· H510170 · 2017-12-01 12:47:57 — har frågat mig om hur kommunerna ska klara av de konsekvenser som hon anser att en reglering av vinsterna i välfärden kommer att få. Frågan är föranledd av att regeringen har tillkännagett att den avser att överlämna en proposition om en vinstbegränsning i skola och omsorg till . Regeringen kommer i det fortsatta arbetet att beakta de remissynpunkter som har inkommit och presentera ett förslag som ger fortsatt valfrihet men som innebär att de skattemedel som är avsedda för välfärden i ökad utsträckning går till verksamheten. Hälso- och sjukvården kommer inte att omfattas av förslaget utan ska utredas vidare. Skälet till att regeringen avser att gå fram med förslaget är enkelt: Vinst som incitament hör inte hemma i välfärdssektorn. Syftet med den reglering som är aktuell är att offentliga resurser i större utsträckning ska gå till välfärden. Jag anser att det är rimligt att kräva att privata aktörer som tillhandahåller skattefinansierade välfärdstjänster ska kunna visa att de offentliga medlen används i verksamheten och därmed kommer barn, elever och brukare till del. som vinstjakten ska stoppas ska vi värna valfriheten och mångfalden i välfärden. En gemensam utgångspunkt för regeringens arbete är medborgarnas förväntningar på att de offentligt finansierade välfärdstjänsterna håller god och likvärdig kvalitet i hela landet och att de resurser som avsätts kommer brukarna till godo, oavsett utförare. Regeringen har varit tydlig med att enskilda aktörer ska kunna vara verksamma i välfärden även fortsättningsvis. De som driver seriösa välfärdsverksamheter och som regelmässigt återinvesterar i verksamheten kommer att kunna driva verksamhet även . Jag instämmer därmed inte i bilden att privata aktörer kommer att försvinna i den utsträckning som menar. Om vissa ägare och aktörer skulle välja att lämna sektorn på grund av sämre lönsamhet kan det under en övergångsfas medföra administrativa kostnader för de kommuner och landsting som ansvarar för att säkerställa att verksamheten utförs. En privat aktör kan emellertid gå i konkurs, förlora sitt tillstånd eller välja att avveckla sin verksamhet. Kommuner bör därför alltid ha beredskap för att ta sitt lagstadgade ansvar för att ge alla medborgare service om aktörer försvinner. Det finns inte något entydigt samband mellan vare sig effektivitet eller kvalitet och verksamhetens driftsform. Även om vissa aktörer väljer att lämna sektorn finns det därför inte anledning att anta att kostnaderna på kommer att öka eller att kvaliteten i välfärden kommer att försämras. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Tack för svaret, statsrådet! Vi pratar mycket om ordning och reda i välfärden. Jag tror att vi alla vill ha och är intresserade av det, och att vi tycker att det är viktigt. Det finns inget parti som vill att oseriösa aktörer som äventyrar kvaliteten för sin egen ekonomiska skull ska få driva varken skola, förskola eller omsorg i någon form. Kontrollen av fristående verksamheter har skärpts, till exempel genom Skolinspektionen som också granskar ekonomin. De har anställt en hel del revisorer och annat för att kunna gå igenom verksamheternas ekonomi och se vad pengarna används till. Förslaget i utredningen är ett dråpslag mot fristående verksamheter och inte minst enskilda personers valfrihet. beräknas bli tvungna att lägga ned. Och om det inte finns några alternativ är det inte mycket bevänt med valfriheten. kommuner har väldigt hög andel fristående verksamheter, inom såväl förskola, skola och gymnasium som äldreomsorg och hemtjänst. Till exempel går nästan 22 000 elever i fristående gymnasieskola. I ökar behovet av skolplatser, äldreboenden och hemtjänster. Det är faktiskt en tuff utmaning för att klara av att leva upp till de åtaganden vi har. Om dessutom försvinner, eftersom de tvingas lägga ned - det är inte min bedömning utan PWC:s bedömning, baserad på förslaget i - förstår jag inte hur kommunerna ska klara av att ersätta dem. Det kommer att gå ganska fort. När det gäller skolorna måste de ansöka igen. Och om fristående aktörer ser att de ekonomiska förutsättningarna för att driva verksamhet inte finns kommer många att lägga ned vid ett och samma tillfälle. Det blir den stora utmaningen. Hela vinstbegränsningsförslaget är feltänkt. Enligt förslaget ska vinstbegränsningen beräknas som en viss procent av det operativa kapitalet. Det är de totala tillgångarna minskat med finansiella tillgångar, likvida medel och rörelseskulder. Problemet i just välfärdssektorn är att den stora tillgången är personal, och de finns inte med i balansräkningen. Det innebär att den rörelsemarginal man kan ha i de här verksamheterna blir så låg, med den föreslagna vinstbegränsningen, att det inte går att driva verksamheten vidare. Det handlar inte om att förhindra övervinster eller utdelning. De minsta verksamheterna blir mest sårbara. Deras tillgångar har ett litet värde i balansräkningen och därmed ett litet underlag för beräkning av tillåtet överskott. Till exempel skulle av fristående förskolor och av fristående skolor enligt PWC:s bedömning, alltså inte min, hamna på tillåten rörelsemarginal . PWC:s bedömning är att man måste ha en rörelsemarginal på för att kunna klara exempelvis oförutsedda utgifter. I en liten verksamhet kan det till exempel handla om att en i personalen blir långtidssjukskriven. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det är svårt att klara sig om man inte kan ha ett litet överskott. Det går helt enkelt inte att överleva. Det gäller också kommunerna som huvudmän. Man behöver ha överskott i verksamheten. Det har kommit mycket kritik mot förslaget och dess konstruktion. Jag undrar om statsrådet tycker att det är ett rimligt sätt att få bort oseriösa aktörer från välfärden. Tack, , för frågan, inlägget och engagemanget i välfärdsfrågor! Jag välkomnar att det finns röster i riksdag som har bakgrund i den kommunala vardagen. Det är viktigt. Vi har en decentraliserad välfärd i där kommunerna tar hand om både driften och finansieringen av stora delar av den offentliga välfärden. Men besluten om reglering fattas i den här kammaren. Då är det viktigt att verkligheten i kommunerna också når kammaren, så att det kan fattas väl avvägda beslut. Jag är övertygad om att har sett i sin tidigare roll att det finns brister i dagens lagstiftning vad gäller privata utförare, inte minst i svensk skola. Det är verksamheter som inte är upphandlade. Det finns alltså inte möjlighet för finansiären att ställa krav. Det finns till och med brister vad gäller insyn och öppenhet. kan vi inte säkerställa att de resurser som fristående aktörer får ta del av också används inom skolverksamheten. Det finns till och med uppgifter om att till exempel det höjda anslaget till skolor för att man ska komma till rätta med en del av de problem som vi möter i skolan används till aktieutdelning. Det är så klart inte tanken med den offentligt finansierade välfärden. Vad jag eller gör med våra privata pengar efter att vi har betalat skatt ska politiken inte lägga sig i. Men vad som händer med skattemedel som ska finansiera våra gemensamma angelägenheter är en helt annan fråga. Det är inte frivilligt för våra medborgare att betala skatt. Vi tvingar medborgarna att avstå från en stor del av sina inkomster för att finansiera den gemensamma välfärden, bland annat skolan. Då är det också rimligt att politiken, som tvingar medborgarna att betala skatt, har verktyg för att säkerställa att pengarna används på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. De verktygen har vi inte . Inom vissa delar av välfärden är verksamheten upphandlad. Då finns det möjlighet att ställa upphandlingskrav. Vi kan komma en bit genom den typen av krav. Men vi kan inte lösa alla problem som handlar om rätt resursanvändning eller insyn och öppenhet. Men det finns i alla fall verktyg där. När det gäller skolan vet mycket bättre än jag att de möjligheterna inte finns. Kommunerna har inte möjlighet att säkerställa att resurserna används till det de är avsedda för. Därför behöver vi förändra regelverket. Är förslaget som utredningen har lagt fram komplett och perfekt? Det är därför vi jobbar med att ta in synpunkter från remissinstanserna. Och vi kommer att lägga fram ett förslag där vi beaktar de kritiska synpunkter som inkommit. Det är ingen tvekan om att det är svårt att reglera detta. Inget annat land i har infört den här modellen, med kommersiella aktörer i den offentligt finansierade skolan. Varför har inget annat land gjort det? Jo, för att det är svårt att reglera. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Om man släpper in vinstincitamenten finns det alltid en risk att kommersiella aktörer som har ett vinstsyfte drar ned på till exempel bemanning och andelen behöriga lärare eller att de väljer elever för att minska kostnaderna - i syfte att öka vinsten. Då måste vi gå in och reglera detta. Och blir det svårt. Det uppstår ett antal tekniska frågeställningar. Det finns alltid en risk att reglering minskar professionernas handlingsutrymme. De som kan stå för kvaliteten i skolan är varken jag eller . Det är professionerna i skolan. Och ju större handlingsutrymme våra professioner har, desto större blir möjligheten för svensk skola att leverera kvalitet. Men reglering står alltid i en potentiell konfliktrelation till professionernas handlingsutrymme. Därför måste vi självklart beakta också det i den här processen. Det är ingen enkel process. Men vi har en skyldighet gentemot skattebetalarna, i och i hela landet. De ska vara säkra på att deras skattepengar används effektivt och till det de är avsedda för. Jag vet inte var jag ska börja. Ja, det är jätteviktigt att använda skattepengar så effektivt som möjligt. Vi tar ifrån människor en del av deras inkomster för att vi ska använda det till det offentliga. När det gäller fristående skolor har vi Skolinspektionen, som Alliansen införde, som faktiskt också ska kontrollera att kommunala skolor använder pengarna på rätt sätt. Det fanns ingen sådan kontroll förut. Och den här regeringen har inte visat att det är viktigt att också kommunerna sköter sina uppdrag. När det gäller skolan är den inte upphandlad. Det vet vi alla. Det är en verksamhet som inte är lämpad för det heller. Men det finns oerhört mycket regleringar härifrån, i form av lagar och förordningar, för vad skolan ska leverera. Där är vi beredda att gå längre genom att titta på nationella kvalitetskrav på skolan. Det här förslaget riskerar dock att bli ett dråpslag mot all fristående verksamhet, inte minst de små verksamheterna. Det handlar ofta om kvinnliga entreprenörer som har sett en möjlighet att starta eget i en bransch som var helt dominerad av kommunen. Det fanns inte möjlighet att starta eget förut, utan de valfrihetsreformer som Alliansen har stått för. drar man undan mattan för möjligheten att driva verksamheterna vidare. Ska man prata om att använda skattepengar effektivt bör man nog vara lite försiktig med vilket glashus som man sitter i. Det finns ett fullkomligt vansinnigt exempel, men det finns en lång rad av rent ut sagt idiotiska satsningar som kommuner gör med skattemedel och som ingen kontrollerar. Det kan vara kommuner som dessutom får väldigt mycket skattemedel via skatteutjämning från andra kommuner, som sköter sin ekonomi. Det drabbar väldigt hårt. Du får ursäkta mig, statsrådet, men en kamelfarm i kan rimligen inte vara en bra användning av skattemedel, om man nu generellt ska prata om att skattemedel ska gå till rätt saker. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Förslaget ger sig med kirurgisk precision på små och kvinnliga entreprenörer. Jag förstår att inte tycker att detta är jätteviktigt. tycker inte att det ska finnas fristående aktörer över huvud taget. Socialdemokraterna agerar i vissa kommuner så att man undrar om de vill ha fristående aktörer. Det finns många exempel på att man försöker att motarbeta fristående skolors etablering. Man fifflar med bidragen till fristående skolor så att deras elever inte ska få lika mycket resurser. Det är oerhört mycket som behöver göras när det gäller att säkerställa lika villkor för de fristående aktörerna. Men jag tycker att det är märkligt att en feministisk regering med två partier som säger sig förespråka fristående verksamhet sätter sig i knät på , som helt och hållet vill ta bort möjligheten att driva verksamhet i aktiebolagsform inom välfärden. Hela det här resonemanget är oerhört märkligt. Man säger att skattepengar ska användas till det som de är avsedda för. Jag har mer än ett exempel på hur kommuner kan missköta sina pengar. Jag kan inte förstå hur det kan vara okej att ta fram läroböcker. Då är det inga problem att tjäna pengar. Det är inga problem att tjäna pengar på att bygga skolor. Det är inga problem att tjäna pengar på att leverera mat till skolor. Det är ju också skattepengar. Var går gränsen? Hur klåfingrig är man beredd att bli för att stoppa att skattepengar eventuellt kan gå till entreprenörer? Dessutom återinvesterar de allra flesta entreprenörer i verksamheten. De plockar inte ut särskilt mycket pengar i vinst, utan man använder marginalerna för att till exempel bygga upp en buffert, något som förslaget i helt tar bort. Därmed riskerar av välfärdsföretagen sin överlevnad. inlägg om att ingen kontrollerar hur kommunerna sköter sina affärer förvånar mig. Vi lever ju i ett land med en decentraliserad välfärdsmodell. Det fastslås i vår grundlag, och folkstyret tar sig uttryck i bland annat den kommunala självstyrelsen med beskattningsrätt. Till skillnad från många andra länder har man möjlighet att bedriva verksamhet utifrån den lokala folkviljan, som kommer till uttryck genom allmänna och fria val till kommunfullmäktige. Det är kontrollen över kommunerna. Så har vårt samhälle byggts upp. Jag är väldigt förvånad över att det finns ett sådant avståndstagande gentemot den kommunala självstyrelsen att man inte erkänner att det är så som vi har valt att bygga upp vårt samhälle. Medborgarna utövar kontroll gentemot sina förtroendevalda i varje kommun. Utifrån de ramar som riksdag har satt upp bedriver kommunerna sin verksamhet utifrån den lokala eller regionala viljan. Det är den kontrollmakt som vi har, och den ska vi vara väldigt stolta över. De länder som har valt en mer centralistisk metod för att organisera välfärden och offentliga verksamheter har inte lyckats bättre. Vi ska vara otroligt stolta över den kommunala självstyrelsen, inte minst när det gäller legitimiteten. Människor betalar skatt till sina kommuner och har möjlighet att välja sina förtroendevalda, som direkt påverkar besluten. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Problemet, herr talman, är att kommunerna inte har inflytande över verksamheter som de är tvingade att finansiera, och då pratar vi inte om vilka verksamheter som helst, inte om kameluppfödning, utan vi pratar om svensk skola, där det råder skolplikt. Den som finansierar och ansvarar för skolverksamheten har inte möjlighet att uppställa krav eller ha insyn i verksamheten i tillräckligt stor utsträckning, och det är ett allvarligt legitimitetsproblem. Det är också bakgrunden till att partivänner i , , , och alla andra europeiska länder har tagit avstånd från modellen med kommersialiserad drift av offentligt finansierad skola. Det är därför som inget annat land har nappat på det här. Sedan finns det en ideologisk bubbla här där vi utgår från ideologiska verkligheter. Men det finns också en verklighet i vardagen som människor möter. Då är det väldigt provocerande att vi har ett regelverk som tillåter till exempel konkurser som föregås av stora vinstutbetalningar. Vi har ett problem när skolbarn kommer till en skola som är stängd på grund av konkurs. Vi har ett problem när det finns möjlighet att dra ned på bemanningen för att öka vinsten i en offentligt finansierad skola där skolplikt råder. Antingen väljer vi att blunda utifrån vår ideologiska uppfattning eller också väljer vi att se problemen och göra någonting åt dem. Ingen i den här debatten har föreslagit att de fristående aktörerna ska bort. Ingen har föreslagit att vi ska gå tillbaka till det regelverk som vi hade . Ingen har föreslagit den modell som det norska Høyre, det danska eller det brittiska Tories företräder och som går ut på att man inte ska tillåta några vinstutbetalningar i fristående skolor. Det vi har föreslagit är att det ska finnas någon typ av rimlighetskrav och tak för hur stor del av skattebetalarnas pengar som ska kunna tas ut ur verksamheten om överskott uppstår. Det är ändå rimligt och har ingenting med vänster och höger att göra, herr talman. Det handlar om anständighet i vårt samhälle och om legitimitet för att kunna ta ut skatt för att finansiera skolan. Jag har rätt bra grepp om det kommunala självstyret på SKL. Jag tog upp exemplet för att visa hur man kan uppröras över att skattepengar inte går till det som de är avsedda för. Det kommunala självstyret ska rimligen gälla de skattepengar som man tar in från sina egna invånare. Till exempel och får en inte helt oansenlig summa pengar via det statliga skatteutjämningssystemet. Det finns inga krav på att man ska återrapportera vad man har använt de pengarna till. Det går inte att se exakt vilka pengar som har gått vart, men jag tror inte att stockholmarna är särskilt intresserade av att finansiera en kamelfarm i . Hur vällovligt syftet bakom än var känns det kanske inte som någonting som vi tror att dessa pengar går till. Jag delar statsrådets oro för de oseriösa aktörer som har funnits. Men har man skärpt kraven på vilka som får möjlighet att driva dessa verksamheter. Kontrollen har skärpts, och vi är beredda att diskutera ytterligare åtgärder, men inte på en nivå som omöjliggör för dessa företag att leva vidare. Hade man varit intresserad av att komma överens över blockgränserna, vilket jag tror att dessa verksamheter hade tjänat på, hade man inte satt sig i knät på och låtit det diktera villkoren för den utredning som har kommit med sitt betänkande. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Problematiken är att detta inte innebär - det är nog många som tror att det är så - en begränsning av möjligheten att plocka ut vinst ur bolagen, men det gör det inte. Det här begränsar möjligheten att över huvud taget gå med överskott, någonting som man måste kunna i en verksamhet för att den ska kunna överleva. En diskussion om vinstuttag hade nog till och med vi varit intresserade av att delta i. Men så som det här är utformat, så som tankegångarna är och så som direktivet till utredningen såg ut rycker man undan mattan för av de välfärdsverksamheter som drivs i privat regi. Då finns det ingen valfrihet kvar. Många uppskattade verksamheter med hög kvalitet skulle då vara tvungna att lägga ned. Jag vill tacka för diskussionen och för engagemanget i välfärdsfrågorna. Jag hoppas att vi får en diskussion som är lite mer nyanserad, där vi kan ta del av erfarenheter från vårt land och från många andra länder, där vi kritiskt vågar ifrågasätta våra egna dogmer. Både 70-talets och 90-talets dogmer måste ifrågasättas och kritiskt granskas. Vi bör öppna upp för forskningen att se om vi har uppnått de mål som sattes upp när dessa reformer inom skolan bland annat genomfördes. Det är ändå rimligt att vi har en kritisk diskussion. Avslutningsvis vill jag som en sakupplysning påminna om att det samarbete som regeringen har med - som hon väljer att ifrågasätta - är ett samarbete som har kommit till stånd med anledning av de krav som bland annat parti uppställde i samband med regeringsbildningen . parti har fått kritik från andra borgerliga partier för att dessa krav har uppställts, att regeringen ska ha ett samarbete med . Oavsett vad man tycker i den här frågan och oavsett vad man tycker om regeringens och syn på detta måste man ändå hålla sig till fakta. Det är orimligt att attackera regeringen för samarbete med när ens eget parti har krävt att regeringen ska ha det samarbetet för att den ska tolereras av riksdag. Det är värt att vi påminner varandra om det. Överläggningen var härmed avslutad.