ip · H510233 · 2017-11-28 00:00:00 — Interpellation 2017/18:233 EU:s biståndspolitik och människor på flykt av (V) till Statsrådet (MP) , 2017, befinner sig över 65 miljoner människor på flykt runt om i världen, enligt . FN uppskattar att över 128 miljoner människor är i behov av humanitärt stöd, vilket är den högsta siffran . Behovet av bistånd – både humanitärt nödbistånd och mer långsiktigt utvecklingsbistånd – överstiger givarländernas förmåga med råge. Vår värld är präglad av djupa orättvisor. Klyftorna är stora mellan fattiga och rika länder, mellan fattiga och rika människor, mellan kvinnor och män. Världens åtta rikaste människor äger lika mycket som den fattigaste halvan av jordens befolkning. Och klyftorna fortsätter att öka. För varje biståndskrona som går från den rika världen till den fattiga går i motsatt riktning i form av skatte- och kapitalflykt. av dem som befinner sig på flykt finns i fattiga länder. gör den rika delen av världen allt för att hålla flyktingar borta. har infört inreseförbud för vissa nationaliteter och hotar att massutvisa latinamerikaner som levt som papperslösa i landet . förlägger sitt flyktingmottagande till öar utanför landets gränser under miserabla förhållanden. EU sluter avtal med fattiga länder för att hålla människor utanför unionens gränser. När nöden är som störst väljer världens rikaste kontinent att ducka för sitt ansvar för människor på flykt. I en situation där behovet av ett effektivt bistånd är enormt och behovet av stöd till människor på flykt är större än någonsin väljer EU att lägga om sin biståndspolitik. Detta i syfte att stoppa migrationen i stället för att bekämpa fattigdomen och utjämna klyftorna. har EU arbetat intensivt med att sluta pakter med en rad länder i och för att hindra flyktingar från att komma till . Pakterna innehåller löften om bistånd och handelsavtal i utbyte mot att migrationen kontrolleras. EU har också etablerat en förvaltningsfond (for ) på som ska finansiera insatser för att stoppa migrationen från . Majoriteten av medlen i fonden är biståndspengar. är i egenskap av stor givare till fonden medlem i dess styrelse. generaldirektorat för utvecklingsfrågor (GD Devco) har kommit fram till att migration är primärt fokus i av de biståndsinsatser som EU planerat . Siffran är sannolikt en underskattning. Omprioriteringen inom biståndspolitiken sprider sig även till de bilaterala biståndsprogrammen inom EU:s medlemsstater. EU:s nya fokus i biståndspolitiken strider mot biståndets principer på tre centrala sätt: 1) Bistånd ska utgå från mottagarens egna prioriteringar och behov. (En följd av att EU:s bistånd i stället följer givarländernas prioriteringar är att utvecklingsprogram i länder som och läggs ned med konsekvensen att barn inte längre får gå i skolan eller kan besöka läkare och att småbönders skördar minskar.) 2) Bistånd får inte villkoras utifrån politiska prioriteringar i givarländerna. 3) Flera av de insatser som finansieras med biståndsmedel får inte räknas som bistånd. Bland annat handlar det om bistånd till gränsbevakning och förvar. Det faktum att EU:s bistånd nu i större utsträckning går till länder i och , som människor flyr ifrån eller genom på vägen till , visar att det skett ett skifte i EU:s politik. Denna förändring leder till att de minst utvecklade länderna förbises i biståndet. Detta eftersom färre människor flyr från dem än från länder som är något rikare. Några av de mer uppmärksammade exemplen på hur EU använt bistånd för att stoppa migration finns i , och . När EU slöt avtal med om att stoppa människor från att ta sig till kontinenten var det med ekonomiska löften, till stor del finansierade genom bistånd. När ingick ett återtagandeavtal med EU skedde det först efter hot om att EU skulle dra in biståndet till landet – ett av världens fattigaste länder som också är mycket beroende av bistånd. utökade EU stödet till Libyens kustbevakning med , pengar som förmedlas från en av . Detta trots situationen i och vetskapen om de övergrepp som begås av just . Amnesty, Human Rights Watch och FN har tillbaka rapporterat om kränkningar och grova övergrepp som begås av miliser i , däribland den libyska . Det är uppenbart att mänskliga rättigheter väger lätt mot ambitionerna att stoppa flyktingar från att komma till . Att den har stått bakom samtliga dessa beslut är obegripligt. riktade FN:s människorättschef 'ad ytterligare kraftig kritik mot EU:s samarbete med . Han menade att EU:s arbete för att stoppa människor på flykt är inhumant och sa bland annat: "Det lidande som migranter som hålls fängslade i tvingas utstå är en skandal för mänsklighetens samvete". Under hölls nästan 20 000 migranter i läger som drivs av libyska myndigheter, enligt nyhetsbyrån . 'ad beskriver villkoren i de överfulla lägren som fruktansvärda och säger att migranterna hålls fångna utan några möjligheter att pröva lagligheten i frihetsberövandet. Han menar också att EU-samarbetet inte lett till någon förbättring av migranternas situation och säger: "Vi kan inte tyst bevittna modernt slaveri, våldtäkter, sexuellt våld och utomrättsliga avrättningar i syfte att styra migrationen och hindra desperata och traumatiserade människor från att nå ". CNN kunde bekräfta de rykten som länge florerat om att flyktingar säljs som slavar i . Flykten mot ett bättre liv i slutar alltså med att de säljs som en vara för . Parollen ”alla människors lika värde” har sällan känts mer avlägsen. CNN konstaterade också att slavauktionerna är en följd av att flyktvägen över stängts. har massdemonstrationer hållits runt om i och mot slavhandeln i och mot det faktum att EU betalar slavhandlare och diktaturer. Det är nu hög tid även för att reagera. Men har regeringen stått bakom EU:s politik. måste det stödet upphöra. är inom EU alltjämt känt för att värna centrala principer inom bistånds- och migrationsfrågor och i fråga om mänskliga rättigheter. När vi frångår dem öppnar vi för andra att göra detsamma. Mot denna bakgrund vill jag fråga statsrådet : Hur ser statsrådet på det faktum att EU:s biståndspolitik kommit att fokusera på att stoppa människor på flykt? Har statsrådet tagit något initiativ för att EU inte ska använda bistånd till att stoppa människor på flykt? Har statsrådet tagit något initiativ för att EU inte ska villkora bistånd med insatser för att stoppa migration?