frsrdg · H504JO1 · 2017-11-14 00:00:00 — Anmälarens påpekande att det i servitutsbeskrivningen finns beskrivet att fastigheten 1:300 har rätt att taga utfart över stamfastigheten osv. samt rätt att taga väg över nuvarande Västerbodarna 1:312 är korrekt. Eftersom tolkning av vad ett servitut innebär inte är enkelt får klaganden eller sökanden vid behov av ett klargörande särskilt kontakta Lantmäteriet om detta. Per L. kommenterade yttrande. I ett beslut anförde JO följande. Lantmäteriet har redogjort för relevanta regler i FBL. Ytterligare en bestäm- melse som är aktuell är 1 kap. 9 § regeringsformen. Där föreskrivs att domstolar och förvaltningsmyndigheter ska iaktta saklighet och opartiskhet. återkallade sin ansökan om inrättande av en gemensamhetsanlägg- ning skulle Lantmäteriet ställa in förrättningen. Skälet för att ställa in var helt enkelt återkallelsen, och något ytterligare skäl fanns inte. Trots det åberopade lantmätaren inte återkallelsen som ett skäl för sitt beslut att ställa in förrätt- ningen. Under rubriken ”Skäl” uttalade lantmätaren i stället att sökanden hade rätt till väg över anmälarens fastigheter på grund av servitutet och att ägaren till belastade fastigheter inte fick förhindra eller stoppa sökandens utövning av servitutet. De omständigheterna utgjorde inte sakliga skäl för att ställa in för- rättningen. Lantmäteriet har i sitt yttrande till JO skrivit att det inte kan vara fel att för- klara vad ett servitut innebär. Emellertid visste lantmätaren när hon skrev sitt beslut att det fanns delade meningar om innebörden av servitutet. Att hon då i oträngt mål uttalade sig om servitutet på ett sätt som kan tolkas som ett förbud riktat mot anmälaren är anmärkningsvärt. Enligt min mening strider hennes agerande mot regeringsformens krav på saklighet och opartiskhet. Under rubriken i beslutet anges vidare att förrätt- ningen ställs in och därefter under rubriken att förrättningen avslutas. Vid en återkallelse ska förrättningen enligt 4 kap. 32 § första stycket FBL inställas. Om en förrättning ställs in finns ingen anledning att även avsluta den. Beslutet är således oklart i detta hänseende. Jag delar slutligen Lantmäteriets bedömning att den information som skick- ades ut i enlighet med 4 kap. 33 a § FBL var felaktig eftersom det angavs i skrivelsen att förrättningen var avslutad när den rätteligen hade ställts in. Lantmätaren ska således sammanfattningsvis kritiseras för både utform- ningen av beslutet att ställa in förrättningen och utformningen av den infor- mation som skickats ut enligt 4 kap. 33 a § FBL. Vad Per L. i övrigt har anfört ger inte anledning till någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida. 2017/18 JO1 En lantmätares uttalanden i e-postmeddelanden stred mot 1 kap. 9 § regeringsformen (Dnr 3348-2016) Beslutet i korthet: En lantmätare kontaktades av två fastighetsägare i en fråga om en gemensamhetsanläggning. I sina svar uttalade lantmätaren sig om bristande kunskaper hos styrelsen för den förening som förvaltade ge- mensamhetsanläggningen och om vem som borde betala eventuella framtida kostnader för en omprövningsförrättning. Lantmätaren får kritik för att han inte har iakttagit kraven på saklighet och opartiskhet i regeringsformen. . klagade på Lantmäteriet och ifrågasatte bl.a. lantmätaren uttalanden i två e-postmeddelanden. Av anmälan framgick att hade kontaktats av två fastighetsägare i en fråga om en gemensam- hetsanläggning som förvaltades av . hade därefter i e-postmeddelanden och uttalat sig om föreningens styrelses agerande och arbetssätt. skrev bl.a. följande i meddelandet : Det är med stor förvåning jag noterar, att styrelsen inte vill skriva på den överenskommelse som jag bistått Er med att upprätta. Jag kan inte tolka styrelsens ovilja att skriva på överenskommelsen på annat sätt att den saknar nödvändig kunskap om överenskommelsens innebörd. Om styrelsen vidhåller sin vägran att skriva på överenskommelsen, återstår för Er möjligheten att få ändringen genomförd genom en partiell ompröv- ning av förrättningen. En omprövningsförrättning är betydligt kostsammare att genomföra än för- farandet via den upprättade överenskommelsen. Men om styrelsen vägrar skriva under överenskommelsen blir Ni ju tvingade till att välja det kost- sammare alternativet. Och i den situationen bör Ni, när Ni ansöker om om- prövningen, kräva att lantmäteriet beslutar om att den uppkomna merkost- naden som uppstår (för omprövningsförrättningen) ska betalas av före- ningen. Enligt bestämmelserna i anläggningslagen ska nämligen förrätt- ningskostnaden fördelas efter vad som är skäligt. Min egen uppfattning i den frågan är att merkostnaden uppkommer genom styrelsens inställning, att utan saklig grund vägra skriva på den upprättade överenskommelsen. skrev bl.a. följande i meddelandet till fastig- hetsägaren E: Eftersom jag själv inte längre handlägger nya ärenden, är det vanskligt för mig att ge någon form av uppskattning av kostnaden. Om styrelsen inte hade motarbetat detta, skulle det enkelt kunna ordnats via överenskommelser enligt 43 § anläggningslagen för de som är intresse- rade (lika som N:s vill göra). Och är kostnaden inte avskräckande, kanske /objekt som ska flytta andelstalet. Om Ni tvingas – p g a styrelsens inställning – att söka en omprövnings- förrättning för att nå samma resultat så kan nog förrättningskostnaderna komma att uppgå till , kanske mer. 2017/18 JO1 Ett möjligt alternativ till att genomföra förändringen enligt det ”billi- gare” alternativet punkt 1 är att låta samtliga medlemmar i ga:9 underteckna och godkänna den överenskommelse som upprättas, i vilken några av fri- tidshusägarna önskar få sin andel flyttad från fritidsfastigheten till båthuset. Styrelsens underskrift skulle i sådant fall inte behövas. I en ”normal” över- enskommelse enligt 43 § anläggningslagen skrivs handlingen under av dels den fastighetsägare vars andelstal ska ändras, dels av firmatecknaren för föreningen. Firmatecknaren skriver under i egenskap av företrädare för öv- riga delägare i ga:n. Så om inte styrelsen/firmatecknaren vill skriva under för de övriga fastighetsägarnas räkning, så kan styrelsen/firmatecknarens underskrift istället ersättas med att samtliga övriga delägare skriver under. Det jag nu säger, kan i princip också tillämpas på N:s ärende (om nu inte styrelsen redan tagit sitt förnuft till fånga). Så i stället för att N:s skulle tvingas söka en omprövningsförrättning så skulle man i princip kunna göra om deras avtal. Styrelsens underskrift skulle således ersättas med ett skrift- ligt medgivande till förändringen från samtliga övriga delägare i ga:9. JO uppmanade Lantmäteriet att lämna upplysningar om och yttra sig över hur de ovan nämnda e-postmeddelandena förhöll sig till kraven på saklighet och opartiskhet i 1 kap. 9 § regeringsformen. Lantmäteriet (generaldirektören ) yttrade följande: förvaltar enligt förrättningsbeslut sex olika gemensamhetsanläggningar, Granön ga:3–6 samt Granön ga:8–9 och marksamfälligheten Granön s:2. Gemensamhetsanläggningarna utgörs av vägar, grönområden, vattenförsörjningsanläggningar (vattentäk- ter och ledningssystem m.m.) och småbåtshamnar med tillhörande mark- och vattenområden. Föreningen har uppskattningsvis ett 70 – 80-tal medlemmar, vilka är ägare av fastigheter eller anläggningar alternativt hus på ofri grund som har delaktighet i gemensamhetsanläggningarna. Förrättningen genomfördes av den nu aktuella lantmätaren. Ef- ter förrättningen har han vid ett flertal tillfällen kontaktats av föreningen och enskilda fastighetsägare som önskat diskutera olika frågor kring den genomförda förrättningen. Han är således väl bekant med både gemensam- hetsanläggningarna som föreningen förvaltar och flera av dess medlemmar. Frågan som rör det aktuella ärendet är begränsad till förhållandena inom gemensamhetsanläggningen Granön ga:9. Nämnda anläggning är en för- hållandevis liten anläggning med totalt mindre än 20 medlemmar och om- fattar den s.k. Djuphamnen som är indelad i tre sektioner. Delägande fas- tigheter samt anläggningar på ofri grund i Granön ga:9 är de vilka gemen- samt utnyttjar hamnområdet med tillhörande väg och genom sin delaktighet (andelstal) bekostar bl.a. underhållet av vägen till området och ev. mudd- ring av vattenområdet i hamnen. I hamnområdet finns några båthus som står på ofri grund, belägna på samfälligheten Granön s:2. Båthusen ägdes i flera fall av personer, vilka också ägde fritidshusfastighet i områ- det. I dessa fall kopplades delaktigheten i Granön ga:9 till respektive fri- tidsfastighet istället för till båthuset på ofri grund, allt i enlighet med par- ternas önskemål vid genomförandet av förrättningen. Fritidsfastigheterna är inte belägna i direkt anslutning till Djuphamnen, vilket däremot båthusen är. 2017/18 JO1 Lantmätaren blev privat kontaktad av en ägare av de nämnda fritidsfas- tigheterna som önskade veta om det lagtekniskt var möjligt att flytta delak- tigheten i Granön ga:9 från fritidsfastigheten till båthuset på ofri grund. An- ledningen till önskemålet framfördes inte, men det kan t.ex. vara så att båt- huset och fritidsfastigheten inte längre skulle ägas av samma person. Det angavs att nyttjandet av gemensamhetsanläggningen Djuphamnen uteslu- tande var kopplat till användningen av båthuset, vilket också ligger vid Djuphamnen, inte till fritidsfastigheten. Personen som frågade informerades om att en sådan flyttning av andels- tal var rent lagtekniskt möjlig och att flyttningen i princip kunde ske på två olika sätt. Informationen löd enligt följande. 1.Det enklaste (och för parterna billigaste) sättet är att berörd fastighets- ägare träffar ett avtal med förvaltande förening om flyttningen av an- delstal. Avtalet brukar benämnas ”överenskommelse enligt 43 § an- läggningslagen (AL)”. Efter parternas underskrift ska avtalet godkän- nas av lantmäterimyndigheten för att därefter införas i fastighetsregist- ret. Först när detta skett blir avtalet rättsligt gällande mellan parterna. Ett avtal av nämnt slag är av mycket enkel beskaffenhet. På Lantmä- teriets hemsida finns en särskild blankett att använda av parterna vid upprättande av sådant avtal. Det är mycket vanligt förekommande att ändring av andelstal i en gemensamhetsanläggning sker med stöd av sådant avtal. I ett avtal av nämnt slag företräder föreningen de övriga delägarna i berörd gemensamhetsanläggning. Utsedd firmatecknare för föreningen har behörighet att, utan att frågan behandlas på föreningsstämma, un- derteckna avtalet. Om styrelsen ändå önskar lyfta frågan till behandling av föreningsstämman är det enbart delägarna i aktuell gemensamhets- anläggning som har rösträtt i frågan, inte övriga medlemmar i före- ningen. 2.En ändring av andelstal kan även ske vid ny förrättning, s.k. ompröv- ningsförrättning. Detta kan t.ex. bli aktuellt om parterna inte lyckas enas kring ett avtal enligt ovan. Endera av parterna kan i sådant fall ansöka om att frågan ska prövas vid en ny förrättning. Om lantmäterimyndig- heten därvid anser att förutsättningarna för en omprövning är uppfyllda kan således andelstalet ändras genom förrättningsbeslut. Kostnaderna för ett sådant förfarande blir dock väsentligt högre än i avtalsfallet. Samma information har senare lämnats även till annan delägare i gemen- samhetsanläggningen, vilken kontaktade lantmätaren med anledning av motsvarande önskemål om flyttning av andelstal från ägd fritidsfastighet till båthus på ofri grund. Lantmätaren hjälpte även till att upprätta ett sådant enkelt avtal som anges under alternativ 1. Den önskvärda flyttningen av andelstalet från fri- tidsfastigheten till båthuset på ofri grund bedömdes av honom som en ren administrativ åtgärd som saknade betydelse för föreningen. Lantmätaren blev senare upplyst om att föreningen inte var beredd att skriva under avtalet, vilket förvånade honom. skrev lantmätaren ett mail från sin hemmaadress till fritidshusägaren (dvs. i anmälan). Han skriver att han är förvånad och inte kan förstå varför inte styrelsen vill medverka då, som han skriver i , en sådan förändring saknar betydelse för föreningen eller dess medlemmar. Han upplyser vidare att om ingen överenskommelse kan nås så kan frågan prövas vid omprövningsförrättning vilket är ett kost- sammare alternativ för att nå samma resultat. I nästa mail till en annan person i föreningen, E, upplyser lantmätaren om hur man lagligen kan nå ett önskat resultat som alternativ till en över- enskommelse enligt 43 § AL. Som lantmätaren skriver i så handlägger han själv inte några nya ärenden. Oavsett vilken ny ansökan som kommer in till Lantmäteriet i frå- gan kommer inte den aktuella förrättningslantmätaren att handlägga det ef- tersom han gick i pension och därefter enbart arbetar extra som timanställd med vissa frågor. Enligt uppgifter från Lantmäteriets ärenderegister har två av fastighets- ägarna i gemensamhetsanläggningen därefter ansökt om omprövningsför- rättning enligt alternativ 2 ovan. Handläggningen av ärendet har ännu inte påbörjats. För gemensamhetsanläggningar gäller i första hand reglerna i anläggnings- lagen (1973:1149) (AL). I 43 § AL stadgas följande. En överenskommelse om att en fastighet ska inträda i eller utträda ur en samfällighet eller att en fastighets andelstal ska ändras har samma verkan som ett beslut vid en ny förrättning, om överenskommelsen godkänns av lantmäterimyndigheten. Ett sådant godkännande får lämnas endast om det är uppenbart att överenskommelsen inte strider mot denna lag. Fastigheter som inte ska inträda eller utträda eller vars andelstal inte ska ändras företräds vid ingående och godkännande av en överenskommelse av samfällighetsföreningen, om samfälligheten förvaltas av en sådan. I 35 § – 40 §§ AL finns bestämmelser om omprövning vid ändrade för- hållanden. Den aktuella lantmätaren gick i pension . Han arbetar dock kvar vid Lantmäteriet efter pensioneringen som timanställd med vissa särskilda uppgifter. Under sitt långa arbetsliv har han gjort många specialförrättningar såsom bildande av och ändringar av gemensamhetsanläggningar innefattande alla typer av frågor som den nu aktuella. Genom sitt arbete är det vanligt att han blir kontaktad av sakägare och allmänhet med frågor kring juridiken angå- ende gemensamhetsanläggningar. Sådana frågor är kompli- cerade för personer som ingår i sådan anläggning men enkla för lantmätaren som har arbetat med det . Det första kommer från lantmätarens hemadress och har sin för- i att han som pensionär har gett privat hjälp hur man fyller i en blankett för att flytta andelstalet i gemensamhetsanläggningen från fritids- bostad till båthus samt förklarat juridiken runt detta. Blanketten blir dock inte accepterad av samfällighetsföreningens styrelse. Lantmätaren ut- trycker sin förvåning över detta då det enligt hans uppfattning är en mycket enkel åtgärd som ska utföras och att det saknar betydelse för föreningen om andelstalet är knutet till fritidshuset eller båthuset. Styrelsens inställning innebär att det i praktiken blir omöjligt att sälja fritidshuset utan att samti- digt också tvingas sälja båthuset eftersom rättigheter och skyldigheter i an- vändandet av djuphamnen är knutna till fritidshuset via andelstalet. Den information som han gett i är juridiskt och sakligt sett kor- rekt även om det finns personliga åsikter i dem. Att man som förening skulle styra frågor på så sätt att medlemmar i föreningen skulle behöva komma fram till ett mål genom att gå en juridisk dyrare omväg är så ovan- ligt att det inte ens kunde förstås av lantmätaren. Några sakliga skäl till styrelsens ståndpunkt i frågan fanns inte enligt lantmätarens uppfattning. I det sammanhanget blir lantmätarens mail begripliga. I sin roll som timanställd lantmätare har han inte till någon del hanterat den ansökan om omprövning som därefter inkommit. 2017/18 JO1 2017/18 JO1 Att Lantmäteriets personal arbetar enligt 1 kap 9 § regeringsformen och betraktar allas likhet inför lagen samt iakttar saklighet och opartiskhet är en självklarhet. ska Lantmäteriet tillhandhålla bra service för dem som söker råd och stöd hos myndigheten. Lantmäteriets uppfattning är att klagomålet mot lantmätaren är berätti- gat eftersom han är timanställd efter pensioneringen. Lantmäteriets perso- nal ska skriva brev o.dyl. och informera på ett sakligt sätt och sedan är det upp till en sökande att välja önskad förrättningsåtgärd sedan denne fått in- formation om skillnaden mellan 43 § AL och en omprövningsförrättning. I gavs dock råden främst som privatperson och alltså inte inom den timanställning som lantmätaren har. Lantmätarens privata hjälpsamhet blev olycklig i detta fall eftersom han även är timanställd vid Lantmäteriet och rollerna inte skilts åt på ett tydligt sätt vilket Lantmäteriet beklagar. . kommenterade yttrande. Enligt 1 kap. 9 § regeringsformen ska förvaltningsmyndigheter i sin verksam- het beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Enligt 4 § förvaltningslagen (1986:223) ska varje myndighet lämna upplys- ningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. I ett beslut anförde JO följande. Av utredningen framgår bl.a. att enligt ett förrättningsbe- slut förvaltar sex olika gemensamhetsanläggningar. Det var lantmätaren som genomförde den förrättningen. hade därefter vid ett flertal tillfällen kontaktats av föreningen och enskilda fastighetsägare som önskade diskutera olika frågor kring förrättningen. När fastighetsägarna N och E kontaktade gällande flyttning av andelstal i en av ge- mensamhetsanläggningarna informerade han om att en sådan flyttning var lag- tekniskt möjlig och att den i princip kunde ske på två olika sätt, antingen genom att den berörda fastighetsägaren träffade ett avtal med den förvaltande före- ningen eller genom en ny förrättning, s.k. omprövningsförrättning. hjälpte även till att upprätta ett avtal. fick senare veta att föreningens styrelse inte var beredd att skriva under avtalet och i e-postmeddelanden och till N respektive E uttryckte han sin förvåning över detta. Han redogjorde även för sina personliga åsikter om bl.a. orsakerna till att styrelsen för före- ningen inte ville skriva på avtalet. Han gav vidare råd om hur fastighetsägarna skulle kunna handla för att åstadkomma det önskade resultatet utan styrelsens underskrift och hur en kostnadsfördelning skulle se ut vid en eventuell förrätt- ning. Lantmäteriet har framfört att gav råden främst som privat- person och alltså inte inom ramen för sin anställning som lantmätare. 2017/18 JO1 var för meddelandena timanställd vid Lant- mäteriet och han var den lantmätare som genomförde förrättningen 2006 om . Det ena e-postmeddelandet skickades också från tjänstebrevlåda. Mot bakgrund av detta och med hänsyn till vad meddelandena till N och E rörde kan det inte uppfattas på annat sätt än att han skickade dem i sin egenskap av lantmätare och inom ramen för Lantmäteriets verksamhet. har vid handläggningen därför varit skyldig att iaktta vad som föreskrivs i 1 kap. 9 § regeringsformen om saklighet och opar- tiskhet. Jag har inga invändningar mot att lämnat upplysningar och råd till N och E om möjliga förrättningsåtgärder. Det fanns dock ingen anled- ning för honom att redovisa sina åsikter om bristande kunskaper hos styrelsen, och genom att göra det bröt han mot regeringsformens krav på saklighet. Han agerade dessutom i strid med kravet på opartiskhet genom att redovisa sin upp- fattning om vem som borde betala eventuella framtida kostnader för en om- prövningsförrättning. ska därför kritiseras. Vad som i övrigt har framkommit föranleder inte något uttalande eller någon ytterligare åtgärd från min sida. En lantmätares fråga till en sökande stred mot 1 kap. 9 § regeringsformen (Dnr 4001-2016) Beslutet i korthet: Ett beslut om inrättande av en gemensamhetsanläggning vann laga kraft och registrerades 2011. kom det in en ansö- kan om ändring av båtnadsområdet till Lantmäteriet. Förrättningslantmäta- ren skickade ett brev med frågor till sökanden och till ett antal andra perso- ner. En av frågorna löd: ”Om ni var missnöjda med båtnadsområdet vid för- rättningen, varför överklagade ni inte beslutet?” JO konstaterar att vilket skäl sökanden och andra hade för att inte över- klaga det tidigare beslutet rimligen måste ha saknat betydelse för handlägg- ningen av den nya ansökan. Därför stred den ställda frågan enligt JO mot regeringsformens krav på saklighet och förrättningslantmätaren får kritik. Under av Lantmäteriets kontor i den 19–uppmärksammades bl.a. följande: En ansökan om ändring av båtnadsområdet för en gemensamhetsanläggning kom in till Lantmäteriet (ärendenummer W14274). Det framgick att sökanden uppfattade att båtnadsgränsen av misstag hade dragits fel vid anläggningsförrättningen. 2017/18 JO1 ett brev med frågor till sökanden och till ett antal andra perso- ner. En av frågorna löd: ”Om ni var missnöjda med båtnadsområdet vid förrätt- ningen, varför överklagade ni inte beslutet?” JO beslutade att i ett särskilt ärende utreda hur den ställda frågan förhöll sig till 1 kap. 9 § regeringsformen. JO uppmanade Lantmäteriet att lämna upplysningar om och yttra sig över hur den ställda frågan förhöll sig till 1 kap. 9 § regeringsformen. Lantmäteriet (generaldirektören ) yttrade följande: inkom en ansökan avseende omprövning av ett beslut om inrättande av en gemensamhetsanläggning. Beslutet hade vunnit laga kraft och registrerats 2011. Omprövning av ett beslut som har fattas vid inrättandet av en gemen- samhetsanläggning ska i princip ske vid en ny förrättning. Förutsättningen för att en ny förrättning ska få komma till stånd är enligt huvudregeln att det har inträtt ändrade förhållanden som väsentligt inverkar på frågan (se mer om detta under ”Rättsliga utgångspunkter”). Mot bakgrund av att Lantmäteriet hade beslutat att inrätta gemensamhetsanläggningen ville den ansvariga förrättningslantmä- taren undersöka om sökanden grundade sin ansökan om omprövning på förhållanden som fanns redan vid tiden för förra förrättningen och som hade varit uppe till diskussion då, eller om sökanden menade att det hade inträtt ändrade förhållanden. Hon skickade därför ett brev till sökanden och övriga sakägare där hon informerade om att hon påbörjat handläggningen av ären- det och ställde ett antal kompletterande frågor. Frågan om huruvida sökan- den hade varit missnöjd med båtnadsområdet vid den förra förrättningen och varför denne i så fall inte hade överklagat beslutet ställdes för att få mer information för att kunna göra bedömningen om det hade inträtt ändrade förhållanden som kunde motivera en omprövning. Av 1 kap. 9 § regeringsformen framgår följande: Domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offent- liga förvaltningsuppgifter ska i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Bestämmelsen ger uttryck för den s.k. objektivitetsprincipen, vilken är en väsentlig och grundläggande princip som Lantmäteriet har att iaktta i sin förvaltning och myndighetsutövning. Det nu aktuella ärendet avsåg en ansökan om omprövning av beslut om inrättande av gemensamhetsanläggning. För handläggning av frågor om ge- mensamhetsanläggning är anläggningslagen (1973:1149), AL, tillämplig i första hand. Huvudprincipen är att en fråga som har behandlats och slutligt avgjorts vid en anläggningsförrättning ska stå fast för framtiden. Ett lagakraftvunnet beslut får endast omprövas i en ny förrättning under förutsättningar som framgår av 35 § AL, vilken lyder: En fråga som har behandlats och slutligt avgjorts vid en förrättning får prövas vid en ny förrättning om 2017/18 JO1 1.förhållandena har ändrats på ett sätt som väsentligt inverkar på frå- gan, 2.det i det tidigare avgörandet har beslutats att frågan får omprövas och har gått ut, eller 3.det i annat fall har framkommit ett klart behov av omprövning.