frsrdg · H504JO1 · 2017-11-14 00:00:00 — kom till platsen gick J.L. ut på innergården. Poliserna bedömde där att hans hot inte var allvarligt menade. De bedömde också att J.L. var uppenbart påverkad och att han kunde antas utgöra en fara för sig själv. Jag har inget att invända mot bedömningen att J.L:s tillstånd var sådant att han kunde omhändertas. Av utredningen framgår vidare att polis kallades till en adress där J.L. befann sig på besök. En person hade ringt till polisen och upp- gett att J.L. var så berusad att hans kamrater inte kunde ta hand om honom och att J.L. ofredat grannar på adressen. När polisen kom till platsen uppgav J.L:s kamrater att de försökt att lugna ned honom men inte lyckats och att de var oroliga för vad han skulle kunna ta sig till. befann sig då på en innergård men sprang därifrån. En polis sprang i kapp honom. Poliserna bedömde att J.L. var kraftigt berusad, att han inte kunde ta hand om sig själv och att han kunde antas utgöra en fara för sig själv. Jag har inget att invända mot bedömningen att J.L:s tillstånd var sådant att han kunde omhändertas. anträffades på en innergård och inte i en bostad. Som jag nämnt ovan finns inget förbud mot omhändertaganden för berusning på en innergård till ett flerfamiljshus. Det finns ingen uppgift i utredningen som tyder på att polisen förmått J.L. att lämna de bostäder han befunnit sig i när polisen kontaktades. Det finns därför inte grund för någon kritik mot för besluten att omhänderta J.L. för berusning 2015. Av utredningen framgår att J.L. ringde till polisen och sa att han skulle skada sig själv. Polisen skickade en patrull till J.L:s bostad. När patrullen var på väg sa J.L. i telefonsamtal med polisens operatör att han inte ville att polisen skulle komma dit och att han inte skulle släppa in dem. under samtalet sa han dock att han skulle gå ut och vänta på poli- sen. När polisen kom till platsen gick J.L. ut i trapphuset. Han bad poliserna att få tala med dem på innergården. Poliserna bedömde där att J.L. var mycket berusad, att han inte kunde ta hand om sig själv och att han kunde antas utgöra en fara för sig själv. Jag har inget att invända mot bedömningen att J.L:s till- stånd var sådant att han kunde omhändertas. anträffades i trapphuset och alltså inte i bostaden. Ett trapphus i ett fler- familjshus kan inte anses vara ett område som hör till en bostad i den mening som avses i bestämmelserna om omhändertagande för berusning. Det finns där- för inget förbud mot omhändertaganden för berusning där. Som jag redogjort för ovan finns inte heller något förbud mot omhändertagande på innergården till ett flerfamiljshus. Det finns därför inte grund för någon kritik mot Polis- myndigheten för beslutet att omhänderta J.L. 2017/18 JO1 POLIS, ÅKLAGARE OCH Den som av säkerhetsskäl inte får behålla sina kläder i en polisarrest bör normalt erbjudas en filt eller något liknande (Dnr 2817-2015) Beslutet i korthet: En person greps av polisen och blev av säkerhetsskäl placerad i en arrestcell utan några andra kläder på sig än sina kalsonger. Enligt beslutet har JO inte något att invända mot en rutin som innebär att kläder med snören inte tillåts i en cell på grund av risken för självmord, även om någon sådan faktisk risk inte konstaterats i det enskilda fallet. En sådan rutin förenklar avvisiteringen och är dessutom i de intagnas intresse. Den som av säkerhetsskäl inte får behålla sina kläder bör dock normalt erbjudas en filt eller något liknande. JO kritiserar för att den gripne inte erbjöds en filt när han befann sig i cellen och när han förhördes. greps misstänkt för brott vid sitt hem i strax efter . Han fördes till polisstationen i där han avvisiterades och sattes in i arresten . Vid ankomsten till arresten hade D.T. på sig en t-shirt och träningsbyxor med ett snöre i byxlinningen. Han informerades om att han i enlighet med ar- restens rutiner fick behålla ett plagg på överkroppen och ett på underkroppen. Kläder med snören tillåts inte i arresten på grund av risken för självmordsför- sök, och han informerades därför om att han fick ha på sig sina kläder om han tog bort snöret ur byxorna. vägrade detta och klädde i stället av sig samt- liga kläder utom sina kalsonger. i arresten klagade . på att han frös. höll polisen ett 15–långt förhör med D.T. i ett närlig- gande rum. Förhöret genomfördes med D.T. klädd i kalsonger. Gripandet anmäldes till åklagaren som beslutade att häva gripandet. Hävningsbeslutet verkställdes strax därefter av polisen. I en anmälan till JO förde D.T. fram klagomål mot , polis- region , lokalpolisområde för hur han behandlades i arresten. JO tog del av handlingar i ärendet och hämtade in muntliga upplysningar från några av de poliser som närvarat under ingripandet. Därefter anmodades Polis- myndigheten att yttra sig över hur D.T. behandlats i arresten och vilka övervä- ganden som gjorts i fråga om hans klädsel under förhöret. POLIS, ÅKLAGARE OCH 2017/18 JO1 () yttrade sig efter att upplys- ningar hämtats in från de poliser som närvarade vid ingripandet. När det gäller de omständigheter som JO beslutat att granska närmare lämnade poliserna följande upplysningar. Under transporten till arresten var D.T. mycket sur och irriterad över att han gripits. informerades vid avvisiteringen om vilka kläder han kunde ha på sig i cellen blev han mycket arg, vägrade dra ut snöret ur träningsbyxorna och klädde i stället av sig samtliga kläder, förutom kalsongerna. i arresten klagade . på att han frös. Han erbjöds då sina kläder men utan snöre i byxorna. höll fast vid att han inte ville dra ut snöret. informerades även om att han kunde ta på sig sin t-shirt. De letade efter andra kläder till D.T., men vid det aktuella tillfället fanns inte några ersättningskläder att tillgå på arrestavdelningen. Det fanns filtar, men dessa var avsedda för dem som anhål- lits och inte för gripna personer. Om det hade funnits kläder att låna ut hade D.T. självklart fått låna dessa. Under förhöret hade D.T. kunnat ha på sig sin t-shirt och sina byxor om han hade dragit ur snöret ur dessa. På polisstationen fanns endast den personal som medverkat vid ingripandet. Samtliga omständigheter gjorde att de bedömde att förhöret kunde genomföras trots att D.T. endast hade kalsonger på sig. När det gäller de omständigheter som JO beslutat att granska närmare gjorde myndigheten följande bedömning. Utifrån att D.T. har erbjudits sina kläder i den form de kan bäras i arresten för att minimera risken för ett självmordsförsök men att han själv har tagit av sig kläderna och sedermera vägrat att ta på sig kläderna anser Polismyn- digheten att poliserna, avseende D.T:s klädsel i arresten, har agerat korrekt och på bästa möjliga sätt utifrån förutsättningarna. anser att det mest lämpliga är att den misstänkte har på sig kläder vid ett förhör. Är detta inte genomförbart torde det näst mest lämpliga vara att erbjuda den misstänkte en filt att ta på sig under förhöret. finner vid en sammantagen bedömning att poliserna inte har agerat felaktigt avseende D.T:s klädsel under förhöret eftersom han själv vägrat att ta på sig sina kläder. anser dock att det hade varit lämpligt att erbjuda en filt till D.T. under förhöret även om dessa endast är till för de personer som är anhållna. 2017/18 JO1 POLIS, ÅKLAGARE OCH Sammanfattningsvis anser att poliserna, avseende D.T:s klädsel under förhöret, inte har agerat felaktigt men att det hade varit lämp- ligt att erbjuda en filt. I övriga delar anser att poliserna har agerat korrekt och på bästa möjliga sätt utifrån förutsättningarna. kommenterade yttrande och förde fram att han inte erbjudits att ta på sig sina kläder igen innan gripandet hävdes, inte ens under förhöret. Han tror att det endast var i arresten. I ett beslut anförde JO Renfors följande. Bestämmelser om behandling av den som är gripen, anhållen eller häktad på grund av brott och som av den anledningen förvaras i polisarrest finns främst i häkteslagen. Som en allmän utgångspunkt för verkställighetens utformning anges att varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med ett frihetsbe- rövande, samt att verkställigheten ska utformas så att negativa följder av fri- hetsberövandet motverkas. (Se 1 kap. 4 och 5 §§ häkteslagen.) Vid tiden för ingripandet gällde föreskrifter och all- männa råd om polisarrester (915-1). Av 1 § framgick att en polisarrest ska vara tillräckligt uppvärmd, vädrad och upplyst. Nya föreskrifter om polisarrester trädde i kraft . Enligt dessa ska en intagen vid behov förses med kläder och skor, vilket dock i vissa fall får begränsas. Enligt de allmänna råden till föreskrifterna bör den intagne alltid ha något att skyla sig med, och en intagen får inte vistas i arresten utan kläder än vad som är nödvändigt för den intagnes egen säker- het. (Se 3 kap. 3 § föreskrifter och allmänna råd om polis- arrester, 2015:7, FAP 102-1.) JO har tidigare framhållit att det inte är acceptabelt att låta en person vistas i arresten utan kläder . JO:s beslut i ärendena med dnr 6237-2012 och 6914-2012.) Av utredningen framgår att D.T. befann sig i en cell i arresten i iklädd endast kalsonger. Han hade efter avvisiteringen erbjudits att ta på sig sin t-shirt och sina träningsbyxor, om han tog ut snöret ur byxlinningen, men det ville han inte göra. Trots att D.T. senare klagade på att det var kallt i arresten fick han inte några ersättningsklä- der eller någon filt. De poliser som var närvarande har förklarat att det inte fanns några ersättningskläder och att en filt enligt rutinerna endast fick erbjudas den som är anhållen. Någon bedömning av om D.T. var självmordsbenägen eller inte har inte dokumenterats. Jag har inget att invända mot en rutin som innebär att kläder med snören inte tillåts i en cell på grund av risken för självmord, även om någon sådan faktisk POLIS, ÅKLAGARE OCH 2017/18 JO1 risk inte konstaterats i det enskilda fallet. En sådan rutin förenklar avvisiter- ingen och är dessutom i de intagnas intresse. Utredningen ger inget klart besked om D.T. erbjöds att ta på sig sina kläder när han klagade på att det var kallt i arresten. Som redovisats ovan ska varje intagen bemötas med respekt och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med ett frihetsberövande. I detta ligger enligt min mening att en intagen normalt bör erbjudas en filt eller något liknande, om han eller hon av säkerhetsskäl inte kan få behålla sina kläder. När det inte fanns några ersätt- ningskläder tillgängliga i arresten hade den mest naturliga åtgärden varit att erbjuda D.T. Att detta inte gjordes med hänvisning till en intern rutin enligt vilken filtar bara fick erbjudas anhållna är naturligtvis inte godtagbart. kan inte undgå kritik för hur man hanterade situationen. D.T:s klädsel under förhöret Även när D.T. förhördes hade han enbart kalsonger på sig. De poliser som ge- nomförde förhöret har som förklaring till detta uppgett att D.T. vägrade ta på sig sina kläder om han inte fick behålla snöret i sina byxor, att det varit fråga om ett kortare förhör i ett närliggande rum och att endast de poliser som med- verkat under ingripandet fanns i lokalerna. Någon förklaring till varför D.T. inte kunde ha på sig sina byxor med snöret i under förhöret har inte lämnats. Jag kan också konstatera att poliserna och D.T. har skilda uppfattningar i fråga om han över huvud taget erbjöds att ta på sig några kläder inför förhöret. Jag ser dock ingen anledning att närmare utreda hur det förhåller sig med den sa- ken. Den som förhörs som misstänkt för ett brott befinner sig i en situation där han eller hon är utsatt för statens maktbefogenheter. När den misstänkte dess- utom är frihetsberövad rör det sig om en av de mest ingripande formerna av myndighetsutövning. Det är då av grundläggande betydelse att den misstänktes person och integritet respekteras samt att hans eller hennes möjligheter att ta till vara sin rätt inte träds för när. Enligt har poliserna inte agerat felaktigt när det gäller D.T:s klädsel under förhöret. Myndigheten anser dock att det hade varit lämp- ligt att erbjuda honom en filt. Att förhöret med D.T. genomfördes på det sätt som skedde var enligt min mening inte bara olämpligt. Det innebar också att han inte bemöttes med den respekt för sin person och integritet som omständigheterna krävt. Att det endast hölls ett kort förhör och att några andra personer än de ingripande poliserna inte var närvarande saknar betydelse. Oavsett anledningen till att D.T. bara hade kalsonger på sig när han skulle föras till förhörsrummet borde förhöret inte ha genomförts utan att han fick ta på sig sina kläder eller i vart fall erbjudits en filt. ska kritiseras för det inträffade. Det är av stor vikt att polisens verksamhet genomsyras av ett professionellt och humant förhållningssätt. Den som blir föremål för ett polisingripande får aldrig utsättas för större obehag eller vållas större olägenhet än vad som är motiverat 2017/18 JO1 POLIS, ÅKLAGARE OCH i det enskilda fallet. behandling av D.T. har inte levt upp till de krav som man kan ställa på polisen i ett fall som detta. Jag välkomnar att det i föreskrifter och allmänna råd om polisarrester numera anges att en intagen vid behov ska förses med kläder och skor samt att han eller hon alltid bör ha något att skyla sig med. Den som är frihetsberövad ska även normalt ha möjlighet att besöka en toalett (Dnr 4945-2016) Beslutet i korthet: En kvinna hade omhändertagits för berusning och bad att få använda toaletten. Personalen i polisens arrest hänvisade henne till att kissa i ett hål i golvet utan möjlighet att spola. Anledningen till det var hu- vudsakligen en lokal rutin vid arresten enligt vilken frihetsberövade perso- ner normalt inte tas ut ur cellerna för toalettbesök . I beslutet uttalar JO att en sådan rutin inte är acceptabel och inte heller förenlig med hur den som är intagen i en polisarrest ska bemötas och be- handlas. JO kritiserar för att kvinnan hänvisades till att uträtta sina behov i ett hål i golvet när hon bad att få använda toaletten. JO uttalar också att rätten för en frihetsberövad person att använda en toalett i vissa fall kan behöva begränsas, t.ex. om den frihetsberövade per- sonens tillstånd är sådant att han eller hon inte kan tas till en toalett, och att det är godtagbart att en frihetsberövad person ibland kan behöva vänta på att få besöka toaletten om det är nödvändigt av säkerhetsskäl eller på grund av arrestantvakternas arbetsbelastning. JO framhåller dock att bemanningen i en arrest måste vara dimensionerad så att det under dygnets alla timmar är möjligt att låta frihetsberövade personer besöka en toalett inom rimlig tid. JO kritiserar också för att kvinnan endast fick ha un- derkläder på sig i arrestlokalen och för att hon inte erbjöds t.ex. en filt att värma och skyla sig med. I en anmälan till JO förde C.H. fram klagomål mot , polisregion , bl.a. för hur E.N. behandlades i polisens arrest sedan hon omhändertagits för berusning. De anförde huvudsakligen följande. På polisstationen tvingades E.N. att ta av sig alla kläder inför tre manliga poliser eller arrestantvakter. Hon fick endast ha trosor på sig. att få gå och kissa och byta sin binda. Arrestantvakterna svarade att hon fick kissa på golvet och tittade sedan på när hon gjorde det. Hon var därefter naken i cellen i . POLIS, ÅKLAGARE OCH 2017/18 JO1 () yttrade sig om behandlingen av E.N. Inför yttrandet hade de befattningshavare som deltagit i om- händertagandet och tillsynen av E.N. fått tillfälle att lämna upplysningar. anförde att E.N. fördes in till polisstationen i kl. 0.20 av polisassistenterna . Vid avvisiteringen fick hon lämna ifrån sig vissa klädesplagg. Ste- fan Svensk och satte in E.N. i en cell kl. 0.28 efter beslut av stationsbefälet . gjorde en säkerhetsbedömning av E.N. och beslutade om tillsyn . Tillsynen av E.N. utövades av arrestantvakterna . frigavs kl. 5.48 efter beslut av . De berörda befattningshavarna lämnade följande upplysningar. , gruppchef i lokalpolisområde , har uppgivit i hu- vudsak följande. Han tjänstgjorde som stationsbefäl och hade till uppgift att förmanspröva omhändertagandet av E.N. och föredrog ärendet för honom i samband med att förmansprövningen genomfördes i arresten. Avvisiteringen genomfördes av och skedde avskilt utan insyn från manliga kollegor. Efter att avvisiteringen var genomförd leddes E.N. in i en poliscell. hade vid det tillfället på sig en body som liknade ett linne med tillhörande trosa (likt en baddräkt). Det gjordes aldrig gällande att E.N. vid tillfället hade sin menstruation. Det nämndes aldrig i sammanhanget att hon hade binda eller tampong. Arrest- personalen tillät E.N. att lämna cellen för att kissa, efter att ha kontrollerat saken med honom. Inte heller då nämndes att E.N. Detta skedde någon timme efter att förmansprövningen hade genomförts. Han var vid tillfället ute i arresten och bevittnade när E.N. under ledning av arrestper- sonalen besökte toaletten. Detta är emellertid inte infört i tillsynsbladet och anledningen till det är oklar. nämnde vid toalettbesöket att hon aldrig hade känt sig mer kränkt. Hon sade även att hon inte kunde kissa. hade vid det tillfället på sig sin body. Arrestpersonalen som löpande genomförde tillsyn av E.N. berättade för honom att hon själv hade klätt av sig naken i cellen för att använda sin body likt ett täcke. Hans uppfattning är att E.N. behandlades väl av samtlig personal. har uppgivit i huvudsak följande. Han genomförde intrans- porten av E.N. tillsammans med kollegan . Han kan inte minnas vem som gjorde skyddsvisitationen av E.N. innan hon blev insatt i bilen. var kraftigt berusad, luktade alkohol och var labil i sitt humör. Han föredrog ärendet för som beslutade att omhändertagan- det skulle bestå. genomförde en första visitation av E.N:s smycken, skor och andra tillhörigheter bakom en skiljevägg utan insyn från honom eller de andra som fanns i inskrivningsrummet. ge- nomförde senare en andra och grundligare visitation av E.N. i cellen, även denna utan insyn från övrig personal som vistades i inskrivningsrummet. Han var ansvarig för att skriva avvisiteringsblanketten medan var fysiskt närvarande vid avvisiteringen av E.N. Han var inte närva- rande vid avvisiteringen inne i arresten och deltog inte i diskussionen om vad E.N. skulle ha på sig. Han kan inte erinra sig att E.N. 2017/18 JO1 POLIS, ÅKLAGARE OCH hade mens eller behövde besöka toaletten i samband med att hon sattes in i cellen. [– – –] har uppgivit i huvudsak följande. [– – –] hade tillsammans med sin kollega omhändertagit en kvinna enligt LOB. Eftersom åkte i en patrull med en manlig kollega och avvi- siteringen av kvinnor ska skötas av en kvinna, åkte hon med in till arresten för att ombesörja avvisiteringen. [– – –] Väl inne i arresten placerades E.N. på en avskild bänk eftersom det var fullt på de ordinarie avvisiteringsbänkarna. Avvisiteringen inne i arrestlokalen gjordes för att plocka av E.N. hennes tillhörigheter såsom smycken och skor. befann sig i närheten, likaså stationsbefälet . förmansprövade omhändertagandet och lät det bestå. Hon tog ensam med sig E.N. in i en cell för en grundlig avvisitering i avskildhet. När det gäller kvinnor brukar de ta med dem in i cellen för att se till att de inte har otillåtna föremål innanför kläderna och ta av bl.a. behå. Som hon kommer ihåg det hade E.N. en body på sig och fick behålla denna på. hade i vart fall klädesplagg på sig. Hon kommer inte ihåg vad för sorts plagg E.N. hade på sig på nederkroppen när hon fördes in till arresten. Normalt tillåter man ett par byxor och om E.N. inte hade dessa på sig i cellen så berodde det troligtvis på att hon hade tagit av sig dem och inte satt på sig dem igen. Strumpbyxor brukar de normalt ta av inne i cellen. [– – –] Att står som ansvarig för avvisiteringen är nog endast en felskrivning eftersom det var hon som avvisiterade E.N. skötte dokumentationen och låste in E.N:s tillhörigheter i skåpet och var närvarande på det sättet. Hon lämnade därefter cellen och bad arrestantvakten låsa dörren. nämnde inget om att hon hade mens eller ville gå på toaletten i samband med avvisiteringen. [– – –] har uppgivit i huvudsak följande. Han arbetade som arre- stantvakt den aktuella natten. Han kommer väl ihåg omhändertagandet av E.N. Hon kom in tillsammans med sin pojkvän och dennes vän. var mest ledsen och han hjälpte till att leda in henne till polisstationen tillsam- mans med . Den aktuella natten hade de tio till elva stycken LOB:ar att hantera. ledde in E.N. i vad som kan beskrivas som ett litet rum, där hon avvisiterades. Han var inte med när E.N. avvisi- terades men är helt säker på att ingen man var närvarande eftersom män aldrig är med när kvinnor avvisiteras. Det finns två andra avvisiteringsplat- ser men dessa är öppna. Man använder främst det lilla rummet för att avvi- sitera kvinnor. Han känner inte till vilka överväganden som gjordes när det gäller vilka kläder som E.N. fick ha på sig. Hon fick emellertid ha på sig en grå body och trosor. Behå får man aldrig ha på sig i en arrestcell. Vanligtvis får man ha på sig ett klädesplagg på nederkroppen och ett på överkroppen. I arrestcellen klagade . på att hon frös. Ändå hade hon tagit av sig bodyn och använde den som en kudde. Enligt hans uppfattning var det självför- vållat att E.N. kom att ligga i arresten halvnaken. Det är riktigt att E.N. ringde på klockan och att hon grät. Hon sade emellertid inte att hon hade mens, men däremot att hon ville kissa. Han svarade henne att hon fick uträtta sina behov i hålet som fanns i golvet, vilket är i enlighet med huvudregeln. skulle ha fått lov att gå på toaletten skulle hon behövt ha med sig en kvinnlig vakt eftersom den omhändertagne måste be- vakas . Efter tilläts E.N. ändå att använda toaletten, men när de väl kom fram avböjde hon och gick alltså inte på toaletten. Ef- tersom de hade fullt upp den aktuella natten skrev de inte upp att E.N. er- bjöds ett toalettbesök. Det är den enda miss som de har gjort. De erbjöd E.N. toalettbesöket för att vara snälla. hade sagt att hon hade mens hade han tagit kontakt med patrullen. POLIS, ÅKLAGARE OCH har uppgivit i huvudsak följande. Han var inte närvarande under avvisiteringen av E.N. och känner därför inte till vilka överväganden som gjordes i samband med denna. Normalt tillåts en intagen att ha ett plagg på överkroppen och ett plagg på underkroppen. Behå är emellertid inte ett tillåtet plagg. I vissa fall kan arresten bistå med kläder, om den in- tagne skulle behöva det. finns det emellertid inte tillräckligt med kläder att låna eftersom de kan ha skickats iväg på tvätt. Den aktuella kväl- len hade de drygt tio intagna i arresten. Flera var aggressiva och ett flertal var anhållna. Han blev involverad i tillsynen av E.N. från det att hon låstes in i arrestcellen. var oförstående och upprörd när hon låstes in i cellen. Hon var endast iklädd en body och trosor. ringde på klockan och uppgav att hon var kissnödig men hänvisades att göra sina be- hov i det avloppshål som finns i golvet för detta ändamål. Det är inte möjligt att spola men det finns tillgång till vatten i arrestcellen som kommer från ett hål i väggen när man trycker på en knapp. Normalt tas inte personer som sitter intagna för LOB ut för t.ex. toalettbesök. Det beror dels på säkerhets- skäl, dels för att det inte finns tid. Den aktuella kvällen var det endast man- lig personal i tjänst vilket också inverkade. Efter att E.N. nästan brutit ihop i cellen tilläts hon ändå att gå på toaletten. Av förbiseende och på grund av det ansträngda arbetsläget noterades inte toalettbesöket på tillsynsbladet. gick på toaletten med dörren stängd men uppgav att hon inte hade kunnat kissa. nämnde inte att hon hade mens eller att hon behövde byta binda. I arresten finns bindor att tillgå om någon inta- gen behöver det. hade nämnt att hon behövde byta menstruations- skydd hade hon fått en binda. redovisade följande bedömning. Kroppsvisitationen av E.N. Utredningen ger vid handen att E.N.