frsrdg · H504JO1 · 2017-11-14 00:00:00 — reglerna gäller i och för sig men kan antas komma att påverka även handläggningen inom . 10.2 handläggning om nämnden efter anvisning bedömer att det ensamkommande barnet är har det övergripande ansvaret för mottagandet av alla utlän- ningar som kommer till och som ansöker om uppehållstillstånd. Vid ankomsten till finns det inte alltid säkra uppgifter om den enskildes ålder. Om den enskilde uppger sig vara under ska vid sin handläggning utgå från den uppgiften om det inte är uppenbart att det rör sig om en vuxen person eller om det finns uppgifter som strider mot sökandens muntliga uppgifter.237 Om bedömer att det är ett ensamkom- mande barn som söker uppehållstillstånd ska anvisa barnet till en kommun som då får ansvaret för att ordna ett boende.238 Regelsystemet för kommuners mottagande av ensamkommande barn under asylprocessen bygger således på att det är som inledningsvis bestämmer om någon ska betraktas som ett ensamkommande barn. Migrations- verkets beslut om anvisning kan inte överklagas.239 Om har anvisat någon till en kommun kan socialnämnden alltså inte neka att bistå med boende därför att nämnden i den kommunen för egen del anser att han eller hon är över 18 år.240 Om socialnämnden efter anvisningen bedömer att någon som har anvisats till kommunen är kan nämnden inte utan vidare utforma vården uti- från preliminära bedömning av åldern. Vid val av en lämplig placering måste socialnämnden beakta bl.a. att en vuxen inte får bo i ett HVB- hem där barn är placerade. Nämnden ska i ett sådant fall, som i alla andra fall, erbjuda ett lämpligt boende efter en individuell prövning av den enskildes mog- nad och behov.241 Jag noterade att det fanns fall där man vid förvaltningen hade misstänkt att någon var äldre än 18 år.242 Jag kunde dock konstatera att det fanns olika upp- fattningar hos förvaltningarna om möjligheterna att kontakta i en sådan situation. Någon förvaltning ansåg att det varken fanns någon skyl- 237Migrationsverkets rättsliga kommentar angående bedömning av ålder i asylärenden (SR 35/2015). Se även JO 2013/14 s. 361, dnr 4107-2011, JO 2015/16 s. 361, dnr 6942-2013 och JO 2016/17 s. 643, dnr 539-2015. 2383 § andra stycket LMA. 23922 § första stycket LMA. 240Se dock SKL:s promemoria , Rutiner för omprövning av Migrations- verkets anvisningsbeslut, i vilken SKL uppger att SKL och har enats om en rutin som innebär att kommunerna i vissa fall ska kunna begära att omprövar sitt anvisningsbeslut. 241Detta var en metod som stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016, arbetade efter när den gjorde bedömningen att det bland de ensamkommande barnen i ett boende fanns någon som uppenbart var . Även t.ex. socialförvaltningen i , dnr 5780-2016, gav uttryck för att man i en sådan situation försökte ordna en placering i ett boende där barn inte var placerade. 242Älvsjö stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016, sociala nämndernas förvaltning i , dnr 5778-2016, och socialförvaltningen i , dnr 5780-2016. 2017/18 JO1 dighet eller möjlighet för nämnden att på eget initiativ upplysa Migrationsver- ket om eventuella misstankar om att någon var äldre än 18 år.243 En förvaltning efterlyste en möjlighet att kunna agera i dessa fall.244 En annan förvaltning upp- gav att det hade hänt att man på eget initiativ hade lämnat upplysningar till när man hade ansett att något av de ensamkommande barnen var . Man hade även försökt få att ta tillbaka ansvaret för några anvisade ensamkommande barn.245 bedömning av den enskildes ålder är en sådan uppgift om hans eller hennes personliga förhållanden som omfattas av den s.k. socialtjänst- sekretessen i 26 kap. 1 § OSL. För uppgifter som omfattas av den bestämmel- sen råder en stark presumtion för sekretess. Nämnden kan därmed inte utan vidare upplysa någon annan myndighet om sin bedömning av åldern och de uppgifter som ligger till grund för den. Kommuner och Landsting, SKL, har i en promemoria uttalat att man tillsammans med har enats om en rutin som bl.a. innebär att socialnämnden ska kunna begära en omprövning av an- visningsbeslut om nämnden anser att anvisningen gäller någon som uppenbart är och således inte ska anses vara ett ensamkommande barn.246 Enligt rutinen bör socialnämnden vid sin begäran om omprövning lämna över en ut- redning med uppgifter som talar för att personen i fråga är betydligt äldre än Det är inte lämpligt att barn och vuxna bor tillsammans i hem som är anpas- sade för barn. Om socialnämnden bedömer att någon är betydligt kan jag därför i och för sig anse att nämnden bör ha möjlighet att lämna uppgifter om detta till . Det är dock inte helt klart att det finns lagstöd för detta, dvs. det kan vara tveksamt om bestämmelserna i medger att nämnden röjer uppgifter som rör den enskildes ålder i dessa fall. Enligt det förslag som har lämnats till om att ska fatta ett tillfälligt beslut om den enskildes ålder tidigare under asylprocessen är det dock möjligt att frågan i allt väsentligt kommer att förlora sin betydelse för social- nämndens del. Med dessa uttalanden lämnar jag frågan. 10.3 handläggning om senare i ett beslut har bedömt att det ensamkommande barnet är Som jag har nämnt utgår som regel från den uppgift som den asylsökande inledningsvis lämnar om sin ålder. Sökandens egen upp- gift ligger således ofta till grund för beslut att anvisa honom 243Socialförvaltningen i , dnr 5782-2016. 244Sociala nämndernas förvaltning i , dnr 5778-2016. 245Älvsjö stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016. 246SKL:s promemoria , Rutiner för omprövning av an- visningsbeslut. 247SKL redogör i samband med detta för den sekretessbrytande bestämmelsen i 10 kap. 2 § OSL. I den bestämmelsen anges bl.a. att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en annan myndighet om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna full- göra sin verksamhet. 2017/18 JO1 SOCIALTJÄNST eller henne till en kommun som ett ensamkommande barn. tar som huvudregel ställning till den asylsökandes ålder först i sitt slutliga beslut om uppehållstillstånd.248 Jag har noterat att socialnämnder handlägger ärenden olika efter att i samband med det slutliga beslutet om uppehållstillstånd har bedömt att det ensamkommande barnet är . En del nämnder har er- bjudit alla att bo kvar i boenden i socialnämndens regi till dess att Migrations- verkets beslut i asylärendet har vunnit laga kraft, medan andra omgående har avslutat placeringen. Det finns inte några bestämmelser som uttryckligen re- glerar hur nämnderna ska göra i den här situationen.249 Mot den bakgrunden kan jag inte se att de socialnämnder som har låtit placeringarna upphöra innan beslut har vunnit laga kraft har agerat felaktigt. Regeringen har som grund för sina lagförslag angett att en åldersbedömning måste göras tidigare i asylprocessen. Detta har motiverats med att den nuva- rande ordningen har inneburit att en asylsökande som senare har bedömts vara vuxen har behandlats som ett barn under asylprocessen och fått del av de rät- tigheter, förmåner och resurser som endast ska tillkomma barn. Regeringen an- ser därför att det utifrån såväl ett barnrättsperspektiv som ett ekonomiskt per- spektiv finns anledning att ändra den nuvarande ordningen eftersom det inte är lämpligt att vuxna asylsökande bor tillsammans med ensamkommande barn på boenden som är anpassade för barn. Resurser som är avsatta för barn ska inte heller gå till vuxna asylsökande.250 Enligt det aktuella lagförslaget ska fatta ett tillfälligt beslut om ålder i ett tidigare skede under asylprocessen. I korthet föreslås att om det råder oklarhet om en sökande, som uppger sig vara ett ensamkommande barn, är eller inte ska göra en ål- dersbedömning och fatta ett tillfälligt beslut om sökandens ålder, dock inte i s.k. uppenbara fall. Enligt förslaget ska det tillfälliga beslutet gälla men kunna överklagas. I propositionen uttalas i det här sammanhanget att det även finns en möjlighet för domstolen att efter ett överklagande besluta om s.k. inhibition, dvs. att ett beslut tills vidare inte ska gälla. Enligt förslaget ska ett slutligt ställningstagande om den asylsökandes ålder även göras i samband med det slutliga beslutet i ärendet om uppehållstillstånd.251 Det har diskuterats i vilken utsträckning socialnämnden kommer att bli bun- den av tillfälliga beslut. Regeringen argumenterar i propo- sitionen för att utgångspunkten fortfarande måste vara att varje myndighet som kommer i kontakt med ensamkommande asylsökande barn självständigt ska ta ställning till en asylsökandes ålder inom ramen för sin verksamhet och de regler som styr denna.252 Med hänsyn till att nu kommer att ha en 248Migrationsverkets rättsliga kommentar angående bedömning av ålder i asylärenden (SR 35/2015). Se även JO 2013/14 s. 361, dnr 4107-2011, JO 2015/16 s. 361, dnr 6942-2013, och JO 2016/17 s. 643, dnr 539-2015. 2016/17:121 s. 13. 2016/17:121 s. 12. 2016/17:121 s. 17, 18 och 19. 2016/17:121 s. 13. Se även JO yttrande över regeringens promemoria Åldersbedömning tidigare i asylprocessen, dnr R 101-2016. 2017/18 JO1 skyldighet att erbjuda ensamkommande barn ytterligare bevismedel i form av medicinska åldersbedömningar när den uppgivna åldern ifrågasätts finns det förutsättningar för ett bättre beslutsunderlag. Mot den bakgrunden har jag svårt att se att socialnämnden kommer att ha bättre möjligheter att bedöma åldern på det ensamkommande barnet än . Utifrån det som regeringen har uttalat i propositionen kan man därför utgå från att beslut i de flesta fall i praktiken kommer att bli styrande för socialnämnden när det gäller tillhandahållande av boende.253 Om i ett beslut anger att någon är ett ensamkommande barn och anvisar honom eller henne till en kommun, men senare kommer fram till att barnet är , kommer detta sannolikt i de flesta fall att leda till att socialnämnden inte längre anser sig vara skyldig att tillhandahålla boende. Frågan om det beviljade boendet i så fall ska omprövas är inte helt okomplice- rad. Utgångspunkten är att enskilda ska kunna lita på gynnande förvaltnings- beslut och att dessa inte utan vidare kan omprövas och ändras till den enskildes nackdel. Gynnande förvaltningsbeslut vinner alltså normalt s.k. negativ rätts- kraft. Frågan om när ett biståndsbeslut kan omprövas eller en redan beviljad insats kan ändras har behandlats under avsnitt 9.4. Som jag då redogjorde för har i ett avgörande tagit ställning till frågan om ett beslut om bistånd i form av hemtjänst kunde omprövas till den enskildes nack- del. I avgörandet berör domstolen inledningsvis de undantag som finns för att gynnande förvaltningsbeslut ska kunna ändras, nämligen om beslutet försetts med förbehåll, om det finns tvingande säkerhetsskäl eller om beslutet blivit oriktigt på grund av att den enskilde vilselett myndigheten. När det gäller bi- ståndsbeslut som gäller tills vidare uttalar emellertid domstolen att dessa beslut är av ett annat slag eftersom skälet för ändring sällan har något att göra med att det ursprungliga beslutet har varit felaktigt, utan att förhållandena har ändrats i ett eller annat hänseende, t.ex. om behovet av bistånd ändras väsentligt.Skälen för en omprövning kan alltså vara så starka att ett absolut förbud mot ompröv- ning på grund av ändrade förhållanden inte bör ställas upp.254 Ett beslut av socialnämnden om bistånd i form av boende är att betrakta som ett gynnande förvaltningsbeslut och bör härigenom omfattas av principen om negativ rättskraft. Även om det är fråga om ett fortlöpande bistånd upphör inte beslutet per automatik enbart för att i ett beslut har skrivit upp åldern på den unge. åldersbedömning är som tidigare angetts inte formellt bindande för socialnämnden. Om nämnden finner anledning att ifrågasätta den ursprungliga åldersbedömningen bör nämnden göra en ny, egen åldersbedömning.255 Om nämnden finner att åldern på den unge är högre än den som låg till grund för biståndsbeslutet och att det tidigare beslutet ska upphävas bör detta av rättssäkerhetsskäl ske genom att beslutet omprövas i ett formellt beslut. Ett sådant förfarande innebär även att den enskilde har möjlighet att överklaga nämndens beslut till förvaltningsrätten. Det blir då ytterst domstolen 2016/17:121 s. 13. 254Se RÅ 2000 ref. 16. 2016/17 s. 13. 2017/18 JO1 SOCIALTJÄNST som får ta ställning till om den enskilde i ärendet om bistånd ska betraktas som ett barn eller en vuxen. Den enskilde har även möjlighet att, oavsett om han eller hon har bedömts vara men inte fyllt , ansöka om fortsatt vård enligt SoL. ska i ett sådant fall ta ställning till om den enskilde har ett fortsatt behov av vård i form av placering enligt SoL eller om den unge uppnår skälig levnadsnivå genom de insatser som han eller hon kan få enligt LMA. Om be- slutet går den unge emot kan han eller hon överklaga beslutet. Enligt den kommande lagstiftningen om tidigare åldersbedömning inom asylprocessen ska ett tillfälligt beslut om ålder gälla . Det kan finnas utrymme för olika uppfattningar om socialnämnden bör besluta om att bistån- det ska upphöra innan tillfälliga beslut har vunnit laga kraft. Syftet med förslaget om åldersbedömning tidigare i asylprocessen är dock att så långt som möjligt undvika att vuxna asylsökande placeras på boenden för barn och att resurser som är avsedda för barn också kommer barn till godo. Regeringen har uttalat att en förutsättning för att uppnå det syftet är att den åldersbedömning som görs får ett snabbt genomslag.256 Utgångspunkten bör därmed vara att det inte finns något hinder för nämnden att ompröva biståndet även om den enskilde har överklagat tillfälliga beslut om ålder. Det kan dock inte uteslutas att nämnden i enstaka fall gör en annan be- dömning än när det gäller ålder. bör göra går det alltså inte att svara generellt på, utan nämnden måste göra en bedömning utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. 10.4 handläggning av ärendet när det ensamkommande barnet fyller Undersökningen visade att förvaltningarna inte verkade ha några större pro- blem med att hantera den situation som uppstår när det ensamkommande barnet fyller och har fått uppehållstillstånd. Ungdomar i den situationen behand- lades utifrån samma förutsättningar som gäller för andra unga vuxna. Om den unge har ett fortsatt vårdbehov efter att han eller hon har fyllt kan det alltså vara aktuellt med en fortsatt placering med stöd av 4 kap. 1 § SoL. När den unge fyller innan har fattat beslut om hans eller hennes uppehållstillstånd är, som jag redan nämnt, utgångspunkten att an- svaret för mottagandet övergår till eftersom den unge inte längre betraktas som ett ensamkommande barn utan som en vuxen i asylpro- cessen.257 avslutar då som regel placeringen, och Migrations- verket anvisar i stället den unge till ett anläggningsboende.258 En planering in- för en utslussning från en placering ska vara individuellt anpassad och påbörjas i så god tid som möjligt.259 Om den unge inte har fått uppehållstillstånd och 18- 2016/17:121 s. 19. 2571 och 2 §§ LMA. Se även prop. 2005/06:46 s. 50. 2583 § första stycket LMA. 259Socialstyrelsen (2016) Ensamkommande barn och unga – om socialnämndens ansvar och uppgifter, s. 49. 2017/18 JO1 årsdagen närmar sig är det enligt min mening viktigt att planeringen sker i sam- verkan med för att försöka tillgodose eventuella önskemål som den unge kan ha, t.ex. när det gäller möjligheten att fortsätta en planerad skolgång. Det är även möjligt för den unge att ansöka om fortsatt vård i kommunen efter sin 18-årsdag i form av en placering enligt 4 kap. 1 § SoL. I en sådan situation ska nämnden fatta ett formellt beslut där man tar ställning till om den unge har ett fortsatt vårdbehov enligt SoL eller om den unge uppnår en skälig levnadsnivå genom de insatser i form av boende och bistånd som kan erhållas enligt LMA. Den bedömning som ska göras bör ske utifrån samma förutsätt- ningar som gäller för andra unga vuxna. Om beslutet går den enskilde emot kan han eller hon överklaga beslutet. Jag noterade vid mina inspektioner att det förekom att ungdomar som inte hade fått uppehållstillstånd ansökte om fortsatt vård efter sin 18-årsdag. Under- sökningen visade dock att socialnämnderna som regel avslutade placeringarna när barnen fyllde . En del förvaltningar hade en dialog med Migrations- verket inför att placeringen avslutades.260 I undantagsfall lät man vården fort- sätta, om man ansåg att det fanns ett särskilt vårdbehov som t.ex. ett funktions- hinder eller om det fanns något annat särskilt skäl.261 Stadsdelsförvaltningarna i lät dock, enligt riktlinjer från kommunen, ungdomarna vara fort- satt placerade även efter att de hade fyllt 18 år.262 socialförvaltningen i , dnr 5780-2016, samt social- och arbetsmarknadsför- valtningen i , dnr 5779-2016. socialförvaltningen i , dnr 5782-2016, och socialförvaltningen i , dnr 5780-2016. 262Stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016, och stadsdelsförvalt- ning, dnr 6570-2016. 2017/18 JO1 Två beslut om hemflyttning av ensamkommande barn som var placerade i en annan kommun än anvisningskommunen; fråga bl.a. om barnen borde fått komma till tals före (Dnr 2170-2016) Beslutet i korthet: anvisade ett ensamkommande barn till Barnet placerades i ett stöd- boende genom en privat utförare i kommun. nare bedömningen att boendet inte var lämpligt för barnet. upp platsen i och meddelade barnet och den gode mannen att barnet hade fått plats på ett boende för ensamkommande barn i . JO konstaterar att barnet, som var , hade rätt att få föra fram sina åsikter om sitt boende. Genom att nämnden sade upp barnets placering och fattade ett beslut om en ny placering för honom utan att först ha disku- terat saken med vare sig barnet eller den gode mannen åsidosattes deras rätt att få vara delaktiga i planeringen av insatserna. Enligt JO kan det vidare ifrågasättas om nämnden utan en sådan kontakt har haft tillräckligt underlag för att göra en bedömning av om det nya boendet kunde tillgodose barnets behov på ett lämpligt sätt eller om nämnden på ett fullgott sätt kunde göra en avvägning och bedömning av barnets bästa. att ha åsidosatt de grundläggande bestämmelserna i socialtjänstlagen om hur ärenden som rör barn som är placerade med stöd av socialtjänstlagen ska A.A. kom till som ensamkommande barn och anvisades av till i . beviljades inledningsvis bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, i form av stödboende genom en privat utförare och placerades i I utredningen om A.A., som avslutades med fort- satt placering i stödboendet, angavs att A.A. kunde behöva flytta om han fick en plats på egna boende för ensamkommande barn. sade förvaltningen upp A.A:s plats i stödboendet. hade då fått en plats i ett av egna boenden för ensamkom- A.A. motsatte sig att flytta till det erbjudna boendet och A.A:s gode man lämnade inte sitt samtycke till en placering av A.A. i boendet. En tjänsteman från Inspektionen för vård och omsorg kontaktade social- tjänsten och lämnade uppgifter om boendet i där Tjänstemannen uppgav bl.a. att hade gjort tillsyn i boendet efter att grannar hade hört av sig och uppgett att ungdomarna som vistades i boendet saknade tillsyn och omsorg. 2017/18 JO1 I en anmälan till JO klagade A.A:s gode man, , på nämndens beslut om att A.A. skulle flytta från till boendet i . Hon uppgav bl.a. följande: En handläggare kontaktade henne och berättade att nämnden hade ställt A.A. i kö för en plats i boenden för en- samkommande barn och fick hon besked om att nämnden hade sagt upp A.A:s plats i stödboendet. Handläggaren uppgav att boendefor- men inte var bra för A.A. Hon framförde att måste tala med henne och med A.A. innan ett sådant beslut fattas men handläggaren sade att beslutet redan hade tagits. Hon visste att A.A. hade det bra i boendet och ville att skulle besöka A.A. I andra hand förde hon fram önskemål om att A.A. skulle beviljas ett boende som inte påverkade hans skolgång. återkom handläggaren och meddelade att flytten för A.A. var be- stämd till . Hon lämnade inte sitt medgivande till att A.A. skulle flytta. Hon efterfrågade också vilka omständigheter som låg till grund för beslutet om att A.A. skulle flytta och hur A.A:s bästa hade beaktats. Hon fick inte något svar på sina frågor. A.A. flyttade till det nya boendet i enlighet med planering. JO begärde att skulle yttra sig över det som hade anfört i anmälan till JO. I ett remissvar anförde nämnden bl.a. följande: Handläggaren i ärendet kontaktade utifrån att han gjort bedömningen att denplacering som ungdom hade hos Novara omsorg inte tillgodosåg ungdomens behov. Ungdomen ansågs fara illa i placeringen. Handläggaren fick inget gehör för den oro som förmedlades till . Hon svarade 2014- 03-14 att hon ansåg att han hade det bra där. kontaktade Inspektionen för vård och omsorg () handläggaren i ären- det. De hade gjort tillsyn i boendet efter anmälan från grannar om att ung- domarna som bodde i lägenheten saknade tillsyn och omsorg. riktade stark kritik till placeringen. Uppgifterna handläggaren fick från stämde bra överens med det som handläggaren själv sett tidigare. Utifrån detta be- dömdes behovet av att tillgodose ungdomens basala omsorgsbehov som akut och ungdomen placerades om till ett av asylboende. fortsatte att motsätta sig en omplacering och angav som argument att IVO:s granskning inte var relevant eller riktigt utförd. Hon försvarade bo- laget som ungdomen var placerad hos. Det var tydligt att inte god- kände uppgifterna om oro varken från handläggaren eller från granskningsmyndighet . uppgav också i ett mail till handläggaren att hon avsåg att fortsättningsvis inte svara i telefon när handläggaren till ungdomen ringde till henne vilket hon har hållit sig till. Det har härav varit mycket svårt att föra en dialog med och det har försvårat samverkan ytterligare. I detta läge valde förvaltningen att initiera en dialog med över- förmyndarnämnden om uppdrag. Eftersom är utsedd av över- förmyndarnämnden och de är hennes granskningsmyndighet valde förvalt- ningen att i första hand undersöka möjligheten att få till en bättre situation i samverkan kring ungdomen via dialog med överförmyndarnämnden. Dessa kontakter har hållits på chefsnivå. Samtalen med överförmyndarnämnden i ärendet är inte ännu avslutade. 2017/18 JO1 SOCIALTJÄNST anmälde handläggningen av omplaceringen till . 2016-04- 21 meddelade att de inte kommer att inleda tillsyn med anledning av uppgifterna från . uppgifter om att handläggaren "motvilligt" skulle ha gått med på att ta upp behovet av nytt boende med sin chef anser förvaltningen mer handlar om egen inställning till handläggaren och kan inte ses som annat än ett personligt påhopp. ovilja att ta till sig oro om ungdomens situation och ovilja att samverka med handläggaren är mycket bekymmersam. Om dialogen med överförmyndarnämnden inte resulterar i en förbättring i samverkan kring ungdomen överväger nämnden att ansöka om att vården fortsättningsvis ska bedrivas med stöd av LVU. kom in med kompletterande skrifter i ärendet. Hon kommenterade re- missvaret och uppgav bl.a. följande: Beslutet om att A.A. skulle flytta till innebar att flyttade A.A. från skola, socialt nätverk, kompisar, god man och boende utan att ha någon faktisk kunskap om boendet och utan att ens ha träffat eller pratat med A.A. om det. Inför beslutet om att flytta A.A. beaktade bl.a. inte hur A.A:s skolgång skulle påver- kas. gjorde inte någon utredning om A.A:s bästa och ingen pra- tade med A.A. inför flytten. genomförde JO en inspektion av stads- delsförvaltning i (enheten barn och familj). Vid inspek- tionen granskades bl.a. personakten som gällde A.A. I ett beslut anförde JO följande. Allmänt om JO:s granskning av ärenden som rör ensamkommande barn kom det drygt 35 000 asylsökande ensamkommande barn till Sve- rige. Det innebar att landets socialtjänster ställdes inför en besvärlig situation, som skulle utreda barnens behov och ordna med boenden för barnen. genomförde jag åtta inspektioner med fokus på ensamkommande barn. Inspektionen av stadsdelsförvaltning i (en- heten barn och familj) genomfördes inom ramen för den undersökningen.