frsrdg · H404ER1 · 2017-02-21 00:00:00 — debatterade församlingen migration, flyktingkrisen och kampen mot terrorism. stod också annektering av och utvecklingen i östra högt på dagordningen. Besluten och att temporärt dra in rösträtt fick till följd att inte presenterade en delegation 2016. aktualiserades vidare oron för flera länders brist på respekt för sina åtaganden inom ramen för medlemskapet i ytterligare. Situationen i debatterades flitigt, främst efter kuppförsöket , men även . Den svenska delegationen har deltagit aktivt i församlingens verksamhet genom bl.a. flera inlägg i debatterna. antog församlingen 56 resolutioner, 14 rekommendationer och 2 yttranden. Europarådsdelegation överlämnar härmed den bifogade redogörelsen för verksamheten inom den parlamentariska församlingen . Till redogörelsen bifogas en förteckning över de rekommendationer, resolutioner och yttranden som församlingen har antagit . 1 , 2 , 3 , 4 , 5 , 6 Bosnien och , 7 , 8 , 9 , 10 , 11 , 12 , 13 , 14 , 15 , 16 , 17 , 18 , 19 , 20 , 21 , 22 , 23 , 24 , 25 , 26 , 27 , 28 , 29 , 30 , 31 , 32 , 33 , 34 , 35 , 36 , 37 , 38 , 39 , 40 , 41 , 42 , 43 , 44 , 45 , 46 , 47 . Demokratipartner i församlingen: , och . Observatörer i församlingen: , och . Observatörer i ministerkommittén: , , , och Heliga stolen. 1 och dess institutioner5 1.1 Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter5 1.1.2 De partipolitiska grupperna6 1.1.3 Församlingens externa relationer6 1.1.4 Samspelet mellan den parlamentariska församlingen och ministerkommittén7 1.1.5 Utvecklingstendenser inom församlingen7 1.2.1 EU och Europakonventionen8 1.2.2 Avskaffande av dödsstraff och förhindrande av tortyr9 1.2.3 kommissionär för mänskliga rättigheter9 2 Den parlamentariska församlingens verksamhet 201611 2.1 Den svenska delegationens verksamhet 201611 2.2 Politiska frågor och demokratifrågor13 2.2.1.Gemensam debatt: Upptrappning av våldet i Nagorno-Karabach13 Invånare i gränsregioner i berövas på vatten13 2.2.2 Begäran om ”partner för demokrati”-status i av parlamentet i Jordanien13 Gemensam debatt: Att bekämpa terrorism men bibehålla normer och värderingar (brådskande debatt)14 Utländska stridande i och Irak14 2.2.4 Aktuell debatt: Bekräftandet av församlingens roll som ett paneuropeiskt forum för interparlamentarisk dialog och samarbete15 2.2.5 Aktuell debatt: Situationen i i ljuset av kuppförsöket15 2.2.6 Gemensam debatt: Politiska konsekvenser av konflikten i Ukraina16 Juridiska mått och steg för att motverka kränkningar av mänskliga rättigheter i områden utanför den ukrainska statens kontroll16 2.3 Juridiska frågor och mänskliga rättigheter17 2.4 Sociala frågor, hälsa och hållbar utveckling17 2.4.1 Gemensam debatt: Att förebygga radikalisering av unga genom att motverka de bakomliggande orsakerna17 Till ett kompetensramverk för demokratiskt medborskap17 2.4.2 Motverkande av barns översexualisering18 2.4.5 Barns rättigheter relaterade till surrogatmoderskap18 2.5 Migrations- och flyktingfrågor18 2.5.1 Gemensam debatt: Ett starkare Europeiskt svar på den syriska flyktingkrisen18 Mänskliga rättigheter för flyktingar och migranter – situationen på västra Situationen för flyktingar och migranter under överenskommelsen mellan från (brådskande debatt)19 2.5.2 Flyktingar i riskzonen i Grekland19 2.5.3 Våld mot migranter20 2.6 Kultur, vetenskap, utbildning och medier20 2.6.1 Gemensam debatt: Kultur och demokrati20 och kulturella nätverk i diasporasamhällen20 2.6.2 Idrott för alla: en brygga till jämställdhet, integration och social delaktighet21 2.7 Jämställdhet och icke-diskriminering22 2.7.1 Förnyat engagemang i kampen mot antisemitism i Europa22 2.7.2 En bedömning av inverkan från åtgärder för att förbättra kvinnors politiska representation22 2.7.3 Kvinnor i de väpnade styrkorna: främjandet av jämställdhet för att sätta stopp för könsrelaterat våld23 2.7.4 Kvinnlig könsstympning i Europa23 2.8.1 Demokratiska institutioners funktion i Turkiet24 2.9 Arbetsordning, immunitet och institutionella frågor24 2.9.1.Införande av sanktioner mot parlamentariker24 2.11 Delegationens olika möten25 2.11.1 Närmare nordisk-baltiskt samarbete26 2.12.1 Förhindrande av våld mot kvinnor26 2.12.2 Kampanj för att stoppa sexuellt våld mot barn27 2.12.3 Parlamentarisk allians mot hatspråk27 2.13 Priser och utmärkelser27 Den svenska delegationen 201629 Resolutioner, rekommendationer och yttranden antagna av under 201632 1 och dess institutioner har sedan det bildades varit en huvudaktör när det gäller att skapa en gemensam europeisk värdegrund baserad på krav på mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. uppdrag är att åstadkomma ett nära och etablerat samarbete mellan medlemmarna, bl.a. genom att upprätta internationella konventioner och rekommendationer. Genom sina 219 konventioner är en viktig normgivande institution inom europeisk politik. var en av grundarna när stadgar undertecknades av tio västeuropeiska stater i . Sedan har medlemskrets mer än fördubblats. /16 hade 47 medlemsländer. Samtliga europeiska länder utom , och ingår. Stöd för och uppföljning av samhällsutvecklingen i Öst- och är och har varit en viktig del av arbetet i den parlamentariska församlingen. Medlemskap i bidrar till att stärka de rättsstatliga institutionerna och främjar säkerställandet av de mänskliga fri- och rättigheterna i medlemsländerna. En majoritet av länderna inom är EU-medlemmar. Man eftersträvar kompletterande roller; har samarbetet mellan och EU intensifierats och det finns nu konkreta samarbetsprojekt inom området för mänskliga rättigheter. arbetar på tre politiska nivåer med ett beslutande och verkställande organ (ministerkommittén), ett rådgivande och pådrivande organ (den parlamentariska församlingen) och ett organ för samarbete på lokal och regional nivå (för lokala och regionala organ, den s.k. kommunalkongressen). 1.1 Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter Den parlamentariska församlingen var den första i sitt slag i . Ledamöterna utses av medlemsländernas parlament och ska vara medlemmar av dessa. Antalet representanter i de nationella delegationerna fastställs i förhållande till landets invånarantal. Enligt församlingens stadga bör det underrepresenterade könet företrädas i varje delegation i minst samma utsträckning som i det nationella parlamentet. Minst en person i delegationen ska tillhöra det underrepresenterade könet. Församlingen har 324 medlemmar och lika många suppleanter. Dessutom deltar parlamentariker från , och som observatörer i församlingens arbete. Genom att ansöka om observatörsstatus anses landet ha gjort ett politiskt åtagande att respektera och främja principerna om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Församlingen följer upp situationen för mänskliga rättigheter i observatörsländerna som dock inte är formellt bundna att följa normer och konventioner. För att utveckla relationerna till fler länder i grannområdena införde församlingen 2010 en ny status, partner för demokrati. Med den statusen får landets delegation delta i församlingens sessioner och möten men inte i omröstningar. och nationella råd fick denna status 2011 och 2014. fick partnerstatus vid januarisessionen 2016. Genom denna breddning av medlemskretsen har fått en mer heterogen sammansättning, vilket ställer speciella krav när det gäller att upprätthålla värderingar och principer. Vikten av att säkerställa att grundläggande värderingar, och därigenom dess trovärdighet, inte försvagas har stått alltmer i fokus . Det betonas att det inte räcker med att ett land ingår en principiell överenskommelse att respektera de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Landet måste i praktisk tillämpning visa att lagstiftningen följs och att man lever upp till vad ett medlemskap innebär. Ackrediteringen av ledamöter till församlingen kan användas som ett instrument för att förmå medlemsländerna att fullfölja sina åtaganden. Enligt stadgan ska församlingen vid öppnandet av de årliga sessionerna kontrollera och ratificera medlemmarnas och suppleanternas ackreditering. Den ryska delegationens ackreditering ifrågasattes och därefter som en följd av annekteringen av . valde att inte nominera en delegation till församlingen. 1.1.2 De partipolitiska grupperna Församlingen representerar nästan hela den partipolitiska skalan i medlemsländerna, något som bidrar till dess auktoritet. Fem partigrupperingar är verksamma inom : den socialistiska gruppen (SOC), det (EPP/CD), alliansen för liberaler och demokrater (), europeiska konservativas grupp (EC) och den förenade europeiska vänstern (UEL). De två svenska ledamöterna från står tillsammans med ett trettiotal andra parlamentariker utanför dessa partigrupperingar. 1.1.3 Församlingens externa relationer Församlingens externa relationer består av samverkan med Europeiska unionen (EU), , vissa genom deras status som observatör eller partner för demokrati samt med internationella organisationer. Formellt har församlingen samarbetsavtal eller samverkansarrangemang med en lång rad organisationer: och utveckling (), Panafrikanska parlamentet, (), (), Oberoende staters samvälde (OSS), Interparlamentariska unionen (IPU) och . Församlingens politiska underutskott för externa relationer deltar i . 1.1.4 Samspelet mellan den parlamentariska församlingen och ministerkommittén beslutsfattande organ är ministerkommittén som består av medlemsländernas utrikesministrar. sammanträder normalt en gång i denna sammansättning. Däremellan representeras länderna i det löpande arbetet av ambassadörerna i . Ordförandeskapet i ministerkommittén roterar halvårsvis . lämnade över till , och tog över. och den parlamentariska församlingen samarbetar för att nå de gemensamma målen. Ordföranden i ministerkommittén, tillika utrikesministern i ordförandelandet, presenterar vid varje församlingssession en översikt över verksamheten i ministerkommittén och svarar på parlamentarikernas frågor. Församlingens ambition är att stärka den parlamentariska dimensionen inom för att bättre främja öppenhet, demokratisk legitimitet och ansvarsutkrävande i organisationen. De rekommendationer som församlingen antar riktas till medlemsstaternas regeringar, och ministerkommittén ska lämna sitt svar . Parlamentarikerna har möjlighet att ställa skriftliga frågor till ministerkommittén, och dessa ska besvaras skriftligen eller muntligt av kommitténs ordförande vid den efterkommande sessionen. Det händer dock att ministerkommittén på grund av formella regler som konsensusbeslut inte besvarar frågor från medlemmar i församlingen om t.ex. mänskliga rättigheter i vissa medlemsländer. 1.1.5 Utvecklingstendenser inom församlingen har debatten i församlingen alltmer kommit att handla om bristen på flera medlemsländers värnande av grundprinciperna demokrati, rättsstatens principer och mänskliga rättigheter. Vissa länder har i både ord och handling visat att de inte delar de grundläggande värderingar som står för. Detta har, menar kritiska röster, skadat organisationens trovärdighet som främsta företrädare och försvarare av mänskliga rättigheter. Det anses vara ett allvarligt steg bakåt för att länder som , , , m.fl. fortsätter att åsidosätta de åtaganden som ett medlemskap innebär. agerande upplevs också negativt med ifrågasättanden och kritik av verksamhet. tillkom ökad kritik mot agerande i kuppförsökets efterdyningar. I diskussioner som förekommit har röster hörts som betonar vikten av att medlemsländer inte accepterar att auktoritära regimer utnyttjar sitt medlemskap för att legitimera brott mot mänskliga rättigheter. finns röster som arbetar för att inkludera och föra dialog – även med medlemmar som glidit ifrån i sitt upprätthållande av kärnvärderingar. Skiljelinjen har blivit alltmer tydlig mellan de olika ståndpunkterna. Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, den s.k. , är främsta rättesnöre. 47 medlemmar, inklusive alla EU-medlemmar, har ratificerat konventionen. Den undertecknades 1950 och efterlevnaden av konventionen övervakas av . har sitt säte i och består av 47 domare, en från varje medlemsland. Medlemsländernas regeringar nominerar tre kandidater till domare. säkerställer ett särskilt utskott i församlingen att samtliga kandidater lever upp till kraven som domare och lämnar en rekommendation om vem av de tre som är bäst lämpad. Därefter väljer församlingen domare. I församlingens riktlinjer anges att nomineringsförfarandet i medlemsstaterna bör vara öppet och att både män och kvinnor ska finnas representerade bland de tre kandidaterna. Kandidaterna ska ha gedigen erfarenhet inom området för mänskliga rättigheter. är svensk domare vid domstolen. Hur församlingens medlemmar uppfyller sina åtaganden i förhållande till och andra konventioner undersöks inom ramen för församlingens granskningsförfarande. I samband med att Lissabonfördraget trädde i kraft fick EU en skyldighet att ansluta sig till , och därmed underkasta sig jurisdiktion. Tanken är att det ska bli möjligt för enskilda och stater att klaga till och få en prövning av om en åtgärd från EU:s institutioner eller organ strider mot . Härigenom skulle också en mer enhetlig rättstillämpning mellan och uppnås. EU och medlemsstater har förhandlat fram en överenskommelse om ett avtalsutkast för anslutningen. begärde 2013 att skulle pröva om utkastet var förenligt med . gav i ett utlåtande uttryck för att avtalsutkastet inte var fullt förenligt med fördragen. Vägen framåt är fortfarande osäker. 1.2.2 Avskaffande av dödsstraff och förhindrande av tortyr Rätten till liv är en mänsklig rättighet, och respekten för liv tillhör grundläggande värderingar. Därför ställer kategoriska krav på att dödsstraffet ska avskaffas, inte bara i utan i hela världen. är det enda medlemslandet som inte ratificerat tilläggsprotokoll nr 6 till som förbjuder dödsstraff, men någon avrättning har inte ägt rum . Det är endast i , som inte är medlem i , som dödsstraff fortfarande verkställs. Förekomsten av dödsstraff i några observatörsländer i är föremål för bevakning av församlingen, som konsekvent kritiserar och . mot dödsstraff infaller . Den europeiska konventionen till förhindrande av tortyr och omänsklig och förnedrande behandling eller bestraffning trädde i kraft . Konventionen bygger på artikel 3 i och har ratificerats av samtliga medlemsstater. till förhindrande av tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling (CPT) inrättades 1990 för att kontrollera behandlingen av frihetsberövade. Kommittén består av en representant för varje medlemsland. Medlemmarna är oberoende experter inom olika områden med anknytning till kommitténs uppgift. Församlingens nationella delegationer nominerar kandidater till CPT, men valet sker i ministerkommittén. representant i CPT är rättspsykiater . Mandatperioden sträcker sig till . 1.2.3 kommissionär för mänskliga rättigheter I mandatet för kommissionär för mänskliga rättigheter ingår att främja utbildning i och öka kunskapen om mänskliga rättigheter i medlemsländer, identifiera eventuella brister i lagar och regler samt främja respekten för de mänskliga rättigheterna så som de fastställts i olika instrument. Kommissionären väljs av församlingen, och institutionen har sedan den inrättades 1999 åtnjutit stor respekt. Samarbete med institutioner utanför är en viktig del i arbetet, särskilt vad gäller EU, UNHCR och . Mandatperioden är och den nuvarande kommissionären, från , tillträdde sin post 2012. Vid den andra delsessionen lämnade Muižnieks sin årliga redogörelse inför församlingen. Han informerade om utvecklingen och utmaningar framöver. Migration och flyktingkrisen var i fokus, och då främst de mänskliga rättigheterna för skyddsbehövande. Behovet av att upprätthålla respekten för rättsstaten och de mänskliga rättigheterna i samband med terroristbekämpning togs också upp. Situationen för människorättsförsvarare i framför allt men också i lyftes fram, liksom situationen för journalister i . är ett oberoende expertorgan inom som har funnits sedan 1990. Arbetet är inriktat på konstitutionella och andra rättsliga frågor av särskild betydelse för demokratiutvecklingen i ett land. bistår medlemsländer, och även andra stater, genom att bl.a. ta fram demokratiska författningar och erbjuda rådgivning i frågor om val, mänskliga rättigheter och oberoende domstolar. Församlingen har ett mycket nära samarbete med , och representanter bjuds ofta in till utskottsmöten. 2 Den parlamentariska församlingens verksamhet 2016 möttes i fyra delsessioner. Samtliga hölls i och ägde rum , april, juni respektive oktober. Det ständiga utskottet, som beslutar på församlingens vägnar mellan delsessionerna, sammanträdde i , i och i . Delegationens ordförande (S) företräder delegationen vid dessa möten. Under sessionerna och mötena i ständiga utskottet debatterade man utskottens rapporter, antog resolutioner och yttranden samt lämnade rekommendationer till ministerkommittén. Församlingens byrå, de politiska gruppledarnas samordningsgrupp och delegationsordförandena har en viktig roll när det gäller att dra upp riktlinjer för församlingens verksamhet. Ingen svensk ledamot var medlem i församlingens byrå . ska enligt artikel 1 i sin stadga utöver att värna de mänskliga rättigheterna behandla frågor också på de ekonomiska, sociala, kulturella, vetenskapliga, juridiska och administrativa områdena. Det ingår i och därmed församlingens roll att fokusera på de mest utsatta samhällsgruppernas villkor och rättigheter. Bland dessa grupper märks äldre, sjuka, personer med funktionsnedsättning, barn, kvinnor, minoriteter, flyktingar, tvångsförflyttade och offer för katastrofer. Församlingens ordförande väljs av församlingen för en mandatperiod med möjlighet till omval en gång . Spanjoren nyvaldes till ordförande vid vintersessionen. Församlingen valde också 20 vicepresidenter. generalsekreterare väljs av församlingen efter förslag från ministerkommittén. Generalsekreterare omvaldes för ytterligare en femårsperiod och ledde arbetet . Det är ministerkommittén som beslutar i frågor om samlade budget och sålunda också om församlingens resurser. Budgetfrågorna bereds i regelutskottet, och församlingen har rätt att yttra sig. Församlingens budget omfattade . beslutade att ansenligt öka sitt bidrag till ordinarie budget fr.o.m. . Delar av det ökade bidraget används för att täcka ökade kostnader till följd av att turkiska blivit arbetsspråk i . 2.1 Den svenska delegationens verksamhet 2016 En förteckning över den svenska delegation som utsågs efter valet finns i bilaga 1 tillsammans med en förteckning över delegationens uppdrag och vilka utskott ledamöterna tillhör. De svenska ledamöterna deltog aktivt i församlingens olika verksamheter. Deltagandet vid sessionerna var högt. Det svenska deltagandet i voteringar hamnade på tredje plats enligt statistik från sekretariatet. Ledamöterna deltog i av voteringarna. De deltog i flera debatter i plenum, signerade motioner och deklarationer, initierade och signerade ändringsförslag samt ställde frågor till ministerkommittén och till gästtalande stats- och regeringschefer m.fl. (S) deltog, som ordförande i delegationen, i två möten i det ständiga utskottet. Vid den första sessionen utsågs (S) till rapportör för brådskande debatt om händelsen i , medan (C) utsågs till vice ordförande i underutskottet för . lade fram en motion om mordet på Nemtsov, och presenterade en motion till stöd för jämställda rättigheter inom privatliv och familj oavsett sexuell läggning. Under den följande vårsessionen lämnade (M) in en skriven deklaration som kritiserade bannlysning av . påpekade att bannlysningen inte var förenlig med beviljade status som ”partner för demokrati” (se 2.2.2). (C) talade i den fria debatten om sin motion om mordet på Nemtsov. I samband med den tredje sessionen presenterade (S) en skriven deklaration som kritiserade de lagar som förbjuder information om hbtq-frågor och kränker yttrandefriheten för hbtq-personer och uppmanade alla regeringar att inte hämma någons yttrandefrihet oavsett kön och sexuell läggning. följde upp sin deklaration om filmen med en fråga till generalsekreterare som svarade att en dialog om mänskliga rättigheter hade inletts men att ett partnerland inte hade samma skyldigheter som ett land som tillträtt om mänskliga rättigheter. Vid årets sista session lade fram en motion om organtransplantation i med ett antal förslag för ökad transparens och åtgärder mot att organ tas från samvetsfångar utan deras medgivande. (M) lade fram en skriven deklaration som uttryckte stor oro om agerande under undantagstillståndet och begärde att respekterar om mänskliga rättigheter och låter övervaka situationen obehindrat. De rapporter som lades fram för församlingen vid sessionerna och vid mötena i det ständiga utskottet hade förberetts och debatterats i fackutskotten eller i deras underutskott. antog församlingen 56 resolutioner, 14 rekommendationer och 2 yttranden. I bilaga 2 återfinns en lista över samtliga texter som antogs . I denna årsredogörelse kommenteras dock främst de sammanhang i vilka svenska ledamöter deltog. 2.2 Politiska frågor och demokratifrågor 2.2.1 Gemensam debatt: Upptrappning av våldet i Rapport 13930, Resolutionen avslogs Invånare i gränsregioner i berövas på vatten Rapport 13931, Resolution En gemensam debatt vid januarisessionen om två rapporter om . I den första fördömdes upptrappning av våldet , och i den andra framfördes att parterna ska se till att befolkningen i området har tillräckliga vattenresurser. Debatterna blev intensiva både i ansvariga utskott och i plenum. Slutresultatet blev att resolutionen om upptrappning av våldet avslogs med knapp majoritet men att den andra om vattenresurser bifölls. (V) talade för den förenade europeiska vänstern (UEL) som rekommenderade att församlingen skulle återremittera eller avslå rapporten om upptrappningen av våld. Den var enligt UEL obalanserad och beskrev på ett överdrivet negativt sätt, men UEL kände också oro för eskaleringen och höll med om att denna ”frusna” konflikt, som orsakat och orsakar mycket lidande, måste nå en lösning. Båda sidor hade ett ansvar. 2.2.2 Begäran om ”partner för demokrati”-status av parlamentet i Rapport 13936, Resolution parlaments begäran om partnerskap beviljades. I rapporten betonades behovet av att fördjupa reformer som syftar till att stärka demokratiska institutioner, rättsstatsprincipen och respekten för de mänskliga rättigheterna. uppmanades att utse en delegation från dess demokratiskt valda ledamöter. Församlingen avsåg att se över hur långt kommit i genomförandet av sina politiska åtaganden samt sina politiska och institutionella reformer. (C) informerade om sina besök i och konstaterade att flera viktiga steg i rätt riktning hade tagits men att flera utmaningar kvarstod. Framsteg måste göras när det gäller kvinnors rättigheter och tortyr, och dödsstraffet måste avskaffas. Hon hoppades på en positiv utveckling i fråga om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Att bekämpa terrorism men bibehålla normer och värderingar (brådskande debatt) Rapport 13958, Resolution Utländska stridande i och Rapport 13937, Resolution , Rekommendation 2084 I den första rapporten betonades att all form av terrorism ska fördömas samt att demokratier har såväl rättigheten som skyldigheten att skydda sig. Att bekämpa terrorism och att försvara värderingar om mänskliga rättigheter och rättsstatens funktion sågs inte som motsatser utan som komplement. Medlemsländernas parlament och regeringar uppmanades därför i resolutionen att ställa sig bakom vikten av proportionalitet i de åtgärder som vidtas i bekämpning av terrorism. I den andra rapporten, om stridande i och , konstateras att unga människor lämnat sina hemländer i för att ansluta sig till Islamiska staten (IS) och andra våldsamma extremistiska grupper.