frsrdg · H404RB1 · 2017-02-13 00:00:00 — Årsredovisning för riksbank för påverkades verksamhet av olika ekonomiska utfall och händelser och utförde sitt uppdrag enligt följande: Tillväxten i den svenska ekonomin var relativt god trots den måttliga tillväxten i omvärlden. Enligt bedömning växte BNP . En förbättrad situation på arbetsmarknaden, den inhemska konsumtionen och bostadsinvesteringarna bidrog till utvecklingen. Antalet personer i arbetskraften och antalet sysselsatta ökade . Arbetslösheten sjönk därmed gradvis och var i genomsnitt , enligt bedömningen , vilket var lägre än 2015. är en liten och öppen ekonomi som påverkas av vad som händer i omvärlden. Penningpolitiken måste därför förhålla sig till att det var fortsatt stor osäkerhet om konjunkturutvecklingen i omvärlden och till att räntorna varit låga globalt. var det fortsatt relativt stora rörelser på de finansiella marknaderna . Inflationen, mätt som förändringen av konsumentprisindex (KPI), uppgick till i årsgenomsnitt. Om den direkta effekten av egna sänkningar av reporäntan exkluderades (KPIF) var inflationen i genomsnitt . KPIF har stigit trendmässigt , men är 2016 det sjätte året med en inflationstakt och det fanns tecken på att uppgången i inflationen bromsade in. För att understödja den positiva utvecklingen i svensk ekonomi och säkerställa inflationsuppgången bedrev en fortsatt expansiv penningpolitik. sänkte reporäntan från –0,35 till −0,och utökade köpen av svenska statsobligationer med . hade beslutat om köp av statsobligationer till ett nominellt värde av , exklusive återinvesteringar. direktion beslutade dessutom att höja beredskapen för valutainterventioner. Prognosen för när reporäntan skulle börja höjas flyttades också fram. bedömde att det svenska finansiella systemet fungerade väl som den finansiella infrastrukturen i stort sett var säker och effektiv. Systemet för stora betalningar () fungerade väl . pekade dock på ett antal sårbarheter för den finansiella stabiliteten, bland annat i det svenska banksystemet och på bostadsmarknaden. För att begränsa riskerna i det finansiella systemet rekommenderade att ett bruttosoliditetskrav skulle införas och att de nuvarande kraven på likviditetstäckningsgrad skulle utökas. Dessutom rekommenderade åtgärder för att hantera den stigande skuldsättningen hos svenska hushåll. fortsatte sedel- och myntutbytet. De äldre 20-, 50-, och 1 000-kronorssedlarna blev ogiltiga efter . introducerades de nya 100- och 500-kronorssedlarna och 1-, 2-, och 5-kronorsmynten. En stor informationskampanj genomfördes för att allmänheten, banker och handeln skulle vara välinformerade om utbytet. Jämfört med ökade resultatet med främst till följd av lägre nedskrivningar på finansiella tillgångar. Balansomslutningen ökade med till främst till följd av köp av svenska statsobligationer i syfte att göra penningpolitiken mer expansiv. Marknadsvärdet på guld- och valutareserven (inklusive nettofordringar på , IMF) steg från till . Årets resultat (miljarder kronor) Guld- och valutareserv (miljarder kronor) Totala tillgångar (miljarder kronor) Reporänta (procent) –0,50 Kort ränta (SSVX, procent) –0,70 Lång ränta (statsobligationer, procent) BNP (procentuell förändring) Arbetslöshet (procent) Inflation, mätt med KPI (procentuell förändring) Inflation, mätt med KPIF (procentuell förändring) Anm.: I tabellen presenteras utfallet för samtliga poster med undantag för uppgifterna om BNP och arbetslöshet , vilka anges enligt prognos . KPIF beräknas som KPI med fast bostadsränta. Källor: Macrobond, och I enlighet med 10 kap. 3 § lagen (1988:1385) om riksbank (riksbanks-lagen) innehåller årsredovisningen för riksbank en förvaltningsberättelse, en balansräkning, en resultaträkning samt ett uttalande om den interna styrningen och kontrollen. I förvaltningsberättelsen redogör för hur banken har bedrivit penningpolitiken, främjat ett säkert och effektivt betalningsväsende samt utfört övriga uppdrag under räkenskapsåret. I årsredovisningens bilagor redovisar även några övriga områden, såsom verksamheten vid avdelningar, remissarbetet och olika publikationer. I enlighet med 10 kap. 3 § riksbankslagen lämnar direktion denna redovisning för verksamhet till , och riksbanksfullmäktige. att fastställer resultaträkning och balansräkning för enligt förslaget i årsredovisningen. (ordförande), (förste vice ordförande), , Per , och har deltagit i beslutet. har varit föredragande. Ett fast penningvärde – prisstabilitet23 Ett säkert och effektivt betalningsväsende41 Resultaträkning och balansräkning fördelade på verksamhetsområden106 INTERN STYRNING OCH KONTROLL113 avdelningar och deras uppgifter114 riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till minne 2016119 Penningpolitiken präglades av låg inflation, stor osäkerhet om konjunkturutvecklingen i omvärlden och låga räntor globalt. Mot den bakgrunden har penningpolitiken blivit alltmer expansiv, för att värna inflationsmålets roll som nominellt ankare för pris- och lönebildningen. Det låga ränteläget har medfört risker såsom en ökad skuldsättning hos hushållen. Riskerna förknippade med hushållens skuldsättning behöver hanteras med riktade åtgärder inom makrotillsynen, bostadspolitiken och skattepolitiken. Indragningen av de gamla sedlarna fungerade väl, och vi introducerade de nya 100- och 500-kronorssedlarna och de nya mynten. En annan viktig fråga för oss var att bidra till diskussionen om roll och uppgifter, bland annat med utgångspunkt i utvärdering av penningpolitiken 2010–2015. Mer expansiv penningpolitik för att värna inflationsmålet bedriver en ovanlig penningpolitik. Reporäntan, som 2015 sänktes till negativa nivåer, sänktes ytterligare och låg vid utgången av 2016 på –0,. fortsatte också att köpa statsobligationer. Vid utgången av 2016 hade beslutat om köp av statsobligationer till ett nominellt värde av . Penningpolitiken förs mot bakgrund av en stor osäkerhet om den ekonomiska utvecklingen i omvärlden. , som är en liten, öppen ekonomi, påverkas i stor utsträckning av vad som händer i vår omvärld. Ränteläget i världen har fallit , och styrräntorna i världen är mycket låga. I en sådan miljö, och i ett läge där den svenska inflationen har legat under målet , har det varit nödvändigt att bedriva en alltmer expansiv penningpolitik. Syftet med den förda penningpolitiken är att inflationen ska stiga och stabiliseras runt målet på och att inflationsförväntningarna ska hållas förenliga med inflationsmålet. Att förtroendet för inflationsmålet bevaras är viktigt. Ett trovärdigt inflationsmål lägger grunden för en välfungerande pris- och lönebildning och främjar på så sätt en god ekonomisk utveckling. Den expansiva penningpolitiken har varit en bidragande orsak till att tillväxten i har hållits på goda nivåer trots den svaga utvecklingen i omvärlden. steg inflationen mätt som både KPI och KPIF, och inflationsförväntningarna närmade sig . Riskerna i det finansiella systemet måste hanteras Lågräntemiljön medför också risker. Särskilt i ett läge med långvarigt låga räntor finns risken att hushåll och företag fattar beslut baserade på en orealistisk bild av det långsiktiga ränteläget. Det finns då en risk för uppblåsta tillgångspriser som kan komma att korrigeras. En sådan situation skulle kunna innebära att konsumtionen och produktionen minskar och att samhällsekonomin påverkas negativt. har lyft fram den ohållbara utvecklingen på den svenska bostadsmarknaden som en av de allvarligaste riskerna för den svenska ekonomin. Problemen på bostadsmarknaden beror i grunden på faktorer som inte är kopplade till penningpolitik. Utbudet förmår inte möta efterfrågan, och ett antal reformer behövs för att öka byggandet. Det behövs också en översyn av skattesystemet, så att hushållens incitament att skuldsätta sig minskar. Villkoren för bolånetagare i sticker ut i ett internationellt perspektiv. Som framgår av finansiella stabilitetsrapporter lånar många hushåll till rörlig ränta, amorterar i liten utsträckning och har hög skuldsättning. Det här är en utveckling som började redan innan penningpolitiken gjordes mycket expansiv. Men med mycket låga räntor blir riskerna större. har i två rapporter (Finansiell stabilitet, 2016:1 respektive 2016:2) lyft fram ett antal tänkbara åtgärder för att stävja den riskfyllda utvecklingen En annan fråga är hur penningpolitiken påverkar balansräkning. I ett samhällsekonomiskt perspektiv är effekten på balansräkning av underordnad betydelse. Men det är förstås angeläget att vi tydliggör hur den negativa räntan och obligationsköpen påverkar finanser. Storleken på de vinster och förluster som gör påverkar de utdelningar som vi kan leverera till staten. behöver också ha en balansräkning som inte undergräver dess finansiella oberoende. balansräkning har ökat kraftigt , vilket i sig ökar riskerna. Det skapar utrymme för både större vinster och större förluster. har fört en politik som går ut på att pressa ned marknadsräntorna, bland annat genom obligationsköp. Det har lyckats, och med lägre marknadsräntor har också värdet på obligationsportfölj ökat. Men det är viktigt att vara medveten om att den här situationen kommer att ändras. ränteprognoser talar för framtida förluster och därmed lägre, och ibland till och med uteblivna, utdelningar till staten. Vi gör bedömningen att finansiella ställning, trots de högre riskerna, är tillfredsställande. Bidrag till diskussionen om centralbankers roll Finanskrisen och dess efterspel har lett till en internationell diskussion om hur det finansiella systemet fungerar och om vilka regleringar som är nödvändiga. har bidragit till diskussionen på flera sätt. Jag själv ägnade, i och med mitt ordförandeskap i för banktillsyn, mycket tid åt utformningen av det nya kapitaltäckningsregelverket III. I många länder förs, i kölvattnet av finanskrisen, också en diskussion om roll. I presenterade professor och sin utvärdering av penningpolitik –2015 som de skrivit på uppdrag av . Direktionen och fullmäktige lämnade remissvar på utvärderingen, och deltog i utfrågningar i finansutskottet. Vid sidan av utvärderingen arrangerade en konferens med internationella experter om centralbankernas mandat. Vi ser fram emot fortsatta diskussioner som kommer. Kontantutbytet går enligt plan fortsatte sedel- och myntutbytet. De äldre 20-, 50- och 1 000-kronorssedlarna blev ogiltiga efter . Indragningen föregicks av en stor annonskampanj för att uppmärksamma allmänheten på att sedlarna skulle bli ogiltiga. hade av värdet av de äldre 20-, 50-, och 1 000-kronorssedlarna som fanns vid utbytets start lämnats in till . introducerades de nya 100- och 500-kronorssedlarna och de nya 1-, 2- och 5-kronorsmynten. påbörjades en kampanj för att informera om den andra etappen av utbytet. som sedelutbytet genomfördes minskade kontantanvändningen i relativt snabb takt. Det står klart att den svenska betalningsmarknaden är i förändring. poängterade att strukturomvandlingen är positiv men behöver gå i en takt som inte skapar problem för vissa grupper eller utestänger någon från betalningsmarknaden. Vi analyserade också hur framtidens betalningsmarknad kan komma att se ut och vilken roll kan tänkas fylla där. Bör till exempel ge ut elektroniska pengar, och hur skulle det i så fall gå till? Det här är ett analysarbete som kommer att pågå . God arbetsmiljö och satsning på ledar- och medarbetarskap arbetar kontinuerligt med frågor om arbetsmiljö. genomförde en stor satsning på ledar- och medarbetarskap. Alla medarbetare erbjöds ett program där de fick lära sig att leda sig själva och coacha sina kollegor. Programmet gav också redskap för att hantera stress. Det är min förhoppning att vårt utvecklingsarbete stärker som organisation så att vi fortsätter att vara en attraktiv arbetsplats som kan attrahera och behålla många duktiga medarbetare. är och en myndighet under . ansvarar för penningpolitiken med målet att upprätthålla ett fast penningvärde. Det andra huvuduppdraget som har är att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Ett fast penningvärde – prisstabilitet Enligt lagen (1988:1385) om riksbank (riksbankslagen) ska upprätthålla ett fast penningvärde, vilket innebär att inflationen ska vara låg och stabil. har preciserat ett mål för inflationen som säger att den årliga ökningstakten av konsumentprisindex (KPI) ska vara . Nivån på inflationsmålet beslutades . Ett väldefinierat mål som kunde utgöra ett tydligt ankare för pris- och lönebildningen ansågs nödvändigt för att bryta med den tidigare utvecklingen med hög och varierande inflation, och skapa förutsättningar för en gynnsammare ekonomisk utveckling. Med ett mål som innebär viss inflation snarare än en helt oförändrad prisnivå blir det lättare att stimulera ekonomin i lågkonjunkturer och att anpassa reallönerna i ekonomin på ett sätt som är gynnsamt för sysselsättningen och produktivitetsutvecklingen. Dessutom var i linje med inflationsmålen i andra industriländer. beskriver och förklarar inflationen och penningpolitiken även med andra inflationsmått än KPI. Ett viktigt sådant mått är KPIF (KPI med fast bostadsränta) där inflationen rensats från räntekostnader för egnahemsboenden som direkt påverkar KPI när ändrar reporäntan. penningpolitik inriktas på att uppfylla inflationsmålet och stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken, vars syfte är att uppnå en hållbar tillväxt och hög sysselsättning. Detta görs genom att förutom att stabilisera inflationen runt inflationsmålet även strävar efter att stabilisera produktion och sysselsättning runt långsiktigt hållbara utvecklingsbanor. Inflationsmålet är dock överordnat. För att påverka inflationen och den ekonomiska utvecklingen beslutar om nivån på sin styrränta, den så kallade reporäntan. Reporäntan påverkar andra räntor i ekonomin och därmed den ekonomiska aktiviteten och inflationen. kan dessutom sätta in kompletterande åtgärder för att göra penningpolitiken mer expansiv, till exempel köp av värdepapper. Ett annat viktigt syfte med kompletterande åtgärder kan vara att signalera att gör vad som behövs för att inflationsförväntningarna ska vara förenliga med inflationsmålet. Ett säkert och effektivt betalningsväsende – finansiell stabilitet ska enligt riksbankslagen främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. I riksbankslagen framgår också att har ansvar för kontantförsörjningen och får tillhandahålla ett centralt betalningssystem (). För att betalningar och kontantförsörjning ska fungera väl krävs ett stabilt finansiellt system. måste därför, liksom andra centralbanker, värna den finansiella stabiliteten genom att ha förmågan att hantera finansiella kriser och andra allvarliga störningar i det finansiella systemet. Det gör framför allt genom att tillföra likvida medel till systemet och genom ett kontinuerligt förebyggande arbete och krishantering. Finansiell stabilitet är dessutom en förutsättning för att ska kunna uppnå sitt lagstadgade mål – att upprätthålla ett fast penningvärde. Det beror på att de finansiella marknaderna och deras sätt att fungera påverkar genomslaget för penningpolitiken. Förebyggande arbete och krishantering definierar finansiell stabilitet som att det finansiella systemet upprätthåller sina grundläggande funktioner och dessutom har motståndskraft mot störningar som hotar dessa funktioner. strävar efter att förebygga hot mot den finansiella stabiliteten genom att löpande analysera utvecklingen i det finansiella systemet och i ekonomin i övrigt samt genom att informera om och uppmärksamma risker som byggs upp. Analysen fokuserar främst på de stora svenska bankkoncernerna (, Nordea, och ), finansmarknadernas funktionssätt och den finansiella infrastruktur som behövs för att allmänhetens betalningar och de svenska finansmarknaderna ska fungera. arbetar förebyggande genom att offentligt och i dialog med aktörerna i det finansiella systemet, både i och internationellt, uppmärksamma risker och händelser som kan innebära hot mot den finansiella stabiliteten. ger i detta sammanhang rekommendationer dels till banker och andra aktörer på de finansiella marknaderna, dels till lagstiftaren och andra myndigheter med målet att upplysa om risker och lämpliga åtgärder för att minska dessa. påverkar också utformningen av lagar och regler för tillsyn och krishantering genom att svara på remisser och konsultationer och aktivt delta i arbetet i flera internationella organisationer. Det internationella samarbetet är viktigt av flera skäl. Den globaliserade finanssektorn behöver ha ett tydligt och kraftfullt regelverk. Dessutom krävs samarbete för att man kontinuerligt ska kunna anpassa och förstärka formerna för samordnad övervakning och tillsyn mellan nationella myndigheter. Samarbetet är också viktigt för att det ger möjligheter att utbyta information, diskutera aktuella risker och utveckla arbetet med att förebygga risker. Om en finansiell kris inträffar delar , , och Riksgälden ansvaret för att hantera krisen på ett sätt som minimerar de samhällsekonomiska kostnaderna. Detta samarbete bedrivs främst i det finansiella stabilitetsrådet. Rådet är ett mötesforum och inte ett beslutsfattande organ. Det innebär att de representerade myndigheterna kan föra fram sina åsikter om vad de tycker ska åtgärdas, men beslut om vilka åtgärder som ska vidtas fattas självständigt av myndigheterna inom deras respektive ansvarsområden. Rådet diskuterar även andra frågor som rör finansiell stabilitet och möjliga åtaganden för att motverka uppbyggnaden av finansiella obalanser. krishantering kan delas in i tre huvudsakliga moment: tillförsel av likviditet till det finansiella systemet, kommunikation av bedömningar samt samarbete med myndigheter och organisationer i och utlandet. Tillförsel av likviditet innebär att banker via stående eller tillfälliga faciliteter lånar hos . kan också ge likviditetsstöd till enskilda institut på särskilda villkor. En mer utförlig beskrivning av förbyggande arbete och krishantering finns i skrift och finansiell stabilitet (2013). Säkra och effektiva finansiella överföringar Ett sätt för att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende är att tillhandahålla det centrala betalningssystemet som gör det lättare för marknadsaktörerna att göra finansiella överföringar sinsemellan utan kredit- eller likviditetsrisker. hanterar stora betalningar mellan banker och andra aktörer på ett säkert och effektivt sätt. I stort sett samtliga betalningar i svenska kronor som inte görs internt i en enskild bank hanteras i någon form genom . Därmed har en avgörande betydelse för att det svenska finansiella systemet ska fungera väl. Därför har satt höga mål för dess tillgänglighet och funktionalitet. beskrivs ytterligare i avsnittet Betalningssystemet på sidan 55. har dessutom en stor betydelse för det penningpolitiska styrsystemet. Räntorna på deltagarnas konton i är nämligen direkt kopplade till reporäntan. Dessa räntor styr de kortare räntorna på de finansiella marknaderna. genomför också själv olika transaktioner genom , exempelvis penningpolitiska transaktioner av olika slag, och lämnar krediter vid extraordinära åtgärder. Mer information om och det penningpolitiska styrsystemet finns i Den svenska finansmarknaden (2016). Säker och effektiv kontantförsörjning I uppdrag att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende ingår också ensamrätten att ge ut sedlar och mynt i och att ansvara för kontantförsörjningen. Detta innebär att tillhandahåller sedlar och mynt, makulerar uttjänta sedlar och mynt och löser in ogiltiga sedlar. Målet är att säkerställa att sedlar och mynt är av hög kvalitet och att kontantförsörjning är säker och effektiv. Allmänheten och de företag som hanterar kontanter ska ha ett stort förtroende för sedlar och mynt och för kontantförsörjningen. följer också utvecklingen på betalningsmarknaderna och analyserar användningen av kontanter och alternativa betalningsmedel i ekonomin. är en myndighet under . utser ledamöterna i riksbanksfullmäktige, och riksbanksfullmäktige utser i sin tur ledamöterna i direktion. Fullmäktige ska också övervaka och kontrollera direktionens arbete. direktion fattar de penningpolitiska besluten utan att vare sig söka eller ta instruktion från någon annan. Genom att delegera uppgiften att hålla inflationen låg och stabil till har gett penningpolitiken ett långsiktigt perspektiv och skapat förutsättningar för att inflationsmålet ska uppfattas som trovärdigt. Den självständiga ställningen tar sig också uttryck i finansiella oberoende som säkras bland annat genom att har rätt att förvalta finansiella tillgångar. Syftet med tillgångsförvaltningen är att säkerställa att banken kan uppfylla sitt lagstadgade mål och utföra sina uppdrag, exempelvis genom att genomföra penningpolitiken, ha beredskap att intervenera på valutamarknaden och kunna ge tillfälligt likviditetsstöd till banker. Tillgångarna måste därför vara sammansatta så att uppdragen alltid kan utföras. Fördjupad information om tillgångsförvaltningen finns på sidan 63. lägger stor vikt vid att vara öppen och tydlig i sin verksamhet. En bred krets av utomstående ska kunna förstå vad gör och varför. Genom att är öppen och tydlig med vad som ligger till grund för de penningpolitiska besluten ökar trovärdigheten för inflationsmålet. Det skapar dessutom förtroende för hur bedömer och hanterar situationen på de finansiella marknaderna. Att redogör för sina bedömningar bidrar också till att marknadsaktörerna kan bilda sig en uppfattning om den ekonomiska utvecklingen och riskerna i det finansiella systemet. självständiga ställning ställer också stora krav på kommunikation och insyn i bankens verksamheter så att dessa kan granskas och utvärderas av allmänheten och . Öppenheten tar sig till exempel uttryck i att på sin webbplats publicerar protokoll och beslutsunderlag från direktionens sammanträden samt detaljerade protokoll från de penningpolitiska sammanträdena. Mycket av analysarbete presenteras även i rapportform (se bilaga 3). Dessutom är de modeller som använder i sitt analysarbete offentliga. 1 – Översyn av riksbankslagen presenterade professor och en utvärdering av penningpolitik –2015. Utvärderingen var beställd av finansutskott och var den tredje externa och oberoende utvärderingen av penningpolitik som skett på uppdrag av . Rapporten utvärderar inte enbart penningpolitiken utan berör också finansiella stabilitetsarbete samt organisation och redovisningsansvar. Sammanlagt gav utvärderarna 15 rekommendationer. I samband med presentationen av rapporten informerade finansutskottet om att rapporten också var startskottet för en kommande översyn av riksbankslagen. lämnade direktion sitt remissvar på utvärderingen. Fullmäktige lämnade också ett remissvar. Direktionen välkomnade i sitt remissvar den kommande översynen av riksbankslagen och betonade särskilt vikten av att verksamhetsområdet finansiell stabilitet ses över och att ansvar på detta område förtydligas. I linje med utvärderarna framhöll direktionen också vikten av att revidera det organisatoriska och legala ramverket för makrotillsynen och menade att det bör utredas på nytt. Direktionen pekade också på att utvärderarna lyft fram flera penningpolitiska frågor som förtjänar ytterligare analys och diskussion, till exempel hur detaljerat målet för penningpolitiken ska formuleras i lagen. Direktionen noterade också att det finns flera fördelar med att byta variabel för inflationsmålet från KPI till KPIF eller HIKP (det EU-harmoniserade indexet för konsumentpriser) och välkomnade en fortsatt diskussion om frågan. Direktionen instämde i Goodfriends och rekommendation att penningpolitiken även i fortsättningen ska fokusera på att uppnå inflationsmålet och därutöver ta hänsyn till den ekonomiska utvecklingen. deltog direktionen i en öppen utfrågning i finansutskottet om utvärderingen, och riksbankschef deltog även i en sluten utfrågning i finansutskottet inför översynen av riksbankslagen. presenterade finansutskottet sitt betänkande med anledning av utvärderingen.