frsrdg · H504JO1 · 2017-11-14 00:00:00 — Det fanns enligt JO skäl för förvaltningen att ta kontakt med mannen för att samtala om påståendena och klarlägga om hans behov hade förändrats. Kontakt med en enskild från sida kan ske på många olika sätt. Vad som är lämpligt får avgöras från fall till fall. JO har ingen invändning i sig mot att förvaltningen gjorde ett hembesök hos mannen. verksamhet ska dock bygga på respekt för män- niskors integritet. I detta ligger bl.a. att socialnämnden måste väga de intrång i den personliga integriteten som en åtgärd från nämndens sida medför mot de intressen som myndigheten har att tillgodose. Mot denna bakgrund anser JO att förvaltningen borde ha tagit kontakt med mannen innan hembesöket skulle äga rum, t.ex. per telefon. får kritik för att ha ge- nomfört ett oanmält hembesök i den uppkomna situationen. har en skada i sitt ena ben. Han bor tillsammans med sin fru och deras fyra gemensamma barn. I samband med det yngsta barnets födelse behövde barnet och M.A:s fru vistas på sjukhus. Under sjukhusvistelsen och därefter (–) var M.A. beviljad bistånd i form av hemtjänst. I en anmälan till JO klagade . på vård- och omsorgsförvaltningen i kommun. Han uppgav bl.a. följande: gjorde vård- och omsorgschefen ett oanmält hembesök i familjens bostad. Tjänstemannen ringde på dörren och trängde sig in. Denne visade sin id-bricka och bad M.A:s två vänner som befann sig i bostaden att gå. Tjänstemannen framförde bl.a. att M.A. hade spelat fotboll med sina barn, att M.A. kunde gå utan kryckor, att M.A. inte hade ont samt att M.A. inte behövde färdtjänst. försökte ringa till sin fru tog tjänstemannen ifrån honom mobiltelefonen och tryckte bort samtalet. Vid hembesöket fanns ingen tolk när- varande. Han kände sig hotad och kränkt. 2017/18 JO1 JO begärde att i kommun skulle yttra sig över det som framfördes i anmälan. Som sitt remissvar lämnade nämnden in ett yttrande från förvaltningen. I yttrandet anfördes bl.a. följande: Brukaren (anmälaren) […] bor tillsammans med sin partner och deras 4 gemensamma barn. Brukaren har en krigsskada med splitter i vänster ben, vilket gett upphov till värkproblematik och traumatiska krigsupplevel- ser. I ansökningarna om hemtjänst framgår att brukaren har svårt att gå och använder käppar eller rullstol vid förflyttning. opere- rade brukaren sin ena hand och fick en skena som stöd. I samband med att brukarens yngsta barn föddes uppstod en förloss- ningsskada som medförde att barnet behövde andningshjälp och bruka- rens partner behövde tillbringa tid på sjukhus. Brukaren inkom 2015-06- 03 med en ansökan om hemtjänst för hjälp med städ, tvätt, inköp, stöd vid måltider samt stöd att kunna hämta och lämna sina barn till skola och barn- omsorg under partnerns sjukhusvistelse i samband med yngsta barnets fö- delse. Ansökan beviljades och brukaren fick hemtjänst under partnerns sjuk- vistelse - . Familjen fick en ny bostad och i väntan på bostadsanpassning, i form av trapphiss i den nya bostaden, bodde brukaren kvar i den gamla bosta- den. och , då bostadsanpassningen var genomförd, erhöll brukaren hjälp i form av hemtjänst. ansökte brukaren om fortsatt hemtjänst avseende […]. Vid hembesök ansökte brukaren även om utökad hemtjänst avseende social tid. Ovanstående ansökningar avslogs av kommunen (se myndighetens bedömning nedan). kontaktade brukaren och dennes partner vård- och omsorgs- kontoret för att få hjälp med att överklaga avslagsbeslutet. genomförde ett hembesök hos brukaren. – – –_ _ _ Synpunkter från berörd befattningshavare (avseende hembesök hos brukaren) Uppföljning av beslut görs kontinuerligt och direkt vid misstanke om eventuella insatser är fattade på felaktig grund. Det för ärendet aktuella hembesöket gjordes av en befattningshavare inom vård- och omsorgskon- toret som arbetat med krigsskadade både inom intensivsjukvård samt som coach till arbete och för återflyttning till hemlandet efter krigs- slut. Besöket hos anmälaren skedde med anledning av inkomna anonyma observationer från grannar. Dessa beskrev hur brukaren setts framföra sin egen bil trots beviljad färdtjänst. Grannarna uppgav också att de sett brukaren gå utan krycka. De samtal/observationer som inkommit är från varandra oberoende och föranledde befattningshavaren att ta initiativ till hembesöket i syfte att samtala med brukaren och klargöra huruvida påståendena stämde eller inte. Befattningshavaren har samtalat med brukaren på dennes arbetsplats. Samtalet fördes på förståelig svenska vilket för- anledde befattningshavaren att göra bedömningen att ingen tolk behövdes vid hembesöket. När befattningshavaren kom hem till brukaren var det ett par personer hemma hos hen. Befattningshavaren frågade därför om brukaren före- drog om befattningshavaren skulle återkomma senare då samtalet be- hövde föras privat. Brukaren meddelade att det inte var hens vänner utan att de bara kommit med mat till brukaren och att befattningshavaren kunde komma in. Personerna lämnade då lägenheten. Som framgår av anmälan fördes ett telefonsamtal mellan brukaren och brukarens partner under hembesöket. Partnern framförde önskemål att få tala med befattningshavaren och befattningshavaren framförde då till partnern att samtalet med brukaren gick bra och att de talat med varandra tidigare. Därefter lämnades telefonen åter till brukaren. Enligt befattningshavarens bedömning så var situationen varken hotfull eller kränkande. Besöket föranledde inga särskilda åtgärder/beslut i ärendet. Utifrån redogörelsen och befattningshavarens synpunkter gör myndig- heten bedömningen att handläggningen av ärendet har gjorts utifrån gällande lagar och regler och dokumenterats och följts upp på ett rätts- säkert och korrekt sätt. Bedömningen är saklig och relevant och insat- serna har följts upp på ett ändamålsenligt vis med plan för vidare avstäm- ning/uppföljning. Vad avser hembesöket så anser myndigheten att det är beklagligt att brukaren upplevt mötet på det sätt som framkommer i anmälan. Utifrån befattningshavarens beskrivning av händelsen kan dock konstateras att bil- derna kring händelsen skiljer sig åt. Det är myndighetens uppdrag att följa upp ärenden kontinuerligt för att trygga rättssäkerheten. Detta görs bland annat genom anmälda och oanmälda hembesök. Myndigheten kan dock konstatera att hembesöket i det aktuella fallet borde ha föregåtts av en mer omfattande riskbedömning. Ärendet föranle- der även myndigheten att se över sina rutiner vid oanmälda hembesök för att bland annat utreda om två handläggare alltid ska närvara vid sådana be- sök. Nämnden bifogade bl.a. sin skriftliga rutin för hembesök och besök på kon- toret. fick tillfälle att yttra sig över remissvaret. M.A:s , som har uppgett att hon företräder M.A., framförde bl.a. att hembesöket ägde rum i bör- jan av och inte, som angetts i remissvaret, . A.A. lämnade in kopior av bl.a. biståndsbeslut om hemtjänst och journalanteck- ningar om M.A. från vårdcentralen i . Med anledning av vad A.A. hade framfört begärde JO att nämnden skulle komma in med ett förnyat yttrande. Nämnden antog som sitt remissvar ett yttrande från förvaltningen. I yttran- det anfördes bl.a. följande: Utifrån de inkomna uppgifterna vill nämnden förtydliga att de hembe- sök som gjordes samt var anmälda och gjorda av biståndshandläggare med anledning av inkommen ansökan från bru- karen. I remissvaret daterad framkommer inte när det oan- mälda besöket ägde rum varför ett förtydligande av detta bör göras. Det oanmälda besöket gjordes av befattningshavaren hemma hos anmälaren 2017/18 JO1 2017/18 JO1 vilket överensstämmer med den uppgift anmälarens hustru inkommit med. Sammanfattningsvis finns inga oriktigheter i tidigare lämnat remissvar varför den skrivelsen kvarstår som svar på redogörelse för handläggning, myndighetens bedömning av denna samt berörd befattningshavares syn- punkter. , som vid det tillfället var ombud för M.A., fick tillfälle att yttra sig över nämndens förnyade yttrande. fick nämndens förnyade yttrande för kännedom. och A.A. besökte JO och uppgav bl.a. följande: Det anges inte i handlingarna från kommunen vilket datum hembesöket ägde rum. Det är en brist att det inte finns någon dokumentation från besö- ket. Den tjänsteman som gjorde besöket borde ha dokumenterat det och vilka åtgärder som vidtogs med anledning av besöket. Det är märkligt att tjänstemannen kom ensam och utan att ha bokat tid innan. Tjänstemannen visade en legitimation när han kom och sa att han var chef från kommunen. Han berättade inte vad han gjorde där. Det var först efter besöket som de fick veta av biståndshandläggaren att en granne hade anmält honom till kommunen och att det var anledningen till besöket. Under besöket sa tjänstemannen att M.A. kan spela fotboll och annat. Det var jobbigt att höra. ville ringa A.A. sa tjänstemannen att det inte behövdes och han stängde igen telefonen. pratade tjänste- mannen i alla fall med A.A. Innan hembesöket hade tjänstemannen och två handläggare besökt A.A. på sjukhuset. De kände väl till familjens situation. Ändå gjorde tjänsteman- nen ett hembesök. Efter besöket började M.A. att må mycket dåligt. Han kände sig ifråga- satt. har han beviljats sjukpension. JO begärde att som lån från förvaltningen få journalanteckningar som rörde det hembesök som skedde hos M.A. Vård- och omsorgschefen , kommun, lämnade till följd av begäran följande muntliga upplysningar: Det finns ingen dokumentation som rör hembesöket. Eftersom det vid be- söket visade sig att det inte fanns någon substans i den anmälan som hade kommit in vidtogs inga åtgärder med anledning av besöket. A.A. framförde därefter per telefon följande uppgifter: Vid det aktuella hembesöket frågade inte tjänstemannen . om han fick komma in utan gick bara in i hallen samt sa till M.A. att hans kompisar fick gå ut för att han ville tala med M.A. var i behov av tolk vid det aktuella tillfället. I ett beslut anförde JO följande. Nämnden hade beviljat M.A. bistånd i form av hemtjänst i enlighet med 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL. Till följd av anonyma anmälningar till om att M.A. hade setts köra bil och gå utan krycka gjorde en befattningshavare vid förvaltningen ett oanmält hembesök 2017/18 JO1 Enligt remissvaret var syftet med hembesöket att samtala med M.A. och få klarhet i om påståendena stämde eller inte. Min bedömning bygger på att det oanmälda hembesöket gjordes för att följa upp och undersöka om M.A. hade rätt till den hjälp som han hade beviljats. verksamhet ska bygga bl.a. på respekt för människors integritet (1 kap. 1 § tredje stycket SoL). En socialnämnd som har beviljat en biståndsinsats har ett ansvar att även följa upp det beviljade biståndet (se prop. 2005/06:115 s. 118). Hur en insats ska följas upp får bestämmas med utgångspunkt från vilken typ av insats det gäller och hur länge den ska pågå. anför i sin handbok läggning och dokumentation inom , 2015, s. 443, att det är viktigt att uppföljningen bygger både på samtal med den enskilde och på uppgifter från den som svarar för genomförandet av nämndens beslut om insats. Av 11 kap. 5 § SoL följer att handläggning av ärenden som rör enskilda samt genomförande av beslut om stödinsatser, vård och behandling ska dokumente- ras. Dokumentationen ska utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheter och händelser av betydelse. Av före- skrifter framgår även att åtgärder som vidtas för att följa upp en insats samt förändrade behov hos den enskilde under en pågående insats ska dokumenteras (5 kap. 23 och 24 §§ SOSFS 2014:5). Det aktuella hembesöket dokumenterades inte. Denna brist gör det svårt att i efterhand granska vad som har hänt. Hembesöket var en sådan åtgärd som borde ha dokumenterats. Förvaltningen förtjänar därför kritik för bristen i denna del. Den centrala frågan är om det fanns sådana omständigheter som motiverade att gjorde ett oanmält besök hos M.A. I det aktuella ärendet kom det in anonyma observationer till förvaltningen från M.A:s grannar om att M.A. framförde sin egen bil och kunde gå utan krycka. Vid dessa förhållanden fanns det enligt min mening skäl för förvaltningen att ta kontakt med M.A. för att samtala om påståendena och om hans behov hade förändrats. Kontakt med en enskild från sida kan ske på många olika sätt (jämför JO 2015/16 s. 377, dnr 3986-2013). Vad som är lämpligt får avgöras från fall till fall med hänsyn till bl.a. biståndstagarens förutsättningar och vilken slags insats det gäller. När det, som i detta fall, gäller en person som hade beviljats hemtjänst på grund av bl.a. svårigheter med att röra sig, framstår ett hembesök som ett lämp- ligt sätt för en kontakt. Jag har alltså ingen invändning i sig mot att förvalt- ningen gjorde ett hembesök hos M.A. ska i all sin verksamhet beakta bestämmelsen i 1 kap. 1 § tredje stycket SoL om att verksamhet ska bygga på respekt för människors integritet. I detta ligger bl.a. att socialnämnden måste väga de in- trång i den personliga integriteten som en åtgärd från nämndens sida medför 2017/18 JO1 mot de intressen som myndigheten har att tillgodose. Mot denna bakgrund an- ser jag att förvaltningen borde ha tagit kontakt med M.A. skulle äga rum, t.ex. per telefon. Vid en sådan kontakt hade lämpligen behovet av tolk kunnat tas upp. får kritik för att ha genomfört ett oanmält hembesök i den uppkomna situationen. har även klagat på hur hembesöket i övrigt genomfördes. statera att M.A. och befattningshavaren som gjorde hembesöket har olika upp- fattningar om hur besöket gick till. Jag har inte tillräckligt underlag för att uttala mig om klagomålet i denna del. uppgett i övrigt leder inte till något uttalande eller någon åtgärd från min sida. Fråga om en enskild hade ansökt om försörjningsstöd (Dnr 3121-2016) Beslutet i korthet: En man kontaktade mottagningsen- heten vid stadsdelsförvaltning och uppgav att han ville an- söka om ekonomiskt bistånd. Handläggaren hänvisade mannen till att åter- komma eftersom han inte uppfyllde kraven för ekonomiskt bistånd. JO uttalar i beslutet att det inte alltid är helt givet om en enskild som kontaktar förvaltningen vill ansöka om ekonomiskt bistånd eller endast ef- terfrågar information om när man är berättigad till sådan hjälp. JO har i ti- digare beslut uttalat att om det inte är helt klart att den enskilde enbart önskar upplysningar om ekonomiskt bistånd ska hans begäran uppfattas som en an- sökan om bistånd och avgöras genom ett formellt beslut. I det aktuella fallet har handläggaren vid telefonsamtalen noterat att man- nen ville ansöka om ekonomiskt bistånd. JO uttalar i beslutet att det inte kan ha förelegat någon osäkerhet om att mannen ansökte om ekonomiskt bistånd och inte enbart efterfrågade information. Hans telefonkontakter med förvalt- ningen borde därför ha hanterats som en ansökan om ekonomiskt bistånd. Nämnden skulle ha utrett hans rätt till bistånd och fattat ett formellt beslut. får kritik för sin hantering av ärendet. I en anmälan till JO klagade på stadsdelsförvaltning i . Han uppgav bl.a. att han ringt till stadsdelsförvaltningen för att ansöka om ekonomiskt bistånd men att förvalt- ningen inte hade behandlat hans muntliga framställningar som ansökningar. JO hämtade inledningsvis in stadsdelsförvaltningens journalanteckningar an- gående ekonomiskt bistånd beträffande D.S. Därefter begärde JO att skulle yttra sig över frågan om D.S. ska anses ha ansökt om bistånd och om nämnden därför borde ha fattat for- mella beslut om hans rätt till försörjningsstöd. , sociala delegationen, anförde i ett yttrande bl.a. föl- jande: Vid ansökan om ekonomiskt bistånd görs en förhandsbedömning via tele- fonen. Där rådgör man med individer som ringer in och önskar mer infor- mation kring ekonomiskt bistånd. Vid förhandsbedömningen görs en första bedömning på huruvida indi- viden ifråga anses berättigad ekonomiskt bistånd eller inte. En förhandsbe- dömning är en information som ges till individen och socialsekreteraren informerar om att om man väljer att ansöka så kommer man troligast få ett bifall alternativt avslag samt på vilka grunder. Socialsekreteraren ska alltid informera personen som ringer in att man har rätt att ansöka oavsett vilken förhandsbedömning som görs. I används instrumentet "Initialbedömning l" för att sä- kerhetsställa rätten till bistånd. Detta för att säkerhetsställa att oavsett vil- ken socialsekreterare man pratar med ska man kunna få en likvärdig be- dömning samt likvärdig information över hela . Stadsdelen arbetar ständigt med bemötandefrågor genom att bland annat informera alla personer som kontaktar ekonomiskt bistånd om deras rättig- heter och skyldigheter därav bland annat rätten att ansöka om ekonomiskt bistånd. ringer D.S. till ekonomiskt bistånd, han uppger då att han inte är inskriven på arbetsförmedlingen. D.S. uppmanas skriva in sig och sedan återkomma när han gjort detta. återkommer D.S. till mot- tagningstelefonen, först närmare . D.S. berättade då att han skrev in sig på arbetsförmedlingen . D.S. ombeds då åter- komma efter att ha varit inskriven i en månad. ringer D.S. igen och har då tackat nej till en utbildning ge- nom Arbetsförmedlingen och därmed även möjligheten till att bli berättigad aktivitets stöd från . D.S. ombeds kon- takta sin handläggare på Arbetsförmedlingen för att se om han kan ingå i utbildningen och bli berättigat aktivitets stöd för att på så sätt säkra sin för- sörjning. Det ligger på den enskilde själv att söka bidrag eller ersättningar från andra socialförsäkringssystem innan rätten till försörjningsstöd inträder. Exempel på dessa ersättningar kan vara aktivitetsstöd. D.S. har heller inte stått till arbetsmarknadens förfogande i den utsträckning som krävs för rät- ten till bistånd och bedömdes därmed inte ha gjort allt som krävs för att förändra sin situation mot självförsörjning. D.S. har ringt in , det ses inte som sannolikt att man vid alla dessa tillfällen missat att informera kring personens rätt att ansöka. Det är dock tråkigt om personen upplever att denne inte fått en tillräckligt god information från socialsekreterare. Socialsekreterarna skall vid varje tele- fonsamtal med klient informera om rätten att ansöka om bistånd oavsett förhandsbedömning. Bedömningen är att sökande under förhandsbedömningen fått informa- tion om rätten att ansöka om ekonomiskt bistånd men att det troligtvis, uti- från inlämnad information, inte kommer att bli ett bifall. D.S. har vid flera utredningssamtal på mottagningen hänvisats till att åter- komma då det i förhandsbedömningen framkommit att D.S. inte stått till arbetsmarknadens förfogande samt fördröjt sin rätt till egna inkomster. D.S. har informerats om vad som behöver göras innan rätten till ekonomiskt bi- stånd kan trädas in. D.S. har upplevt missnöje då han uppger att han vid 2017/18 JO1 2017/18 JO1 telefonsamtalen ansökt om ekonomiskt bistånd men att detta inte mottagits. Socialsekreterarna arbetar rutinmässigt med att informera klienter i telefon- samtal om deras rättigheter och skyldigheter, detta har dock inte dokumen- terats i detta fall. Bedömning är att D.S. fått stöd och rådgivning i telefon och att han vid telefonutredningen inte ansökt om ekonomiskt bistånd. D.S. fick tillfälle att kommentera remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och livsföring i övrigt. Det finns inte några bestämmelser om hur den enskilde ska göra en ansökan om försörjningsstöd. En ansökan kan således göras muntligt. Det ligger dock i sa- kens natur att en ansökan i första hand bör göras skriftligt. Det är inte ovanligt att tar emot samtal från enskilda som har frågor om ekonomiskt bistånd. Det kan i en sådan situation uppstå osäkerhet hos om huruvida den enskilde endast önskar allmänna upplys- ningar om ekonomiskt bistånd eller vill göra en ansökan om ekonomiskt bi- stånd. JO har i flera beslut uttalat att om det inte är helt klart att den enskilde enbart önskar upplysningar om ekonomiskt bistånd ska hans eller hennes be- gäran uppfattas som en ansökan om bistånd och avgöras genom ett formellt beslut (se JO 1987/88 s. 151, dnr 1871-1986, och JO 1997/98 s. 347, dnr 3098- 1996). Vid stadsdelsförvaltningen finns en mottagningsenhet som tar emot telefon- samtal från allmänheten och som ger vägledning till enskilda i vissa frågor som rör försörjningsstöd. Om en enskild ställer frågor om sin rätt till försörjnings- stöd gör handläggaren en första bedömning av om den enskilde anses berätti- gad till ekonomiskt bistånd eller inte, en s.k. förhandsbedömning. Nämnden har i sitt remissvar vidare uppgett att handläggaren alltid ska informera perso- nen som ringer om rätten att ansöka om ekonomiskt bistånd oavsett vilken för- handsbedömning som görs. Så långt har jag inte någon invändning mot förvalt- ningens rutiner. Den fråga som man måste ställa sig är dock om den enskilde genom samtalet har avsett att ansöka om försörjningsstöd eller om den enskilde vänt sig till förvaltningen för att fråga om han eller hon är eller vad han eller hon ska göra för att vara berättigad till ekonomisk hjälp. Bedömningen är inte alltid helt gi- ven. Om den enskilde ringer till förvaltningen och uppger att han eller hon be- höver hjälp för att klara av sin försörjning är utrymmet för att inte anse att den enskilde har ansökt om bistånd begränsat. De uppgifter som den enskilde läm- nar vid samtalet torde sällan vara sådana att ett beslut om försörjningsstöd kan fattas på grundval av uppgifterna. Handläggaren ska då givetvis upplysa den enskilde om vilka ytterligare uppgifter som han eller hon bör komma in med. Den vägledningen ges inom ramen för ett ärende om försörjningsstöd. Av förvaltningens journalanteckningar framgår bl.a. följande. Den 25 janu- ari 2016 kontaktade D.S. mottagningsenheten. Handläggaren hänvisade D.S. 2017/18 JO1 till att skriva in sig på Arbetsförmedlingen och ringa tillbaka om en månad. ringde D.S. på nytt till mottagningsenheten. Handläggaren noterade i journalanteckning att D.S. ville ansöka om ekonomiskt bistånd. Vid telefonsamtalet uppgav D.S. att han hade skrivit in sig på Arbetsförmedlingen. Handläggaren informerade D.S. om att han måste ha varit inskriven på minst en månad innan han var berättigad att ansöka om ekono- miskt bistånd. kontaktade D.S. åter mottagningsenheten. Handläggaren noterade att D.S. ringde för att ansöka om ekonomiskt bistånd. Vid telefonsamtalet framkom att D.S. hade tackat nej till en utbildning via . Handläggaren informerade honom om att han inte kunde tacka nej till en utbildning och i stället få försörjningsstöd. D.S. har anfört att han vänt sig till förvaltningen för att ansöka om ekono- miskt bistånd men att hans ansökningar inte har behandlats. Att D.S. avsåg att ansöka om bistånd stöds av journalanteckningar då handläggaren antecknade att D.S. ville ansöka om ekonomiskt bistånd. Det borde således inte ha förelegat någon osäkerhet om att D.S. ansökte om bistånd och inte enbart efterfrågade information om när man är berättigad till sådan hjälp. Utifrån det som har kommit fram i ärendet anser jag att D.S. telefonkontak- ter med , i vart fall , borde ha hanterats som en ansökan om bistånd och att nämnden skulle ha utrett hans rätt till bistånd. Efter utred- ning skulle nämnden ha fattat ett formellt beslut som D.S. hade kunnat över- klaga om det hade gått honom emot. Nämnden förtjänar kritik för sin hantering av ärendet. Det finns skäl för nämnden att se över förvaltningens rutiner när det gäller samtal från personer som vänder sig till förvaltningen för att få ekonomisk hjälp. Jag finner skäl att skicka en kopia av detta beslut till Inspektionen för vård och omsorg () för kännedom.