· H410519 · 2017-09-14 16:00:11 — har ställt flera frågor till mig. Den första frågan gäller vilka åtgärder jag avser att vidta för att underlätta tillämpningen av eller ändra LIS-lagstiftningen för att stärka utvecklingen på landsbygden. Det svenska strandskyddet är tillsammans med allemansrätten unikt i ett internationellt perspektiv. Strandskyddsreglerna syftar till att skapa förutsättningar för allmänhetens tillgång till naturupplevelser och för bevarandet av biologisk mångfald i strandnära lägen. Strandzonen är också särskilt viktig för biologisk mångfald. finns flexibilitet i reglerna för att främja landsbygdsutveckling och lokalt beslutsfattande. Flera förändringar i strandskyddslagstiftningen har gjorts . Framför allt har ändringarna förändrat förutsättningarna genom att beslutsrätten i större utsträckning har flyttats till kommunerna och att dispensmöjligheten för landsbygdsutveckling i strandnära lägen, , har tillkommit. En regel om nya möjligheter för att upphäva strandskyddet vid små sjöar och vattendrag trädde i kraft . Ändringarna av strandskyddsreglerna har därmed varit i kraft . Regeringen vill se en levande landsbygd som kan utvecklas, som ett attraktivt landskap kan bevaras och värdefulla naturmiljöer skyddas. Det finns enligt regeringen potential att utveckla LIS-reglerna i detta syfte. Regeringen gav därför i uppdrag att se över reglerna om landsbygdsutveckling i strandnära läge i och i (2010:900) (M2017/00778/ Nm, M2017/00712/Nm). Uppdraget var att se över LIS-reglerna och deras tilllämpning samt föreslå författningsändringar och eventuella andra åtgärder. Syftet med uppdraget var att ytterligare främja landsbygdsutveckling med boende och företagande i områden med god tillgång till stränder utan att de värden som strandskyddet långsiktigt syftar till att skydda äventyras. Särskilt fokus ska läggas på att utöka möjligheterna att bygga permanentbostäder. Uppdraget redovisades till , och beredning pågår. Den andra frågan gäller hur jag avser att uppnå Parlamentariska landsbygdskommitténs förslag om att regeringen ska säkerställa att reformeringen av strandskyddsbestämmelserna får avsedd effekt. Regeringen beslutade om kommittédirektiv för En sammanhållen politik för landsbygder (dir. 2015:73). Utredningen tog sig namnet . Enligt direktiven har kommittén inte i uppdrag att utvärdera eller föreslå ändringar av strandskyddslagstiftningen. Jag har dock noterat att kommittén har lämnat vissa förslag gällande strandskyddet i sin slutredovisning. Redovisningen har varit på remiss, och de inkomna synpunkterna bereds i . Slutligen har också frågat vilka initiativ jag kommer att ta för att uppfylla Parlamentariska landsbygdskommitténs förslag att begränsa och precisera riksintressenas areal med syfte att underlätta landsbygdernas utveckling. förslag har remitterats, och remisstiden gick ut . Utredningens förslag bereds inom , och jag kan därför inte nu uttala mig om vilka av de förslag som utredningen har lämnat som kan komma att resultera i en förändrad lagstiftning. bereds alltså de tre frågor som uppmärksammar inom . Jag och regeringen följer noga frågan om strandskyddsreglernas tillämpning och betydelse för både samhällsutvecklingen och bevarandet av de värden reglerna syftar till att skydda. Jag tackar ministern för svaret. Detta är en mycket angelägen fråga som handlar om landsbygdsutveckling, som ministern nämner, och hur vi ska kunna säkra att vi får byggnationer till stånd ute i landet. Jag är från och bor i och har engagerat mig lokalt i översiktsplanering och möjligheterna att få fram byggklara tomter. Jag har varit med under resan då har möjliggjort för landsbygdsutveckling i strandnära lägen - LIS-områden - och gett uppdrag till den översyn av utökade strandskydd som gjordes . Jag har också sett hur tillämpningarna har blivit i praktiken, både när det handlar om länsstyrelsernas vägval och när det handlar om dialogen mellan markägare, stat och kommun, och hur man ser på möjliga kompletteringar till de antagna tematiska tilläggen i vissa fall för bostadsplanering i en kommun utifrån ett övergripande perspektiv. Men ibland behöver också hela översiktsplanerna kompletteras ytterligare om man vill ha fram fler enskilda LIS-områden. För vår del hemma i har vi hela halvön ut i Värmlandsnäs, som går ut i . När man räknar in vikarna och skären är det uppemot 30 mils strandlinje. Men det är om man drar linjalen över Värmlandsnäs. Före översynen hade vi ett utökat strandskydd . Efter översynen blev det . När man läser motiveringen till detta beslut från den statliga representanten och myndigheten var den väl sammanfattad på uppemot en A4-sida. Man väljer där inte att prioritera och fokusera på vad som kan ge utveckling i en bygd, där befolkningen har minskat och där folk inte har ekonomiska förutsättningar att försvara en investering i tillräcklig utsträckning eftersom det byggs för lite. Värdet på en nyproducerad byggnad blir långt ifrån vad produktionskostnaden faktiskt är, vilket gör att varken banker eller enskilda väljer att fullfölja sina projekt . Det händer att man fullföljer, men man gör det oftast inte. Det behövs attraktiva tomter och möjligheter. I stället väljer man att se till det rörliga friluftslivets möjligheter och andra naturvärden som är viktiga. Och vi har många perspektiv när det handlar om och många inre sjöar i landet att ta hänsyn till. Men när man ser långsiktigt på detta behöver vårt land bosättningar och en engagerad lokalbefolkning som kan vara kvar och verka, utveckla, vårda och ta ansvar på många sätt. Jag kan konstatera att i stället för att skapa möjligheter genom att komplettera i enskilda fall och lägga till ett LIS-område väljer man att från myndighetens sida säga att hela planen då får göras om. Detta blir kostnadskrävande för en kommun, och det blir också väldigt många processer som i praktiken begränsar möjligheten för framkomlighet. Detta tycker jag är synd, eftersom detta är ett sätt av flera att få till denna vändning i många bygder. Strandskyddsdispenser bör ges i lagom omfattning där det är möjligt, och man bör hitta nya perspektiv som möjliggör snarare än begränsar. känns det som om utvecklingen går åt fel håll. När jag hör argumentation här uppfattar jag att huvudproblemet är en besvikelse och ett missnöje över utfallet av den översyn som den borgerliga regeringen startade om det utvidgade strandskyddet. Detta är en tematik som återkommer. Jag har debatterat strandskyddet i kammaren ett flertal gånger med ledamöter som representerar de partier som stod bakom den förra regeringen. Man tar upp problemet med att ingen av de reformer gällande strandskydd som den borgerliga regeringen har genomfört verkar ha fallit ut som man har velat. Man har ständigt varit missnöjd med sina egna reformer. Så verkar också vara fallet med översynen av det utvidgade strandskyddet. Man kan dra olika slutsatser av det. Man kan vara självkritisk och erkänna att det inte blev så bra. blev inte som man hade tänkt. Ingen verkar vara nöjd med LIS-reformen. verkar vara missnöjd med den översyn som den borgerliga regeringen beslutade om. beskrev detta som någonting som hörde hemma i det förflutna. Översynen är fortfarande i högsta grad aktuell. Det var en väldigt stor översyn som den borgerliga regeringen drog igång, och den är inte avslutad. Vi hanterar beslut i dessa frågor alltjämt. Det har varit ett stort antal överklaganden, och många av dem behandlas fortfarande av länsstyrelser och i . Detta är alltså en pågående process som inte är avslutad. Vi från regeringen har identifierat en mer avgränsad ansats. byggs det bostäder runt om i . Det byggs på samma höga nivå som det gjordes . Det byggs inte bara i tätorter utan det byggs runt om i landet, och det är glädjande. Men det finns åtgärder som vi kan och vill vidta för att ytterligare främja byggandet runt om i landet. Därför har vi gett ett väl avgränsat uppdrag åt att titta på just den delen, att se över LIS-reformen och LIS-reglerna och sedan återkomma med förslag som kan bidra till ett ökat bostadsbyggande. Det gäller förslag till en hanterbar och rimlig reform som jag har mottagit från myndigheten och som vi just nu tittar på. Vi återkommer med skarpa förslag . Jag kan notera av svaret att det pågår ett arbete och en analys som man kommer att återkomma till och att ministern noga följer vad som händer ute i landet. Det är viktigt och bra. Det finns många exempel på hur folk upplever det här. Det är alltid viktigt att lära av erfarenheterna från ambitioner och beslut för att göra det hela enklare. Man måste också tänka långsiktigt på vad som är viktigt för landet för att hela landet ska utvecklas. har hur många förslag som helst för att ska få en utvecklad landsbygd. När man pratar med folk har de ofta fokus på att hitta de attraktiva tomterna. Det handlar då ofta om strandnära boenden. Men vi behöver ju inte gå så långt som att bygga i vatten. Man ska visa hänsyn, och det har man också gjort i många LIS-områden. Det ska vara en viss sträcka mellan områdena och vattnet som är fredad. När man beviljar bygglov inom ett LIS-område görs det ofta med hänvisning till var befintlig bebyggelse finns . Då är det i den delen av LIS-området som bygglovet beviljas, inte i andra delar, trots att hela området har varit utpekat i översiktsplanen. Det finns saker som fick i uppdrag att utreda, och det tycker jag är bra. Men de analyser som görs av de presenterade förslagen leder till att man ställer sig frågan: Är det här tillräckligt långtgående förslag för att man ska komma åt problematiken? Är det tillräckligt effektiva förslag som öppnar möjligheten till en mer lokalt anpassad tillämpning så att man kan bestämma var man vill se en utveckling av företagande, näringsverksamhet och fritidsverksamheter? Det gäller inte bara boendeutvecklingen. Jag får signaler om att responsen på förslagen från är att de är för lite. Förändringsarbetet kanske snarare handlar om att orden förändras. Det ligger på marginalen snarare än att man ser hur man ska komma åt problemet. Kommer man att fortsätta att ställa krav på en kommun om att den ska göra om sitt tematiska tillägg eller sin översiktsplan, då handlar det om långa processer. Det är sällan som en kommun på förhand, i fem eller perspektiv, kan peka ut var det ska byggas eller var personer vill bygga och investera. Ofta är det inte kommunerna som gör investeringarna, och då behövs det en långsiktig flexibilitet i tillämpningen som möjliggör för den praktiska avvikelsen från planen. Det krävs också ett annat tänkesätt där man kanske inte har den geografiska indelningen som huvudfokus på ett LIS-område. Det som ska vara vägledande är kriterierna, de särskilda hänsynen och skälen för att fatta ytterligare ett strandskyddsbeslut i en kommun. För vår del handlar det om 153 mils strandlinje varav inom strandskyddat område är helt obebyggt, och det är tämligen . Så här ser det ofta ut i kommuner som just nu kämpar för att hitta vägen framåt och för att få en långsiktigt hållbar utveckling. Jag tycker att man borde komma åt detta. Det finns fall i , Värmlandsnäs och i Södra Ny där man vill utveckla en besöksverksamhet i jämförelsevis ringa omfattning, men man har fått avslag eftersom det faller utanför det formella processkravet att i så fall måste kommunen i sin helhet anta en förändrad översiktsplan. Då blir det väldigt tungrott. Vi måste hitta en flexibilitet framöver. Vilket håll lutar det åt vid prövningen? ägnade sitt första inlägg åt att konstatera att den av den borgerliga regeringen beslutade översynen av utvidgat strandskydd inte var bra. Den föll inte ut som man hade tänkt sig. I sitt andra inlägg ägnade sig åt att förklara att den tidigare borgerliga regeringens LIS-reform inte heller var bra. Jag håller helt med om det. LIS-reformen har mycket övrigt att önska, och vi verkar att vara överens om det. Därför har vi från regeringen tagit initiativ för att utveckla . Det finns potential att göra den reformen bättre - för att uttrycka det milt. Men vi väljer att göra det stegvis. Det är tydligt att den metod som den tidigare borgerliga regeringen valde - att måla med väldigt breda penslar - inte har varit lyckosam. Framför allt verkar ett stort antal ledamöter från borgerliga partier dela den bilden eftersom de ägnar väldigt mycket tid i kammaren åt att berätta hur dåligt olika reformer har fallit ut. Just nu byggs det väldigt mycket. Det finns ett stort tryck på att det ska byggas bostäder. Därför har vi valt att fokusera på den frågan så att vi inom rimlig tid kan leverera en reform som rör just bostadsbyggandet. Sedan finns det utrymme att se vidare på och utveckla frågan. Den här typen av reformer ska inte ses som ett fast material utan någonting som kan utvecklas. Jag ser ytterligare möjligheter att utveckla arbetet med strandskydd där man väger olika allmänna intressen mot varandra i samhällsplaneringen. Jag har inte sagt att jag tycker att de här reformerna var dåliga. Jag tycker att det var jättebra reformer. Jag har också arbetat jättehårt för att få fram ett femtiotal LIS-områden i nära dialog med markägarrepresentanter, samtliga byalag och utvecklingsgrupper hemma i kommunen som har engagerat sig. När det skulle prövas i nästa instans kom det synpunkter på att det låg för långt ifrån kollektivtrafik. Jaha, sa jag, varför ska ni ha synpunkter på var vi ska bygga i den här kommunen? Vi får väl fixa kollektivtrafik då om det behövs. Det handlade alltså om ett centralt överperspektiv i stället för det lokala underifrånperspektiv som vi utgick från. Förväntningarna var höga, men utfallet blev negativt när myndighetsperspektivet slog till och man hade synpunkter på att det var för många LIS-områden. Vi med vår stora kommun behöver dessa områden. De är jätteviktiga. Det handlar också om att konstruktivt se framåt. Vad är det nu som behöver justeras för att det ska vara en möjliggörare för människor att förverkliga sin dröm att kunna bygga i de kommuner där det inte byggs i tillräcklig omfattning? Det byggs mycket i , men det byggs inte i många landsbygdskommuner och absolut inte på landsbygden. Man borde möjliggöra så att folk kan få hyra sin bostad på landsbygden. Den möjligheten saknas ofta. Man borde också möjliggöra för folk att investera och säkra kapital till investeringen. För del måste vi långsiktigt verka för att reformera strandskyddet ytterligare. Vi måste överföra möjligheten att bestämma till kommunerna. De bör få ta över beslutanderätten. Men man måste också med varsamhet hantera de områden som ska skyddas. Med fokus på möjligheterna bör man se till att det kan byggas också i attraktivare lägen. Det här är en fråga som berör många människor. Jag hoppas nu att den pågående översynen kommer att leda till goda resultat. Tack för debatten! Här framkommer ett perspektiv som jag tycker är oroväckande när man som beslutande ledamot i kammare säger att myndigheterna ska ha hittat på det ena och det andra. Våra myndigheter tolkar de lagar som har beslutat om och genomför dem. Om detta inte fungerar beror det på att lagarna antingen inte är tillräckligt tydliga eller att förordningar eller uppdraget till myndigheten inte varit tillräckligt tydliga. Jag reagerar på att man från skyller på myndigheter om en reform som man varit med om att utveckla inte har blivit tillräckligt bra. Från väldigt många håll framförs frustration över att LIS-reformen inte har landat på det sätt som man hoppades på. Jag tycker att man då har ansvar att säga att det var de beslut som de som gjorde reformen fattade som inte var tillräckligt goda. Regeringen har därför identifierat att det mest aktuella är att titta på frågan om hur fungerar i förhållande till möjligheten att bygga permanenta bostäder på landsbygden. Verkligheten är inte precis så mörk som utmålas. Det byggs till viss del även på svensk landsbygd. Men vi ser en potential att bygga fler bostäder på svensk landsbygd. Därför har vi tagit initiativ till ett uppdrag till att föreslå förändringar som kan leda till bättre möjligheter för fler bostäder på landsbygd så att hela landet kan leva. Överläggningen var härmed avslutad.