frsrdg · H504RS4 · 2017-10-16 00:00:00 — Riksdagsstyrelsen delar utredningens bedömning att det för att stärka riksrevisorernas ställning bör uppställas krav på kvalificerad majoritet för ett beslut om entledigande av en riksrevisor. Utredningens förslag i denna del innebär att det ska krävas att tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöterna enas om beslutet att skilja en riksrevisor från uppdraget. Riksdagsstyrelsen anser inte, i motsats till , att det finns skäl att överväga något annat majoritetskrav. Förslaget innebär ett majoritetskrav motsvarande det som ställs upp för beslut om att ändra antalet riksrevisorer (se avsnitt 5.1). Det föreslagna kravet på kvalificerad majoritet leder därmed till en enhetlig skyddsnivå. Riksdagsstyrelsen ställer sig bakom utredningens förslag. Vad sedan gäller frågorna om vilket organ som ska ta initiativ till att skilja en riksrevisor från uppdraget och vem som ska kunna bistå med utredning i ett sådant ärende anför riksdagsstyrelsen följande. Det är ett mycket ingripande beslut att skilja en revisor från uppdraget och riksdagsstyrelsen anser därför att det är viktigt att omständigheterna blir noga utredda. Riksdagsstyrelsen delar utredningens bedömning att även fortsättningsvis ska vara det utskott som tar initiativ till att skilja en riksrevisor från uppdraget och bereder ärendet. regleras det i riksdagsordningen att på begäran av får skilja en riksrevisor från uppdraget. Utredningen föreslår att riksdagsordningen kompletteras med en bestämmelse om att även ska få besluta om en särskild utredning av omständigheter som kan ligga till grund för att skilja en riksrevisor från uppdraget. anser att utredningen genom förslaget föregriper eventuella förslag i slutbetänkandet om hur ska styra framöver. Riksdagsstyrelsen delar inte högskolans uppfattning. Utredningens förslag i denna del innebär endast ett förtydligande av de uppgifter som redan har. Ett sådant förtydligande påverkar heller inte funktionsfördelningen mellan olika aktörer när det gäller styrningen av . Eftersom en utredning av detta slag kan vara omfattande instämmer riksdagsstyrelsen i utredningens bedömning att det är naturligt att JO ska kunna få i uppdrag av att genomföra en särskild utredning av omständigheterna. JO har till uppgift att på uppdrag av riksdagsutskott utföra undersökningar av omständigheter som kan leda till ansvar för vissa befattningshavare hos eller dess organ. Till skillnad från anser inte riksdagsstyrelsen att det finns några andra instanser som det är naturligt att anförtro uppdrag av detta slag till. JO ska därför inte heller ha rätt att delegera eller överlämna en utredning till en annan myndighet med stöd av 18 § JO-instruktionen, vilket ska framgå av instruktionen. I fråga om rätten för JO att ta del av handlingar när han eller hon biträder anför styrelsen följande. När utreder om det finns grund för att skilja en riksrevisor från uppdraget har utskottet inte någon författningsstadgad rätt att ta del av handlingar m.m. hos . Det kan emellertid på goda grunder förutsättas att medverkar fullt ut vid sådana utredningar. Så var också fallet när konstitu-tionsutskottet genomförde en utredning av detta slag . Utredningens förslag innebär att JO ska vara skyldig att biträda med att utreda om det finns grund för att skilja en riksrevisor från uppdraget. Som utredningen framhåller är det således inte fråga om en sådan ordinär tillsynsutredning vid vilken domstolar, myndigheter och befattningshavare har en konstitutionellt förankrad upplysningsplikt. Det är inte heller fråga om en förundersökning enligt främst reglerna i 23 kap. . Vid ett sådant utredningsuppdrag som det nu är fråga om kommer JO därmed inte att ha några andra befogenheter än de som har då utskottet på egen hand utreder motsvarande frågor. Utredningen som JO utför på uppdrag av syftar till att bistå utskottet så att utskottet inte behöver genomföra hela utredningen själv. Det hindrar inte att konstitu-tionsutskottet genomför en eventuellt kompletterande utredning som utskottet bedömer behövs. Riksdagsstyrelsen anser emellertid, i likhet med JO, att 13 kap. 6 § andra stycket regeringsformen i sin nuvarande lydelse kan ge intrycket att bestämmelsen ska tillämpas även vid en sådan särskild utredning som nu föreslås kunna uppdra åt JO att utföra. Det bör därför förtydligas i paragrafens andra stycke att skyldigheten för domstolar, förvaltningsmyndigheter och andra att lämna upplysningar och yttranden m.m. till JO bara gäller i samband med att JO utövar sin tillsyn. På så sätt blir det tydligt att JO saknar sådana befogenheter enligt grundlagsbestämmelsen då JO på uppdrag av genomför en särskild utredning av omständigheter som kan ligga till grund för att skilja en riksrevisor från uppdraget. Vad slutligen gäller frågan om möjligheten att tillfälligt skilja en riksrevisor från uppdraget anför riksdagsstyrelsen följande. Som utredningen konstaterat kan det en utredning om att skilja en riksrevisor från uppdraget pågår möjligen i vissa situationer framstå som olämpligt att riksrevisorn fortsätter sitt uppdrag. Ett sätt att komma till rätta med en sådan situation skulle kunna vara att införa en möjlighet att stänga av en riksrevisor tillfälligt i avvaktan på slutsatserna av utredningen. anser att övervägande skäl talar för att tillfällig avstängning ska kunna beslutas i extraordinära situationer. Som hovrätten konstaterat behöver en regel av det slaget uttryckligt stöd i regeringsformen. Riksdagsstyrelsen anser att det är en mycket ingripande åtgärd att tillfälligt stänga av en riksrevisor från uppdraget. Någon motsvarande möjlighet att tillfälligt stänga av en ombudsman finns inte. Det har inte förekommit någon situation där det skulle ha varit nödvändigt att tillfälligt stänga av en riksrevisor från uppdraget. I samband med händelserna 2016 beviljades tvärt-om de berörda riksrevisorerna entledigande av på egen begäran. En möjlighet för att tillfälligt stänga av en riksrevisor från uppdraget behöver vara kringgärdad av starka garantier så att en sådan avstängning inte kan grundas på några ovidkommande hänsyn. Rimligtvis borde det därför uppställas samma krav på kvalificerad majoritet för beslut om tillfällig avstängning som för beslut om att skilja en riksrevisor från uppdraget. Vidare skulle även beslut om att tillfälligt stänga av en riksrevisor behöva föregås av viss utredning. Det är inte säkert att en sådan utredning skulle medföra ett snabbare förfarande än det som föregår ett beslut om att slutligt skilja en riksrevisor från uppdraget. Vidare måste det också beaktas att en möjlighet att tillfälligt stänga av en riksrevisor får anses påverka riksrevisorns självständighet. Vid en samlad bedömning av dessa omständigheter anser riksdagsstyrelsen, i likhet med utredningen, att en möjlighet till tillfällig avstängning av en riksrevisor inte bör införas. Bestämmelsen om samverkans- och uppgiftsskyldighet flyttas Riksdagsstyrelsens förslag: Bestämmelsen om samverkans- och uppgiftsskyldighet när det gäller flyttas från lagen om revision av statlig verksamhet m.m. till regeringsformen. Det ska förtydligas i regeringsformen att statliga myndigheter ska lämna den hjälp och de uppgifter och upplysningar som begär för granskningen samt att andra som får granskas har en motsvarande skyldighet beträffande den del av den egna verksamheten som granskas. Utredningens överväganden och förslag Bestämmelser om samverkans- och uppgiftsskyldighet för den som granskas av finns i 6 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. Enligt denna paragraf ska statliga myndigheter på begäran lämna den hjälp och de uppgifter och upplysningar som behöver för granskningen. Andra som får granskas enligt lagen har en motsvarande skyldighet beträffande den del av den egna verksamheten som granskas. Utredningen framhåller vikten av att som en del av kontrollmakt ges bästa möjliga förutsättningar att fullgöra sin granskning. Bestämmelsen har ansetts innebära att de statliga myndigheterna, däribland , är skyldiga att på begäran överlämna också de icke allmänna handlingar som behöver för sin granskning. För JO regleras i 13 kap. 6 § andra stycket regeringsformen att domstolar och förvaltningsmyndigheter samt anställda hos staten eller kommuner ska lämna de upplysningar och yttranden som en ombudsman begär. Sådan skyldighet har även andra som står under en ombudsmans tillsyn. En ombudsman har rätt att få tillgång till domstolars och förvaltningsmyndigheters protokoll och handlingar. Allmän åklagare ska på begäran biträda en ombudsman. I Limadeklarationen 10 § anges att en ska ha tillgång till alla handlingar om myndigheternas finanser samt befogenhet att begära in den information som bedöms nödvändig. Möjligheten för att få del av uppgifter som behövs för granskningen är av avgörande betydelse för möjligheten att utföra revision. Regler om detta rör alltså grundläggande möjlighet att verka. Att möjligheten för JO att få del av uppgifter är föreskriven i regeringsformen talar enligt utredningen för att grundlagsreglering bör införas även för . Därför föreslår utredningen att bestämmelsen i oförändrad lydelse i 6 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. flyttas till regeringsformen. En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. tillstyrker förslaget om att säkerställa bestämmelsen om samverkans- och uppgiftsskyldighet konstitutionellt och därför flytta den till regeringsformen. Det finns dock enligt anledning att överväga ett förtydligande så att det framgår att ensam avgör vilken information som behövs för granskningen. framhåller också vikten av analys av inhämtade personuppgifter inom granskningsverksamheten och efterlyser ett resonemang om möjligheter att ta del av uppgifter och behandla personuppgifter för sina granskningar, inklusive tillgången till elektroniskt material. Förtydligande bestämmelser skulle enligt kunna föras in i lagen om revision av statlig verksamhet m.m. hänvisar även till sitt remissvar på betänkande med förslag till ny dataskyddslag. Det finns vidare enligt ett behov av att förtydliga att ett utlämnande till följd av upplysningsskyldigheten ska ske utan krav på ekonomisk ersättning. framhåller att de formuleringar som används i motsvarande bestämmelse när det gäller JO bör användas i stället för den som föreslås av utredningen. CSN anger bl.a. att eftersom ett uttalat mål med utredningens förslag är att skapa en mer enhetlig reglering av JO och borde det inte stå ”behöver” utan ”begär” i 13 kap. 7 § regeringsformen. ”Begär” är det uttryck som gäller för JO enligt 13 kap. 6 § regeringsformen. Även anser att den föreslagna skrivningen kan misstolkas och att det bör förtydligas att uppgifterna ska lämnas till på begäran. Högskolan anför också att en grundlagsfäst skyldighet för myndigheter att lämna behövliga uppgifter till ska tolkas som en skärpning av kravet på myndigheterna. Vidare efterlyser hög-skolan en djupare analys av vad detta innebär för de uppgifter och arbetsmaterial som universitet och högskolor samlar in, bearbetar och använder för forskning. Skälen för riksdagsstyrelsens förslag Skyldigheten för domstolar och förvaltningsmyndigheter samt anställda hos staten eller kommuner att lämna de upplysningar och yttranden som JO begär regleras i regeringsformen. Motsvarande skyldighet i förhållande till bör också vara placerad i regeringsformen. Med hänsyn till framför allt synpunkter på bestämmelsens utformning bör det anges i 13 kap. 7 § regeringsformen att statliga myndigheter ska lämna den hjälp och de uppgifter och upplysningar som begär för granskningen. Det framgår därmed uttryckligen av bestämmelsen att har rätt till den information myndigheten begär. På så sätt kommer formuleringen att överensstämma med den som gäller för JO, vilket och poängterat vikten av. Dessutom undviks tolkningsproblem som annars enligt och skulle kunna uppstå. Som utredningen har föreslagit bör också andra som får granskas ha en motsvarande skyldighet när det gäller den del av den egna verksamheten som granskas. efterlyser en djupare analys av vad förslaget innebär för de uppgifter och det arbetsmaterial som universitet och högskolor samlar in, bearbetar och använder för sin forskning. Riksdagsstyrelsens förslag innebär dock endast att bestämmelsen om samverkans- och uppgiftsskyldighet flyttas till regeringsformen och förtydligas. Förslaget till ny bestämmelse i regeringsformen innebär därmed inte någon förändring i sak. Det saknas mot den bakgrunden i detta sammanhang anledning till en sådan analys som hög-skolan efterfrågar. Riksdagsstyrelsen tar i övrigt inte ställning till vad anför om belysning av myndighetens möjligheter att ta del av uppgifter och behandla personuppgifter för sina granskningar samt om förtydligande av förutsättningarna för att kräva ekonomisk ersättning vid utlämnande till följd av upplysningsskyldigheten. Riksdagsstyrelsen förutsätter att utredningen, för det fall utredningen anser det nödvändigt inom ramen för uppdraget, återkommer till dessa frågor i sitt slutbetänkande. Riksdagsstyrelsens förslag: Ikraftträdandedatum för de föreslagna grundlags- och lagändringarna föreslås bli . I utredningsdirektiven uppges det att uppdraget ska delredovisas senast så att eventuella grundlagsändringar ska kunna träda i kraft efter riksdagsvalet . Ett lämpligt datum för ikraftträdande blir därför . Ingen remissinstans framför synpunkter på ikraftträdandet. Riksdagsstyrelsen delar utredningens förslag och anser att datumet för ikraftträdande ska vara om förutsättningarna för det är uppfyllda. Förslaget till lag om ändring i regeringsformen 6 § väljer en eller flera ombudsmän (justitieombudsmän), som i enlighet med den instruktion som beslutar ska utöva tillsyn över tillämpningen i offentlig verksamhet av lagar och andra föreskrifter. En ombudsman får föra talan i de fall som anges i instruktionen. Domstolar och förvaltningsmyndigheter samt anställda hos staten eller kommuner ska lämna de upplysningar och yttranden som en ombudsman vid sin tillsyn begär. Sådan skyldighet har även andra som står under en ombudsmans tillsyn. Vid sin tillsyn har en ombudsman rätt att få tillgång till domstolars och förvaltningsmyndigheters protokoll och handlingar. Allmän åklagare ska på begäran biträda en ombudsman. Närmare bestämmelser om ombudsmännen meddelas i riksdagsordningen och i annan lag. Andra stycket i 13 kap. 6 § regeringsformen förtydligas på så sätt att det tydligt anges att rätten till information m.m. gäller i samband med att JO utövar tillsyn. JO har således inte tillgång till sina vanliga rättsmedel när det gäller en sådan särskild utredning om att skilja en riksrevisor från uppdraget som utförs på begäran. Förslaget behandlas i avsnitt 5.5. 7 § är en myndighet under med uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten. Bestämmelser om att granskning kan avse också annan än statlig verksamhet meddelas i lag. Statliga myndigheter ska lämna den hjälp och de uppgifter och upplysningar som begär för granskningen. Andra som får granskas har en motsvarande skyldighet beträffande den del av den egna verksamheten som granskas. Ett nytt stycke förs in i 13 kap. 7 § regeringsformen som innehåller den bestämmelse som finns i 6 § lagen om statlig revision m.m., men med förtydligandet att har rätt till de uppgifter som begär för granskningen. Förslaget innebär att möjlighet att begära uppgifter och upplysningar säkerställs konstitutionellt. Någon annan ändring i sak är inte avsedd. Förslaget behandlas i avsnitt 5.6. 8 § leds av en eller flera riksrevisorer, som väljs av . får skilja en riksrevisor från uppdraget endast om riksrevisorn inte längre uppfyller de krav som gäller för uppdraget eller om riksrevisorn har gjort sig skyldig till allvarlig försummelse. Minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter måste enas om beslutet att skilja en riksrevisor från uppdraget. En riksrevisor beslutar självständigt, med beaktande av de bestämmelser som finns i lag, vad som ska granskas. Riksrevisorn beslutar vidare självständigt hur granskningen ska bedrivas och om slutsatserna av sin granskning. Ändringen i första stycket innebär att bestämmelsen om riksrevisorernas antal flyttas från regeringsformen till riksdagsordningen. Enligt förslaget föreskrivs således att leds av en eller flera riksrevisorer, som väljs av . I riksdagsordningen föreskrivs att riksrevisorerna ska vara tre. Förslaget behandlas i avsnitt 5.1. Det föreslås också i första stycket ett tillägg med innebörden att beslut om att skilja en riksrevisor från uppdraget kräver kvalificerad majoritet. Förslaget behandlas i avsnitt 5.5. Att regeringsformen inte längre reglerar antalet riksrevisorer innebär att det i bestämmelsen i andra stycket kan talas om riksrevisorer i plural. Bestämmelsen ändras därför på så sätt att det talas om ”en riksrevisor”. Förslaget behandlas i avsnitten 5.1 och 5.3. Någon ändring i sak när det gäller riksrevisorernas självständighet är inte avsedd, vilket förtydligas genom att sista stycket delas upp i två meningar. Således gäller fortfarande att en riksrevisor beslutar självständigt vad som ska granskas, hur granskningen ska be-drivas och om slutsatserna av sin granskning, självklart med beaktande av de bestämmelser som finns i lag. Förslaget till lag om ändring i riksdagsordningen 5 § ska enligt 13 kap. 8 § regeringsformen välja en eller flera riksrevisorer. Riksrevisorerna ska vara tre. En av riksrevisorerna ska vara riksrevisor med administrativt ansvar och svara för myndighetens administrativa ledning. bestämmer vem av riksrevisorerna som ska ha denna uppgift. En riksrevisor får inte vara i konkurs, underkastad näringsförbud eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . En riksrevisor får inte heller inneha anställning eller uppdrag eller utöva verksamhet som kan påverka riksrevisorns självständiga ställning. Ändringarna följer av de föreslagna ändringarna i 13 kap. 8 § första stycket regeringsformen. I den första meningen hänvisas, liksom enligt nuvarande lydelse, till 13 kap. 8 § regeringsformen. Till följd av den ändring som föreslås i den bestämmelsen föreslås motsvarande ändring i 13 kap. 5 § första stycket. ska således välja en eller flera riksrevisorer. I andra stycket fastställs antalet riksrevisorer till tre. Förslaget behandlas i avsnitt 5.1. 7 § får enligt 13 kap. 8 § regeringsformen skilja en riksrevisor från uppdraget. Begäran om detta görs av . får besluta om en särskild utredning av omständigheter som kan ligga till grund för att skilja en riksrevisor från uppdraget. Om en riksrevisor avgår , ska välja efterträdare för en ny sjuårsperiod. I första stycket förs en hänvisning in till 13 kap. 8 § regeringsformen, där grunderna för att skilja en riksrevisor från uppdraget finns angivna. I ett nytt andra stycke föreslås en bestämmelse om att får inleda en särskild utredning av omständigheter som kan ligga till grund för beslutet att skilja en riksrevisor från uppdraget. Detta förslag behandlas i avsnitt 5.5. Förslaget till lag om ändring i lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän 10 § En ombudsman är skyldig att väcka och utföra åtal som enligt 13 kap. 3 § regeringsformen har beslutat mot ett statsråd samt åtal som ett riksdagsutskott enligt vad som är föreskrivet har beslutat mot en befattningshavare hos eller dess organ, dock inte åtal mot en annan ombudsman. En ombudsman är även skyldig att biträda ett utskott med förundersökningen mot en sådan befattningshavare som nämns i första stycket och med en sådan särskild utredning av omständigheter som kan ligga till grund för att skilja en riksrevisor från uppdraget som avses i 13 kap. 7 § andra stycket riksdagsordningen. I 10 § andra stycket regleras JO:s skyldighet att biträda ett utskott med förundersökningen mot en sådan befattningshavare som nämns i första stycket. Enligt förslaget kompletteras detta stycke med en bestämmelse om att JO även ska vara skyldig att biträda ett utskott (i praktiken konstitu-tionsutskottet) med en sådan utredning av omständigheter som kan ligga till grund för att skilja en riksrevisor från uppdraget som avses i 13 kap. 7 § andra stycket riksdagsordningen. Förslaget behandlas i avsnitt 5.5. 18 § Om ett ärende är av sådan beskaffenhet att det lämpligen kan utredas och prövas av någon annan myndighet än ombudsmännen och om myndigheten inte har prövat saken, får ombudsman överlämna ärendet till denna myndighet för handläggning. Endast ärende som väckts genom klagomål får överlämnas till Justitiekanslern och endast efter överenskommelse med denne. Om ett klagomål avser en befattningshavare som är advokat och frågan som väckts genom klagomålet är sådan att den enligt 8 kap. 7 § fjärde stycket kan prövas av något organ inom , får ombudsman överlämna klagomålet till samfundet för handläggning. En sådan särskild utredning av omständigheter som kan ligga till grund för att skilja en riksrevisor från uppdraget som avses i 13 kap. 7 § andra stycket riksdagsordningen får inte överlämnas enligt första stycket. I ett nytt tredje stycke föreslås en bestämmelse som innebär att JO inte har möjlighet att till en annan myndighet överlämna en sådan särskild utredning som JO är skyldig att biträda ett utskott med, och som kan ligga till grund för att skilja en riksrevisor från uppdraget. Förslaget behandlas i avsnitt 5.5. Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. Den bestämmelse som finns i 6 § lagen om revision av statlig verksamhet m.m. ska flyttas till ett nytt stycke i 13 kap. 7 § regeringsformen, men med förtydligandet att har rätt till den information m.m. som begär. Det innebär att 6 § lagen om revision av statlig verksamhet m.m. ska upphöra att gälla. Som en följd av det upphör även rubriken närmast före 6 § att gälla. Förslaget behandlas i avsnitt 5.6. Förslag till lag om ändring i regeringsformen Härigenom föreskrivs att 13 kap. 7 och 8 §§ regeringsformen ska ha följande lydelse. 13 kap. 7 § är en myndighet under med uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten. Bestämmelser om att granskning kan avse också annan än statlig verksamhet meddelas i lag. Statliga myndigheter ska på begäran lämna den hjälp och de uppgifter och upplysningar som behöver för granskningen. Andra som får granskas har en motsvarande skyldighet beträffande den del av den egna verksamheten som granskas. 13 kap. 8 § leds av tre riksrevisorer, som väljs av . får skilja en riksrevisor från uppdraget endast om riksrevisorn inte längre uppfyller de krav som gäller för uppdraget eller om riksrevisorn har gjort sig skyldig till allvarlig försummelse. Riksrevisorerna beslutar självständigt, med beaktande av de bestämmelser som finns i lag, vad som ska granskas. De beslutar självständigt och var för sig hur granskningen ska bedrivas och om slutsatserna av sin granskning. leds av en eller flera riksrevisorer, som väljs av . får skilja en riksrevisor från uppdraget endast om riksrevisorn inte längre uppfyller de krav som gäller för uppdraget eller om riksrevisorn har gjort sig skyldig till allvarlig försummelse. Minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter måste enas om beslutet att skilja en riksrevisor från uppdraget. En riksrevisor beslutar självständigt, med beaktande av de bestämmelser som finns i lag, vad som ska granskas, hur granskningen ska be-drivas och om slutsatserna av sin granskning. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i riksdagsordningen Härigenom föreskrivs att 13 kap. 5 och 7 §§ riksdagsordningen ska ha följande lydelse. 13 kap. 5 § ska enligt 13 kap. 8 § regeringsformen välja tre riksrevisorer. En av riksrevisorerna ska vara riksrevisor med administrativt ansvar och svara för myndighetens administrativa ledning. bestämmer vem av riksrevisorerna som ska ha denna uppgift. ska enligt 13 kap. 8 § regeringsformen välja en eller flera riksrevisorer. Riksrevisorerna ska vara tre.