ip · H510279 · 2017-12-12 00:00:00 — Interpellation 2017/18:279 Mikroplast av (M) till Miljöminister (MP) Det senaste århundradet har innehållit mer mänsklig utveckling än kanske något annat århundrade. Fattigdomen har minskat, barnadödligheten har tryckts tillbaka och den förväntade livslängden har ökat radikalt. Bättre mediciner, ekonomisk utveckling och en långtgående demokratiseringsprocess är bara några av de bakomliggande faktorerna. Men detta har också inneburit ett nytt resursutnyttjande. Olja, kol och naturgas har utvunnits och använts i större utsträckning än – med ökade koldioxidutsläpp, ekologiska obalanser och förstörda habitat som följd. När miljöprogram () rankar vilka områden som bör vara prioriterade för nutida och framtida miljöarbete står minskade koldioxidutsläpp och hav i balans högst på listan. Organisationen, som bildades efter , har högt anseende världen över och bidrar tillsammans med klimatpanel (IPCC) till att öka kunskapsläget om miljöproblem och ge förslag på tänkbara lösningar. Vad gäller minskade utsläpp har en stor roll att spela globalt. Under alliansregeringen minskade utsläppen som tillväxten bibehölls. Genom att vara ett grönt föregångsland och bevisa att frikopplingseffekter – där ekonomisk utveckling möjliggörs utan att samvariera med ökade utsläpp – är möjliga, kan ta en ledartröja. Vad gäller inhemska utsläpp kan stoltsera med en näst intill helt koldioxidneutral elförsörjning, något som är viktigt inte minst för den tillverkande svenska industrin. Basen i detta system är en väl utbyggd vattenkraft och stabil kärnkraft. Blicken bör därför riktas mot havet. Vårt nära innanhav, , är ett av världens mest sjuka. På flera sätt beter sig allt mer som en sjö snarare än ett hav. Med lågt utbyte av syrerikt vatten från är havet känsligt för övergödning, överfiske och utsläpp. Det är lätt att bli pessimistisk. Men stora framsteg görs: Det svenska näringsläckaget av kväve och fosfor minskar, ett nytt modernt reningsverk har kommit på plats i med svensk hjälp och målet om marint skydd har nåtts. Vi har ännu inte sett stora resultat av detta arbete eftersom miljöarbete tar tid. Kanske dröjer det ännu några decennier innan vi når god ekologisk status. Ska det bli möjligt behövs insatser från bland annat , som står för en stor del av det kväve och den fosfor som tillförs i tillrinningsområde. Men övergödning är inte enda utmaning. har debatten allt mer kommit att handla om plast – främst den plast som är liten och kan kallas mikroplast. Utgångspunkt för debatten har varit en rädsla för att plasten bioackumuleras i små fisklarver och ökar i mängd ju längre upp den kommer i näringskedjan. I slutändan finns det en risk att den når våra stora matfiskar och hamnar i människor. För att mota detta har den rödgröna regeringen beslutat att förbjuda mikrokorn av plast i kosmetiska produkter som är avsedda att sköljas av, efter en utredning som gjorts av Kemikalieinspektionen (KemI). Man har också gett ett regeringsuppdrag till att utreda källor till mikroplaster och ge förslag på åtgärder för minskade utsläpp i , vilket slutredovisades . Men det är tveksamt om detta gör någon stor skillnad i praktiken. Mikroplaster från kosmetiska produkter utgör en mycket liten andel av den totala mängden mikroplaster i den miljön. Enligt Kemikalieinspektionen finns det osäkra uppskattningar på att de utgör . Även är behäftad med stor osäkerhet. Hela rapporten bygger på en (!) kartläggning från IVL , trots att det tagit att framställa rapporten. De resultat som presenteras är inte heller fullödiga. skriver själva att ”för majoriteten av de kartlagda källorna har det inte gått att beräkna hur stora andelar av mikroplasterna som transporteras till hav, sjöar och vattendrag”. uppdagas att en del av den fristående forskning som gjorts kring mikroplaster varit förfalskad. En svensk studie om mikroplast i fisklarver, gjord vid , fick stor uppmärksamhet när den publicerades i den välrenommerade tidskriften . Men när () granskat studien har den fällts för fusk. Inte bara för att etiska tillstånd saknades, utan också för att originaldata har manipulerats eller saknas. Det är mycket allvarligt. Inte bara för att det skadar förtroendet för , utan också för att det riskerar att leda till felprioriteringar i den svenska miljöpolitiken. En annan färsk studie, publicerad i tidskriften , har belyst mikroplast i ett mer långsiktigt perspektiv. Den dansk-tyska studien har tittat på mängden plast i fisk och kommit fram till att mängden varit helt . , professor vid vid , säger att en delförklaring kan vara att plasten sjunker till botten och lagras i sediment. Det ska nämnas att studien är byggd data från Bornholmsbassängen, men det är tänkbart att resultaten är representativa även för . Slutligen ska sägas att den största mängden plast i havet inte är mikroplast utan större plastfragment som ibland bryts ned till mindre fragment. Men det är tveksamt om det globala problemet med plast i havet är särskilt alarmerande i vårt närområde. En studie ledd av vid UFZ i (2017) visar att av all plast i havet kommer från endast tio floder – varav åtta finns i och två i . Att dessa floder skulle påverka vatten förefaller osannolikt. Och den stora åtgärd som krävs för dessa vattendrag är utan tvekan åtgärder uppströms där man arbetar med bättre avfallshantering – något är framstående i. Man ska inte dra på för stora växlar av enskilda studier. Det krävs många källor för att kunna ge en fullständig bild, och flera av de nyheter som presenterats ovan pekar på behovet av fortsatt forskning. Men att kontinuerligt följa forskningsläget ingår i arbetet med att utvärdera, förnya och föreslå åtgärder för en förbättrad miljö. Och det ligger i hela intresse att miljö- och klimatpolitiken är väl avvägd och kostnadseffektiv. Är den inte det urholkas förtroendet för de insatser som föreslås, vilket i förlängningen riskerar att underminera förtroendet för politiken. Med anledning av ovanstående vill jag fråga miljöminister : Är det ministerns och regeringens uppfattning att mikroplast är den viktigaste utmaningen i arbetet att nå miljömål 4, 8 och 10 och i så fall, vilka ytterligare åtgärder planeras för att minska mängden mikroplast i vattnet? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer har frågat mig om det är min och regeringens uppfattning att mikroplast är den viktigaste utmaningen i arbetet att nå miljömålen 4, 8 och 10 och i så fall vilka ytterligare åtgärder som planeras för att minska mängden mikroplast i vattnet. Regeringen anser att problemen med plast i marin miljö är en av vår tids stora utmaningar i miljöarbetet. Det finns uppskattningar om att så mycket som plast släpps ut i haven. Havet saknar naturlig gräns vilket betyder att när plasten väl hamnat i havet är det allas gemensamma problem. Mikroplaster är små plastpartiklar som är mindre än . Mikroplaster kan skada vattenlevande organismer både fysiskt och toxikologiskt. Genom att miljögifter binder hårdare till plast än till naturliga partiklar kan det påverka halterna i livsmedel från havet. Den omfattande förekomsten av mikroplaster i haven beror delvis på att större plastpartiklar bryts ned till mindre. Utsläpp av mikroplast beror också på att det finns produkter i vilka man medvetet har tillsatt mikroplaster. Det finns även studier som visar att vissa textilier kan släppa ifrån sig ett betydande antal plastfibrer. Flera länder har redan infört eller är på väg att införa åtgärder i syfte att minska tillförseln av mikroskopiska plastpartiklar till hav, sjöar och vattendrag. För att öka kunskapen om plastens miljöpåverkan tillsatte regeringen en bred utredning. Utredningen ska bland annat svara på frågor kopplade till problemet med nedbrytbarhet. Regeringen har också beslutat om ett uppdrag till Havs- och vattenmyndigheten i samarbete med att ta fram konkreta åtgärdsförslag för att minska plastutsläpp vid nedskräpning. Regeringen har i budgeten avsatt för att minska problemen med plast i haven och naturen, för att minska både mikroplast och så kallad makroplast. Oavsett om makroplasten bryts ned till mikroplast eller ej skapar den problem för djurlivet. Det finns ett flertal sorgliga exempel på fåglar och vattenlevande djur som har haft magarna fulla av plast. Som svar på din fråga anser regeringen att en viktig komponent bland flera för att nå miljömålen 4, 8 och 10 är att åtgärder vidtas för att minska mängden mikroplast och annan plast i marin miljö. Tack, ministern, för svaret! Plast är ett fantastiskt slitstarkt material, och på många områden är detta en egenskap som man letar efter, exempelvis i livsmedelsförpackningar där maten håller längre, vilket minskar matsvinnet, eller i elektronik, där plast har den egenskapen att den inte leder ström men däremot förlänger livslängden och sänker energiförbrukningen. Men plastens styrka är också dess svaghet. Den plast som inte återvinns utan slängs riskerar att hamna i miljön och i vattnet. Där kan den brytas ned till problematiskt små beståndsdelar och skapa problem för växt- och djurliv. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Här ska jag också säga att en del plast är mikroskopisk redan när den når havet, exempelvis från glitter, från skönhetsprodukter och från kläder som har tvättats. På regeringens uppdrag har utrett källor till mikroplaster och kommit med en rapport med förslag på åtgärder. Denna studie slutredovisades . Tyvärr är denna studie inte så bred. Man har helt och fullt utgått från en kartläggning, som har gjorts av IVL . Jag är inte kritisk till IVL på något sätt. Men om man har på sig att skriva en rapport, då borde det finnas fler än bara en källa. Resultaten, som är det mest intressanta, är behäftade med ganska stora fel. I rapporten står det bland annat: För majoriteten av de kartlagda källorna har det inte gått att beräkna hur stor andel av mikroplasterna som transporteras till hav, sjöar och vattendrag. Det är ganska nedslående att en rapport innehåller så stora fel. Men det ska också sägas att det är komplexa system. Det är svårt att spåra någonting som redan finns överallt. De lösningar som föreslås i rapporten är ganska . En rad utbildningsinsatser föreslås - det är det stora paketet - och det är bra. Men vi behöver också ha konkreta åtgärder som minskar tillförseln och som minskar mängden plast som redan finns i havet. Här nämns i huvudsak två saker som en rekommendation till regeringen. Det ena är att man ska driva på inom EU för att slitstyrka ska ingå i energimärkningen av däck. Det andra är att man ska utveckla ekodesignregler för tvättmaskiner. Det är två blygsamma förslag som det är ganska lätt att ställa sig bakom. Regeringen har också - i går faktiskt - presenterat tre nya regeringsuppdrag om mikroplast på . Det är mycket välkommet. Att titta tvärsektoriellt är ett nödvändigt angreppssätt, på samma sätt som att mer forskning kommer att krävas för att vi ska ha evidensbaserade lösningar. Jag vill fråga mer specifikt om ett stycke i ministerns interpellationssvar där följande står: "Flera länder har redan infört eller är på väg att införa åtgärder i syfte att minska tillförseln av mikroskopiska plastpartiklar till hav, sjöar och vattendrag." Jag vill bara ställa en kontrollfråga om vilka åtgärder det är som åsyftas här. Flera länder har gått fram med förbud mot plastpåsar och liknande. Här tycker jag att ministerns hållning har varit fullt rimlig . Men när man pekar på de åtgärder som har vidtagits utomlands undrar jag om det är någonting som vi kan lära oss av dem och om det finns lösningar som vi kan hämta hem och använda även här i . Jag vill börja med att säga att jag känner mig lite lugnad när jag hör inlägg. När jag läste interpellationen undrade jag faktiskt om han tycker att mikroplaster är att problem där vi ska agera eller inte. Men efter hans inlägg uppfattar jag att vi verkar vara överens om att det är så. Över hela världen arbetas det mycket intensivt med att ta reda på mer om plastens spridningsvägar och vilken effekt den har på ekosystemet, och man måste identifiera effektiva metoder för att minska utflödet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det har gjorts ett stort antal rapporter på ämnet i och internationellt, bland annat en omfattande rapport från FN:s miljöprogram UN Environment . Den låg till grund för att jag och världens miljöministrar på Unea enades om en resolution, där vi nu står tillsammans och säger att vi globalt gemensamt måste arbeta för att få bort användningen av tillsatta mikroplaster i produkter och verka generellt för att minska spridningen av plast till vatten och natur. Vilka åtgärder som olika länder har vidtagit beror väldigt mycket på var landet står generellt i hanteringen av avfall. Ett ganska stort och ständigt växande antal länder i det globala syd - länder som inte har en väl utvecklad avfallshantering - har fattat beslut om förbud mot plastpåsar och andra plastprodukter. är ett land som gjorde det . Jag hade möjlighet att besöka i samband med Unea. Man beskrev en slående förändring. I ett land som inte har en fungerande avfallshantering får den typen av effekt, tillsammans med stora insamlingsinsatser, ett mycket stort genomslag. I västvärlden och bland i-länder är det en annan typ av åtgärder som vidtas och som vi miljöministrar diskuterar med varandra. Det är flera länder som har beslutat om förbud mot tillsatta mikroplaster i kosmetika, på motsvarande sätt som vi är på väg att göra i . Ett sådant förbud finns i och i , och flera andra länder är på gång med motsvarande. Det är inte den största källan, men man kan säga att det är en lågt hängande frukt. Medborgare, konsumenter och regeringar är överens om att det helt enkelt är onödigt att producera och tillsätta mikroplaster i produkter där andra material kan fylla samma nytta och man kan få lika bra produkter på marknaden. Det är också mycket viktigt att vi verkligen går vidare i andra delar. Det gör vi nu i de tre myndighetsuppdrag som beskrev. Vi ska se till att vi får veta mer om spridningen från däck och vägmarkeringar och titta på om det finns metoder att helt enkelt fånga upp dessa plaster i dagvattenhanteringen innan de når vattendragen. Vi ska arbeta vidare med frågor om konstgräsplaner, som är en annan del där vi tillsätter mikroplaster. Kan man hantera dem på ett bättre sätt? Kan man hitta nya material? Det är exempel på den typ av frågor som vi nu arbetar vidare med. Jag tackar ministern för detta svar. Visst är det så att jag har skrivit en interpellation som är lite kritisk, och jag radar upp en del forskningsresultat från spridda studier som kanske pekar på en annan bild än den som ges i debatten om mikroplaster i . Det gör jag för att jag bryr mig mycket om detta problem. Jag tror överlag att man som politiker kanske ska ta lite ledigt från sin egen övertygelse och titta på saker från andra sidor. Om vi ska lösa detta problem behöver vi vara mycket effektiva. Det finns många exempel på politik runt om i världen där man fokuserar på de små problemen i stället för på de stora och låter samhällsdebatten kantra för något litet. Ministern nämner här att man vill se ett förbud mot tillsatser i smink. Det kan absolut vara rätt. Men man ska då komma ihåg att det handlar om tillsatser till . Men om man tittar på däckslitaget handlar det om . Man ska alltså ha med sig dessa relationer. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det finns många parametrar att ta med när vi ska utforma åtgärder för att minska uppkomsten av marint skräp och av mikroplaster. När jag nu har möjlighet ska jag nämna några frågor som borde finnas med på framtida regeringars bord och dagordningar. För det första: Lejonparten av stort plastskräp som flyter i land i gör det på . Det är inte skräp från de stora utsläpparna. Jag nämnde i min interpellation att av det skräpet kommer från tio floder, varav ingen finns i . Det skräp som flyter i land på kommer inte heller uteslutande från , utan det kommer till stor del från . Att kunna sätta press på dem att bättre ta hand om sitt eget skräp efter att brexit har genomförts är svårt men kommer att vara nödvändigt. Jag har sett siffror som visar att ungefär skräp dumpas i . Det är ganska stora mängder, även om det kan låta lite när man talar om miljoner ton i världen. För det andra: Tvättmaskiner är en uppkomstkälla till mikroplaster. Brittiska studier har tittat på hur olika plagg reagerar när man tvättar dem i olika blandningar och i olika temperaturer. Nästan oavsett hur man blandar kläder avges ganska stora mängder mikrofibrer. Många har föreslagit olika sorters filter på tvättmaskiner som ska ta upp plasten. Här tror jag att politiken behöver titta på användarperspektivet mycket mer. Vi vill inte ha en situation där man ställer krav på att det ska finnas filter i tvättmaskinerna, men att användaren sedan ändå kommer att skölja ur detta filter i handfatet som man kanske kan göra med filtret från torktumlaren. Användarperspektivet kommer alltså att vara oerhört viktigt. För det tredje: EU-gemensamma lösningar är ett effektivt verktyg. Som ett led i havs- och vattenpolitiken införde alliansregeringen ett förbud mot fosfater i tvättmedel, och EU följde efter. Men man kan också fundera på vad nästa steg är. Jag tror att avloppsdirektivet är något som vi bör titta mer på. I ett annat projekt tittade jag på detta direktiv och insåg att det inte finns några som helst krav på till exempel läkemedelsrening. När man i en översyn uppdaterar det bör man överväga åtgärder också på mikroplastens område. Mycket är vi överens om. De små lösningar som presenterats, exempelvis förbud mot mikrokorn av plast i kosmetiska produkter som är avsedda att sköljas av, är enkla att ställa sig bakom. Men mikrokornen står som sagt för cirka en tusendel av den mikroplasten, enligt en grov uppskattning från Kemikalieinspektionen. har regeringen gett flera myndigheter uppdrag, och man har också tillsatt plastutredningen, som det ska bli mycket intressant att följa. Men jag vill veta om det finns något som regeringen ser att man kan göra här och . Hur ser man på de förslag som jag radar upp här? Jag uppfattar att jag och i stora delar är överens om problematiken. Plast sprids och blir till mikroplast. Mikroplast tillsätts i produkter och sprids. Vi vet inte exakt hur den spridningen går till från ursprungskällan, men vi vet att djurlivet i vattendrag och hav skadas. Man behöver inte särskilt mycket biologisk utbildning för att förstå att om ett däggdjur äter en plastbit i tron att det är föda får det inte i sig någon näring. Det är också stor risk, som jag sa, att plastbiten är behäftad med kemikalier. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det är viktigt att vi agerar på den kunskap vi har, men det här är också ett komplext problem. Plast finns i stora delar av samhället och gör stor nytta i stora delar av samhället. Det finns inte ett alexanderhugg som löser den här frågan, och därför arbetar vi från regeringens sida på flera sätt och på flera nivåer. Flera verk är aktiva, och vi ger , i samband med regleringsbreven, ytterligare uppdrag så att fler av våra myndigheter ska arbeta med att få fram mer kunskap och också hitta effektiva åtgärder. kommer det att få vara end-of-pipe. Så länge friktion finns och tills någon har uppfunnit däck och vägmarkeringar som inte slits kommer vi troligtvis i ett första steg att behöva leta efter end-of-pipe-lösningar i dagvattnet. Men det är i alla fall möjligt att sortera ut plastpartiklar så länge de är i dagvatten. När de har nått havet är det i stort sett omöjligt eller i alla fall mycket svårt och mycket kostsamt. Det finns sådana försök. Vi har forskningsinstitutioner i som tittar på detta rent praktiskt, och vi har också en särskild pott pengar för sådana pilotprojekt i vår plastsatsning. Flera reningsverk runt om i tittar på om man där kan förfina uppsamlingen av mikroplaster. Det är olika i vilken grad reningsverken fångar upp mikroplasterna. Det finns också försök från stora och välkända tvättmaskinstillverkare som på eget initiativ kontaktat . Jag besökte Swerea i , och de visade mig att de har forskning för att lära sig mer om hur textilier slits beroende på tvättprogrammen och om det finns rationella sätt för att rena vattnet. Jag vill här gärna skjuta in en konsumentupplysning: Det är bättre att lägga torkmaskinsluddet i papperskorgen, för det kan också innehålla plastpartiklar. Det är en liten sak vi kan göra i vardagen. I vissa delar är jag helt övertygad om att upphandlingsverktygen är de mest effektiva. Det gäller exempelvis konstgräsplaner. Konstgräsplaner upphandlas i i stort sett av kommuner och av stora idrottsföreningar. Det är inte så många. Skulle de gå samman och kräva bättre och mer hållbara konstgräsplaner skulle marknaden självklart agera väldigt snabbt. Det finns en upphandlingsgrupp där hjälper kommuner att ta fram miljökrav vad gäller konstgräsplaner, men vi ska som sagt också låta titta på ökad reglering av den här frågan. Jag kan fortsätta, för detta är en riktigt komplex fråga. Vi behöver hitta effektiva åtgärder i olika steg. Allra bäst är det när vi kan göra som med kosmetiska produkter och konstatera att det faktiskt är onödigt - vi kan få lika bra produkter utan plast, och då kan vi förbjuda plasten. Det har vi jobbat med högt upp i hierarkin. Vi behöver sedan jobba hela vägen ned till att i vissa delar också titta på end-of-pipe, det vill säga bättre rening. Det ministern nämner om bioackumulation, det vill säga att små fisklarver äter mikroplast varpå de blir uppätna av större arter, är väldigt skrämmande. Jag personligen äter inte fisk, men det är oroande att plastmängden är så stor. Vi ser i just nu hur fiskarter är så magra att de ser ut som andra arter. Plast innehåller ju ingen näring, så det kan vara bidragande till att de inte växer till sig. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Arbetet i är slut , och jag får inte sista ordet, men det här är ändå sista interpellationsdebatten före julledigheten. Jag är glad att miljöministern kom hit och debatterade även om det bara är någon enstaka dag kvar till . Det har varit ett turbulent år för politiken i världen, politiken i och säkerligen också för oss valda företrädare som sitter i den här kammaren och fattar beslut. Vi är väl värda lite julledighet. Jag vill tacka för den här sista debatten . Det blir kanske fler , men först ska vi vara lediga. pratar om skrämmande fakta, och det finns det tyvärr gott om vad gäller plast. Jag hade möjlighet att besöka forskare från . De berättade för mig att man i forskarsamhället menar att om man samlar ihop alla mätningar och källor och jämför resultaten kan man säga att man har hittat plast i alla världens vatten. Det finns i alla sjöar, i alla vattendrag, i de djupa haven och i grunda vikar över hela jorden, även i de delar där det inte finns människor eftersom vattnet rör sig gränslöst. Inför det här kan man känna sig maktlös. När det dessutom finns uppgifter om att det finns plast i vårt dricksvatten - i har vi hittat plastpartiklar i bland annat och - kommer det riktigt nära. Ett uppdrag som jag inte har nämnt är att , som har ansvar för dricksvatten, ska titta på förekomsten av plast i våra svenska dricksvattentäkter och se på hur vi kan åtgärda detta. Det här är skrämmande, men det finns en mycket mer hoppfull sida av den här berättelsen. När jag agerar regionalt i , när jag agerar regionalt i en större region i Helcom och Ospar och när jag åker till och träffar världens miljöministrar finns det ett enormt engagemang och stor beslutsamhet och innovationskraft. Näringslivet bidrar också med pengar och med lösningar framåt. Jag vill också tacka för en bra debatt. Jag ser fram emot och vill avsluta med att säga: Det är klart att vi ska lösa den här frågan också. Överläggningen var härmed avslutad.