frsrdg · H504JO1 · 2017-11-14 00:00:00 — Det är viktigt att en god man förordnas så att inte barnet står utan företrädare. Om det inte finns någon god man förordnad saknar barnet en företrädare som kan ta ställning till de frågor som uppkommer under utred- ningen. I en kommun framkom att överförmyndarnämnden, med hänvisning till sek- retess, inte ville lämna ut uppgifter om vem som hade förordnats som god man till socialförvaltningen. I stället fick förvaltningen invänta att den gode mannen själv kontaktade förvaltningen, vilket i vissa fall kunde dröja.51 Det är enligt min mening olyckligt. Den gode mannen förutsätts ha ett nära samarbete med , och det är väsentligt att tidigt får kontakt med den gode mannen. Även om uppgiften om vem som har förordnats som god man för ett specifikt barn omfattas av sekretess hos överförmyndaren framstår det som uppenbart att uppgiften kan lämnas till socialnämnden i den kommun som social- och arbetsmarknadsförvaltningen i , dnr 5779-2016, och socialförvalt- ningen i Kumla, dnr 5781-2016. 46Socialförvaltningen i , dnr 5780-2016, socialförvaltningen i , dnr 5783-2016, och stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016. 47Socialförvaltningen i , dnr 5783-2016. 482 § lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn. 493 § lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn. 50Se t.ex. stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016, och socialförvaltningen i , dnr 5782-2016. 51Socialförvaltningen i , dnr 5780-2016. 2017/18 JO1 har ansvar för barnet utan att barnet eller den gode mannen lider skada eller men av att uppgiften lämnas ut.52 Överförmyndarens verksamhet omfattas emellertid inte av min undersökning och jag går därför inte in närmare på saken här. 4.4 Vårdplaner och genomförandeplaner En stor del av arbete med ensamkommande barn går ut på att hitta ett lämpligt boende åt det ensamkommande barnet. När någon behöver vårdas i ett HVB-hem, stödboende eller familjehem ska en plan upprättas för den vård som socialnämnden avser att anordna (vårdplan). ska också upprätta en plan över hur vården ska genomföras (genomförandeplan).53 Vårdplanen ska bl.a. beskriva de särskilda insatser som behövs samt målet med vården. I genomförandeplanen ska det sedan beskrivas när och hur de särskilda insatserna ska genomföras.54 Vårdplanen och genomförandeplanen ska även uppta åtgärder och insatser som andra huvudmän har ansvar för.55 Det kan t.ex. gälla insatser från sjukvården där är ansvarigt. Enligt Socialstyrel- sens allmänna råd bör genomförandeplanen upprättas i samband med placer- ingen.56 Vårdplanen förutsätts bli undertecknad av den gode mannen och även barnet om han eller hon är . Vårdgivaren och den handläggande tjänsteman- nen hos den socialnämnd som beslutar om placeringen förutsätts också under- teckna vårdplanen. Alla som berörs av vårdplaneringen blir på så sätt inför- stådda med vad som förväntas av just honom eller henne.57 Upprättande av vårdplaner och genomförandeplaner är viktigt bl.a. för uppfölj- ningen av vården och för att tydliggöra ansvaret mellan och andra berörda huvudmän. Det är även viktigt att vårdplanerna och genomförandepla- nerna är individuellt utformade utifrån det enskilda barnets behov eftersom do- kumenten ska ligga till grund för en god vård. Vid inspektionerna kunde jag konstatera att vårdplaner fanns upprättade i många av de granskade ärendena.58 I något fall var vårdplanen däremot daterad först efter det att utredningen hade avslutats.59 I några ärenden saknades det uppgifter om när vårdplanen hade fär- digställts, och det förekom också att vårdplanerna inte var undertecknade.60 En 52Bestämmelser om sekretess hos överförmyndaren finns i 32 kap. 4 och 5 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL. 5311 kap. 3 § SoL. 545 kap. 1 a § socialtjänstförordningen (2001:937), SoF. 5511 kap. 3 § SoL. 567 kap. 2 § AR SOSFS 2012:11. 2000/01:80 s. 106. stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016, socialförvaltningen i , dnr 5780-2016, och socialförvaltningen i Kumla, dnr 5781-2016. 59Socialförvaltningen i , dnr 5780-2016. 60Älvsjö stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016. 2017/18 JO1 del vårdplaner uppfattades även som något innehållslösa och generella.61 När det gäller genomförandeplaner kunde jag konstatera att sådana saknades i ett stort antal av de granskade ärendena.62 Vid en förvaltning berättade man att man hade påbörjat arbetet med att ta fram genomförandeplaner.63 5 Bedrivande av utredningen 5.1 Inledande av utredning och allmänt om utredning När ett barn som saknar vårdnadshavare i ger sig till känna eller aktu- aliseras på något annat sätt i en kommun, t.ex. genom anvis- ning, ska socialnämnden utan dröjsmål inleda en utredning.64 ska också göra en bedömning av om barnet är i behov av skydd.65 Nämnden har ett långtgående utredningsansvar när det gäller barn som kan vara i behov av skydd och stöd, och sådana utredningar bör ha högsta prioritet inom socialtjänsten.66 Syftet med utredningen är att nämnden ska klargöra barnets situation och behov samt föreslå insatser för att tillgodose behoven.67 Utredningen syftar också till att ge nämnden ett tillförlitligt beslutsunderlag och den ska ges en sådan omfattning att den kan leda till ett sakligt korrekt beslut.68 Förutom att utreda barnets behov av ett långsiktigt boende har socialnämn- den även ansvar för att utreda barnets behov av andra insatser.69 När det gäller barnets boende har socialnämnden att utreda vilken boendeform som passar bäst för att tillgodose barnets behov. I avsnitt 6 redogörs närmare för olika typer av placeringar. Som redovisats i avsnitt 3 innebär den s.k. normaliseringsprincipen att samma regler och sociala omvårdnadssystem bör gälla för alla barn som vistas i . Ensamkommande barns behov ska med andra ord utredas utifrån samma regler som gäller för utredningar av andra barn som kan behöva social- tjänstinsatser.70 Även om utredningen av ett ensamkommande barns behov ska göras utifrån samma bestämmelser som utredningar för andra barn som kan ha behov av in- satser från behöver utredningen anpassas till den särskilda situ- ation som ensamkommande barn befinner sig i. En barnutredning som inte rör ett ensamkommande barn tar ofta sikte på brister i barnets hemmiljö eller, när 61Socialförvaltningen i , dnr 5782-2016. stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016, socialförvaltningen i , dnr 5780-2016, och socialförvaltningen i , dnr 5782-2016. 63Älvsjö stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016. 6411 kap. 1 § första stycket SoL. 6511 kap. 1 a § första stycket SoL. 66Se bl.a. prop. 1996/97:124 s. 110 och prop. 2012/13:10 s. 55. 2012/13:10 s. 64 och SOSFS 2014:6 s. 4. 1979/80:1 Del A s. 562. 69Socialstyrelsens handbok barn och unga – arbete enligt socialtjänstlagen s. 73, och unga – om socialnämndens ansvar och uppgifter s. 22 och SOSFS 2014:6 s. 4. 70Se bl.a. prop. 2005/06:46 s. 41 och och unga – om socialnämndens ansvar och uppgifter s. 22. 2017/18 JO1 det gäller äldre barn, oro på grund av barnets missbruk eller andra frågor som rör barnets beteende. Utmärkande för utredningen när det gäller ensamkom- mande barn är att barnets vårdnadshavare inte finns i och därmed i många fall inte kan göras delaktiga i utredningen. I vårdnadshavarnas ställe behöver i stället den gode mannen involveras. Uppgifter om barnets situation hämtas i första hand in med hjälp av infor- mation från barnet. Barnet kan dock av olika anledningar ha svårt att lämna relevanta uppgifter om sina behov. I den särskilda situation som ensam- kommande barn befinner sig i kan barnet t.ex. ha svårt att öppna sig och känna förtroende för omgivningen. Det finns som regel få personer kring barnet som känner det väl och kan bidra med uppgifter om barnet. Vidare är tillgång till en tolk ofta en förutsättning för att kunna genomföra utredningen. Utredningen påverkas även av att ensamkommande barn har ett behov av en placering, och genom placeringen inträder ett ansvar för att följa upp barnets hälsa, utveckling, sociala beteende, skolgång samt relationer till närstående.71 Uppföljningen av placeringen behandlas närmare i avsnitt 8. 5.1.1 Vissa allmänna iakttagelser om utredningarna I stort sett alla de granskade förvaltningarna hade inlett en utredning i nära an- slutning till anvisningen. Vid flera av förvaltningarna klarade man inte av att upprätthålla kraven på det långtgående utredningsansvar som har i ärenden som rör barn.72 Några av förvaltningarna uppgav även att de vid tid- punkten för JO:s inspektioner inte utredde ärenden om ensamkommande barn lika grundligt som andra ärenden.73 På grund av resursbrist överlät några för- valtningar till konsulter och i några fall till de företag som rekryterade familje- hem att utreda barns behov.74 Flera av förvaltningarna uppgav att det hade dragit ut innan ärenden hade fördelats till en ansvarig handläggare, och vid ett par förvaltningar fanns det fortfarande ett stort antal ärenden som inte hade fördelats.75 Vid flera för- valtningar skapades nya grupper för arbetet med ensamkommande barn . Det förekom rekryteringsproblem på flera håll, och vid en för- valtning saknade de som anställdes till gruppen för arbetet med ensamkom- mande barn tidigare erfarenhet av att arbeta med barnärenden.76 En socialnämnd gjorde en anmälan enligt lex till Inspektionen för vård och omsorg () i vilken framfördes att det fanns stora brister i den totala handläggningen av ärenden om ensamkommande barn. Be- träffande förvaltningens utredningar enligt 11 kap. 1 § SoL angavs bl.a. att de 71Se 6 kap. 7 b § SoL. stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016, stadsdelsförvalt- ning, dnr 6570-2016, sociala nämndernas förvaltning i , dnr 5778-2016, och social- förvaltningen i , dnr 5783-2016. stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016. stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016, och socialförvaltningen i , dnr 5783- 2016. 75Stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016, och sociala nämndernas för- valtning i , dnr 5778-2016. 76Älvsjö stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016. 2017/18 JO1 SOCIALTJÄNST inte kunde bedrivas skyndsamt och att det i många fall till och med saknades en ansvarig handläggare.77 Vid alla beslut och andra åtgärder som rör vård- och behandlingsinsatser för barn ska vad som är bäst för barnet vara avgörande.78 Liksom i verksamhet i övrigt ska genomförandet av en utredning bygga på respekt för människornas självbestämmanderätt och integritet.79 Vid en utredning av om socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd får nämnden, för bedömningen av behovet av insatser, konsultera sakkunniga samt i övrigt ta de kontakter som behövs. Utredningen ska bedrivas så att inte någon i onödan utsätts för skada eller olägenhet samt inte göras mer omfattande än vad som är motiverat av omständigheterna i ärendet.80 Utred- ningen ska bedrivas skyndsamt och vara slutförd senast . Finns det särskilda skäl får socialnämnden besluta att förlänga utredningen en viss tid.81 insatser ska utformas och genomföras tillsammans med den enskilde.82 Under vissa förutsättningar kan ett barn ges vård utan samtycke. Bestämmelser om sådan vård finns i LVU (se avsnitt 9.8). Enligt allmänna råd bör socialnämnden inleda utredningen med att planera hur den är tänkt att bedrivas.83 Detta bör göras i nära samråd med barnet utifrån dess ålder och mognad. Planeringen bör omfatta bl.a. vad som ska klargöras i utredningen, hur samtal och möten ska utformas så att bar- net ges goda förutsättningar att framföra sina åsikter, när och hur samtal ska äga rum med barnet enskilt eller tillsammans med någon annan (t.ex. den gode mannen), hur behov av tolk- eller kommunikationsstöd ska tillgodoses, vilka kontakter (t.ex. med sakkunniga) som behöver tas under utredningen och när utredningen beräknas vara slutförd. Uppgifter till utredningen bör hämtas in på ett strukturerat sätt med utgångs- punkt i vetenskap och beprövad erfarenhet.84 Under utredningens gång ska bar- net och dess ställföreträdare vara delaktiga och kontinuerligt få information, så att utredningsprocessen blir begriplig och förutsägbar för dem.85 Som konstaterats inledningsvis hämtas uppgifter om barnets situation i första hand in med hjälp av information från barnet. Även om ett barns föräldrar inte befinner sig i är det viktigt att utreda om och i så fall hur föräldrar 77Sociala nämndernas förvaltning i , IVO:s ärende 8.1.2-29960/2016. 781 kap. 2 § andra stycket SoL. Jämför även artikel 3.1 i konvention om barnets rättigheter (). 791 kap. 1 § tredje stycket SoL. 8011 kap. 2 § första stycket SoL. 8111 kap. 2 § andra stycket SoL. 823 kap. 5 § SoL. 83SOSFS 2014:6 s. 4 och 5. 84SOSFS 2014:6 s. 5. 2012/13:10 s. 56. 2017/18 JO1 och andra närstående kan ha kontakt med barnet samt vilka möjligheter de har att vara delaktiga i utredningen.86 Barnets situation behöver också beskrivas av referenspersoner och sakkun- niga i barnets nätverk. Boendepersonal, gode mannen och lärare m.fl. kan bidra med information om hur de uppfattar barnets behov i den aktuella situationen. har en skyldighet att verka för att samverkan med bl.a. andra myndigheter kommer till stånd.87 samverkan med andra hu- vudmän under utredningen bör syfta till att dels få en god helhetsbild av barnets situation, dels samordna eventuella insatser.88 5.3 kontakter med barnet under utredningen 5.3.1 Bestämmelser om barnets rätt att få information och komma till tals som stat är bundet av FN:s konvention om barnets rättigheter, barn- konventionen, och två protokoll89 till konventionen som har tillträtt. Även om konventionen inte är direkt tillämplig för domstolar och myndigheter finns det en skyldighet att tolka svenska regler fördragskonformt. Artikel 12.1 ger barnet rätt att uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör barnet. Rättigheten är absolut och gäller alla barn utan åtskillnad. Artikel 12.2 ger barnet rätt att höras i alla administrativa förfaranden som rör barnet. Staten ska skapa förut- sättningar för barnet att göra sin röst hörd. Principen om barnets bästa och barnets rätt att komma till tals ska tolkas i förhållande till varandra, vilket innebär att informationen från barnet kan på- verka både bedömningen av barnets bästa och hur barnet ska ges möjlighet att uttrycka sina åsikter.90 När det gäller åtgärder för ett barn enligt socialtjänstlagen följer av 11 kap. 10 § SoL att barnet ska få relevant information. I andra meningen i be- stämmelsen anges att barnet ska ges möjlighet att framföra sina åsikter i frågor som rör barnet. Om barnet inte framför sina åsikter, ska hans eller hennes in- ställning så långt det är möjligt klarläggas på annat sätt. Barnets åsikter och inställning ska tillmätas betydelse i förhållande till hans eller hennes ålder och mognad. Andra meningen i bestämmelsen har tillkommit för att tydliggöra bar- nets rätt att komma till tals enligt artikel 12 i barnkonventionen.91 I mål och ärenden som handläggs enligt bestämmelserna i socialtjänstlagen har ett barn som har fyllt dessutom rätt att föra sin egen talan.92 Av detta följer att både den gode mannen och barnet, om det har fyllt , är part i ett ärende som rör barnet hos socialnämnden. I många fall kommer därför barnets 86Se och unga – om socialnämn- dens ansvar och uppgifter s. 23. 873 kap. 5 § och 5 kap. 1 a § SoL. 88SOSFS 2014:6 s. 4. 89Fakultativt protokoll till konventionen om barnets rättigheter vid indragning av barn i väp- nade konflikter och fakultativt protokoll till konventionen om barnets rättigheter om försälj- ning av barn, barnprostitution och barnpornografi. 2012/13:10 s. 37. 2012/13:10 s. 135. 9211 kap. 10 § andra stycket SoL. 2017/18 JO1 SOCIALTJÄNST inställning i en fråga att vara avgörande för om en erbjuden insats kan genom- föras. ska kommunicera utredningsmaterialet med den som är part i ärendet dvs. barnet, om det har fyllt , och hans eller hennes ställföreträ- dare. De ska också ges möjlighet att yttra sig över utredningsmaterialet.93 har utfärdat föreskrifter för hur dokumentation av barnets bästa och rätt att vara delaktig ska utföras.94 5.3.2 Närmare om socialnämndens inledande och fortsatta kontakter med barnet Den inledande kontakten mellan barnet och den ansvariga socialsekreteraren kan spela en stor roll för det fortsatta arbetets gång. För att barnet ska kunna medverka i utredningen krävs att det är införstått med varför utredningen görs, hur processen går till, vilka man ska tala med och vad utredningen ska leda till. Information till barnet bör ges , dels för att informationen kan lugna barnet i en obekant och kanske skrämmande situation, dels för att barnet tidigt i processen ska kunna ge uttryck för sin inställning. Med hänsyn till vad som är bäst för barnet får den information som lämnas anpassas till situationen och barnets ålder, mognad och tidigare kunskaper. Det är viktigt att barnet ges kontinuerlig information under hela den tid som en utredning på- går.95 Enligt allmänna råd om utredningens genomförande bör so- cialnämnden träffa barnet såväl med som utan vårdnadshavare.96 När det gäller ensamkommande barn blir det snarare fråga om att träffa barnet enskilt och tillsammans med den gode mannen eller t.ex. familjehemsföräldrarna. Både samtal och observationer bidrar till att nämnden kan bilda sig en uppfattning om barnets situation. Barnet bör ges möjlighet att uttrycka sin åsikt både genom att svara på frågor och genom att berätta fritt.97 Det är vidare viktigt att barnet får möjlighet att framföra sina åsikter i en miljö som känns trygg för barnet och att de metoder och arbetssätt som används är väl anpassade till barnets förut- sättningar. Behovet av att klarlägga barnets inställning är särskilt stort i de fall då barnet är i behov av skydd.98 Den första kontakten med barnet och den initiala informationen om barnet kan i vissa fall leda till slutsatsen att det är tillräckligt att göra en kortfattad utredning och i andra fall att en mer ingående utredning behövs för att utreda barnets behov och kunna klargöra ett barns inställning. JO har i ett beslut uttalat sig om utredningen i tre ärenden där det kom fram uppgifter om att det ensam- kommande barnet hade ingått äktenskap med en vuxen person. Enligt JO kan socialnämnden först efter en noggrann och omsorgsfull utredning ha ett till- räckligt gott beslutsunderlag för att avgöra om ett barn har en reell möjlighet att ge uttryck för en önskan om att få bo med sin make eller maka och om barnet 93 11 kap. 8 § SoL. 94 SOSFS 2014:5 (12–18 §§). 95 Se prop. 2006/07:129 s. 38. 96 SOSFS 2014:6 s. 5. 97 SOSFS 2014:6 s. 5. 98 Se prop. 2012/13:10 s. 38 f. och s. 135. 2017/18 JO1 är i behov av skydd eller stöd. JO ansåg att ett eller två samtal med barnet vid ankomsten till i de flesta fall inte kunde anses vara tillräckligt.99 Flera av förvaltningarna uppgav att de som regel etablerade en första kontakt med barnet relativt snabbt efter anvisningen (omgående eller ). I en del fall möttes barnet upp när det anlände med t.ex. tåg till kom- munen. I andra fall ägde det första mötet rum i boendet eller på förvaltningen. hade man endast telefonkontakt med barnet. Vissa förvaltningar träffade dock inte barnet innan det placerades. Några av förvaltningarna uppgav att den första kontakten var kort. De flesta förvaltningarna verkar tidigt ha informerat barnet om respektive roll. Några av förvaltningarna uppgav, vilket även framkom av de granskade ak- terna, att den första kontakten i vissa fall dröjde upp till flera månader.100 Undersökningen visade även att det första utredningssamtalet med barnet i flera fall dröjde, i något fall upp till nio månader.101 En förvaltning uppgav att det inte hade varit möjligt att göra hembesök i alla fall och att man för inspektionen i många fall inte alls hade träffat barnet.102 En del förvaltningar använde sig av någon form av frågemall vid de första kontakterna med barnet.103 Några av förvaltningarna uppgav att man såväl vid det första samtalet med barnet som vid senare samtal gav barnet tillfälle att tala enskilt med handläggaren.104 I ett fall noterades att familjehemsföräldrarna när- varade vid de flesta samtalen med barnet.105 I några fall var det svårt att av dokumentationen utläsa vilka uppgifter som barnet själv hade lämnat och vilka uppgifter som hade lämnats av andra personer.106 Undersökningen visar att antalet kontakter med barnet under utredningen varierade mellan förvaltningarna och från ärende till ärende samt att det i flera fall gick mellan samtalen.107 Kontakterna med barnet påverkades, för- utom av bristande personalresurser, av var barnet geografiskt var placerat samt av vad det var för sorts placering. Till exempel uppgav en förvaltning att det första samtalet med barnet dröjde längre om det var fråga om en nätverkspla- cering.108 Såvitt kommit fram av undersökningen har en tolk i stor utsträckning funnits närvarande, ofta per telefon, vid samtal med barnet. 99JO 2016/17 s. 484, dnr 394-2016, 476-2016 och 692-2016. stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016, och socialförvaltningen i , dnr 5782-2016. 101Socialförvaltningen i , dnr 5783-2016. 102Stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016. 103Stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016, och sociala nämndernas för- valtning i , dnr 5778-2016. 104Stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016, sociala nämndernas förvalt- ning i , dnr 5778-2016, och socialförvaltningen i Kumla, dnr 5781-2016. 105Socialförvaltningen i , dnr 5782-2016. 106Socialförvaltningen i , dnr 5782-2016. i , dnr 5782-2016, sociala nämndernas förvaltning i , dnr 5778-2016, och socialförvaltningen i , dnr 5780-2016. 108Socialförvaltningen i , dnr 5782-2016. 2017/18 JO1 SOCIALTJÄNST förvaltningarna har dock uppgett att det har varit svårt att få tag på tolkar, sär- skilt när det gäller språket dari.109 I några av de granskade ärendena framkom att familjehemsföräldrarna tolkade vid samtal med barnet.110 Vid en förvaltning hade man anställt en egen tolk för att effektivisera handläggningen.111 5.4 Fångas särskilda behov upp under utredningen? Som redan har nämnts kan ensamkommande barn ha varit med om svåra hän- delser. Förhållanden såväl före och under resan till som i asylprocessen och tiden därefter kan påverka barnens fysiska och psykiska hälsa.112 Som redovisats ovan syftar utredningen till att klargöra barnets situation och behov samt till att föreslå insatser för att behoven ska tillgodoses. Utöver att utreda behovet av en lämplig boendeform och eventuella andra insatser enligt SoL har socialnämnden även en skyldighet att utreda behovet av andra insatser och verka för att samverkan med bl.a. andra myndigheter kommer till stånd.113 Flera av förvaltningarna uppgav att man vid det första samtalet med barnet tog upp frågor om barnets hälsa samt behovet av samtalsstöd och psykiatrikon- takt.114 Några av förvaltningarna berättade att det var svårt att initialt fånga upp om barnet hade några särskilda behov, utan det visade sig först senare eller därefter. Det kom fram olika skäl till varför behoven upp- täcktes sent. Ett sådant skäl var att barnen inledningsvis hade svårt att öppna sig.115 I andra fall upptäcktes behoven sent på grund av att inte hade haft möjlighet att träffa barnet eller göra hembesök i ett tidigare skede.116 I några av de granskade ärendena uppmärksammades brister vad gäller so- cialtjänstens ansvar att utreda, sätta in insatser och följa upp om barnet hade särskilda behov. I ett ärende framgick av journalanteckningarna att barnet inte mådde bra men där angavs det ändå i utredningen att barnet hade god fysisk och psykisk hälsa.117 I ett annat fall framkom av uppgifter från familjehemmet att barnet hade vistats på sjukhus . Behovet av insatser verkade dock inte ha fångats upp.118 I ett tredje fall hade en god man uttryckt oro för ett barn, men såvitt det kom fram följdes inte oron upp och den ledde inte heller till några åtgärder.119 109Social- och arbetsmarknadsförvaltningen i , dnr 5779-2016, socialförvaltningen i , dnr 5780-2016, och sociala nämndernas förvaltning i , dnr 5778-2016. 110Socialförvaltningen i , dnr 5782-2016. 111Älvsjö stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016.