· H410602 · 2017-10-17 13:56:04 — har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att säkerställa en väl fungerande postgång. Jag vill betona att det är mycket viktigt för regeringen att det finns en posttjänst av god kvalitet i hela landet som är kostnadseffektiv och i så stor utsträckning som möjligt motsvarar hushållens och företagens behov. Post och , , är utsedd av regeringen att utöva tillsyn inom postområdet. Myndigheten för en tät dialog med alla postoperatörer, däribland , om kvalitetsproblem. Det är tillsynsmyndighetens uppgift, inte regeringens, att granska att lever upp till de krav som reglerna på postområdet ställer. PTS ser allvarligt på situationen och har ökat sina tillsynsinsatser med bland annat fler fysiska tillsynsbesök, tätare dialog samt krav på och uppföljning av lokala åtgärdsplaner. PTS får också meddela de förelägganden som behövs för att postlagen och föreskrifter eller tillståndsvillkor som meddelats med stöd av lagen ska följas. Föreläggandet får förenas med vite. Jag har fullt förtroende för PTS tillsyn på postområdet och fortsätter följa myndighetens arbete noga. Men jag vill också stärka PTS möjligheter att genomföra sitt uppdrag genom att ge nya verktyg att arbeta med för att klara av tillsynsfrågorna. Regeringen beslutade att ändra postförordningen i syfte att anpassa den samhällsomfattande posttjänsten. Åtgärden ska underlätta för en väl fungerande posttjänst i hela landet. Den innebär en höjning av kvalitetskravet för brev med normalporto så att av inrikesbreven ska komma fram , oavsett var i landet breven har lämnats in. ändras kravet från övernattbefordran till tvådagarsbefordran. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Regeringen beslutade även att inhämta Lagrådets yttrande över ett förslag till ändringar i postlagen. I remissen till Lagrådet föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om på vilket sätt den samhällsomfattande posttjänstens krav på utdelning av postförsändelser ska fullgöras. styrs verksamheten i stor utsträckning av Postnords egna interna effektivitetskrav och tillgänglighetskrav i avsaknad av statliga sådana. Åtgärden gör det möjligt att förtydliga kraven avseende den samhällsomfattande posttjänst som utförs av . Regeringen avser att återkomma till med förslag i dessa frågor. Tack, ministern, för svaret! hör och läser vi om människors ilska över att postgången inte fungerar, och det verkar vara likadant över hela landet - vilken tidning man än öppnar och vilken Facebooksida man än läser. Viktiga brev kommer inte fram. Remisser från läkaren hamnar hos grannen. Räkningar kommer inte fram . I vissa fall har detta lett till betalningsanmärkningar när man inte har fått den räkning som man borde ha betalat. Det händer också att försändelserna är trasiga, och företagare är uppgivna över att kundrelationen inte fungerar när utlovade leveranser inte kommer fram. Detta är bara ett axplock av vad som händer i just . Dessvärre är det personalen som tar stryk och får ta emot alla klagomål. Sjukskrivningstalen är höga. Jag hörde på att elva brevbärare var sjuka i . Människor fick inte sin post och fick vänta på till exempel provsvar från med stor oro. De fick vänta i på att få sin post. Postnords ledning har i intervjuer uttryckt att man känner sig övergiven av ansvariga politiker. Reaktionerna lät inte vänta på sig när Postnords vd och ordförande vädjade till näringsminister att säga något positivt om bolaget. Regeringens tafflighet är alarmerande. Vilken är regeringens strategi för att återupprätta svenska folkets förtroende för Postnord? Det går ju väldigt fort att bryta ned ett förtroende, men att bygga upp det igen tar alltid . Beskedet om en ny postlag har länge skjutits fram, men kom beslutet från regeringen om att ändra i postförordningen. Jag tror att det på något sätt har varit ett halmstrå för många - för Postnords ledning och kanske för personalen där ute. Bara man får beslutet på plats kommer allt att lösa sig. Min fråga till ministern är: Kommer detta verkligen att lösa alla problem som finns? Kommer arbetsmiljön för de anställda att bli bättre igen, och kommer människor att vilja arbeta hos Postnord? Det var nämligen också problemet i : Det gick inte att få tag på vikarier trots att arbetslösheten är jättehög i . Men det var ingen som ville hoppa in och rädda posten som inte kom ut. Hur ska Postnord få tillbaka den grundmurade tillit som Posten hade tidigare. Vi sa "som ett brev på posten", precis som utredningen heter. Det kom , det var som klockan och så vidare. Men hur kommer denna tillit tillbaka igen hos människor och anställda? Den tar som sagt var att bryta ned och att bygga upp. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer jämför jag med överbeläggningar på sjukhus: Man skruvar ned resurser därför att man ser att det kommer mediciner och behandlingsmetoder som gör att människor inte behöver ligga kvar på sjukhus. Men man är alldeles för tidigt ute, för verkligheten ser helt annorlunda ut. Det är precis likadant med post: Vi tror och hoppas att alla ska skicka digitalt, men så ser inte verkligheten ut. Dessutom har e-handeln ökat väldigt mycket, och jag som kund förväntar mig att få min leverans inom så många dagar som anges när jag klickar och gör beställningen. Detta fungerar också väldigt dåligt, så allt hänger ju ihop. Jag är väldigt orolig för vad som ska hända. Vad är det ministern hoppas ska lösa det tillitsproblem som finns hos svenska folket? Jag vill inledningsvis säga tusen tack till riksdagskollegan , som har ställt en angelägen interpellation med anledning av den förtroendekris som tyvärr har eskalerat. Den har alltså inte vänt utan fortsätter att gå åt fel håll. Försenad och försvunnen post är på var mans läppar - ett diskussionsämne du kan möta i personalrummet när du kommer till jobbet . noterade ökade klagomål på Postnord och även inledningsvis . Det handlar om ungefär 6 000 klagomål varav flertalet gäller försvunnen post, som alltså aldrig dykt upp över huvud taget. Klagomålen gäller både förseningar och försvunnen och förstörd post, som inte heller dyker upp. Jag har exempel med mig från , från Mariestadsområdet, Hjo och , där individer under både kortare och har haft enorma bekymmer. På en del orter går Postnord ut och konstaterar att man har bekymmer, vilket på något sätt skulle rättfärdiga en förtroendebrist. På andra orter försöker man snarare att sopa det under mattan. Vi kan konstatera att det handlar om allt från sommarvikarier till sjukskrivningar och personalbrist, för att bara nämna några saker. Arbetsmiljöfrågan torde vara en av de ledande för staten när man fortsätter att styra sitt företag. För mig blir det väldigt dramatiskt när en äldre människa inte får det läkemedel som hon kanske absolut borde ha, eller när en företagare som försöker skapa jobb och företagande på landsbygden inte kan lita på postgången. Om hela ska leva, statsrådet, är det klart att postväsendet är en oerhört viktig del. Jag tror att både oppositionen och regeringen är överens om att hela ska ha företagande som fungerar och att man som äldre ska kunna lita på sin läkemedels- eller provsvarsleverans, oavsett var i landet man bor. För mig som bor på landsbygden är detta helt avgörande. Jag menar att det är här vi kan fortsätta att växa och att det är här saker och ting kan ske. Att då kunna lita på postgången är oerhört viktigt. Förtroendet för postväsendet har halverats. Det fortsätter dessutom att gå åt helt fel håll; man känner en fortsatt stor oro. Regeringen fastställde eller en tidsplan; det måste ske en bättring och en förändring. Trots detta fortsätter det att gå åt fel håll. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Då måste regeringen börja fundera över sin strategi. Att återupprätta postväsendet och förtroendet för det och att styra statliga bolag - allt detta ligger på statsrådets och regeringens kollektiva bord att ta ansvar för. Om man har haft en strategi och den inte funkar, vad ska man då göra för att återupprätta den? skjuter man lite på frågan och säger: Vi ändrar i lagen i stället. Vi ser till att ändra förutsättningarna så kanske förtroendet går upp igen. Men så ser inte verkligheten ut för den äldre eller för den företagare som faktiskt behöver sin postförsändelse. Min fråga är: Vad är regeringens svar när det gäller att lösa de bekymmer som har orsakat förtroendekrisen, utöver att ändra i regelverk för att kanske sudda ut frågan fortsättningsvis? Jag får tacka för frågorna. Jag vill börja med att säga att jag är bekymrad över utvecklingen inom postväsendet. Det är alldeles uppenbart att vi har sett en negativ trend och stora problem när det gäller detta. Människors oro delas av mig och många andra inom politiken. De bakomliggande orsakerna är framför allt två. En är den stora förändring i samhället som är kopplad till digitaliseringen. har antalet brev minskat med en tredjedel. skickar vi mer än en miljard färre brev än vi gjorde . skickades 2,3 miljarder brev, och 2000 var det kring 3,5 miljarder. Detta är en enorm samhällsförändring. De allra flesta människor använder sig av e-post och av digitaliseringens möjligheter på ett sätt som man inte kunde göra tidigare. Detta drabbar naturligtvis en organisation som jobbar med det gamla systemet. Det skapar nya förutsättningar. Man måste delvis organisera på ett annat sätt. Man måste skära i kostnaderna när en stor del av intäkterna försvinner. Som nämndes här finns det en positiv post också, och det är att antalet paket ökar. Men det sker inte i samma omfattning som antalet brev minskar. Det är därför svårt att upprätthålla samma intäkter när antalet brev minskar. Den andra stora frågan handlar om organisation. Den tidigare regeringen gjorde en uppgörelse med och slog samman den danska och den svenska posten. Det har skapat rätt stora problem. har det skett en dramatisk förändring i , eftersom man precis efter sammanslagningen påskyndade digitaliseringen genom lagkrav. Det har skapat stora problem för företaget och skapar stora förluster i sammanhanget. Vi kan kanske enas om att den sammanslagning som den tidigare regeringen genomförde inte var så lyckad. sitter den , den danska regeringen och Postnord i förhandlingar om hur man ska reda ut denna situation för att undvika konkurser och mångmiljardförluster i bolagen och försöka undvika att de svenska skattebetalarna får ta stora kostnader på detta område. är frågan hur tilliten ska återupprättas. En del i en sådan förändring är att vi faktiskt måste vara beredda att göra förändringar i postlagen och i de regler som skapar förutsättningar för den som ansvarar för den samhällsomfattande tjänsten att klara denna verksamhet. antog vi ett förslag som utgör grunden i en sådan förändring. Jag får fortsätta att tala om detta i mitt nästa inlägg. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det är riktigt som ministern säger, att antalet brev har minskat med en tredjedel . Men det skrivs fortfarande väldigt många brev. Myndigheter skickar brev. Det som man gjorde i var att lagstifta om att all myndighetspost skulle skickas digitalt. Det var radikalt. Min fråga är om regeringen funderar på att göra likadant. Jag drog paralleller med överbeläggningar inom sjukvården. Det handlar också om kontanthantering. Så länge det finns bankomater kommer människor att ta ut pengar. Jag gör det inte, men många andra gör det. Företagare på landsbygden vittnar om att de inte vet hur de ska kunna bli av med kontanterna. har risken flyttats hem till småföretagaren i eller i , som inte kan åka någonstans och sätta in pengarna. Vi skickar fortfarande brev. Då måste vi ha en postgång som fungerar. Vi har fortfarande kontanter i omlopp. Då måste det finnas någonstans att sätta in dem. Vi har fortfarande människor som behöver ligga på sjukhus. Då ska vi alltså inte ha överbeläggningar, och vi måste ha sjukhussängar. Detta handlar om tilliten för viktiga samhällsfunktioner som får sig en törn. Det kan inte vara jätteroligt att vara anställd på Postnord med tanke på hur arbetsmiljön blir när det raljeras över företaget. Det finns människor som berättar att de inte vågar berätta att de är anställda på posten om de är på en middag, eftersom det då dras igång en massa saker och människor är upprörda och skrattar bakom ryggen på dem. Detta har så att säga verkligen gått ned i källaren, och det är regeringen som har ansvaret här och . Samdistribution är intressant. Det tas också upp i utredningen att man skulle kunna samdistribuera brev och tidningar. är det inte så. Man kan också se detta ur miljösynpunkt. På landsbygden, där både och jag bor, kommer tidningen först , och sedan kommer två olika postföretag med post. Om man både ur en tidsmässig synpunkt och ur miljösynpunkt hade kunnat samdistribuera hade till exempel färre transporter behövts, inte bara på landsbygden utan också till distributionscentraler och så vidare. är det olika tidpunkter för leverans till kunder. Jag skulle vilja att ministern kommenterar hur han ser på samdistribution. Om jag inte minns fel tas det också upp i utredningen att man inte ska dela ut post i brevinkast i flerfamiljshus utan göra som i nyproducerade flerfamiljshus där man delar ut post i brevlådor som finns på bottenplanet. Detta skulle underlätta för brevbäraren, som skulle slippa springa i alla trappor. Men det kan också vara bra för till exempel äldre att röra på sig och gå ned och hämta sin tidning och sin post. Min uppfattning är att förutsägbarhet är viktigt. När man lägger ett brev i brevlådan ska man veta att det kanske kommer att ta för detta brev att komma fram. Enligt regeringens beslut sägs det, om jag inte minns fel, att av posten ska komma fram . Men det borde absolut vara . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag vet att det har varit problem till exempel med den digitala sorteringen i . När man kör in ett nytt system blir det lite barnsjukdomar, men borde detta ha lösts. Jag har alltså några frågor. Hur ser ministern på samdistribution? I har man ett lagkrav på att alla myndigheter ska skicka sin post digitalt. Är det någonting som regeringen ämnar föra fram? Utgångsläget för regeringen är att fyra av tio har erfarenhet av att posten inte fungerar på avsett sätt. Regeringen talar om två föränderliga delar i detta. Den ena är digitaliseringen. Den andra handlar om att där man förändrar förutsättningarna ändras också organisation och struktur, och då måste man förändra för att göra om till det bättre. Det är två ganska naturliga förändringar som sker i stora delar av vårt samhälle i övrigt och som även borde hänga samman med att postväsendet ska fungera. Det som jag undrar i detta läge är varför regeringen inte har valt att agera snabbare på dessa utmaningar i stället för att vänta in och se om detta förtroende ändå kunde ha förbättrats. Vi backar nu alltså två, tre eller , och det är en resa som har gått åt helt fel håll. Då har man valt att se till att Postnord ska jobba med en lyssningskampanj. ska man lyssna, och på det sättet skulle förtroendet förbättras. I den andra delen har regeringen valt att skärpa tillsynen för . Den tredje delen som ministern tar upp är att försämrad service kanske är lösningen för att komma runt detta. Jag menar fortfarande att man inte har gått till botten med det som egentligen är den stora utmaningen, nämligen att regeringen på sitt bord har att styra en föränderlig kurva för ett statligt bolag och därmed måste se till dessa utmaningar. som vi hör detta handlar det om en arbetsmiljö som inte duger. Även människor som delar ut post vill bli sedda och hörda på jobbet. Följande fråga landar då åter på regeringens bord: Vad gör regeringen för att se till att arbetsmiljön för brevbärarna blir bättre, så att saker och ting ska fungera också under morgondagen, och för att förtroendet för postväsendet ska återupprättas? Vi kommer då tillbaka till vad vi nu ska göra. Regeringen har lagt fram ett förslag om en ändring i postförordningen och också ett förslag som innebär förändringar i postlagen. Detta kommer att underlätta för Postnord, eller någon annan som möjligen har ansvar för detta , att klara av arbetet i den nya världen med ett minskat antal brev. Detta handlar också om situationen när det gäller samgåendet med det danska företaget. Det som jag tycker är mycket viktigt i detta sammanhang är att vi ser att vi har en uppgift och ett ansvar för att se till att skapa förutsättningar för att man ska klara av en bra postservice i hela . I har man motsvarande krav på sig när det gäller . Trots detta samgående försöker vi hålla isär detta, även om det har inneburit stora problem även för den svenska delen av posten att klara av denna verksamhet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer En fråga handlar om samdistribution, som underlättas när man går över till att det kommer att ta för ett brev att komma fram. Det innebär betydligt fler möjligheter jämfört med tidigare för Postnord och andra aktörer att samdistribuera, eftersom detta möjliggör en mer flexibel lösning när det gäller att man kan ta emot och lämna . Detta har framgått väldigt tydligt i såväl den utredning regeringen tog initiativ till i början av mandatperioden, och som lades fram , som i de samtal vi har haft med oppositionen. En annan åtgärd jag gärna skulle se är att man genomför den förändring talade om, det vill säga att man ställer krav på fastighetsboxar också i städerna. Vi som bor på landsbygden tycker nämligen att vi får vara med och ta den kostnaden, men man verkar inte vara tvingad att vara med och ta den i städerna. I nybyggda fastigheter är det alltid fastighetsboxar, och jag hör aldrig någon som klagar på det. De flesta upplever att det är väldigt bra. I samtalen med oppositionen innan vi lade fram propositionen svarade man dock från allianspartierna att man inte var beredd att ta det steget. Om kan få sitt eget parti att ändra hållning i frågan tycker jag alltså att det vore bra. Det skulle även underlätta för och skapa en bättre arbetsmiljö för brevbärarna, och facket är starkt inne på samma linje som jag - att det vore bra om vi fick till en sådan förändring. En viktig fråga att ställa tillbaka är därför vad vill i denna fråga. Jag har egentligen inte hört något konkret förslag från än så länge, men om och står på samma sida som jag i frågan om fastighetsboxar är det ändå ett steg framåt. I övrigt håller jag med om att bolag måste styras, men när förutsättningarna förändras så att intäktsbasen rycks undan handlar det ju även om att vi som lagstiftare måste vara beredda att ändra förutsättningarna. Det går inte att tro att vi kan fortsätta som tidigare och säga att man får fixa detta med samma regelverk. Det är det jag gör , och jag hoppas att vi är överens om det. Det är ju så här, ministern, att det inte finns något förslag på bord . Vi kommer naturligtvis att återkomma i frågan från moderat håll och från Alliansen. Jag kan konstatera att ministern anser att man ska få tidningen . Om det ska vara samdistribution i det beslut regeringen har fattat kommer det ju att innebära att man får sin dagstidning . Frågan är alltså hur detta ska gå till, men det kan ministern svara på sedan. Jag tycker att det tog upp var viktigt, och det handlar om boende och företagare på landsbygd. Det är de som blir mest sårbara när postdistributionen inte fungerar. Den som är företagare på landsbygd är helt förtvivlad; jag har mött många och fått kontakt med många företagare. Jag bor i . Det är inte direkt en obygd, men man kan ha väldigt långt till sin postdistribution. När det inte fungerar kan företagare tappa kunder på att människor inte kan lita på att de får den leverans de faktiskt har beställt. Det gäller både företagare och enskilda som har beställt någonting från dessa företag. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det jag inte förstår i hela den här tillitsproblematiken är följande: Vi vet att försändelserna har minskat med en tredjedel. Hur kan då kvaliteten ha försämrats så radikalt på den brev- och postutdelning som ska ske? Det måste ju betyda att man har skruvat ned antalet medarbetare för fort. Jag undrar hur regeringen har styrt sitt bolag, för kvaliteten borde inte bli sämre för att det är färre brev att dela ut. Jag förstår inte det. Det är trasiga försändelser, de kommer inte fram och de läggs i fel brevlådor. Vilket är problemet? Vi väntar som sagt på att ett förslag läggs på bord. Först får vi ta detta med tidningen. Vi kommer fortfarande att ha fem dagars utdelning i ; det kommer det inte att bli någon skillnad på. Man kan alltså samdistribuera och ha större möjligheter i att det kan ta lite innan ett brev kommer fram. Samdistributionen ökar möjligheterna, och det kommer inte att vara så att tidningen behöver komma för att breven i vissa fall tar lite på sig. I många fall kommer breven att komma fortare fram när vi nu ställer ett högre krav, nämligen . är det ju ofta så för den som bor på landsbygden att ett brev tar kanske tre på sig innan det kommer fram. Det vet väl , som påstår att hon bor på landsbygden eller åtminstone har närhet till den. En annan sak är att digitaliseringen ska nå hela . Vi har i budgeten annonserat en förändring från till som det grundläggande kravet för alla i hela . Detta ska man kunna få med det mobila nätet. Det kommer att medge en situation där alla kommer att ha möjlighet till en hygglig internetuppkoppling var de än bor i landet. Det ger också möjlighet till en annan penninghantering, som användning av Swish eller andra system, som är betydligt bättre än . frågar vilket problemet egentligen är. I ett företag där intäkterna minskar - där breven och verksamheten minskar - måste man naturligtvis skära i kostnader. Annars går man med miljardförluster, och då slutar det med att vi i statsbudgeten måste betala för postservicen i stället. Det är den situationen jag försöker undvika. Överläggningen var härmed avslutad.