ip · H410617 · 2017-09-01 00:00:00 — Det vore önskvärt att få veta mer i debatten om hur man värderar att driva denna utredning. När planeras den att vara klar? På vilket sätt ska resultaten av utredningen presenteras för kammaren och enskilda utskott så att vi kan fortsätta att värdera de steg som ska tas i de enskilda samarbetena? Och än en gång: Varför kommer till en helt annan slutsats än vad våra finska bröder gör? Det är ett land som vi särskilt prioriterar och som försvarsministern ägnar mycket tid och arbete på att utveckla samarbete med inom det militära området. Hur kan vi dra så helt olika slutsatser om detta avtals konsekvenser? Jag är djupt bekymrad över kärnvapenhotet. Vi har sett vad som har skett i , och ungefär hälften av världens samlade kärnvapenstridsspetsar finns i . Det försvarsministern tillika utrikesministern totalt har misslyckats att förklara är hur detta kärnvapenavtal på något sätt skulle hjälpa att förhindra att fortsätta att utveckla sina bomber och på något sätt försöka förhindra att ha hälften av världens samlade kärnvapenstridsspetsar. Inget av de kärnvapenbärande länderna står ju bakom detta avtal. Den kritik som också har förts fram mot det är att det inte går att verifiera. Dessutom finns det de som menar att det är ett rent hot mot icke-spridningsavtalet, som är en hörnsten. Det centrala är att man nu öppnar för denna utredning. Det kunde man ha gjort , men gör man det. Då måste jag ställa en ärlig fråga till försvarsministern: En trovärdig utredning kan ju komma fram till slutsatsen att det inte är i intresse - för svenskt försvar, för svensk säkerhet och svenskt försvarsmateriel - att underteckna avtalet. Är försvarsministern då beredd att avstå? Det är intressant att försvarsministern har en stark vän i som i talarstolen dundrar på likt han skulle attackera vad han kallar krigsövningen . Han utgår från att regeringen tänker underteckna avtalet. Om utredningen är ärligt menad borde försvarsministern öppna för att den kan komma till sådana slutsatser och rekommendationer att regeringen kommer att vilja avstå från undertecknandet. I annat fall har man redan bestämt sig och behöver inte genomföra utredningen. Frågan klingar kvar: Varför väljer att göra något helt annat än när vi traditionellt brukar vara så nära varandra? I mitt förra inlägg hann jag inte med , men är det . Det finns skäl att vara väldigt kritisk till en del uttalanden från vad gäller användandet och innehavet av kärnvapen och vad det betyder. säger att de är de enda som gör så. Nej, så sent som för någon vecka sedan hörde jag president i princip i klara verba hota med kärnvapenkrig. Vad har man kärnvapen till om man inte ska använda dem? som han sa i valkampanjen. har inte ens siffrorna rätt. Enligt har Nato 7 625 kärnstridsspetsar och 7 700. Det intressanta är dock inte de som är i lager utan de som är utplacerade. Där har Nato 2 330 och 1 790. Som om det var så viktigt. Tyvärr är det alldeles för många på bägge sidor. Vad värre är satsar man stora summor på att modernisera sina kärnvapen. belopp är okänt för mig, men beslutade redan under att lägga på att utveckla kärnvapnen. går i samma riktning. Man utvecklar det för att använda det i taktiska slag. tycker att det är ett slag i luften. Hellre det än en kärnvapenstridsspets i luften. Av de tre massförstörelsevapen som finns är två förbjudna. Det har haft effekt, även om den inte är hundraprocentig. Det farligaste ska vi dock låta vara kvar. ville inte vara med på denna konferens, men parlamentet tvingade dem. De åkte dit och röstade nej, som enda land av 123. Det land som du underkastar dig, , heter . är något mycket större. När ropar till Alliansen "Hoppa!" verkar den enda frågan vara "Hur högt? ", och det tycker jag är bedrövligt. Nej, ta och tänk om i denna fråga! I den röstförklaring som vi gjorde i FN gjorde vi en markering om att icke-spridningsavtalet för oss är grundvalen för kärnvapennedrustning och icke-spridning. Det är något som markerades i röstförklaringen. Jag räknade också upp alla de andra punkter som vi gjorde markering om - att vi ville överväga konsekvenserna och så vidare. Utgående från det har vi sedan kommit fram till att vi ska göra en utredning. Vi kommer att presentera utredningsdirektiv , och då kommer också tidsaspekterna när det gäller denna utrednings genomförande att presenteras. Jag vill då återkomma till och berörda utskott. Vi kommer att hantera denna fråga. Låt mig sedan upprepa det jag sade tidigare. Det blir en remisstid, sedan ska regeringen ta ställning och sedan, om det ska ratificeras, är det som fattar beslut om det. Så ser gången ut. Ska man genomföra en utredning med alla de parametrar som jag har redovisat - det är ju inte bara en grej utan många - måste man göra det på ett grundligt och seriöst sätt. Det är ingen riggad utredning som ska genomföras, utan vi får avvakta och se hur den faller ut. Sedan får man väl ta ställning till hur man går vidare i frågan. När jag lyssnar på er i oppositionen hör jag inte att ni har en enda tanke på hur man ska hantera kärnvapenfrågan. Det är bara retorik. Det finns inte ett enda initiativ. När ni satt i regeringsställning tog ni i stort sett aldrig upp den här frågan i någon konstruktiv mening eller tog några initiativ rörande detta. Gå hem och titta på om ni har några egna idéer om hur vi ska komma åt detta med kärnvapen! Jag är fullt medveten om att man måste involvera kärnvapenmakterna i en dialog om man ska åstadkomma något. Det är ju de som har kärnvapnen. Man måste ju ha med helheten. Det är precis som när vi bedömer vårt eget närområde. Vi kan inte bara titta på . Det vi nu har byggt är en balans med , och ned mot , och . Övningsverksamheten hör ihop med detta. Det som både och jag har understrukit och som, som jag sa i min inledning, är skarpt allvar från vår sida, är att den nationella försvarsförmågan ska stärkas parallellt med att våra försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten fortsätter att utvecklas. Detta är den officiella politik vi har, och detta ska vi följa. Men vi måste också orka med att titta på kärnvapenfrågan på något sätt, så att vi kommer framåt. Ni har ju själva delvis beskrivit problematiken här . Jag har ingen annan uppfattning än om de ryska kärnvapnen. Det skulle förvåna mig om någon har någon annan uppfattning om det som händer i . Det skulle vara synnerligen märkligt. Det är ju ett centralproblem för mänskligheten. Kärnvapen är de enda massförstörelsevapen som ännu inte är förbjudna. Här måste vi tänka till: Hur kommer vi framåt? Har ni några idéer som är något annat än att bara säga nej? I den här debatten spårar jag inget mer än att man tycker att det här är dåligt, men man har inte så mycket att komma med själv. I den här kammaren delar säkert varenda riksdagsledamot uppfattningen att kärnvapen är det förfärligaste man kan tänka sig. Det är förfärligt när hotar med dem. Det är förfärligt när det sker i , och det är förfärligt när det sker i . Men när vi agerar måste vi göra det genomtänkt. Det blir väldigt konstigt när vi ser att röstade för texten , och sedan skrev man artikeln. Är det verkligen så att vår första analys visade att våra bi- och multilaterala försvarssamarbeten, inklusive partnerskapet med Nato och samarbetet med , och , kan fortsätta? Jag vill gärna att försvarsministern talar om detta i sitt sista inlägg. Har du ingen aning om vad dessa länder tycker eller vad detta kan få för konsekvenser? Var brevet från en överraskning? Var det en överraskning med uppvaktningen från högste företrädare i , som sa att detta inte var förenligt? säger att detta undergräver de icke-spridningsavtal som finns och fungerar och att det också tar bort Natooptionen. Ni i regeringen brukar säga att ni är en samarbetsregering. Men detta är kanske det största beslutet , då man beslöt att inte gå med i Nato. Det här är ju inget som man bara kan slå av och på. Om vi skulle underteckna detta skulle det, enligt uppgifter från , ta att återställa det igen. Den som skulle gnugga händerna om skulle gå vidare och underteckna detta är ju . Det skulle ju ändra förhållandena på ett radikalt sätt och ta bort Natooptionen. Det är därför som har tagit klar ställning. Många frågor har ställts under den här debatten. Alla har inte blivit berörda eller besvarade av försvarsministern. Det finns all anledning att i det kommande arbetet följa upp såväl frågorna som utvecklingen inom området, liksom hur det kommer att bli om som ensamt nordiskt land väljer att skriva under detta - om väljer en helt annan väg än - och vilka praktiska konsekvenser det får för våra militära samarbeten med olika länder. Jag upplever att försvarsministern har lite olika bilder om regeringens och roll. Det är ju ändå regeringen som har möjlighet att skriva under avtalet, och sedan ska olika delar ratificeras av . Men ett avtal underskrivet av regeringen är, i alla fall som jag har uppfattat det, bindande. Detta är ändå viktigt. Jag utgår från och hoppas att den utredning som kommer att tillsättas också har ett högt mått av transparens, att det finns en parlamentarisk insyn och koppling och att det också finns militär och säkerhetspolitisk kompetens som tar stor del i arbetet och också följer de olika konsekvenserna. När signalerna från de viktiga samarbetsländer vi har visar att detta skulle begränsa vår möjlighet att bygga säkerhet tillsammans med andra i vårt närområde måste vi ta det på allvar. Jag vill tacka försvarsministern och övriga för den här debatten och kommer att återkomma i ärendet. Jag vill på nytt markera att vi i FN sa att vi skulle överväga konsekvenserna på en rad områden - civil kärnteknisk industri, handel, forskning, skyddsforskning och så vidare liksom försvars- och säkerhetspolitiska intressen. Vi markerade också att NPT är grundvalen för kärnvapennedrustning och icke-spridning. Detta sas redan i anslutning till att detta hanterades i FN. Det sas också att ett beslut om ratifikation och anslutning till konventionen kommer att behöva tas av . Detta är alltså klargjort för omgivningen. Därför menar jag att det ligger en logik i att markera detta , tillsätta en utredning, gå igenom allt detta seriöst och sedan återkomma. Detta är ett grannlaga arbete med många balanser och parametrar. Detta med att ta reda på vad partner tycker och tänker handlar också om att föra en dialog. I dialogen kan man också ta upp vad vi är villiga att göra tillsammans för att komma åt kärnvapenfrågan. Det är en möjlighet i det här sammanhanget. När jag säger att kärnvapenmakterna också bör konfronteras och tas med i den här typen av dialog så menar jag det. Här måste vi klara av att driva båda linjerna också . Vad andra stater har sagt till oss i olika sammanhang handlar om mellanstatliga relationer. Av sekretesskäl kan jag inte stå här i kammaren och redovisa det. Det är helt omöjligt. Jag kan inte heller redovisa eventuell brevskrivning mellan olika länder. Vi ska återkomma med utredningsdirektiv, tider för utredningen och hur detta ska arrangeras. Det ska bli en seriös utredning som ligger till grund för ett bra beslut. Överläggningen var härmed avslutad.