ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · H410522 · 2017-05-12 00:00:00 — Interpellation 2016/17:522 Friskvårdsaktiviteter av (M) till Finansminister (S) Jag ställde en skriftlig fråga till finansministern om hon är beredd att se över möjligheten att låta arbetsmarknadens parter själva bestämma vilka aktiviteter som friskvårdsbidraget skulle inkludera. I stället för att svara på min fråga konstaterar ministern att det är en fråga som engagerar många. Inom nuvarande regelverk finns utrymme för arbetsgivare att bidra till olika friskvårdsalternativ för sina medarbetare. Det finns en rad områden som enligt klassas som skattefria motions- eller friskvårdsförmåner, men vilka aktiviteter som är friskvård för respektive arbetsplats kan ju inte vara lika för alla. Enligt förarbetet till gällande lagstiftning pekas bland annat ridning och golf ut som friskvård som inte ska omfattas av friskvårdsavdrag. Det betyder att ministern inte kan hänföra frågan till bedömning, utan det är regeringen och som måste förtydliga lagstiftningen på området. Ridning är en av största handikappidrotter. Ca 4 000 ryttare med funktionshinder får genom ridning möjlighet till en meningsfylld och hälsofrämjande fritidssysselsättning. Jag ser på mycket nära håll i vår familj hur viktigt det är med handikappridning och dess friskvårdsskapande aktivitet. Över en halv miljon människor rider regelbundet, den näst största idrotten i landet efter fotbollen, och av dessa är 450 000 kvinnor, vilket motsvarar . Det om något borde ju vara något som manar till eftertanke och handling, om man påstår sig vara en feministisk regering. Att inkludera ridning som friskvård var ett socialdemokratiskt vallöfte inför valet , både från Socialdemokraternas partisekreterare och från den blivande folkhälsoministern . Med anledning av ovanstående vill jag fråga finansminister : Avser ministern att vidta några åtgärder för att även ridning ska inkluderas i friskvårdsbidraget?
ip · H410523 · 2017-05-12 00:00:00 — Interpellation 2016/17:523 Översyn av artskyddsförordningen av (M) till Miljöminister (MP) Den privata äganderätten av skog säkerställer ett långsiktigt och aktivt skogsbruk som värnar olika miljövärden. Jag har tidigare uppmärksammat skogsägarnas oro för att denna äganderätt nu gradvis håller på att urholkas genom en mängd mindre förslag och åtgärder som tillsammans utgör ett stort hinder för det svenska skogsbruket. Denna gradvisa urholkning är oroväckande. Den svenska skogsvårdslagen föreskriver att produktionsmål och miljömål ska ges samma vikt vid överväganden gällande skogen, men balansen mellan de två målen håller nu på att förskjutas. Exemplen är många: Nyckelbiotoperna utgör visserligen inte ett formellt skydd för skogen, men de har de facto kommit att innebära ett avverkningsförbud. Förslaget till ett direktiv för LULUCF-reglerna innebär att EU i praktiken skulle få rätt att bestämma medlemsländernas avverkningsnivåer. Det kan verka uppenbart att skogspolitiken ska förbli en nationell kompetens, men regeringens agerande i denna fråga har präglats av inaktivitet trots ett tydligt mandat från . Regeringen ser av allt att döma också en motsättning mellan skogsbruk och andra intressen, såsom friluftsliv, då man enligt budgetpropositionen vill utöka möjligheten att invända mot avverkningar. Ytterligare ett exempel är artskyddsförordningen. Ansvariga myndigheter har i ett antal uppmärksammade fall hänvisat till förordningen då de förbjudit svenska skogsägare att göra avverkningar eftersom skyddade arter finns i närvarande i de marker där avverkning planerats. Artskyddsförordningens utformning är uppenbart problematisk. Detta har exempelvis påtalats av generaldirektörerna för både och , som begärt en översyn av förordningen för att "säkerställa att den är tillämpbar, effektiv och rättssäker". Ändå har ministern fastslagit att en översyn av artskyddsförordningen inte kommer att ske. Med anledning av ovanstående vill jag fråga miljöminister : Är ministern och regeringen beredda att låta göra den översyn av artskyddsförordningen som begärts av två myndighetschefer? Om inte, av vilka skäl? Vilka åtgärder avser ministern och regeringen att vidta för att säkerställa att artskyddsförordningen inte hindrar skogsägarnas möjligheter att bedriva ett långsiktigt och hållbart skogsbruk?
ip · H410524 · 2017-05-15 00:00:00 — Interpellation 2016/17:524 Våld och hot mot blåljuspersonal av (M) till Statsrådet (S) diskuterade statsrådet möjligheten att se över skyddet för blåljuspersonal. Det dröjde , närmare bestämt till , innan utredningen tillsattes (dir. 2016:115). För att ytterligare fördröja processen ska utredningen pågå i . Om någon riktig vilja hade funnits hos regeringen att skydda blåljuspersonal hade åtgärder vidtagits tidigare. Det otillräckliga skyddet för blåljuspersonal är ett problem här och . Det är oacceptabelt att blåljuspersonal utsätts för stenkastning eller andra angrepp. rapporterades att ambulanspersonal återigen attackerats och blivit utsatt för rån. Blåljuspersonal räddar liv, och det är regeringens uppdrag att se till att de har fullgott skydd för att utföra sina arbetsuppgifter. Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet följande: Vad är anledningen till att utredningen modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner inte tillsattes tidigare? Av vilka skäl har statsrådet och regeringen valt att inte tillsätta en snabbutredning?
ip · H410525 · 2017-05-16 00:00:00 — Interpellation 2016/17:525 Skatteprioriteringar av (M) till Finansminister (S) I ett antal debatter med finansminister har finansministern uttryckt åsikter om att det är hur man använder skatteintäkter som är det viktiga, snarare än hur man utformar skatterna. Det är viktigt att använda skattebetalarnas pengar på bästa sätt. Ett av alla problem med dåligt utformade skatter är dock att de kan slå mot jobb och motverka företagsamhet. Något som i sin tur drabbar välfärden när färre jobbar. Vägen till fler jobb och växande företag blir mycket svårare om den rödgröna regeringen och finansministern negligerar utformningen av skatter. Faktum är att arbetslösheten ökar i , trots att det råder brinnande högkonjunktur. Detta om något är ett tecken på att regeringens politik är kontraproduktiv. Med anledning av ovanstående skulle jag vilja fråga finansminister följande: Avser finansministern att genomföra skatteförändringar som underlättar för jobb och företag?
ip · H410526 · 2017-05-16 00:00:00 — Interpellation 2016/17:526 Fler vägar till jobb – östlig förbindelse i av (M) till Arbetsmarknads- och etableringsminister (S) står för av landets bnp och en tredjedel av nyföretagande. Enligt en rapport från beräknas befolkningen i regionen öka med ungefär en halv miljon människor fram . Detta är positivt men innebär också utmaningar. tar jobbpendlingen längst tid i . Och enligt myndigheten kommer trängseln i Stockholmstrafiken att bli fem gånger större, räknat i kölängd, jämfört med . Detta ställer krav på förbättrad infrastruktur. Inte minst behöver de norra och södra länsdelarna i bindas samman för att på ett bättre sätt underlätta jobbpendling. En östlig förbindelse i , som binder samman Norra och , skulle avlasta innerstaden från trafik och exempelvis ge utrymme för fler busskörfält. En majoritet av stockholmarna, som spenderar motsvarande i bilköer på grund av eftersatta infrastrukturinvesteringar, vill att en östlig förbindelse byggs. Trots detta och trots varningar om att situationen kommer att förvärras så tycks frågan inte vara prioriterad av regeringen. Att skapa goda förutsättningar för pendling är viktigt, inte minst ur ett arbetsmarknadsperspektiv. Arbetssökande ges möjlighet att vidga sina vyer när de letar jobb, och kommuner kan länkas samman och bli till arbetsmarknadsregioner. uttryckte arbetsmarknads- och etableringsministern i att fler nyanlända måste uppmuntras att hitta jobb utanför den kommun de hamnat i. ”Det gäller att inte bli förlamad av problemet. Man måste röra sig mer till jobben”, sa ministern. Detta är riktigt och gäller även arbetstagare generellt. Men den som menar allvar med att alla ska ta jobb där jobben finns behöver också ta ansvar för att det finns goda möjligheter att ta sig till jobbet. En östlig förbindelse i är ett viktigt steg i detta. Med anledning av ovanstående är min fråga till arbetsmarknads- och etableringsminister : Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att underlätta för fler att ta jobb på annan ort? Varför dröjer regeringen med klartecken för bygget av en östlig förbindelse i ?
ip · H410527 · 2017-05-17 00:00:00 — Interpellation 2016/17:527 Fyrspår till av (KD) till Statsrådet (S) kördes det första tåget genom dubbelspårtunneln i . var vi många som sa då. mellan och är högt trafikerad. Där går regionaltåg, fjärrtåg och godståg. Det är en populär pendlarsträcka som möjliggör en utvidgad arbetsmarknadsregion. Det nya dubbelspåret minskar risken för förseningar och skapar möjlighet för fler tåg på sträckan. är beroende av sin regionala tågtrafik. Sträckan –är landets mest trafikerade med 23 000 resande . Det är också en sträcka som dras med stora problem. Förseningar och inställda tåg kostar samhället multum och orsakar stora problem för pendlarna. Kapacitetstaket beräknas vara nått . Åtgärdas detta inte kommer det att få allvarligt hämmande konsekvenser för tillväxten, bostadsbyggandet och antalet nya arbetsplatser. En självklar lösning på problemet vore att bygga fyrspår mellan och . En sådan investering beräknas kosta 7 miljarder, men vinsterna skulle kunna vara mycket större än så. I en debattartikel i skriver landshövdingarna för , och att detta är deras gemensamma prioritering. har räknat ut att bara genom sparad restid skulle ett fyrspår kunna räknas hem ekonomisk . Ett fyrspår är också nödvändigt för att maximera potentialen i det nu utbyggda dubbelspåret norr om . Jag vill med anledning av detta fråga statsrådet : Vilka åtgärder tänker statsrådet och regeringen vidta för att bygga ett fyrspår mellan och under kommande infrastrukturperiod?
ip · H410529 · 2017-05-18 00:00:00 — Interpellation 2016/17:529 Öppna data av (M) till Statsrådet (S) Inom stat och kommuner i finns stora mängder information som rätt hanterade kan skapa stora värden för såväl det offentliga som näringsliv och privatpersoner. Jag och statsrådet har tidigare konstaterat att vi delar ambitionen att mer data än ska tillgängliggöras i form av Öppna data så att dessa värden kan realiseras. Digitaliseringen av offentlig förvaltning måste vara datadriven, och därför är just tillgången till relevanta data, ofta i realtid, oundgänglig. Statsrådet skriver på debattplats i om utmaningarna med Öppna data och vilka åtgärder som måste vidtas från statligt håll för att realisera de möjligheter och värden som gömmer sig i de enorma datamängder vi producerar. Något som han inte nämner är att stora delar av dessa datamängder skapas inom kommuner och landsting, varför deras delaktighet i detta arbete är avgörande för att projektet ska lyckas. Utan kommunernas och landstingens data blir den digitaliserade och datadrivna statsförvaltningen i praktiken svår eller omöjlig att skapa. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga statsrådet : Vad avser statsrådet och regeringen att vidta för åtgärder för att inkludera kommuner och landsting i arbetet med att tillgängliggöra och använda Öppna data?
ip · H410531 · 2017-05-19 00:00:00 — Interpellation 2016/17:531 Omlokalisering av myndigheter av (M) till Statsrådet (S) Regeringen har tidigare aviserat att man avser att omlokalisera statliga myndigheter och därmed flytta ut statliga jobb från till andra delar av landet. Även den parlamentariska landsbygdskommittén rekommenderar i sitt slutbetänkande en utflyttning av 10 000 arbetstillfällen. Många goda argument har framförts för att ibland välja en annan lokalisering av statliga myndigheter än huvudstadsregionen. Ett argument är att det inte finns någon anledning till att staten aktivt ska medverka till en centralisering av kvalificerade arbetstillfällen till huvudstaden. har stark tillväxt ändå, och många statliga jobb kommer att finnas kvar i huvudstadsregionen även efter en utflyttning i den storleksordning som landsbygdskommittén föreslår. Ett annat argument är att digitaliseringen gör att det blir mindre viktigt vilken ort en arbetsuppgift utförs på. Ett tredje argument är att kostnaderna för verksamheten kan sänkas. Argumenten mot en flytt bör naturligtvis också beaktas. Ofta framförs risken för kompetensbrist som ett problem, eller att statlig verksamhet i första hand måste utformas optimalt för att lösa sitt uppdrag, inte vara ett regionalpolitiskt verktyg. Alla myndigheter är sannolikt inte lämpliga att flytta; för vissa är kanske placering i optimalt. Diskussionen blir ofta något polariserad, och jämförelser görs gärna mellan extrempunkter såsom inland och . Men en utflyttning från måste inte nödvändigtvis göras till den mycket glesa landsbygden utan kan också ske till andra platser. Vid lokalisering av en myndighet bör rimligen flera faktorer beaktas. Snarare än utflyttning till mycket glesa landsbygdskommuner, där kompetensförsörjningen kan bli ett verkligt problem, kan en möjlighet vara lokalisering i eller omkring starka tillväxtnoder. Arbetstillfällena kommer inte enbart den valda kommunen till del, utan även kommuner inom pendlingsavstånd. Två exempel är och . I båda dessa regioner finns goda möjligheter att tillgodose kompetens, som jobben även kan komma landsbygden till del. Det är viktigt att det finns en genomarbetad och transparent metodik både när det gäller vilka myndigheter som ska omlokaliseras och när valet av lokaliseringsort görs. Med anledning av ovanstående vill jag fråga statsrådet : Vilka parametrar ligger till grund för de myndigheter som statsrådet och regeringen vill flytta? Vilka parametrar ligger till grund för hur regeringen avgör till vilken ort utflyttningen sker? På vilket sätt avser statsrådet och regeringen att gå vidare i frågan?
ip · H410532 · 2017-05-18 00:00:00 — Interpellation 2016/17:532 av (C) till Statsrådet (S) Regeringen har inlett sitt arbete med att inrätta en ny jämställdhetsmyndighet. Verksamheten ska vara igång . Målet med inrättandet av en ny myndighet är bland annat att arbetet med jämställdhet ska bli mer samordnat och långsiktigt, vilket är bra. riskerar inrättandet av den nya myndigheten att omintetgöra fungerande verksamheter runt om i landet som arbetar operativt för kvinnofrid, mot hedersrelaterat våld och förtryck och mot människohandel. annonserades att verksamheterna som bedrivs av Nationellt centrum för kvinnofrid (), det nationella uppdraget att motverka prostitution och människohandel för sexuella och andra ändamål () samt det nationella uppdraget att förebygga hedersrelaterat våld och förtryck () alla skulle ingå i den nya myndigheten. har regeringen av någon anledning kommit fram till en speciallösning där ska stå utanför myndigheten och där detta undantag sedan ska utvärderas. De andra två ovan nämnda verksamheterna har dock inte fått en speciallösning, och deras viktiga arbete riskerar att raseras om de flyttas över till den nya jämställdhetsmyndigheten. I har tidigare utlovat att det inte ska bli några kompetensförluster i anslutning till överförande av befintliga uppdrag till den nya myndigheten och hänvisat till den av regeringen tillsatta organisationskommitténs arbete för att förvissa sig om att så inte sker. ska organisationskommitténs arbete redovisas dagen innan verksamheten ska vara igång . Jag vill därför fråga statsrådet : Har någon konsekvensanalys gjorts som ligger till grund för beslutet att flytta ansvar från enheter som har nationella uppdrag? På vilken grund fick en speciallösning där just deras verksamhet får stå utanför den nya jämställdhetsmyndigheten ? Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att undvika kompetensförluster då organisationskommitténs slutredovisning ska göras och myndighetens verksamhet ska vara igång dagen efter?
ip · H410533 · 2017-05-18 00:00:00 — Interpellation 2016/17:533 Regeringens regleringsbrev till av (M) till Statsrådet (S) I årsredovisningen för staten 2016 gällande anslag där utfallet för utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg redovisas står följande: ”Utfallet uppgick till och blev därmed (8,) lägre än vad som anvisades i statens budget. Det beror framför allt på att kostnaderna för assistansersättning blev lägre än vad som anvisats i statens budget på grund av att införde efterskottsbetalningar per .” ”Utfallet för anslaget 4:4 Kostnader för statlig assistansersättning uppgick till . Det är (18,) lägre än budgeterat.” En del av sanningen är efterskottsbetalningarna, men en annan del, som regeringen inte lyfter fram, är effekterna av regeringens regleringsbrev till . I regeringens regleringsbrev för till stod det tydligt att myndigheten ska bidra till att bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen. Det är inte första gången regeringen inte lägger fram eller förvränger fakta när det gäller utvecklingen avseende personlig assistans. Ett uttalande som tydligt belyser detta är från ansvarigt statsråd . Uttalandet gjordes i samband med särskilda debatt om personlig assistans . ”Regeringen styr riket och har myndigheterna till sin hjälp att göra det. Det gäller att ta ansvar här, och det har vi gjort. Jag vill att intentionerna i lagstiftningen ska kunna upprätthållas, men det går inte om vi är passiva och inte vågar ta i de svåra sakerna. Jag vidhåller att det är ett problem att kanske av används till reklam och sponsring.” Med anledning av detta vill jag fråga statsrådet : Bedömer statsrådet att regeringens regleringsbrev till har någon del i att kostnaderna för statlig assistansersättning uppgick till , (18,) lägre än budgeterat?
ip · H410534 · 2017-05-18 00:00:00 — Interpellation 2016/17:534 Svenska institutets Twitterkonto av (M) till Utrikesminister (S) har det uppmärksammats att ett Twitterkonto ägt av () massblockerat över 14 000 Twitterkonton. Enligt SI baseras blockeringarna på en lista, framtagen av en utomstående person som varit gästskribent på det aktuella kontot. Listan beskrevs av SI enligt följande: ”Blockeringslistan som lagts in på @består av: Cirka 12 000 internationella och svenska konton som ägnar sig åt drev, hot, hat och hets mot migranter, kvinnor och HBTQ-personer, men även mot organisationer som är engagerade i mänskliga rättigheter. Dessa konton har ofta högerextrem och/eller nynazistisk inriktning och hetsar även till våld. Cirka 2 000 övriga spamkonton, till exempel porrbotar och konton som spammar reklam eller DM-virus.” Hur denna lista använts och vem som bär ansvaret för detta återstår att utreda. Men försvarade listan och agerandet och hävdade dessutom att samtliga blockeringar var ”kvalitetssäkrade”. Trots detta har ett stort antal uppenbart oskyldiga personer drabbats – riksdagsledamöter från exempelvis och , ledande journalister och ledarskribenter, anställda inom polisen och Försvarsmakten samt till och med ambassadör i och . Många av de drabbade personerna verkar aldrig ens ha följt eller kommenterat det aktuella kontot men har alltså ändå blockerats i ”förebyggande syfte” på grund av påstått felaktiga åsikter eller befarat hotfullt beteende. Det enda sättet att få blockeringen hävd var att fylla i ett webbformulär, där man bland annat skulle beskriva varför man trodde att man hade blivit ”blockad” från det aktuella Twitterkontot. Att en statlig myndighet under gör sig skyldig till, eller i vart fall sanktionerar och stöder, upprättande av personregister över människor som påstås ha vissa åsikter är ytterst anmärkningsvärt. Om det även varit lagstridigt får prövas på annat sätt. Ansvaret för agerandet från myndigheter under ligger ytterst på departementschefen. Mina frågor till utrikesminister är därför: Vilka åtgärder avser ministern att vidta med anledning av det som inträffat i och på vilket sätt avser ministern att verka för att inget liknande inträffar i någon annan myndighet under hennes departement?
ip · H410535 · 2017-05-22 00:00:00 — Interpellation 2016/17:535 Förslaget om förändrade 3:12-regler av (M) till Finansminister (S) uppdrag är att granska kvaliteten på konsekvensutredningar till författningsförslag som kan få effekter av betydelse för företag. Enligt remitterade 21 remisser till . Endast två av konsekvensutredningarna uppfyllde kraven. Regelförenklingar är angeläget för att skapa långsiktiga förutsättningar för ett mer innovativt och kreativt svenskt näringsliv. Jobb skapas av företag som växer och anställer. En viktig förutsättning för att de ska kunna fortsätta att växa och anställa är att vi inte har fler regler än nödvändigt och att de som finns är förutsägbara och tydliga. Regeringens konsekvensutredning om förändrade 3:12-regler är inget undantag när det gäller bristfälligt underlag. Utredningen underkänns på flera punkter. När det gäller konkurrenskraft skriver statliga följande: ”Enligt går det inte på förhand att utesluta att en höjd skattesats i kombination med begränsat utdelningsutrymme medför att de svenska företagen får en jämförelsevis minskad konkurrenskraft. Därmed kan möjligheten att knyta till sig viktiga nyckelpersoner eller möjligheten att expandera till den internationella marknaden påverkas. saknar vidare redovisning av om förslaget förväntas medföra att antalet fåmansföretag minskar eller att ökningstakten avtar. finner att redovisningen av påverkan på konkurrensförhållandena för berörda företag är bristfällig.” Med anledning av ovan vill jag fråga finansminister följande: Hur många företag och arbetstillfällen kommer att gå förlorade om förslaget om förändrade 3:12-regler införs enligt finansministern och regeringen? Avser finansministern och regeringen att förbättra den bristfälliga konsekvensanalysen?
ip · H410536 · 2017-05-22 00:00:00 — Interpellation 2016/17:536 Företagens regelkostnader av (M) till Närings- och innovationsminister (S) Hela 3,6 miljarder ökade företagens rent administrativa kostnader , på grund av nya eller förändrade regler. Det är kostnader som drabbar både företagen och konsumenterna. Kostnaderna kommer bland annat att leda till högre priser på varor och tjänster för konsumenterna. Detta är något som i sin tur leder till minskad efterfrågan på dessa, och i slutändan blir det därmed inte bra för någon. varnar för att utvecklingen går i katastrofalt fel riktning. Om företagens administrativa kostnader fortsätter att öka i nuvarande takt kommer det att motsvara hela den kostnadsminskning som alliansregeringen genomförde under två mandatperioder. Dessutom har företagens fullgörandekostnader och investeringskostnader för regelförändringar lett till kostnader på mer än . Sammanlagt är det alltså en ökning av regelkostnader på hela för företagen. Regeringen måste bli företagsvänlig – behöver fler företag, inte färre. De skapar jobb och bidrar till vår gemensamma välfärd, något som är gynnsamt för alla. Med anledning av ovanstående vill jag fråga närings- och innovationsminister följande: Avser ministern och regeringen att vidta åtgärder för att vända den negativa trenden gällande företagens ökande regelkostnader och när kan detta tänkas ske?