· H410537 · 2017-08-31 13:54:55 — har frågat mig: Varför har inte som första land i världen erkänt Somaliland som självständig nation och visat dem sitt stöd för deras fantastiska framgångar? Vad krävs för att regeringen framöver ska ta steget att erkänna nationen som en självständig nation? Vad gör den specifikt för att stötta Somaliland och deras folk för att nå ytterligare framgångar? ger stöd till freds- och statsbyggnadsprocessen i . För fortsatt framgång i utveckling anser regeringen att nationell försoning är en avgörande faktor. Genom svenskt bistånd ges i detta syfte stöd till flera dialog- och medlingsinsatser i . Det inbegriper bland annat stöd till dialog mellan den federala regeringen och Somaliland. Den gör bedömningen att ett erkännande av Somaliland som självständig stat inte skulle gynna den fortsatta fredsprocessen i . Det skulle också kunna inverka negativt på utvecklingen i regionen. Regeringen ser därför inte anledning att ompröva sin inställning i denna fråga. Det kan också konstateras att inget annat land erkänt Somaliland som självständig stat. När det gäller avslutande fråga kan sägas att ger stöd till ett antal större landsomfattande, givargemensamma fonder och program som även kommer Somaliland till del. Vidare har gett stöd till den demokratiska utvecklingen i Somaliland genom stöd till flera av de val som genomförts i Somaliland, liksom förberedelserna för det val som skulle ha genomförts . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag vill börja med att tacka utrikesministern för svaret. har utgått från tre uttalade kriterier som ska uppfyllas för att man ska kunna erkänna ett självständigt land: Det ska finnas ett folk, det ska finnas ett territorium och det ska finnas en regering som kan utöva kontroll över territoriet. Somaliland uppfyller samtliga av dessa tre kriterier - och många utöver dem. Regeringen har tydliggjort att man avser att vara ett humanitärt föredöme. Man värnar om ordning och reda samt önskar främja demokrati, jämställdhet och andra mänskliga rättigheter. Även här kan jag tycka att Somaliland är värdigt att det internationella samfundet, kanske med i spetsen, faktiskt erkänner de framgångar landet har gjort och den självständighet det de facto redan har. Somaliland har fria demokratiska val och fungerande institutioner. Man erbjuder kostnadsfri skolgång för samtliga barn och ungdomar. Man har egna institutioner och diplomatiska förbindelser, ministrar och parlamentariker, och man har en egen president. Man har en egen valuta, en egen flagga, egna pass, en egen nationalsång och en egen huvudstad. Listan kan göras mycket längre. Man kan fråga sig varför jag, eller för den delen någon annan, lägger så mycket fokus på en fråga som just denna. Det handlar dock i grund och botten om moral, och det slutar inte där. Somaliland har inte vunnit sin frihet genom separatism, våld eller på något sätt genom att bryta mot internationella regleringar. Det var snarare kaoset i som lämnade just denna region utan styre, och då valde Somalilands folk att ta styret i egna händer. Det finns inte heller någon historisk eller demografisk förankring som stöder tesen om att detta ska tillhöra resten av det vi kallar - som, till skillnad från Somaliland, tidigare var en italiensk och inte en brittisk koloni. Det är också viktigt med erkännandet, då hela världen på ett eller annat sätt faktiskt håller ihop. Genom att stötta Somalilands folk främjar vi inte bara utveckling i hela , vilket är det somaliländarna själva vill, utan även utvecklingen här i och i . Genom ett erkännande kan vi utveckla handel och stabilitet, agera direkt med Somalilands regering och visa hela världen att det lönar sig med fred. Det lönar sig att uppnå alla de framgångar Somaliland har uppnått med demokrati och skolgång. Vi kan hjälpa dem till större framgång, vilken också kan sprida sig till övriga delar av regionen. Mot alla odds har Somaliland skapat en fredlig demokrati av västerlandsslag i en av världens mest våldsamma regioner. Det faktum att Somaliland dessutom är en muslimsk fungerande demokrati är i sig värt att tänka på. Det bör erkännas som ett föredöme för många av de länder som befinner sig i eller har befunnit sig i en liknande situation och kämpat sig till mer framgång. Sist men inte minst: har erkänt stater på betydligt mer tveksamma grunder än vad som har anförts nu av utrikesministern. Regeringens ställningstagande tyder i grund och botten på ett inkonsekvent agerande som är desto sorgligare i då vi har chansen att påverka andra länder inom . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag vill inte tro att det finns andra skäl till att man exempelvis erkände , men agerandet tyder tyvärr på att så var fallet. Det är riktigt att utvecklingen i Somaliland historiskt sett har varit mer framgångsrik än utvecklingen i övriga . Somaliland har inte varit drabbat av inbördeskrig, och de statliga institutionerna har därför heller inte utsatts för samma kollaps som i framför allt de södra delarna av . På så sätt har Somaliland utgjort, och utgör till stor del fortfarande, ett positivt exempel för övriga . Det kan finnas både för- och nackdelar med att ingå i en större federation. Att göra det kan ha både ekonomiska och säkerhetspolitiska fördelar. Förhoppningen är att den positiva utvecklingen i också kan gynna Somalilands utveckling, men detta förutsätter att Somaliland inte står utanför processen. Det kan dessvärre också föra med sig att det blir strider om gränsdragning och allt annat som kan komma av det. Positivt i det här sammanhanget är att representanter från klaner med huvudsaklig tillhörighet i Somaliland deltog i det somaliska valet och har valt Somalilands representanter till den federala regeringen och till parlamentet. Vi bedömer från regeringens sida att ett erkännande av Somaliland inte skulle gynna den somaliska fredsprocessen, och vi ser ingen anledning att ompröva vår inställning i frågan. Jag har fått den här frågan och interpellationer på det här temat tidigare. Tilläggas kan att Somaliland inte har erkänts av någon annan europeisk stat och inte heller av Afrikanska unionen eller dess medlemmar. Det är i hög grad en icke-fråga som egentligen inte drivs ordentligt, och det är kanske där en utveckling mot att man vill bli en självständig stat ska börja. Men just nu menar vi att det är viktigt att se till hela och erkänna de framgångar som Somaliland har, men det finns inte riktigt någon sådan rörelse och det finns heller inget annat land som har erkänt Somaliland. Är det egentligen så konstigt att Afrikanska unionen, som mestadels består av diktaturer, inte har erkänt Somaliland och den utveckling de har lyckats uppnå? Är det verkligen så konstigt att andra länder som inte alls har lyckats med samma sak inte vill erkänna den här framgången? Sedan kan jag fråga mig: Vad är det som gör att den tror att folket i Somaliland inte själva kan avgöra om det är bättre att de är självständiga eller inte? Ska vi fortsätta med den politik som rådde förr, där andra länder skulle bestämma över deras gränsdragningar? Det här är ett klanbaserat samhälle. Det är ett samhälle som består av många olika grupper, och har somaliländarna en önskan om att själva få rita kartan över sitt land. Jag ser faktiskt inte hur det här kan försvåra för utvecklingen av fred i den här regionen. Det är dessutom värt att nämna att unionen mellan och Somaliland 1960 faktiskt aldrig undertecknades av parlamenten i de två länderna, vilket var en förutsättning för avtalets giltighet. De facto har alltså somaliländarna berövats sitt eget land. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Hur federala karta i slutändan kommer att se ut avgörs bäst av somalierna själva. För fortsatt framgång i utveckling krävs ett konstruktivt partnerskap inom och mellan olika regioner. av inbördeskrig finns det minsann många lokala konflikter och dispyter att lösa, och de kan bara lösas genom dialog och försoning. Vi tycker från den sida att Somalilands anspråk på självstyre hanteras bäst i en sådan process och under somaliskt ledarskap. Ja, Somaliland ska avgöra sin framtid, och det är lite det som de försöker göra . De har länge fungerat som land och har de facto självständighet. De har lyckats med det här genom dialog och försoning, precis som utrikesministern vill att de ska. Trots det får de inget stöd. Jag ser inte vad mer de kan göra, för de har spelat rätt, så att säga. Det finns inget våld, inga separatistiska slitningar och ingenting som på något sätt går emot det som utrikesministern egentligen säger. Jag förstår faktiskt fortfarande inte riktigt varför vi inte bara kan ge dem rätten till sitt eget land som de de facto redan styr över. Vi tycker att nationell försoning är en avgörande faktor för att fortsatt se en framgångsrik utveckling i . Vi vet att det är en prioritering också för FN:s nya generalsekreterare. Skulle man nu från omvärlden komma med synpunkter på hur statsbyggande och försoning ska ske i finns risken att det faktiskt bara försvårar. Vi ger ett svenskt stöd till freds- och statsbyggnadsprocessen i . Vi ger politiskt stöd och utvecklingssamarbete, och vi är en av de största biståndsgivarna. Vi menar att det är den riktiga vägen framåt. kan det här bli en fråga, men det är det absolut inte . Vi vill inte göra någonting som stör den politiska process som vi kan se och som är positiv i , men vi har heller ingenting emot att hålla fram Somalilands framgångar. De kan bli ett viktigt exempel. Men det är inte framför allt att markera statsbyggande på det sättet som bidrar på bästa sätt till den nationella försoning som behövs . De behövs som ett gott exempel. Överläggningen var härmed avslutad.