kam-ud · H4C120170215ud · 2017-02-15 09:15:00 — sa vid sitt besök i att världen skulle vara en mycket bättre plats om vi kunde sprida den svenska modellen till fler länder, framför allt delarna med jämlikhet och jämställdhet. Det försöker vi socialdemokrater göra med vår aktiva och tydliga utrikespolitik, och även om utrikespolitiken är ofantligt mycket större än vårt köksbord hemma i var tror jag att samma kloka principer gäller. Vi bemödar oss om att förstå andra och deras perspektiv, men vi står alltid upp för humanitet, för det moraliskt rätta och för dem som behöver oss. Annars är vi bara små lortar. Jag lyssnade på anförandet av . Jag blir mer och mer förvånad när jag hör regeringen, eller riksdagsledamöter här, tala om regeringens feministiska utrikespolitik. Jag drar mig till minnes 2016. Där deltog utrikesminister. Men jag vill säga här med bestämdhet att frågan om ett jämställdhetsprogram, att kvinnors rättigheter skulle beaktas, inte ens fanns med på dagordningen. Jag hörde inte att utrikesministern protesterade mot detta. Jag hörde inte att frågan kom upp. Jag vill gärna ha en kommentar till detta. Tack så mycket, ! Som vi har hört utrikesministern säga både i utrikesutskottet och här i kammaren framhåller regeringen alltid frågorna om feminism, om jämställdhet och om flickors och kvinnors rättigheter och möjligheter. Sedan är det ju också så att vi som jag sa verkar inom det möjligas konst och inte alltid inom det önskvärdas konst. Vad som hände i exakt det exempel som tog upp kan jag inte kommentera eftersom jag, även om hon inledningsvis sa det, inte ingår i regeringen. Men jag är alldeles trygg med att regeringen ständigt tar upp de här frågorna så mycket som det bara går. Jag ber om ursäkt för att jag sa fel, . är riksdagsledamot, precis som jag. Vad jag ville säga var att regeringen uppenbarligen inte använder alla de internationella plattformar som finns för att driva en feministisk utrikespolitik, och jag tycker att det är väldigt tråkigt. Säger man sig vara en feministisk regering ska man använda de internationella nätverk som står en till buds, och det inkluderar . Där håller jag absolut med . tror jag att en del partier hänger upp sig på en del saker och inte ser det viktiga och väsentliga som åstadkoms. Jag tyckte att utrikesministern fick till det ganska fyndigt när det gällde Iranresan - att man ska fokusera på huvudsaken och inte på huvudbonaden. gäller inte det för . Jag kan inte svara om det exakta sammanhanget, men jag är helt övertygad om att regeringen i alla sammanhang tar alla tillfällen i akt att främja rättigheter för flickor och kvinnor. Det gör mig ledsen att återigen upprepar någonting som hon vet inte stämmer. Det var vackert, mycket av det som sa. Det handlade om att stå upp för det som är det moraliskt rätta, annars är man bara en liten lort. Då undrar jag hur ser på det hon beskriver här, när vi redan har haft ett replikskifte där jag meddelat och förklarat hur förhåller sig till alla andra partier här i . Vi kan samtala med alla. Ser det som att vi samarbetar nu när vi för ett samtal, när vi pratar med varandra vid fikat i utskottet eller när vi möts i korridoren? Socialdemokraterna förhandlar alltså riktig politik med . Det är någonting som ni måste ta ansvar för. Men hitta inte på, ! Jag lyssnade på partiordförande, , som faktiskt kom med ett historiskt besked . I det beskedet ingick det att skulle vara ett parti som skulle samtala med i utskotten. Det är någonting som upprör oss väldigt mycket. Vi samtalar också med människor, oavsett partitillhörighet, i utskotten. Man begär ordet, och man replikerar på varandra. Det gör vi också här i kammaren. Men att samtala om vår politik är en väldigt stor skillnad. Det är att släppa in SD i stugvärmen, och det har vi väldigt mycket emot. Därför undrar jag: Hur blir det i samtalen? Förut har sagt att man inte ska samtala med . ska man samtala med i utskotten. Vad kommer det att betyda för den moderata utrikespolitiken? Jag konstaterar igen att det är någonting som skaver här. Jag är besviken på hur beter sig just . Min partiledare lämnade besked om att vi vill ha en alliansbudget. Är det så att mot sin politiska övertygelse röstar på den - det som hände när ni förlorade budgetomröstningen första gången - kan de få göra det. Det är inget som vi kommer att hindra. Men det är ingen skillnad på vad beskriver, att man kan ha ett samtal med andra medlemmar i . Det är ingen som helst skillnad. Jag kan bara konstatera att Socialdemokraterna i form av , som är talman, satt och förhandlade öppet - detta har han erkänt i medierna - med i utskottet förra mandatperioden för att be regeringen att erkänna i ärendet . Det är så mycket i detta som skaver. Jag undrar: Hur ska det påverka Socialdemokraternas utrikespolitik att ni beter er på det viset? Det som skaver här, , är att ni säger att det inte är någon skillnad. Förut var tydliga med att man inte skulle samtala med , och gör man det. Det som också skaver är historien om och , som enligt mina partikamrater som var med - det var jag inte själv - inte alls stämmer. Så jag tror att det som skaver här, , måste du reda ut med andra. Men för mig och för många i är det oerhört viktigt att förstå vad denna förändring av förhållande till kommer att innebära för utrikespolitiken. Jag kunde inte låta bli att begära replik när jag hörde på något konstigt sätt beskylla och tycka att det var konstigt att vi skulle sätta och svenskarna först. Jag kan med stolthet säga att vi som politiskt parti värnar och svenska folket och sätter dem i främsta rummet. Den fråga jag vill bolla tillbaka, fru talman, är vilka Socialdemokraterna sätter först. Är det kanadensarna och , eller är det brasilianarna och ? Vilka är det Socialdemokraterna sätter först om det inte är och svenskarna? Det var jättebra, , att du tog upp detta - tack! Här finns en väldigt stor skillnad, tror jag. Vi bedriver en politik som är bra för och för resten av världen . Vi är nämligen helt övertygade om att det bästa för och svenskarna är att det går bra för andra länder, nationaliteter och kulturer också. En tryggare och mer rättvis värld är en säkrare värld, precis som sa i sitt anförande, och det är här som jag tror att den stora skiljelinjen mellan våra partier finns. Vi står alltid upp för människors lika värde och mänskliga rättigheter, men vi menar också att det som är bäst för och svenskar också är bra för andra runt om i världen. Jag förstår inte varför det ena ska utesluta det andra. Men vi är ett svenskt politiskt parti i det svenska parlamentet, och det är en självklarhet, tycker jag, att i alla fall vi i sätter och svenska folket främst. Men jag tycker att det är bra att och är tydliga inför svenska folket med att varken de eller landet kommer först eftersom man tycker att det är märkligt att vi skulle sätta och svenskarna främst. Vi gör det, och det vill jag vara tydlig med. Det där var ju en grov vantolkning av . Vi tycker att det är viktigt att värna alla människor, och vi tror att det ligger i svenskt intresse att vi i den svenska säkerhetspolitiken också ser till andra länders intressen. Det kan vi vara väldigt tydliga med. Men att vi alltid står upp för alla människors lika värde, oavsett var man är född och vilket land man bor i, tycker jag är oerhört viktigt. Låt mig inledningsvis läsa ett citat: "Svenskt försvar måste stå starkt i ett som präglas av utveckling och stabilitet. utveckling är positiv, men landet har stora problem, inte minst ekonomiskt. Detta ger grogrund till politiskt missnöje. har fortfarande stora militära styrkor. Nedrustningsavtalen och den ekonomiska situationen har lett till att de konventionella styrkorna blivit mindre i . Men den moderna materielen finns kvar, och har i närhet ökat i omfattning. Att då besluta om nedrustning av svenska försvaret, med hänseende till vad som hände efter försvarsbeslutet , är vansinnigt. Ett nedrustat försvar tar åratal att bygga upp igen - har man inte vid ett krigshot i modern tid." Citatet, som - det tillstår jag - kanske inte är det bäst formulerade, kommer från första principprogram 1999, där jag som 23-åring och ganska ny i politiken författade det försvarspolitiska avsnittet. Att jag då, , hävdade att utvecklingen i var positiv hade ju sin bakgrund i att kommunismen hade fallit och utvecklade sig i riktning mot väst. Det var innan valdes till premiärminister och sedermera president. Trots det varnade vi sverigedemokratiska ungdomar för nedrustningen. Och långt innan partiet kom in i varnade vi för nedrustning av vår försvarsförmåga och för att det säkerhetspolitiska läget snabbt kunde förändras. Tyvärr har både socialdemokratiska och borgerliga regeringar varit högst skyldiga till nedrustningen av vårt försvar. Att man som regeringar inte förstått det som jag, som då 23-åring med ytterst begränsad insikt i försvars- och säkerhetspolitiska spörsmål, förstod är för mig en gåta, fru talman. När den borgerliga regeringen tog makten skickade man territorialförsvaret till slutgiltig slakt, och i stället skulle man prioritera att leka världspolis genom militära insatser i fjärran land. Inte ens när gick in i och visade att man var beredd att med våld ändra gränser på vår egen kontinent vaknade man och förstod att saker och ting höll på att hända i Österland. När vi kom in i 2010 stod vi här i talarstolen, utan gehör från övriga partier, och fortsatte varna för att omvärldsläget snabbt skulle komma att förändras. varnade vi för detta och för att vårt lands försvarsförmåga var satt ur spel på bekostnad av utlandsinsatser och dålig personalförsörjning. I Försvarsberedningen 2013 ville , få till skarpare formuleringar om . Detta motsatte sig bland andra , och Försvarsberedningens moderata ordförande sa i SVT:s Politik i fokus att "det föreligger inget hot mot , och vi ser heller inga avsikter till att något sådant ska utvecklas". ville, tillsammans med , och , tona ned hotet från . Man lyfte fram argument som att inte hade råd att genomföra sin storslagna upprustning. Analysförmågan var alltså inte, fru talman, särskilt imponerande, och tyvärr fortsatte det att hänga i. Den moderata statsministern kallade försvaret för ett särintresse, och så sent som vid , mitt under de pågående protesterna vid i och efter att genomfört sin största beredskapsövning , talade dåvarande försvarsministern , som sitter här i kammaren, om att "den säkerhetspolitiska situationen i är mer stabil än " och att "bedömningen att det är osannolikt med ett väpnat militärt angrepp mot är även fortsatt grunden för utformningen av försvaret". Inte förrän skickade in sina trupper på och ockuperade delar av en europeisk suverän stats territorium och den svenska säkerhetspolisen varnade för att bedrev förberedelser för krig eller hot om väpnat våld mot vaknade tillsammans med flera av de övriga partierna. Då helt plötsligt hamnade det svenska invasionsförsvaret åter i fokus. Men började man också på allvar propagera för ett svenskt Natomedlemskap. Flera års nedrustning fick inte bara följden att man kunde använda pengar till allehanda skattelättnader; det fick också följden att man kunde se rörelser i den svenska opinionen. Argument som att "hotbilden har ökat, och vi har ingen förmåga att försvara oss själva, så nu måste vi gå med i Nato" hördes allt oftare - inte sällan från moderat och borgerligt håll. Natoförespråkarna hävdar ofta att ett medlemskap i alliansen på ett avgörande sätt skulle stärka vår försvarsförmåga och bidra till stabilitet och säkerhet i närområde. Det är givetvis rent nonsens. I stället är det precis tvärtom. Ett svenskt medlemskap skulle öka spänningarna i och riskera att rubba den geopolitiska balansen och därmed dra in i konflikter i stället för att förhindra dem. Dessutom lever vi inte ens upp till de krav som ett medlemskap ställer eftersom vi avsätter alldeles för lite resurser till försvaret. Vi sverigedemokrater är tydliga i vår inställning till stormaktsallianser och har varit det sedan partiet grundades. Vi anser att det är viktigt att vi bibehåller vår suveränitet när det gäller utrikes- och säkerhetspolitik. Som ett litet land måste vi förhålla oss till vår omgivning och ta nationellt ansvar för säkerheten i vår region och inte utsätta oss för risker i onödan. Vårt alternativ för att trygga vårt lands säkerhet är i stället att först och främst ha en egen försvarsmakt med ordentlig försvarsförmåga men också ett defensivt försvarsförbund med , som skulle ge ett bra komplement till detta. Ett försvarsförbund med skulle inte heller rubba den geopolitiska maktbalansen i vårt område. och möter samma säkerhetspolitiska utmaningar med hänsyn till ländernas gemensamma geografiska läge. Genom ett försvarsförbund höjs tröskeleffekten och nya strategiska djup skapas, vilket stärker ländernas försvarsförmågor. Om de svenska Natoivrarna för upphörde med att basera sina ställningstaganden på bristfälliga ideologiska analyser och i stället baserade dem på faktabaserade risk- och sårbarhetsanalyser skulle de snart inse att vi har rätt, som så . Tyvärr saknar flera av dem denna analysförmåga, vilket lyser väl igenom i den debatt som förts . Det som jag som 23-åring kunde förutspå har övriga partier uppenbarligen först nu insett. "Ett nedrustat försvar tar åratal att bygga upp igen - har man inte vid ett krigshot i modern tid." I detta anförande instämde och (båda SD). Det är naturligtvis frestande för att använda det rådande säkerhetspolitiska läget omkring oss, som försämras alltmer, för att försöka bevisa att man alltid haft rätt och att man hade rätt eller så. Men det är inget nytt att eller andra länder nedrustar i tider av avspänning och upprustar i tider av ökad spänning. Det är högst rimligt att man gör det och att man anpassar sitt försvar utifrån den situation som råder. Det är vad har gjort. Det har vi gjort . har vi haft ett ganska avrustat försvar. har vi haft ett av de tre eller möjligen fyra största flygvapnen i världen. Det är en bild av spännvidden. Hade du velat avstå från de välfärdssatsningar som blev möjliga och 00-talet? Vi har genom de budgetförslag som vi lagt fram visat att man kan prioritera både välfärdssatsningar och en stark försvarsförmåga. Problemet i försvarspolitiken är att man inte bara kan säga att det är tryggt i vår omgivning och att man därför ska montera ned. har det ändrats, och ska vi rusta. Det är ungefär som att säga: Det har inte brunnit i mitt hus , så nu plockar jag ned mina brandvarnare, för jag har inte råd att köpa batterier till dem - det är onödigt bortkastade pengar. Eller som om man säger upp sina hemförsäkringar bara för att man inte har haft några inbrott och det inte har brunnit. Försvaret måste hålla en hög nivå . Det går inte att ha någon quickfix när omvärlden snabbt förändras. Det man har gjort i är att man har slaktat hela system. Det är inget man bara förändrar över , utan det tar åratal att bygga upp dem. Vi har gjort samma misstag tidigare i historien. gjorde vi det när vi sa att det var fred . fick vi resultatet. Vi ska inte göra samma misstag, och det är det vi har gjort . Återigen: Det är naturligtvis frestande för att i den här frågan försöka visa att de skulle ha haft rätt . Men till skillnad från tror jag inte att lösningen försvarsbehov för hade varit att stå med 1990-talets organisation och 1970-talets utrustning. Tvärtom var det en klok politik att av avspänning nedrusta det svenska försvaret och föra över de pengarna till välfärdssatsningar. Detta skedde långt innan kom in i . Det är oklart, men man kan ana vad hade velat föra för politik då. Då kvarstår min fråga. Det är inte så enkelt som säger, att man kan göra båda delarna . Det här är en historisk fråga till : Hade velat avstå från de välfärdssatsningar som möjliggjordes och 00-talet genom de försvarsbeslut som togs då? Jag delar inte alls åsikt att det var kloka beslut som fattades. Vi ser resultatet av dem . Det var verkligen inte kloka beslut. Jag står inte här och säger att vi har rätt i allt, men i det här fallet har vi faktiskt haft rätt i det vi sagt. De säkerhetspolitiska analyser och bedömningar vi har gjort har varit korrekta. Det kan man gå tillbaka och titta på. Man titta på våra budgetförslag och se att vi kan göra välfärdssatsningar som vi tillskjuter mest pengar av alla partier här till ökad försvarsförmåga. Men detta är fem över tolv. Jag säger inte att man inte ska göra det , för vi måste göra det, men det skulle ha gjorts långt innan, och framför allt skulle man inte ha nedrustat. Vi ska naturligtvis inte stå kvar med en statisk försvarsmakt som aldrig förändrar sig. Givetvis måste man utveckla den. Vi gör nya materielinköp och så vidare. Vi måste utveckla och effektivisera Försvarsmakten. Så är det givetvis. Det handlar alltså inte om att stå kvar försvar. Jag har lärt mig att man inte kan bedriva politik genom att från talarstolen säga: Vad var det jag sa när jag var ? Hur går det som säger ihop med tveksamma hållning till ? Han påminner mig om en åskådare som från åskådarplats kan spela bättre fotboll än de som spelar på planen. Återigen: Hur förklarar förhållningssätt till ryssarna och partiets innerliga ambition att föra bort från Europeiska unionen? har varit väldigt tydliga i sin kritik av och agerande, inte bara när det gäller utan framför allt tillvägagångssättet i , där man kränker en suverän stat och illegalt ockuperar en del av ett lands territorium. Där har vi varit starka i fördömandet. Vi har också ställt oss bakom de sanktioner som har införts mot . I debatten här tidigare var det någon som tog upp att vår representant i försvarsutskottet skulle ha sagt att inte var fienden. är inte vår fiende men inte heller vår vän. Så brukar vi betrakta dem. Vi behöver inte utmåla alla länder som våra direkta fiender innan vi själva har blivit utsatta för några hot eller angrepp. Däremot har vi varit tydliga med att inte är vår vän , och vi har tydligt fördömt deras agerande. Man kan inte bedriva framtidsorienterad politik genom att titta i backspegeln. Ett gott råd till och är att låta bli att från kammaren basunera ut: Titta här så rätt vi hade ! I stället bör man ägna sig åt framåtriktad politik som fokuserar på uppgiften och utmaningar. Det är mitt förslag till och . Det är ganska viktigt att titta i backspegeln. Om man lär sig av historien kan man också fatta goda beslut för framtiden. Det brukar jag i alla fall ha som målsättning. Kan man sin historia och vet vilka misstag man har gjort kanske man inte upprepar dem. I det här fallet kan jag bara konstatera att man precis har upprepat samma misstag som man gjorde här i landet 1925, då man nedmonterade vår försvarsförmåga. har man helt plötsligt insett att omvärldsläget har förändrats drastiskt, vilket vi varnat för. Jag måste tyvärr säga att vi hade rätt. Titta här, vi hade rätt! Då är det kanske också en signal till andra partier och till om att man kanske ska lyssna på oss lite mer framöver, för vi är nog inte helt fel ute när vi pratar politik. Historien har visat att vi har ganska rätt i en hel del av det vi säger. Det gäller inte bara försvarspolitiken utan också invandringspolitiken och annat. Det vi kunde förutspå har slagit in . har visat att när väl förändring kommer, så kommer den också fort och kraftfullt. röstade britterna för ett utträde ur Europeiska unionen, och vi fick äntligen en brexit. Som första land i unionens historia valde att kraftfullt säga nej till överstatlighet, nej till minskat inflytande, nej till bristande demokrati, nej till påtvingad migration, nej till utbredd korruption och nej till att skänka bort miljarder med skattepengar till andra relativt välmående länder i när behoven hemma är stora. Det brittiska folket sa i stället kraftfullt ja till självbestämmande, ja till suveränitet, ja till utökad demokrati, ja till att stärka landets gränser, ja till utökad insyn och verkligt ansvarsutkrävande och ja till att lägga grunden för en förmånlig frihandel, där mer gynnsamma frihandelsavtal kan slutas bilateralt. vann också den presidentkandidat i som alla experter förutspådde aldrig skulle kunna lyckas med just det. I likhet med brexit innebär detta stora förändringar både i och i världspolitiken, och det får även konsekvenser för EU:s nuvarande federalistiska utveckling. Vi ser att det har lett till att det överdimensionerade och överbyråkratiska EU-maskineriet är i kraftig gungning, och från eurokraternas håll talas det om ständiga kriser. Vi ser ekonomiska kriser, migrationskriser och andra former av kriser i EU:s spår, där dagens EU snarare är en del av problemet än lösningen. Denna förändring och detta folkliga uppror mot EU-eliten är något som vi är många Europavänner som gläds åt. Vi ser också att detta lägger grunden för en ny utveckling där vi kan återgå till mer mellanstatlighet och till ett nationernas . Detta halvår genomförs det dessutom parlamentsval i och presidentval i . Oavsett utgång, fru talman, kommer valen även där att påverka och dess framtid, precis som brexit och den nya nu gör. Det EU som svenskarna med knapp marginal sa ja till 1994 existerar inte längre. Därför behöver folket återigen rådfrågas. Enligt en opinionsmätning från Inizio ökar också andelen svenskar som vill se en folkomröstning om det svenska EU-medlemskapet. Fyra av tio svenskar vill nu ha en sådan folkomröstning - detta trots att övriga partier i kammaren jämt och ständigt försöker tiga ihjäl denna fråga och i stället målar upp domedagsprofetior. stöder tanken på en folkomröstning och verkar både här i i riksdag och i i för att även svenska folket ska få säga sitt i denna fråga och för att vi ska få se en swexit. Vi är helt enkelt garanten för att denna debatt äger rum och är vital. Självklart ska vi ha samarbete i . Självklart ska vi ha samarbete på olika områden, till exempel när det gäller miljö och brottsbekämpning. Men detta samarbete ska ske mellanstatligt och frivilligt utan tvång. Vi ska inte bli påtvingade olika dekret och påbud från icke folkvalda politiker och anonyma byråkrater och lobbyister fjärran från vårt land. Brexit visar att en annan väg är möjlig. Det är nu dags att den tar detta på allvar och tillfrågar svenska folket om vad man anser om den nuvarande utvecklingen. Det är inte obekant att vill lämna EU. Det är något som ofta framförs, inte minst i . Jag måste ändå säga att ni kontinuerligt påminner oss om detta. Att ni också hävdar att ni är den enda garanten för swexit lär inte vara helt obekant för någon. Från medier och annat har vi fått väldigt tydliga signaler om att är beredda att rösta på budgetförslaget från ett parti som är väldigt EU-vänligt, nämligen . Jag undrar: Stämmer det att ni sverigedemokrater kan tänka er att rösta på budgetförslag trots att ni har totalt olika uppfattningar när det gäller EU-frågan? Sedan funderar jag på det här med sanktionerna, som EU har framfört och genomfört när det gäller . Står ni bakom dessa sanktioner trots att ni är emot EU-medlemskapet? och jag är kollegor i . Det stämmer att vi där från sida förmiddag försöker se till att svenska folket har kvar sitt självbestämmande på en rad olika politiska områden. Vi är det parti som anmäler flest så kallade avvikande meningar av alla partier. Det är just för att vi anser att svenska folket ska få säga till så mycket som möjligt om sin egen vardag och sin egen framtid. Där vet vi att mitt parti skiljer sig radikalt från . Vi stöder inte budget i alla delar, utan vi stöder i första hand vår egen budget. Men vår främsta målsättning är att avsätta den nuvarande regeringen. Och om vi på det sättet kan bidra till det är vi självklart positiva till att rösta på ett annat budgetförslag i andra hand. Sanktionerna gentemot är någonting som vi stöder. Det har vi fått höra tidigare under debatten. Okej, då vet vi att ni stöder EU-sanktionerna och att ni är beredda att stödja en budget från ett parti som i princip står på motsatta sidan i förhållande till er när det gäller EU-frågan. Det är ganska intressant. Då tänker jag på nästa fråga - tangerade detta.