· H410206 · 2017-01-17 13:46:12 — Vi ska också i EU-sammanhang markera hur vi ser på dessa frågor. Vi behöver nämligen skicka den signalen, inte minst till ett land där man har valt en ny president som ska tillträda och som har gjort direkt kvinnofientliga uttalanden. Det är viktigt att vi markerar vår syn på dessa frågor mycket tydligt. Jag kan försäkra Amineh Kakabaveh om att vi som enda röst i säkerhetsrådet för en feministisk utrikespolitik har varit så tydliga att man nu försöker förekomma mig - när jag är där och träffar andra utrikesministrar brukar de börja med att berätta vad de gör när det gäller jämställdhet eller kvinnors rättigheter. Det har verkligen gjort avtryck, kan jag säga. Det finns ett jättestort intresse, och det är ingen tillfällighet att har bett oss berätta om hur vi gör den årliga handlingsplanen för en feministisk utrikespolitik. Jag tror att vi har tjänat som inspiration för många andra länder. Vi använder detta i säkerhetsrådet på just det sätt jag sa, det vill säga att vi i alla situationer har detta som en av de punkter vi alltid kontrollerar: Kan vi säga att det också är en garant för kvinnors och flickors rättigheter? Hur har barnen det i en viss situation? Vad mer kan vi göra? Kan vi göra ännu tydligare uttalanden? Kan man använda sig av naming and shaming? Det föreslog egentligen Amineh också; det handlar om att lyfta fram de länder som inte har klarat att uppfylla sina åtaganden. Det gäller just dessa mekanismer, både UN Women och de kommittéer som ska kontrollera efterlevnaden, men i säkerhetsrådssammanhang är det viktiga att ta upp detta i varje landsituation och dessutom ha teman - till exempel barn i väpnad konflikt eller sexuellt våld - samt se till att vi följer upp och implementerar resolutionerna. Det är vid det här laget åtta resolutioner, om jag har räknat rätt. Här finns alltså verktygen, och gäller det att vi använder dem fullt ut. Vi har definitivt talat med den nye generalsekreteraren om detta. Guterres har bland annat demonstrerat att han menar allvar genom att utse hälften kvinnor i sitt eget team, och han har dessutom sett till att sätta en plan i verket för utnämningar inom FN-systemet. Han menar att man måste vara tydlig i att ha kvinnor som FN-medarbetare i lika hög grad som man har män. Det har vi alltså definitivt gjort klart. I relation till generalförsamlingen kommer detta att vara en viktig punkt. De mål som vi har satt för en feministisk utrikespolitik handlar till stor del om kvinnors och flickors humanitära situation och om att bekämpa sexuellt och könsrelaterat våld i konflikt- och postkonfliktsituationer. fortsätter vi att rikta sökarljuset mot frågor som gäller sexuell och reproduktiv hälsa. Vi ska också bekämpa barnäktenskap och andra fenomen av det slaget för att visa att detta omsätts i praktisk handling och i vår egen politik, både här hemma och i utlandet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag tackar utrikesministern, och för denna viktiga debatt. Vi kommer att återkomma till den och sysselsätta alla i den här kammaren. Det är nödvändigt. Det handlar om kvinnor, mer än hälften av världens befolkning, och det är därför särskilt angeläget att återkomma till frågan, vilket jag tror att även utrikesministern tycker. Det är väldigt viktigt att ha uppsatta mål. Vad gäller krig och konflikter är kvinnors deltagande i fredsprocesser viktigt och bra. Det finns dock många länder där det inte råder krig men där man krigar mot sin egen befolkning, eller i alla fall hälften av den, nämligen mot kvinnorna. Man stiftar lagar mot kvinnor. I de flesta länder där sharia gäller är kvinnor hälften så mycket värda som män när det gäller till exempel arvsrätt, rätten till vårdnad eller vittnesrätt - för att inte tala om kyskhetskulturen, avrättningar och steningar. Jag menar att det finns all anledning för den nye generalsekreteraren att tillsätta en kommitté med uppgift att inventera förekomsten av nationella lagar som strider mot de mänskliga rättigheterna. En allvarlig varning bör därefter riktas till de stater som tillåter grova brott. Om reformer uteblir ska berörda stater utsättas för sanktioner, som att fråntas sin rösträtt i generalförsamlingen. Jag tycker att det är absurt och oacceptabelt att de medlemsstater som i sin lagstiftning tillåter grova brott mot de mänskliga rättigheterna, som står på agendan i vårt land, får delta i världssamfundets arbete och styrning på samma villkor som de stater som efterlever principerna. Det är därför viktigt att vi tar detta initiativ. Jag tackar Amineh Kakabaveh, och för denna debatt. Det är sant att det finns väldigt mycket kvar att göra. Världen är långt ifrån en perfekt plats när det gäller respekten för mänskliga rättigheter och kvinnors rättigheter och möjligheter - deras fulla möjligheter. Det kommer inte att vara lätt i fortsättningen heller. Det kommer att krävas kamp och hårt politiskt arbete. Det kommer att krävas allt från demonstrationer till tålamodsprövande lagstiftningsarbete för att garantera att kvinnor kan åtnjuta samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter som män. Det är en lång väg kvar. Därför ska vi använda alla de instrument som vi har till vårt förfogande, både i FN-systemet och nationellt. Jag tror att det är viktigt att vi gör dessa frågor synliga, precis som Amineh Kakabaveh har påpekat . Det är viktigt att vi visar på att det inte kan bli hållbar fred någonstans om inte kvinnor är med - om man utesluter hälften av befolkningen, och i vissa länder mer än halva befolkningen. Dessutom måste principen vara: "ingenting om dem utan dem". Vi måste se till att kvinnor har en röst och att kvinnor har fullt deltagande i alla olika sammanhang. Vi kommer att fortsätta att verka för detta i FN-sammanhang, och vi kommer att fortsätta att arbeta med den feministiska utrikespolitiken här. Det är bra att det, trots allt, finns en stor politisk enighet i och att vi kan fortsätta våra debatter och vårt arbete. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Överläggningen var härmed avslutad.