frsrdg · H404RB1 · 2017-02-13 00:00:00 — I euroområdet och består bankernas finansiering däremot i större utsträckning av inlåning. En ytterligare farhåga är att den negativa reporäntan ökar osäkerheten bland ekonomins aktörer, eftersom den kan uppfattas som en krissignal. Utifrån ett psykologiskt perspektiv bemöts också negativa räntor ofta med viss skepsis, eftersom de upplevs strida mot sociala och ekonomiska konventioner. Det finns dock få tecken på sjunkande efterfrågan till följd av oro hos hushåll, företag eller aktörer på finansiella marknader. Den inhemska efterfrågan har överlag varit en drivkraft bakom den förbättrade konjunkturen i . Sammantaget har sänkningen av reporäntan under noll fungerat i stort sett som förväntat. Den har bidragit till att göra penningpolitiken mer expansiv, utan att de farhågor som funnits om bieffekterna av en negativ reporänta har besannats. Det generellt låga ränteläget, det vill säga det globalt låga ränteläget, även i termer av realräntor, medför risker, som i framför allt är förknippade med hushållens höga och växande skuldsättning. Som länge påtalat krävs därför åtgärder inom andra politikområden för att på olika sätt minska dessa risker. Erfarenheter av köpen av statsobligationer fattade beslut om att köpa statsobligationer som en kompletterande åtgärd för att öka penningpolitikens expansivitet, en åtgärd som redan provats i andra länder. Dessa obligationsköp förväntades påverka penningpolitiken genom ett antal kanaler. Exempelvis skulle obligationsköp medföra att den kvarvarande, tillgängliga volymen av den utestående stocken av statsobligationer krympte. I konkurrensen om de kvarvarande obligationerna antogs investerare acceptera en allt lägre ränta på statsobligationsplaceringar. Detta förväntades påverka penningpolitikens expansivitet, bland annat genom valutakanalen. /2017 hade beslutat om köp, i penningpolitiskt syfte, av statsobligationer till ett nominellt värde av , exklusive återinvesteringar. introduktionen av obligationsköp har löpande följt och analyserat effekterna av obligationsköpen. bedömning är att statsobligationsräntor, såväl längre som kortare, som förväntat är lägre än de skulle ha varit utan obligationsköp. Köpen har även bidragit till att sänka svenska statsobligationsräntor i förhållande till omvärldens och bedöms även ha medfört att kronan är svagare än vad denna annars skulle ha varit. Köpen har således gett ett värdefullt bidrag till penningpolitikens expansivitet. löpande utvärdering omfattar bedömning av såväl penningpolitiska effekter som effekter på marknadens funktionssätt. En viktig del i detta arbete är att inhämta information via nya och upparbetade kanaler såsom från motparter och andra marknadsaktörer samt från enkätundersökningar. bedömer att köpen av statsobligationer inte har haft några oavsiktliga effekter på statspappersmarknaden. Arbetet med att fördjupa och förfina inflationsanalysen fortsatte . Den kortsiktiga modellanalysen har utvecklats genom att befintliga modeller har kompletterats med fler indikatorer. Det finns nu också modeller på en mer detaljerad nivå. Ett projekt där man använder tekniker för att samla in prisdata från internet har också utökats . Speciellt tillagda frågor i företagsundersökning har använts för att få mer information om företagens prissättningsbeteende. Ett delprojekt som tillkom 2016 var ”inflationens bestämningsfaktorer”, som bland annat mynnade ut i fördjupningen Sambandet mellan resursutnyttjande och inflation i Penningpolitisk rapport oktober. En hel del analys har också gjorts av växelkursens genomslag på inflationen. 4 – forskning 2016 forskning är framför allt inriktad på områden som har direkt betydelse för bankens verksamhet, exempelvis penningpolitik, bankväsende och finansiella marknader. Målet med forskningen är att tillhandahålla bättre underlag för utformningen av policybeslut. Resultaten av forskning publiceras i internationella vetenskapliga tidskrifter. Detta säkrar att forskningens kvalitet blir utvärderad på ett objektivt sätt enligt internationella normer. Forskningens resultat sprids också genom presentationer vid andra centralbanker och vid universitet samt på vetenskapliga konferenser. Ett urval av forskningsresultat presenteras även i och valutapolitik. De forskare som är inriktade mot finansiell stabilitet studerar svenska hushåll och företag i syfte att förstå deras ekonomiska agerande. Ett exempel på denna forskning är en uppsats som analyserar effekterna av ett amorteringskrav i som publicerats i . Uppsatsen belyser konsekvenserna av olika typer av amorteringskrav för skuldutvecklingen inom ekonomin. En annan uppsats, publicerad i , undersöker hur friktioner på arbetsmarknaden påverkar den långsiktiga optimala inflationstakten. Ett resultat i uppsatsen är att större friktioner inom pris- och lönesättning eller större sökfriktioner på arbetsmarknaden tenderar att leda till en högre optimal inflationstakt. De forskare som är inriktade mot makroekonomisk forskning bidrar också till att underlätta förståelsen av en komplex verklighet. Som exempel kan nämnas en artikel i och valutapolitik om svenska småhuspriser och om huruvida de nivåer de ligger på är långsiktigt hållbara. Forskare från forskningsenheten samarbetar även med övriga medarbetare på i syfte att ta fram underlag för policybeslut. Ett exempel på detta är en artikel i och valutapolitik som undersöker hushållens skulduppbyggnad och risker förknippade med detta. I artikeln analyseras bland annat hur hushållens skuldsättning påverkar penningpolitikens genomslag på inflationen. Ju högre skuldsättningen är, desto större blir effekten av en räntehöjning på låntagarnas räntekostnader och disponibla inkomster. Effekterna av en räntehöjning på efterfrågan – och därmed på inflationen – är därför större än när inflationsmålet infördes . Utöver detta har forskare också undervisat doktorander och magisterstudenter på svenska universitet. Detta speglar samverkan med med den akademiska världen och andra centralbanker för att skaffa och sprida kunskaper och säkra framtida kompetensförsörjning. 5 – konferenser och workshoppar arrangerade konferensen the ’s Mandate. De senaste årens utveckling i världsekonomin och på de finansiella marknaderna har lett till en fördjupad internationell debatt bland både forskare och politiker om mandat. På konferensen gav ledande internationella experter nya insikter och inspiration till en fortsatt diskussion i ämnet. arrangerade också en konferens om makrotillsyn, systemrisker och centralbanksfrågor. Konferensen arrangerades i samarbete med och . Beslutsfattare, representanter från den privata sektorn och forskare deltog för att dela sina erfarenheter inom området. Ämnen som diskuterades var till exempel hanteringen av banker i kris och makrotillsynsåtgärder för att minska riskerna med stigande fastighetspriser. arrangerade forskningsenheten en konferens om hur länkar inom det finansiella systemet mellan hushåll, företag och banker påverkar ekonomin. Sådana länkar kan sprida och förstärka störningar i det finansiella systemet, exempelvis på grund av korsägande och motpartsrisker, men också underlätta omfördelningen av kapital och kredittillgång. Ledande forskare inom detta område diskuterade konsekvenser för kreditförsörjningen och kapitalbildningen samt regleringar för att komma till rätta med marknadsmisslyckanden. Dessutom berördes lärdomar från perioder när problem uppstått, exempelvis den finansiella krisen –2009. Ett säkert och effektivt betalningsväsende Det finansiella systemet i fungerade väl . bedömde dock att sårbarheter i det svenska banksystemets struktur, risker med de svenska hushållens skuldsättning och de globalt låga räntorna kunde hota den finansiella stabiliteten. fortsatte arbetet med att i nationella och internationella forum påverka det finansiella regelverket. Därutöver fortsatte att fördjupa analysen av viktiga stabilitetsfrågor. Den finansiella infrastrukturen i bedömdes i hög grad vara säker och effektiv. betalningssystem fungerade väl . Sedel- och myntutbytet fortgick med stora informationskampanjer. arbete med finansiell stabilitet bestod i stora drag av att följa utvecklingen i och i omvärlden för att analysera risker som kan byggas upp i det finansiella systemet och hota stabiliteten. Analysen handlade huvudsakligen om risker som är kopplade till det svenska banksystemet, det globalt låga ränteläget och de svenska hushållens skuldsättning. föreslog också åtgärder för att minska dessa risker. I övrigt fortsatte arbetet med att påverka utformningen och införandet av såväl nationella som internationella finansiella regelverk. deltog för detta ändamål i internationellt arbete och lämnade också flera remissyttranden och konsultationssvar (se även bilaga 2). deltog även i det finansiella stabilitetsrådet. Nationellt arbete för att stärka det finansiella systemet bedömde att det svenska finansiella systemet fungerade väl , men att det fanns sårbarheter i det svenska banksystemets struktur och risker kopplade till det låga ränteläget och hushållens skuldsättning. Dessa sårbarheter beskrivs närmare i nedanstående avsnitt. Ett stort och sammankopplat banksystem i Det finns flera sårbarheter i det svenska banksystemet som gör det extra känsligt för olika störningar. Det svenska banksystemet är stort i förhållande till den svenska ekonomin (se diagram 9), vilket innebär att eventuella problem i banksystemet kan bli kostsamma för staten att hantera. Dessutom är banksystemet koncentrerat till ett fåtal aktörer som är nära sammanlänkade med varandra. Om problem skulle uppstå i en av bankerna är det därför troligt att hela det svenska banksystemet, och därmed hela det finansiella systemet, skulle påverkas negativt. Eftersom de stora svenska bankerna har en stor andel Diagram 9 Bankernas tillgångar, procent av BNP Anm.: I banktillgångar inkluderas landets bankkoncerners samtliga tillgångar, det vill säga både inom och utom landet. Bankernas försäkringsverksamheter är dock exkluderade. Den skuggade delen av den röda stapeln visar de fyra svenska storbankernas tillgångar i utländska dotterbolag och filialer i förhållande till BNP. Källor: ECB, , Swiss Statistics, bankernas resultatrapporter och . Diagram 10 De svenska storbankernas marknadsfinansiering, miljarder kronor Källor: SCB och . bolån på sina balansräkningar finns det också en stark koppling mellan banksystemet och den svenska bostadsmarknaden. De svenska storbankerna är därtill i hög grad beroende av marknadsfinansiering, varav en stor del är i utländsk valuta (se diagram 10). Detta ökar sårbarheten ytterligare genom att bankerna blir känsliga för störningar på de internationella finansmarknaderna och påverkas om förtroendet för det svenska banksystemet skulle försämras. Dessutom har storbankerna betydande skillnader i löptider mellan tillgångar och skulder, och vissa banker har också små likviditetsbuffertar i svenska kronor och vissa väsentliga valutor. Sammantaget innebär det att bankerna är exponerade för stora likviditetsrisker, vilket gör dem mer sårbara för eventuella finansieringsproblem. Låga räntor kan medföra att det finansiella risktagandet ökar kunde konstatera att den expansiva penningpolitik som förts i flera delar av världen har bidragit till den ekonomiska tillväxten. En utdragen period med låga räntor kan dock leda till ett högt risktagande bland finansiella aktörer, företag och hushåll. Riskerna i det finansiella systemet kan exempelvis öka om tillgångar blir för högt värderade och finansiella risker prissätts felaktigt. Eventuella störningar som leder till att efterfrågan på dessa tillgångar plötsligt minskar skulle kunna medföra kraftiga prisfall, ökad volatilitet och att investerare tvingas att realisera förluster som de inte har möjlighet att hantera. En sådan utveckling i det globala finansiella systemet skulle även kunna påverka den finansiella stabiliteten i . Det beror framför allt på att både tillgången till och priset på de svenska bankernas marknadsfinansiering skulle kunna påverkas negativt i ett läge med kraftigt ökad stress. Hög och växande skuldsättning hos svenska hushåll bedömde att den höga och växande skuldsättningen hos de svenska hushållen är en risk som kan hota både den makroekonomiska och den finansiella stabiliteten i . Den aggregerade skuldkvoten, det vill säga skulderna i relation till de disponibla inkomsterna, är hög både i ett historiskt (se diagram 11) och i ett internationellt perspektiv (se diagram 12). Historiska erfarenheter visar att finansiella kriser ofta har föregåtts av snabb tillväxt i krediter och fastighetspriser. Om det då uppstår en störning som exempelvis påverkar hushållens inkomster, ränteutgifter eller värdet på deras bostäder, kan konsumtionen minska i och med att fler kan välja att spara och amortera på sina skulder. Ju högre skulderna är, desto större kan dessa effekter bli. Som en följd skulle efterfrågan i ekonomin kunna försvagas, vilket i sin tur skulle påverka den ekonomiska utvecklingen. Det skulle även kunna medföra högre kreditförluster på bankernas utlåning till företag. Därmed skulle också den finansiella stabiliteten kunna påverkas i samhället. Diagram 11 Hushållens skuldkvot i , procent av disponibel inkomst Anm.: Den streckade linjen avser prognos. Källor: SCB och . Enligt bedömning skulle de direkta kreditförlusterna på bankernas utlåning till hushållen sannolikt förbli små i en sådan situation. Men eftersom en stor andel av bankernas utlåning består av bolån, vilka i sin tur i stor utsträckning finansieras med säkerställda obligationer, finns det en stark koppling mellan banksystemet och den svenska bostadsmarknaden. Förtroendet för det svenska banksystemet skulle därför kunna försämras om bostadspriserna föll. Ett lägre förtroende för de svenska bankerna skulle kunna leda till att dessa får sämre tillgång till marknadsfinansiering. På så sätt skulle den finansiella stabiliteten också kunna påverkas direkt av fallande bostadspriser. rekommenderade därför regeringen och ansvariga myndigheter att vidta åtgärder för att minska riskerna i hushållssektorn. Exempelvis ansåg att det behövs åtgärder direkt riktade mot bostadsmarknaden för att skapa en bättre balans mellan utbud och efterfrågan. Det är även viktigt med reformer som minskar hushållens vilja eller förmåga att skuldsätta sig, såsom en nedtrappning av ränteavdraget. ansåg även att det är angeläget att vidtar makrotillsynsåtgärder. Ett skuldkvotstak, ett tak för hur stor skulden får vara i förhållande till den disponibla inkomsten, är en effektiv åtgärd för att minska riskerna med hushållens skuldsättning. Ett annat exempel på en lämplig åtgärd är att införa miniminivåer på de schablonvärden som bankerna använder i sina kvar‐att‐leva‐på-kalkyler (KALP). Ytterligare en tänkbar reform är att begränsa andelen lån till rörlig ränta. Det har dock visat sig att regelverket inte ger ett tillräckligt tydligt mandat att vidta åtgärder för att motverka finansiella obalanser. rekommenderade därför regeringen och att skyndsamt förtydliga mandat och verktyg för makrotillsyn. Regeringen meddelade att en bred politisk överenskommelse gjorts om ett utvidgat mandat för makrotillsyn för . Den innebär en tydligare och kortare process när eventuella makrotillsynsåtgärder ska genomföras. Dessutom kommer att få ett formellt mandat att ta fram förslag på åtgärder som sedan ska godkännas av regeringen. Nästa steg är att ett förslag till ny lagstiftning kommer att remitteras av . anser att det är bra att mandatet preciseras i lag och att det införs snabbare processer för tilldelning av nya verktyg till , men att det är olyckligt om inte får mandat att självständigt besluta om tillämpningen av dessa verktyg. har också rekommenderat att ett amorteringskrav införs. Rekommendationen uppfylldes när det amorteringskrav för nya bolån som tidigare annonserat trädde i kraft . Diagram 12 Hushållens skuldkvot i olika länder, procent av disponibel inkomst Anm.: Notera att data har samlats in under olika år för olika länder. Data för , , , , , , , , , , , och är , medan data för övriga länder är . Viktigt att bankerna håller tillräckligt mycket kapital nämnda sårbarheter i det svenska banksystemet gör det känsligt för störningar. För att motståndskraften ska vara hög är det därför viktigt att bankerna håller tillräckligt mycket kapital. De svenska storbankernas riskvägda kapitalkrav har höjts och är högre än de internationella minimikraven. Det finns dock brister med de riskvägda kapitalkraven som kan medföra att bankerna underskattar sina risker och därför håller för lite kapital. har rekommenderat att införa ett icke‐riskvägt kapitalkrav i form av ett så kallat bruttosoliditetskrav som ett komplement. Bruttosoliditetskravet säkerställer att bankerna håller en viss mängd kapital i förhållande till sina totala tillgångar. Enligt rekommendationen bör kravet initialt sättas till för att sedan höjas till 2018. hade de svenska storbankerna en bruttosoliditet på mellan . rekommenderade också att det kontracykliska buffertvärdet fastställs till i syfte att öka bankernas motståndskraft. beslutade att höja det kontracykliska buffertvärdet till , från . Den nya nivån ska tillämpas . rekommendation om en nivå på kvarstår dock. analyserade regleringen om förlustabsorberande kapital och nedskrivningsbara skulder (total loss absorbing capacity, TLAC) som syftar till att säkerställa att globalt systemviktiga banker har tillräckligt med kapital och skuldinstrument som vid behov kan användas för att täcka förluster och återkapitalisera banken. Dessa regler innebär att förluster ska bäras av bankens aktieägare och kreditgivare i stället för av skattebetalarna. beräkningar visar att om TLAC skulle införas för samtliga svenska storbanker skulle dessa banker, för att uppfylla kraven, behöva öka antingen kapitalet eller de nedskrivningsbara skulderna. Det framstår dock som fullt möjligt för bankerna att leva upp till kraven innan de blir bindande 2019. lämnade också synpunkter på Riksgäldens förslag på hur ett TLAC-liknande minimikrav på nedskrivningsbara skulder (Minimum requirement for eligible liabilites, MREL) kan införas för svenska banker. I ett remissyttrande välkomnade ställningstaganden till hur ett sådant krav bör kalibreras i . påpekade dock bland annat att kravet inte ensidigt borde utgå från det riskvägda kapitalkravet utan att även ett bruttosoliditetskrav bör beaktas. Viktigt att bankerna hanterar sina likviditetsrisker ansåg också att det är viktigt att ha regler på plats som säkerställer att de svenska bankerna hanterar sina likviditetsrisker i svenska kronor. Bankerna behöver kunna hantera kortare perioder av likviditetsstress i alla valutor som utgör en betydande andel av deras finansiering. Med tanke på att svenska kronor är den enskilt största valuta som de svenska bankerna finansierar sig i rekommenderade att utöka de nuvarande kraven på likviditetstäckningsgrad (LCR) till att även omfatta svenska kronor. rekommenderade även att ställa krav på svenska storbankers LCR i alla väsentliga valutor. Enligt Baselöverenskommelsen och Europeiska kommissionens delegerade förordning 2015/61 om LCR anses en valuta som utgör av en banks totala skulder vara väsentlig för banken i fråga. LCR är ett mått på en banks förmåga att hantera ett utflöde av likviditet . Genom att utöka kraven på LCR säkerställs att bankerna har en viss miniminivå av likvida medel i en viss valuta. De svenska storbankerna har visserligen förbättrat sin LCR i exempelvis svenska kronor men genom att ställa ett formellt krav skulle en återgång till lägre nivåer undvikas. Ett krav skulle dessutom säkerställa att bankerna inte understiger miniminivåerna enskilda dagar, eftersom krav på LCR måste uppfyllas när marknaderna fungerar normalt. Den finansiella infrastrukturen var säker och effektiv analyserar den finansiella infrastrukturen i och bedömde att den i stort sett var säker och effektiv men att den skulle kunna stärkas ytterligare genom diverse åtgärder. Exempelvis fanns det utrymme för förbättringar såväl i infrastruktursystemen som i de regleringar som infrastruktursystemen och deras deltagare har att förhålla sig till. En stor del av arbetet med den finansiella infrastrukturen bedrivs internationellt och beskrivs under rubriken samarbete för att stärka det finansiella systemet på sidan 49. träffades Finansiella stabilitetsrådet två gånger. Vid rådets första möte fanns det en bred samsyn om att åtgärder behöver vidtas för att minska riskerna med hushållens skuldsättning. lyfte fram behovet av en kombination av åtgärder inom flera olika politikområden. Rådet diskuterade även folkomröstning om EU och eventuella negativa effekter på de finansiella marknaderna. Det konstaterades att myndigheterna hade beredskap inför en sådan situation. Vid rådets andra möte fortsatte rådet att diskutera hushållens skuldsättning och man var överens om att ytterligare åtgärder kan krävas för att dämpa skuldtillväxten. Dessutom diskuterades förslag på mindre justeringar i stabilitetsrådets arbetssätt och lärdomar från en gemensam scenarioövning där det nya ramverket för krishantering har testats. I samband med mötet undertecknades också en överenskommelse om samarbete i frågor om finansiell stabilitet och krishantering. Överenskommelsen beskriver myndigheternas ansvarsområden, uppgifter och roller i arbetet med att främja den finansiella stabiliteten och i krishanteringen. Överenskommelsen ersätter en tidigare överenskommelse . har även en beredningsgrupp som träffades 13 gånger . Inom ramen för sitt samordningsansvar för det svenska betalningsrådet fortsatte arbetet med att samordna de aktiviteter som prioriterats i betalningsrådets arbetsprogram. 2016 bildades fem arbetsgrupper under betalningsrådet, vilka arbetade med frågor som berör penningtvätt, dataskydd, kris och sårbarhet i betalningssystemet, tillgänglighet till betalningsinstrument samt säkra elektroniska betalningar. IMF utvärderade den svenska finansiella sektorn och ekonomin genomförde IMF en särskild utvärdering av den finansiella sektorn i , en så kallad FSAP (financial sector assessment program). Granskningen innebar att IMF analyserade den finansiella sektorn, myndigheterna, lagstiftningen och tillsynen. I utvärderingen tog IMF även upp de brister och risker som upptäckts och föreslog åtgärder för att ta hand om dessa. Mot bakgrund av stigande huspriser och en ökad skuldsättning hos svenska hushåll konstaterades i utvärderingen att de risker som kan hota den finansiella stabiliteten i har ökat sedan den förra utvärderingen . IMF rekommenderade bland annat att roll inom området finansiell stabilitet förtydligas, att stabilitetsrådets roll förstärks och att får ett tydligt ansvar för den analys av systemrisk som ska göras inom ramen för stabilitetsrådets arbete. IMF besökte även för den årliga Artikel IV-konsultationen . Den innebar att IMF diskuterade den svenska ekonomin med olika myndigheter och utvärderade den politik som förts. I sitt utlåtande om ekonomi framförde IMF bland annat att den ekonomiska tillväxten är god, understödd av den förda politiken, men rekommenderade ytterligare åtgärder för att bromsa skulduppbyggnaden i ekonomin. Som exempel på lämpliga åtgärder nämnde IMF en utfasning av ränteavdragen, en gradvis avveckling av hyresregleringen samt ytterligare makrotillsynsåtgärder som exempelvis skuldkvotstak, bruttosoliditetskrav och stramare krav på likviditetstäckningsgrad i utländsk valuta. förberedde sig inför folkomröstningen i förberedde sig inför folkomröstning om fortsatt EU-medlemskap. Förberedelserna inkluderade dels bevakning av utvecklingen på de finansiella marknaderna, dels analys av potentiella effekter för det svenska finansiella systemet vid ett utträde och vid allmän oro i samband med folkomröstningen. Utöver bevakning och analys arbetade även med operativ beredskap för att vid behov ha möjlighet att snabbt vidta åtgärder.