ip · H410234 · 2017-01-17 00:00:00 — Men när så inte är fallet träder lagens gränser och bestämmelser in, vilket gör det mycket tydligare än dagens ordning. Förutom att detta är bättre för patienterna kostar en vårdplats inom slutenvården mer än en vårdplats inom en kommun. Då är det klart att det borde vara fördelaktigt för landstingen, för kommunerna och framför allt för skattebetalarna som helhet att se till att de som är medicinskt färdigbehandlade flyttas över till hemkommunen. När det gäller frågan i stort om resurser kan jag inte annat än hålla med flera av talarna i debatten när de säger att det är självklart - med tanke på de stora utmaningar som vi står inför på hälso- och sjukvårdsområdet - att vi inte har råd att prioritera bort sjukvårdsinsatser och i stället genomdriva nya skattesänkningar så som de borgerliga partierna vill göra på nationell nivå. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Man måste ta ett större ansvar på lokal och regional nivå för att välfärdstjänsterna ska finansieras. Det kommer ibland att innebära skattehöjningar. När man väl höjer skatten är det viktigt att de pengar som man får in går till välfärden, till skolan, till omsorgen och inte minst till hälso- och sjukvården. Då är människor beredda att betala den extra skattehöjningen. Men om pengarna till exempel inte går till en förbättrad vård riskerar man att få en revolt där medborgarna säger att de inte vill betala nya skattehöjningar eftersom pengarna inte kommer hälso- och sjukvården till del. När man väl höjer skatten är det viktigt att pengarna kommer hälso- och sjukvården till del. Regeringen har genomfört flera skattehöjningar, och vi blir ofta anklagade, inte minst av i den här kammaren, just för detta. Men vi har varit tydliga med att vi tror att vi behöver få in mer pengar till statskassan, inte minst för att kunna förbättra välfärden. Tack vare flera av de skattehöjningar som regeringen har genomfört har vi också haft möjlighet att nu senast dela ut 10 extra miljarder till kommuner och landsting för att stärka välfärden. På mitt eget område har vi kunnat dela ut en extra professionsmiljard som ska gå till förbättrad kompetensförsörjning. Vi har kunnat bidra med pengar till studielönesatsning för dem som väljer att utbilda sig till specialistsjuksköterskor. Och vi har kunnat göra en rad jämlikhetsstärkande insatser, alltifrån gratis mammografi och bättre kvinnohälsa till gratis läkemedel för barn med mera. Det hade inte varit möjligt om vi hade fortsatt med den tidigare regeringens skattesänkarpolitik. Tack för svaret, statsrådet! Patientsäkerheten och arbetsmiljöfrågan är väldigt viktiga för mig. Det var därför jag frågade statsrådet vad han kan göra för att se till vad den moderata tänker göra. Man kommer att ha på kontot. De pengarna ska gå till sjukvården, fler sjuksköterskor och fler läkare. Vi ska inte spara på något. Jag anser att det är ett problem att , som är styrelseordförande i den moderatledda ledningen för , raljerar och säger att diskussionen kring SU är befängd och att situationen inte är så allvarlig som människor tycks tro. sa till SVT Väst att belastningen går i vågor som den alltid har gjort. Han känner sig trygg med att invånarna får adekvat vård när de behöver det. Det är en uppfattning som varken jag eller vårdpersonalen delar. Naturligtvis blir det personalbrist och långa vårdköer när pengarna sparas undan i stället för att komma patienter och personal till gagn. Ännu mer problematiskt blir det när den högsta ledningen nonchalerar situationen och inte tar den på allvar. En förutsättning för att utveckla den svenska modellen är att man kan erbjuda en jämlik sjukvård. Kan vi erbjuda en jämlik sjukvård kan vi också skapa framtidstro. Avslutningsvis vill jag ställa samma fråga till statsrådet igen. finns det 1,6 miljarder på kontot. Hur kan vi säkerställa att akutsjukvården fungerar? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag tror, som sagt, att det är väldigt viktigt att om vi ska kunna lösa de problem och utmaningar som vi har inom den svenska hälso- och sjukvården måste detta ske i mycket närmare samverkan mellan den nationella, den regionala och den lokala nivån. Det betyder att staten via regeringen behöver ta ett större ansvar för hälso- och sjukvården. Det gör vi bland annat genom att tillskjuta ytterligare resurser till hälso- och sjukvården i form av både permanenta höjningar av statsbidraget och olika typer av riktade insatser på ett antal angelägna områden. Vi gör det i nära dialog med parterna, där vi tillsammans kan identifiera risker och möjligheter och vem som ska göra vad. Så gör vi ibland på ehälsoområdet. Vi gör det genom att vi tar ett större ansvar för kompetensförsörjningen, bland annat genom att bygga ut utbildningsplatserna när det gäller specialistsjuksköterskor, sjuksköterskor, barnmorskor, läkare med mera. Vi gör det också genom att tillskjuta resurser för att man bättre ska klara kompetensförsörjningen. Precis som interpellanten är inne på förutsätter detta att när staten tar ett ökat ansvar måste också regionerna och landstingen ta sitt ansvar för att planera och organisera verksamheten på ett sådant sätt att patienter får vård . Det är helt orimligt att man ska behöva vänta på en akutmottagning. Det betyder också att man måste se till att man har en finansiering av verksamheten som gör att man kan anställa läkare, sjuksköterskor och andra professioner. Man måste kunna hålla verksamheten öppen och rullande på ett sådant sätt att patienter inte kommer i kläm. Då handlar det om att de skattehöjningar som man föreslår och får igenom också ska komma hälso- och sjukvården till del. Det är helt avgörande, inte bara för att möta behoven inom hälso- och sjukvården utan också för att behålla medborgarnas förtroende och vilja att betala sina skatter. Jag ser väldigt allvarligt på en situation där man inte gör sitt yttersta för att stärka hälso- och sjukvården. Överläggningen var härmed avslutad.