kam-ud · H4C120170215ud · 2017-02-15 09:15:00 — Vad kommer president att vilja göra med Natosamarbetet? Jag antar att ni måste vara rätt nervösa som tror att Nato är svaret på allt. Jag upprepar det som jag sa förra gången. Om man tror att man bara har en hammare - om det är det enda verktyget - börjar allting se ut som en spik. Om ni tror att svaret på alla dessa säkerhetspolitiska utmaningar som jag har räknat upp är Nato, då är det synd om er. Vi måste faktiskt kunna arbeta mycket bredare. Vi har aldrig varit vare sig trivselskapare eller unilaterala. Vi säger att samarbeten är det allra viktigaste. Men vi vill inte gå in under ett kärnvapenparaply. Vi vill inte gå in i denna organisation som vi faktiskt inte heller vet riktigt hur den kommer att te sig framöver. Vi ska kunna välja själva vilka samarbeten vi ska ingå i, och vi gör det. Vi har utmärkta samarbetsavtal med förstås, men också med andra nordiska och baltiska länder, med , med och med . Det ger oss en frihet att agera, och det ger faktiskt också skydd för våra egna medborgare. Jag hörde inte svaret från utrikesministern på vad det är som skapar säkerhet och tjänar oss väl. Den kärnvapenoro som jag också delar är en fråga som handlar om att vi nu tydligt kan se att de nya ryska utplaceringarna utgör ett direkt hot mot oss. Trots att vi är militärt alliansfria, herr talman, har detta inträffat. Vår militära alliansfrihet står alltså där som ett unikum, men runt omkring oss förändras världen. Då frågar jag och : Varför, herr talman, väljer vi att inte se att det är garantier och solidaritet som bygger säkerhet, inte unilaterala lösningar? Just nu vet vi ingenting om dessa garantier. Det är sanningen. Det beror på hur agerar i Nato. Det är lite skakigt, som vi förstår saken. Vi har sagt att det nu inte är tid att ändra vår säkerhetspolitiska doktrin, i en så orolig tid. är tid för samarbeten. är tid för att förstärka vårt eget försvar, vilket vi är i full färd med att göra. Och är tid att hålla fast vid vår militära alliansfrihet och den linje som vi har valt, och inte minst tillsammans med vår stora och viktiga granne . Det är fortfarande de tre viktiga pelarna i vår säkerhetspolitik. Det ger oss flexibilitet och möjlighet att välja själva, och det ger oss också största möjliga frihet och trygghet. har varit utrikesminister , och vi ser tydliga avtryck på flera områden. Vi är många som har applåderat när har lyft fram kvinnors rättigheter, inte minst i konfliktområden. Vi har applåderat när erkändes. Och det var befriande när talade klarspråk om i denna kammare. På andra områden har det däremot varit betydligt svårare att se några avtryck. med en regering med socialdemokrater och miljöpartister har man fortfarande inte ändrat ett enda kommatecken i den lagstiftning som reglerar svensk vapenexport. Vapenexporten till diktaturer och krigförande stater har inte bara fortsatt, utan nya affärer har godkänts. beviljades tillstånd för svensk vapenexport till , till , till och till . En ny affär på blev klar med den krigförande diktaturen . Denna vapenexport står i tydlig kontrast till den retorik som vi hörde här från talarstolen. ska regeringen, mycket kraftigt försenat, äntligen lägga fram ett förslag på ny lagstiftning för vapenexport. Man ska skärpa reglerna för export till icke-demokratier. Men bakom dessa luddiga ord döljer sig ett mycket tydligt vägval, där regeringen i realiteten har bara två alternativ. Därför skulle jag vilja fråga följande: Vill och hennes regering, tillsammans med oss i , och , förbjuda vapenexport till diktaturer? Eller är man beredd att rädda vapenexporten till diktaturer tillsammans med och ? Vi har haft en utredning som har tittat på just detta: Hur ska vi ytterligare skärpa vår internationellt sett redan skarpa kontrollagstiftning när det gäller vapenexport? Utredningen har tittat på vad man gör med icke-demokratier, som det kallas. pågår det arbetet, och jag tänker inte föregripa det. Jag tror att detta är svårt. Det är svår materia, och som du handlar med vapen har du en massa dilemman att hantera. Det är sanningen, och så kommer det att förbli; så länge väljer att fortsätta att tillverka och sälja vapen kommer man att hantera dilemman. Vägen framåt är att se till att man har en så strikt lagstiftning som det över huvud taget är möjligt. Jag vill dock inte föregripa detta. Utredningen har lagt fram ett förslag, och det bereds just nu på och . Jag tycker att detta tydligt synliggör problemet med regeringens utrikespolitik: När stod i talarstolen på podiet talade hon med stor emfas om feminism, mänskliga rättigheter och frihet. Sedan gick hon ned till talarstolen på golvet, och då låter det plötsligt på ett helt annat sätt. Då är frågor som handlar om grundläggande värderingar - om vi ska beväpna diktaturer och krigförande stater - svåra. Då är det fråga om dilemman. är utrikespolitik självklart svårt, men ibland är det också svartvitt - antingen säljer vapen till diktaturer eller också gör vi det inte. Där finns det inga gråzoner. förstår jag att inte vill blicka framåt och tala om den lagstiftning som kommer. Därför skulle jag vilja fråga om de gångna två och ett halvt åren. har under försökt föra en feministisk utrikespolitik. Tycker att den svenska vapenexporten har varit en tillgång eller ett hinder i den feministiska utrikespolitiken? Jag tror att vapenexport alltid är ett hinder. I själva verket är den alltid ett hinder, för den innehåller så många dilemman. Vapenexport är ett hinder för att diskutera mänskliga rättigheter, och vårt sätt att hantera det har varit att ha en så strikt lagstiftning som det över huvud taget är möjligt. Om du frågar mig personligen, , är svaret att jag har åsikter i frågan, men regeringen och har valt att ha en vapenexport och inte lägga ned den. I stället ska vi ha en så strikt kontroll som det över huvud taget går att ha. skärper vi den också ytterligare för att komma till rätta med just det du beskriver, . Det är alltså inte alls motsägelsefullt, utan det handlar om att hantera verkligheten så som den ser ut. Jag tror att detta kommer att fortsätta att vara en mycket svår debatt, men jag litar på att vi kommer att kunna komma fram med en skärpt lagstiftning när det gäller icke-demokratier, som det kallas i . Detta bereds, och det kommer . Herr talman och utrikesministern! Vi kan se att demokratin globalt backar . Vi ser också i vårt grannskap att länder i blir allt mindre demokratiska. Som den varma Europavän jag är finner jag det otroligt oroväckande att länder som , och andra trampar på de mänskliga rättigheterna. Redan i förra årets utrikespolitiska deklaration var den rödgröna regeringens kritik mot dessa länder väldigt lam. Jag kan konstatera att kritiken året efteråt är ännu tystare. Det är väldigt beklagansvärt, för det är en allvarlig situation vi ser just . Läser man hela utrikesdeklarationen kan man konstatera att begreppet "diktatur" över huvud taget inte nämns, utan man kallar länder som bryter mot friheten "icke-demokratier". Det är också ett nyspråk. Det är välkommet att ändå har riktat skarp kritik mot ett land som , som inte bara har ifrågasatt kvinnors rätt till fri abort och försökt försämra en redan dålig lagstiftning utan även utmanat rättsstatens principer. Rättsväsendet har politiserats. Detta är en synnerligen högaktuell fråga, för kommer fristen att löpa ut för - har man inte ändrat sig tillräckligt återstår bara artikel 7. Därför undrar jag om den rödgröna regeringen kommer att vara beredd att, om rekommenderar det, vara ett av de länder som driver på för att införa politiska och ekonomiska sanktioner mot ett land som . Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi håller alla möjligheter öppna, . Detta är en otroligt viktig fråga för hela sammanhållningen i EU, liksom för vår trovärdighet och vår plattform av demokratiska värderingar. Därför menar jag att detta kommer att bli ett viktigt och avgörande steg i hur vi ska hantera frågan från EU:s sida. har EU inte visat stor handlingskraft utan kämpat med att i fördragen hitta en grund för att faktiskt agera mot de länder som gör inskränkningar i till exempel rättsstatens principer eller demokratin. Jag tror inte att jag har använt begreppet "icke-demokratier". Ni är ibland lite för upptagna med symboler och språk, kan jag tycka - det viktiga är ju vad vi gör. Vi har varit mycket aktiva i denna debatt i EU-sammanhang, och vi måste verkligen se till att hitta en väg framåt. Jag utesluter alltså inga åtgärder, utan jag menar att vi måste hålla alla vägar öppna även när det gäller och och hur dessa länder har agerat . Herr talman och utrikesministern! Om den destruktiva utveckling vi ser i de länder där vi trodde att demokratin hade segrat för länge sedan - länder i som levde under kommunismens ok och som har gått mot friheten men fallerar på många punkter - hade varit en tillräckligt viktig fråga för regeringen tror jag att man hade vågat vara tydlig även i utrikesdeklarationen. Man har dock valt att vara ännu tystare än , trots att attackerna mot mänskliga fri- och rättigheter har ökat. Det gäller inte minst kvinnors rättigheter i flera av dessa länder. Som liberal tycker jag att detta är djupt beklagligt. Det är ändå viktigt i att vi i denna kammare kan slå fast att regeringen kommer att ställa sig bakom beslutet om tycker att man ska gå vidare med artikel 7 mot . Kan vi få utrikesministerns ord på det? Vi vet nämligen alla att det är svårt att hålla ihop europeiska regeringar och få dem att våga kritisera enskilda EU-medlemmar. Därför måste några länder våga gå före, och det vore väldigt sorgligt om inte tillhörde den kärnan. Jag hoppas alltså att vi kan få ett solklart ja på den fronten här och . Jag tycker att det är otroligt viktigt att i EU-sammanhang försöka arbeta direkt från land till land med att påverka utvecklingen. är man betjänt av att ha en offentlig debatt, och ibland måste man jobba direkt bilateralt för att försöka påverka utvecklingen. Jag tycker inte att man ska föregripa utvecklingen utan bara säga att vi ska vara öppna för att se till att nästa steg kan bli effektivt för att justera och markera mot ett beteende som ifrågasätter våra grundläggande europeiska värderingar. En utrikesdeklaration har presenterats, och den väcker onekligen en hel del frågor. Jag uppskattar att är tydlig med att EU är vår viktigaste utrikespolitiska arena. Det är viktigt att detta även i fortsättningen poängteras, inte minst då ett visst rum i i har ett stort fokus. Det är också viktigt att regeringen, enligt egna ord, med kraft bidrar till ett sammanhållet och principfast EU. Men hur gör det? Ja, den lösning som presenterats här handlar om att vi behöver ett mer socialt . Varför behöver vi det, ? I ett EU som saknar folklig förankring tycks det snarare verklighetsfrånvänt att verka för att svensk arbetsmarknad och sociala trygghetsfrågor alltmer ska komma att regleras genom beslut i . Nej, herr talman - med Trump i Vita huset är behovet av ett EU som tar sig samman än mer akut. krävs det ett som klarar av att hantera oron i närområdet. Det krävs ett som enat står upp mot ryska aggressioner, som klarar att hantera de oroligheter som har blossat upp på och som kan få till stånd ett europeiskt asylsystem värt namnet. Regeringens svar på aggressioner, oroligheter och behovet av en gemensam asylpolitik kan väl ändå inte stavas "ett mer socialt " - och framför allt inte "ökad dialog mellan arbetsmarknadens parter"? Men hur tror ni, , att vi ska få ett som medborgarna känner att de kan lita på och som levererar konkreta och nödvändiga förändringar i deras vardag? Jag talar om förändringar som innebär att det blir fler jobb och satsningar på sådant som verkligen är viktigt för framtidstron i . Dit hör ett socialt , som skyddar människors grundläggande rättigheter, som inte utnyttjar arbetskraften otillbörligt, som inte betalar svältlöner och som accepterar fackliga organisationer. Det börjar ju i vardagen. Sedan går det hela vägen. EU är fortfarande mycket av ett elitprojekt. Det finns ministrar som åker till men som inte förankrar ordentligt i folkdjupen i respektive land. Vi måste göra både och. Vi måste visa att vi kan lösa problem, men vi måste också jobba med det som är allra närmast människors oro och vardag. Då är det otroligt viktigt att vi kan skapa fler jobb. Det är viktigt att vi visar att vi kan ha en ekonomisk återhämtning och att vi bidrar till trygghet för den enskilda människan genom att ge möjlighet att försörja sig själv och att se en framtid för sig och sin familj i . Jag tror inte att EU stärks genom mer överstatlighet på det sociala området. Låt oss gå vidare! roll i en lösning på konflikten mellan och betonas och ett särskilt sändebud ska tillsättas. Det är bra att ambitionen finns. Men med tanke på att regeringen genom sitt agerande redan har förpassats till åskådarplats i konflikten känns också detta initiativ något verklighetsfrånvänt. I stället för att försöka reparera den skadade relationen till regionens enda fungerande demokrati har regeringen prioriterat relationen till . Det är en teokratisk diktatur som vill utplåna staten . Varför, , är det viktigt för regeringen att ha goda relationer till diktaturer men inte till det demokratiska ? För det första har vi väl inte talat om överstatlighet när det gäller ett socialt , ? Det har vi inte nämnt. Här behöver EU-länderna samarbeta och hitta effektiva lösningar. För det andra är vi absolut inte på åskådarplats. Vi har tvärtom en viktig roll att spela eftersom vi har erkänt . Vi har också, genom det franska initiativet, träffat 150 civilsamhällesorganisationer, från både och , och håller kontakten med dem. Vi bidrar aktivt i debatten. Vi bjuds in och har en viktig roll att spela i kontakterna med . Och vår hand är fortfarande utsträckt till . Vi tror att en tvåstatslösning är vägen framåt. Och vi fortsätter att arbeta intensivt för det, i säkerhetsrådet och i EU-sammanhang. Vi insisterar på att det ska fortsätta att finnas på vår dagordning, så att vi kan visa att vi tror på en tvåstatslösning och på att det är det som kan leda till fred och säkerhet i . Vi har ett nytt säkerhetspolitiskt läge. Från öst fortsätter sin destabiliserande politik på en rad fronter. Krigföringen i östra har intensifierats sedan slutet på 2016. Det ryska stödet till Asadregimen i fortsätter oförtröttat. av territorium är fortfarande ockuperat av , och den illegala annekteringen av fortgår. Och rapporter om ökad rysk aktivitet i vittnar om att försöker öka sitt inflytande ytterligare i . genomför också cyberattacker, påverkanskampanjer, spionage, offensiv militär övningsverksamhet och mycket annat. Målet är både uttalat och tydligt, nämligen att stöpa om den existerande världsordningen. I EU ser vi extremister och populister på både höger- och vänsterflanken göra gemensam sak i att undergräva såväl de värderingar som utgör EU:s fundament som förtroendet för EU:s förmåga att leverera. EU må ha sina brister, men EU har också varit ett enastående framgångsrikt projekt som har levererat samarbete och tillväxt på vår kontinent. EU har framför allt varit ett framgångsrikt fredsprojekt. Det har varit så framgångsrikt att många av oss nog har tagit freden för given . EU står nu inför svåra och påtagliga, både inre och yttre, prövningar. Konflikterna i närområdet är många och komplexa. Striderna i , och fortsätter att skörda oskyldiga offer. Och konflikterna världen över har drivit över 65 miljoner människor på flykt från sina hem. Vi ser med stigande oro på att den nuvarande administrationen i Vita huset inte riktigt tycks inse värdet - även för - av ett enat, starkt, demokratiskt och fredligt . I detta nya säkerhetspolitiska läge behövs en tydlig svensk idé, inte bara för hur världen borde se ut - fredlig, fylld av dialog och samverkan och jämställd - utan en idé om hur vi kan nå dit genom daglig, praktisk handling. Då duger det inte att, likt regeringen, katalogisera alla utmaningar i en nationell säkerhetsstrategi men inte vara redo att beskriva hur eller avsätta medel för att möta dessa hot eller att ompröva gamla dogmer. När måste stärka sin försvarsförmåga duger det inte heller att, likt Socialdemokraterna, sätta partiintresset före nationens bästa och fortsätta undvika Natofrågan. Det duger inte heller att, som utrikesministern gör, lägga nästan all tid, kraft och engagemang på arbetet i , som dessvärre är blockerat i många avgörande frågor. måste göra sitt. Vi måste göra vårt. Dialog och värderingar är bra och ädelt, men vi behöver också handling. Och i tider som dessa behöver prioritera och fokusera mycket tydligare. Vi måste utgå från våra nationella intressen och våra värderingar. måste stärka den sammantagna försvarsförmågan, både genom höjda försvarsanslag och genom ett svenskt Natomedlemskap. Därmed höjer vi tröskeln för en potentiell angripare. Vi måste också arbeta strukturerat för att öka motståndskraften i vårt samhälle och hos befolkningen i stort. Vi måste prioritera samarbetet med länderna i vårt närområde. Tillsammans med våra nordisk-baltiska grannar ska vi göra allt som står i vår makt för att värna säkerheten och freden i . Vi måste arbeta för att hålla samman EU och göra vårt yttersta, och , för att vinna gehör för våra ståndpunkter och för att bygga allianser som gör att de får genomslag och kan genomföras. Det gäller inte minst i fråga om att stå enade och i fråga om frihandel och öppenhet. Vi måste stå upp för de mänskliga rättigheterna och försvara - den europeiska institution som är satt att se till att de efterlevs - från korruption och undergrävande verksamhet. Det gäller inte minst när yttrandefriheten och övriga mänskliga rättigheter hotas i allt högre grad. Vi måste också arbeta för att påverka den amerikanska administrationen, för att bevara och förstärka den transatlantiska länken. Det gäller såväl handel och ekonomi som samarbete om försvar och säkerhet. Vi måste vikta om mer av vårt bistånd, från utvecklingsbistånd till humanitär katastrofhjälp. Att rädda liv och lindra nöd måste vara prioriterat, i väntan på att en lösning på de svåra konflikter som vi ser omkring oss kommer till stånd. Vi behöver samarbeta inom ramen för EU, , Nato och FN. Men vi måste fokusera och prioritera. Vi lever i de snabba förändringarnas och osäkerhetens tid. Vi är långt ifrån slutet av historien. Erfarenheten visar att vi inte kan ta den grundläggande stabiliteten, freden och världsordningen för givna. Vi måste slita och arbeta hårt för att den världsordning som har gett vår kontinent fred och tillväxt , och som har möjliggjort vår trygghet, vår frihet och vår välfärd, ska bestå. Då måste vi investera i den. Vi måste försvara våra värderingar, inte böja oss för den våg av pessimism och populism som just nu väller över . Det finns tid och möjligheter att genom hårt och prioriterat arbete fortsätta att försvara den regelbaserade världsordning och den europeiska säkerhetsordning som vi tror på. För det första ska regeringen naturligtvis genomföra säkerhetsstrategin. Implementeringen kommer att ges prioritet av mandatperioden och förhoppningsvis även efter den under en ny mandatperiod. Det är otroligt viktigt att detta omsätts i praktisk handling, att alla myndigheter och departement involveras i arbetet med att följa upp strategin. Jag vill därför tillbakavisa att vi inte skulle vilja genomföra den. För det andra lägger vi inte alls all tid i . Det är viktigt att vi, nu när vi sitter i där, använder vår plats i säkerhetsrådet till att åstadkomma förändring. Men om vi gjorde det på bekostnad av vårt EU-engagemang, då skulle nog inte en av de viktigaste europeiska tankesmedjorna placera oss på andra plats när det gäller inflytande i EU-debatten och att vara aktiva i EU. För det tredje har jag en fråga till . säger nu att de ska samarbeta med som de är en historisk stöttepelare i svensk EU-politik. Kan ni utan konsekvenser luta er mot som vill lämna EU? grundlade vårt stöd till och det östliga partnerskapet. Ska ni samarbeta med ett parti som i likhet med andra högerextrema partier i har en grumlig syn på rysk aggression och ryskt påverkansarbete, utan att frågor om säkerhetspolitik eller det fria ordet någonsin berörs? Hur ska det gå till? Det är bra att utrikesministern begär replik. Vi behöver diskutera dessa frågor. Min kritik mot den nationella säkerhetsstrategin gäller inte själva fenomenet. Jag tyckte från början att det var en bra idé och såg fram emot den viktiga processen att ta fram den. blev det en mycket sluten process som resulterade i ett dokument som jag fortfarande kallar en katalog av relevanta hot, men den innehåller inget medskick och ganska lite om hur dessa hot ska mötas. ska strategin implementeras, och det blir upp till myndigheterna. Det är min huvudkritik. Det hade varit mycket bättre att ta fram den på bred front tillsammans med alla partier för att strategin skulle få en bred förankring politiskt och också bland våra myndigheter. Den nationella säkerhetsstrategin kan säkert utvecklas. Den kan vara en start, men det är inte en nationell säkerhetsstrategi. Utrikesdeklarationen ska till sin natur spänna över hela världen. Men min oro för den nuvarande regeringens utrikes- och säkerhetspolitik är att den är väldigt bred. Den gäller allt och alla. Vi vill göra gott överallt. Det är bra, men i den svåra tid som vi lever i måste vi vara tydligare med våra prioriteringar och vårt fokus eftersom resurserna alltid kommer att vara ändliga. Sedan vill jag säga att det inte handlar om samarbete med . går till val på ett samarbete med Alliansen. Det är Alliansen som är vår naturliga samarbetspartner. Vi hade ett gemensamt regeringsinnehav , och det är det som vi går till val på. Vi har sagt att vi är beredda att ta emot stöd också från , som är ett av många partier här i riksdag. Det är riktigt, , att man alltid måste prioritera när man har ändliga resurser. Det är ett riktigt och relevant argument. Men om jag kommer ihåg rätt bjöd vi in oppositionspartierna till en diskussion om hur den säkerhetspolitiska strategin skulle tas fram. Då var det ingen som ville komma. Det måste kännas lite svårt att efteråt ha en massa synpunkter på att strategin är för omfattande eller något annat. Men det är riktigt att vi behöver prioritera också i uppföljningen. Jag hade gärna sett att vi kunde ha haft mer tid för att diskutera vilka åsikter som vill skicka med om hur vi ska jobba tillsammans för att ge EU-samarbetet mer kraft under kommande svåra år. Jag menar det inte som en kritik, men vi har ett bekymmer med detta med . Den saken är också alldeles tydlig. Jag uppfattade ingen fråga, men jag vill ändå vara tydlig med att vi, eftersom vi är i ett så svårt läge, självklart uppskattar både diskussioner och samråd. Regeringen har precis tillsatt en försvarsberedning som jag uppfattar har ett väldigt brett uppdrag. Man ska inte bara titta på militära frågor utan också titta på hur vi i ska kunna bli bättre på att återuppbygga totalförsvaret för att få den breda uthållighet och motståndskraft som behövs i vårt samhälle. Då kanske den nationella så kallade säkerhetsstrategin kan vara ett stöd. Men det är inte en strategi, och det vill jag klargöra. Jag vill dröja kvar vid utrikesministerns fråga om samarbetet med . Som jag har uppfattat det har gått ut och sagt att de kan tänka sig att samarbeta med . I och med det har man gett legitimitet till ett rasistiskt, nationalistiskt parti i riksdag. Det är få politiker i den här kammaren som så tydligt har stått upp mot rasism och nationalism som . känns det som att ni har gått långt ifrån den här politiken. Jag känner som en mycket klok och vettig person i vårt arbete och i det som jag ser utåt. Jag undrar verkligen hur kan legitimera ett parti som och säga att man ska ta stöd av dem när det finns så många olika frågor där man skiljer sig fundamentalt. Jag ska vara väldigt tydlig. Jag kommer återigen att tala om hur vi moderater ser och vad vi vill gå till val på.