frsrdg · H504JO1 · 2017-11-14 00:00:00 — 112Socialstyrelsens handbok och unga – om socialnämndens ansvar och uppgifter s. 24 och 31. 1133 kap. 5 § och 5 kap. 1 a § SoL samt SOSFS 2014:6 s. 4. 114Socialförvaltningen i Kumla kommun, dnr 5781-2016, stadsdelsförvaltningarna Kungshol- men m.fl., dnr 5518-2016, och social- och arbetsmarknadsförvaltningen i , dnr 5779- 2016. 115Socialförvaltningen i , dnr 5782-2016. stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016. 117Stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016. 118Socialförvaltningen i , dnr 5783-2016. Se även avsnitt 5.5. 119Socialförvaltningen i , dnr 5782-2016. 5.5 Kommentarer om bedrivande av utredning Undersökningen visar att vissa kommuner, trots den ansträngda situationen, har lyckats bedriva utredningen av barnens behov av insatser på ett godtagbart sätt.120 I flera kommuner fanns det dock många brister när det gäller genomförandet av utredningen av barnens behov. Detta har kommit fram såväl genom de granskade ärendena som genom den information som företrädarna för förvalt- ningarna har lämnat. I flera fall har det visat sig att inte har lyck- ats utreda de ärenden som rör ensamkommande barn på samma noggranna och omsorgsfulla sätt som andra ärenden. Det har även kommit fram att det i många fall har saknats ansvariga handläggare för ärendena samt att utredningarna inte har avslutats inom rimlig tid. för JO:s inspektioner hade några kommuner ännu inte kommit till rätta med situationen, och det fanns fortfa- rande sådana brister som beskrivits ovan. Detta är mycket allvarligt. Att ett ensamkommande barns behov inte utreds tillräckligt noggrant får gi- vetvis konsekvenser. Ett bristande beslutsunderlag när det gäller vilket slags boende barnet har behov av kan leda till ett beslut om en placering som inte tillgodoser barnets behov och således inte är lämplig (se avsnitt 6 och 9). Brister i utredningarna får även konsekvenser för beslutsunderlaget vad gäl- ler andra insatser än boendet. Undersökningen visade att särskilda behov i vissa fall inte ens hade fångats upp under utredningen och att åtgärder således inte hade satts in. Kontakten med barnet är av mycket stor vikt när det gäller utredningar av ensamkommande barn. Som konstaterats ovan kommer uppgifterna om barnet och dess behov främst från barnet då det initialt är få andra personer i som känner barnet eller har vetskap om barnets behov. När det gäller kontakter med barnet under utredningen visar undersökningen att det finns flera förhållanden som innebär en risk för att bar- nets behov inte utreds på ett tillräckligt noggrant sätt och att kraven på barnets rätt att få information och komma till tals inte uppfylls. Bland annat har föl- jande faktorer uppmärksammats: –En god man förordnas sent och kan då inte företräda barnet under utred- ningen eller lämna uppgifter om barnet. –Den första kontakten med barnet dröjer. –Kontakterna med barnet under utredningen är få och det går mellan tillfällena. –En ansvarig handläggare saknas. –En vårdplan saknas eller är bristfällig. En ytterligare viktig faktor som, i förening med ovanstående förhållanden, bidrar till en ökad risk för att ett barns särskilda behov inte fångas upp är att barnet kan ha svårt att vid sina första kontakter med öppna sig och berätta om olika problem som han eller hon har. Som kommit fram ovan 120 i Kumla, dnr 5781-2016, och social- och arbetsmarknadsförvaltningen i , dnr 5779-2016. 2017/18 JO1 2017/18 JO1 uppmärksammades detta problem under mina inspektioner. Detta var även en av de frågor som vid Human Rights Watch lyfte fram vid ett seminarium som jag hade . Som ett exempel på denna situation kan jag nämna ett ärende som jag granskade vid en av mina inspek- tioner.121 I det fallet hade barnet en blodsjukdom som förvaltningen fick kännedom om först efter förhållandevis i samband med att barnet hade vistats på sjukhus. Att ett barn inte berättar om en sjukdom eller något annat förhållande kan i och för sig inte lastas för. ska öppna sig förutsätts dock som regel att det finns ett förtroende från barnets sida gentemot och att barnet på andra sätt som beskrivits ovan ges goda förutsättningar att få komma till tals. Bristande information om och utredning av barnets behov leder vidare till att uppföljningen av insatserna blir avgörande. I många fall kanske särskilda behov inte visar sig förrän efter det att utredningen har avslutats. i ärenden om ensamkommande barn får särskilt stor betydelse även av den an- ledningen att en placering av barnet sker (se närmare i avsnitt 8). har i handboken och unga – om socialnämndens ansvar och uppgifter gjort en utförlig genomgång av de bestämmelser som gäller när socialnämnden placerar ensamkommande barn. har också meddelat föreskrifter och allmänna råd som avser so- cialnämndens ansvar för barn och unga i familjehem, jourhem eller HVB- hem.122 Jag kommer mot den bakgrunden bara att göra en översiktlig redovis- ning av reglerna på området. 6.2 Vilka placeringsalternativ finns? ska enligt 6 kap. 1 § SoL se till att den som behöver vårdas eller bo i ett annat hem än det egna tas emot i ett familjehem, HVB-hem eller stödboende för barn och unga i åldern 16–(stödboende). Ett familjehem är ett enskilt hem som på uppdrag av socialnämnden tar emot bl.a. barn för stadigvarande vård och fostran. Verksamheten ska inte bedrivas yrkesmässigt.123 När ett barn placeras ska det i första hand övervägas om barnet kan tas emot av någon anhörig eller annan närstående. Barnets bästa ska dock alltid beak- tas.124 Ett beslut om att placera barnet hos en anhörig eller annan närstående benämns ofta nätverksplacering eller anhörigplacering. Det förekommer att anlitar privata verksamheter för att få till- gång till familjehem eller jourhem. Dessa s.k. konsulentstödda familjehem skil- jer sig från de ”vanliga” familjehemmen och jourhemmen på så sätt att råd, stöd 121 i , dnr 5783-2016. 122 SOSFS 2012:11. 123 3 kap. 2 § SoF. 124 6 kap. 5 § SoL. 2017/18 JO1 och annan sådan hjälp till hemmet i första hand ges av konsulentverksamheten i stället för . Ett jourhem är ett enskilt hem som vid upprepade tillfällen tar emot barn för tillfällig vård och fostran.125 Om det inte finns särskilda skäl får ett barn vårdas i ett jourhem efter det att socialnämndens utredning har avslutats.126 Nämndens utredning om barnet ska som huvudregel vara klar inom fyra månader.127 Ett HVB-hem är ett hem inom som tar emot enskilda för vård eller behandling i förening med ett boende.128 Med stödboende avses en verksamhet inom som tar emot en- skilda i åldern 16–i ett eget boende med individanpassat stöd.129 Utöver de placeringsalternativ som har nämnts förekommer det att barnet bor hos en familj i som har en överenskommelse med ställföreträdare för barnet, s.k. privatplacering. Det krävs då att socialnämnden har godkänt att barnet kan bo i det aktuella hemmet.130 För att barnet ska kunna placeras i ett enskilt hem krävs att förhållandena i hemmet och förutsättningarna för vård där är utredda av socialnämnden.131 Vid utredningen ska socialnämnden bedöma hemmets allmänna förutsättningar för att erbjuda barn vård som är trygg, säker, ändamålsenlig och präglad av konti- nuitet. Om ett visst barn finns i åtanke ska nämnden dessutom bedöma om hemmet har förutsättningar att tillgodose hans eller hennes specifika behov.132 Utredningsskyldigheten gäller för alla former av placeringar i enskilda hem. Samma krav på utredningens omfattning och kvalitet ska alltså ställas oavsett om det är fråga om privatplacering, anhörigplacering, placering i ett konsulent- stött familjehem eller ”vanlig” familjehemsplacering. kan inte överlåta uppgiften att utföra en utredning åt ett bolag. Däremot kan nämnden anlita uppdragstagare som är fysiska personer och som knyts till nämnden på ett sådant sätt att de kan anses delta i nämndens verksamhet för att utföra ut- redningen.133 När det gäller beslut om inskrivning i ett HVB-hem eller stödboende ska den som beslutar om inskrivningen kontrollera om hemmet eller boendet är lämpligt med hänsyn till den enskildes behov, ålder, utveckling, utbildning och personliga förhållanden i övrigt.134 1256 kap. 6 § tredje stycket SoL. 1266 kap. 6 § fjärde stycket SoL. 12711 kap. 2 § andra stycket SoL. 1283 kap. 1 § SoF. 1293 kap. 1 a § SoF. 1306 kap. 6 § första stycket SoL. 1316 kap. 6 § andra och tredje stycket SoL. 1324 kap. 1 § SOSFS 2012:11. I 2 och 3 §§ finns detaljerade föreskrifter om utredningens innehåll. 2006/07:129 s. 59. 1343 kap. 11 § SoF. har utfärdat föreskrifter och allmänna råd som bl.a. tar sikte på inskrivning i HVB-hem, HSLF-FS 2016:55. 2017/18 JO1 Vid de förvaltningar som JO har besökt har tjänstemännen gett uttryck för att man inte kunde förutse den stora tillströmningen av ensamkommande barn, vil- ket ledde till att det inte fanns lämpliga placeringsalternativ. Man tvingades därför till ”nödlösningar”. Det fanns ofta inte någon möjlighet att ta hänsyn till barnets bästa vid de initiala placeringarna, utan barnet fick bo där man kunde ordna ”tak över huvudet”. De tillfälliga placeringarna var av olika karaktär, men ofta handlade det om jourhem eller tillfälliga placeringar i familjehem. Den stora ärendetillströmningen medförde också att i något fall behövde ta till rent tillfälliga boendelösningar för barnen. tvingades man placera barn i andra boendealternativ än de som anges i SoL, t.ex. campingstugor och liknande.135 Vid de besök som gjorts vid förvaltningarna fick jag dock det allmänna in- trycket att kommunerna började komma i kapp med rekryteringen av nya fa- miljehem och jourhem samt etableringen av nya HVB-hem. Stödboende användes bara i begränsad omfattning vid de besökta förvalt- ningarna. 6.4.2 Utredning av boendet Den stora ökningen av antalet ensamkommande barn som skulle placeras med- förde också att kommunernas förmåga att på ett säkert och effektivt sätt utreda familjehemmen blev lidande. Vid min granskning fann jag allvarliga brister när det gäller de utredningarna. När JO:s personal besökte förvaltningarna kunde jag konstatera att man på flera håll inte hade hunnit med att utreda de nya familjehemmen.136 Om barnet var placerat i ett konsulentstött familjehem förekom det att akten innehöll endast en utredning som den privata utföraren hade gjort. En sådan utredning kan dock inte ersätta den utredning som ska göra. Det förekom också att barnet i avvaktan på en lämplig placering hade haft en tillfällig placering i ett outrett familjehem att man inte längre kunde betrakta placeringen som tillfällig. Det innebär i så fall att det aktuella hemmet måste utredas som ett familjehem. 6.4.3 Det ska framgå av beslutet om det är en tillfällig placering Utformningen av besluten om bistånd och placering skilde sig mellan kommu- nerna. Ett beslut om att bevilja barnet en viss boendeform är ett beslut om bi- stånd enligt 4 kap. 1 § SoL (förutsatt att barnet inte ska få vård enligt LVU). Det finns inte några regler som direkt tar sikte på hur besluten ska utformas. Enligt min mening måste man ändå kunna ställa vissa grundläggande krav på att besluten formuleras på ett tydligt sätt. 135Socialförvaltningen i , dnr 5780-2016. 136Stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016, social- och arbetsmarknads- förvaltningen i , dnr 5779-2016, socialförvaltningen i , dnr 5780-2016, och so- cialförvaltningen i , dnr 5783-2016. 2017/18 JO1 och tvingades kommunerna göra tillfälliga placeringar som utredningarna av barnens behov pågick eller me- dan man väntade på att lämpliga platser skulle bli lediga. Det framgick dock inte alltid av besluten att de avsåg en tillfällig placering. Det kan leda till att barnen får fel förväntningar, vilket i sin tur kan medföra att omplaceringar blir onödigt uppslitande. Enligt min mening bör det därför framgå av beslutet om det är fråga om en tillfällig placering. När det gäller placering i jourhem137 lig- ger det dock i sakens natur att placeringen är tillfällig. 6.4.4 ska besluta i vilket familjehem barnet ska bo Ett placeringsbeslut måste innehålla en konkret uppgift om var barnet ska bo. Det förekom att beslut om familjehemsplacering utformades på så sätt att bar- net skulle placeras genom ett visst bolags försorg. I ett fall hade nämnden ut- format beslutet på följande sätt: ”Beslut: Bevilja bistånd enligt 4 kap. 1 § soci- altjänstlagen i form av placering i jourhem via [en privat utförare] fr.o.m. 2015- 12-21 i avvaktan på beslut.” I ett annat fall, som gällde om- placering, hade nämnden angett: ”Beslut att enligt 4 kap. 1 § SoL omplacera [barnet] till nytt jourhem och nytt företag via [en privat utförare].”138 Det finns inte stöd i lag för att utforma ett placeringsbeslut på det sättet. Av 6 kap. 6 § första stycket SoL framgår att ett barn inte utan socialnämndens medgivande eller beslut om vård får tas emot för stadigvarande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller någon annan som har vårdnaden om honom eller henne. Av den bestämmelsen följer att nämnden måste lämna medgivande till att barnet placeras i ett utpekat hem.139 Att över- låta åt någon annan att ta ställning till i vilket familjehem eller jourhem barnet ska bo blir en form av delegation som inte är tillåten.140 Att formulera beslutet på ett sådant sätt medför också att barnet inte har möjlighet att lämna ett relevant samtycke till placeringen. Under alla förhållan- den är det olämpligt att socialnämnden frånhänder sig kontrollen över var bar- net faktiskt placeras. En sådan formulering kan också leda till rättsosäkra och för barnet oväntade omplaceringar (se avsnitt 9). Jag är kritisk till sådana utformningar av placeringsbeslut. 6.4.5 Kan beslut om stadigvarande placeringar tidsbegränsas? Vid en av de besökta förvaltningarna uppmärksammade jag att det i placerings- besluten angavs att besluten gällde för även när det var fråga om stadigvarande placering.141 Företrädare för förvaltningen uppgav att detta var i enlighet med kommunens riktlinjer och att tidsbegränsningen gjordes för att markera för handläggaren att ett nytt beslut om placering ska fattas var sjätte månad. Barnen och deras gode män informerades dock om att beslutet gällde sådana hem som avses i 6 kap. 6 § tredje stycket SoL. 138Stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016. 139Se JO:s beslut , dnr 3993-1994. 140Jämför bestämmelserna i 10 kap. 4 och 5 §§ SoL och JO 2004/05 s. 261, dnr 304-2002. 141Älvsjö stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016. 2017/18 JO1 SOCIALTJÄNST I flera fall hade placeringstiden löpt ut utan att något nytt beslut hade fattats. Att bevilja insatsen att barnet ska placeras i ett hem genom socialnämnden är till sin karaktär ett beslut om fortlöpande bistånd. Oavsett om det är fråga om ett gynnande beslut finns därför inte något absolut förbud mot att beslutet omprövas.142 Dessutom följer det av 6 kap. 8 § första stycket SoL att vården ska övervägas var sjätte månad. För egen del anser jag mot den bakgrunden att det är en märklig ordning att, utöver övervägandena, dessutom regelmässigt tidsbegränsa besluten. Även om förvaltningen informerar barnet och den gode mannen om att det tidsbegränsade beslutet är avsett att gälla tills vidare leder utformningen enligt min mening till sämre förutsebarhet och därmed en ökad otrygghet för barnet. Om man ändå anser att beslutet ska tidsbegränsas är det viktigt att ett nytt beslut fattas innan det tidigare beslutet upphör att gälla. Det är inte en accep- tabel ordning att barn är placerade utan något formellt giltigt beslut. Retroaktiva beslut bör så långt det är möjligt undvikas. Jag skickar en kopia av detta beslut till i kom- mun för att fästa nämndens uppmärksamhet på att det kan finnas skäl att se över riktlinjerna för placeringsbeslutens utformning. 6.4.6 Placering i jourhem Jag har noterat att det råder en viss förvirring i fråga om begreppet jourhem vid några förvaltningar och i en del av de bolag som på kommunens uppdrag till- handahåller boenden.143 Med jourhem avses, som nämnts, ett enskilt hem som vid upprepade tillfällen tar emot barn för tillfällig vård och fostran. Inte sällan används begreppet jourhem vid tillfälliga placeringar av annat slag. Det kan vara fråga om tillfälliga placeringar i familjer som ännu inte har utretts som jourhem eller som familjehem för ett visst barn. Jag har också sett exempel på att man har kallat olika typer av tillfälliga placeringar för jourplacering eller placering i jourfamilj, vilket lätt kan förväxlas med jourhem. Eftersom sär- skilda regler gäller för placering i jourhem bör man eftersträva att göra en tydlig åtskillnad mellan placering i jourhem och andra tillfälliga placeringar. Vid granskningen uppmärksammades ett antal jourhemsplaceringar som hade pågått efter det att nämndens utredning hade avslutats.144 Det fanns i de fallen i regel inte någon anteckning om varför placeringen hade pågått för . Man kan anta att det i de flesta fall handlade om att det inte fanns någon lämplig plats tillgänglig, vilket kan utgöra ett sär- skilt skäl enligt bestämmelsen. Jag vill dock påminna om att det följer av be- stämmelsen i 11 kap. 5 § SoL att orsaken till att jourhemsplaceringen drar ut ska dokumenteras. 142Se RÅ 2000 ref. 16 och jämför JO 2003/04 s. 324, dnr 4207-2000. 143Se t.ex. stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016, s. 6. 144Stadsdelsförvaltningarna m.fl., dnr 5518-2016. Under den mest kritiska perioden placerades barn i konsulentstödda familje- hem i stor omfattning. Inte sällan var man tvungen att anlita sådana hem utanför den egna kommunen. Vid flera förvaltningar uppgav man att det hade funnits kvalitetsbrister i vissa av de anlitade verksamheterna. Det kunde röra sig om att man inte hade upprättat tillräcklig dokumentation om barnet eller att man hade placerat om barnet utan att meddela förvaltningen.145 Det förekom också att barn hade pla- cerats i hem som var olämpliga eller där familjehemmet inte verkade ha förstått sitt uppdrag.146 I något fall hade nämnden också uppmärksammat att hemmet i fråga inte hade något konsulentstöd.147 Jag vill understryka att det jag nu har tagit upp är exempel på brister som har förekommit, men jag har inte tillräckligt underlag för att göra några generella uttalanden om de privata utförarnas tjäns- ter. har fattat beslut om att det ska införas ett krav på tillstånd för konsulentstödda verksamheter.148 Den nya regleringen kommer sannolikt leda till att en del av de problem som jag har uppmärksammat i min undersök- ning undanröjs. Det finns därför inte skäl för mig att göra några ytterligare ut- talanden i det här sammanhanget. En privatplacering är inte någon placering i egentlig mening. Exempelvis utgår ingen ersättning från socialnämnden. I normalfallet handlar det om att barnets föräldrar i hemlandet har en överenskommelse med en familj i om att barnet ska bo där.149 En förutsättning för att nämnden ska godkänna att barnet placeras privat är att barnet inte har något vårdbehov. Nämnden har inte någon uppföljningsskyldighet enligt 6 kap. 7 b § SoL men är skyldig att överväga placeringen var sjätte månad.150 Privatplacering förekom inte i någon stor omfattning, men ett par iakttagel- ser bör nämnas.151 I båda fallen hade ett barn privatplacerats hos en släkting. hade noterat att barnens gode män hade samtyckt till privatpla- ceringen, men det fanns ingen dokumenterad kontakt med barnets föräldrar el- ler vårdnadshavare. För egen del kan jag inte se att det finns något hinder mot att en privatplacering bygger på en överenskommelse mellan barnet och famil- jen i , förutsatt att den gode mannen lämnar sitt samtycke till detta. Den stora ökningen av antalet ensamkommande barn som kom till främst ledde till att kommunerna inte hade möjlighet att 145Se t.ex. stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016. 146Social- och arbetsmarknadsförvaltningen i , dnr 5779-2016. 147Älvsjö stadsdelsförvaltning, dnr 6570-2016. 2016/17:59, socialutskottets bet. 2016/17:SoU11 och rskr. 2016/17:156. 149Jämför och unga – om social- nämndens ansvar och uppgifter, s. 41. 1506 kap. 8 § SoL. 151Socialförvaltningen i , dnr 5782-2016. 2017/18 JO1 2017/18 JO1 välja det bästa boendet eller den bästa vården för barnen. Man hade ofta inte möjlighet att ta hänsyn till barnens bästa utan fick placera barnen där det fanns Detta ledde i sin tur till att det blev ett stort antal tillfälliga placeringar, vilka också tenderade att bli för långvariga. I förhållandevis stor utsträckning har det också förekommit att barn har varit placerade i jourhem under för lång Den stora bristen på hem åt ensamkommande barn ledde också till att soci- altjänsten i stor utsträckning tvingades placera ensamkommande barn i out- Ofta var det fråga om s.k. konsulentstödda familjehem som tillhandahölls av privata utförare, och inte sällan placerades barn i sådana hem utanför den egna kommunen. På många håll tog det innan en familje- hemsutredning kunde genomföras, och inte sällan förlitade man sig helt på den utredning som den privata utföraren hade genomfört. Bristerna i utredningen av barnens behov och av boendena ledde till olämp- liga och felaktiga placeringar. En konsekvens av det blev att barnen skyndsamt behövde omplaceras när förvaltningarna upptäckte att boendena eller vården inte uppfyllde kraven. Det är olyckligt att många barn tvingades till omplacer- ingar som hade kunnat undvikas om mer resurser hade lagts på den inledande Undersökningen har visat att stora resurser ägnades åt ”brandkårs- utryckningar” i stället för strukturerat förebyggande arbete. 7 kontakter med skola och sjukvård 7.1 Ensamkommande barns rätt till skolgång och sjukvård samt ansvar Asylsökande barn har ingen skolplikt, men de har rätt till utbildning på samma villkor som andra barn som är bosatta i . För att få börja på gymnasiet måste asylsökande ungdomar dock påbörja gymnasiestudierna innan de fyller 18 år.152 Barnen ska tas emot i skolan så snart det är lämpligt med hänsyn till barnens personliga förhållanden. Det bör dock ske senast efter an- komsten till Sverige.153 När det gäller hälso- och sjukvård har asylsökande barn samma rätt till vård som andra barn. Ett asylsökande barn ska även erbjudas en hälsoundersökning om det inte är uppenbart obehövligt.154 Det är skolan och som har ansvaret för utbildningen respektive hälso- och sjukvården. ansvarar dock för att barn som vårdas utanför det egna hemmet får god vård och ska verka för att de får lämplig ut- bildning och den hälso- och sjukvård som de behöver. Det innebär att nämnden ska vara aktiv i att få till stånd undersökningar, insatser och behandlingar som barnen kan vara i behov av både i skolan och inom hälso- och sjukvården. Det kan t.ex. vara lämpligt att nämnden är delaktig när skolan tar fram ett åtgärds- program för någon som är placerad i ett familjehem eller HVB-hem.155 Vid 1527 kap. 2 §, 15 kap. 5 § och 29 kap. 2 och 3 §§ skollagen. 1534 kap. 1 a § skolförordningen (2011:185) och 12 kap. 14 § gymnasieförordningen (2010:2039). 1544, 5 och 7 §§ lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. 1556 kap. 1 och 7 §§ SoL och prop. 2012/13:10 s. 80 och 81. 2017/18 JO1 uppföljning av vården ska socialnämnden också särskilt uppmärksamma bar- nets hälsa och skolgång.156 ska samverka med andra samhällsorgan för att barn och unga i familjehem eller HVB-hem ska få lämplig utbildning och få sina behov av hälso- och sjukvård samt tandvård tillgodosedda. Nämnden ska aktivt verka för att samverkan kommer till stånd.157 I den vårdplan och genomförandeplan som socialnämnden ska upprätta när ett barn behöver vårdas utanför det egna hemmet (se avsnitt 4.4) ska nämnden uppta åtgärder och insatser som andra huvudmän har ansvar för.158 Genomförandeplanen ska som huvudregel be- skriva när och hur den unge ska kunna tillgodogöra sig sådana åtgärder och insatser.159 Det ska framgå vilka åtgärder som planeras för att barnet ska få lämplig utbildning i en förskola eller skola och för att barnet ska få sina behov av hälso- och sjukvård samt tandvård tillgodosedda.160