frsrdg · H504JO1 · 2017-11-14 00:00:00 — Det finns således enligt bedömning inte anledning att invända mot fordonskontrollen eller omhändertagandena. Det finns inte heller i ärendet i övrigt något att invända mot. kommenterade yttrande och bifogade bl.a. ett journal- utdrag om N.S:s skador. har också lämnat in en dom från (mål nr B 1437-16) och anfört att det av domen fram- går att N.S. bodde på adressen och att omhändertagandet därför inte var lagli- gen grundat. I ett beslut anförde JO Renfors följande. Omhändertagande av berusade personer Den som anträffas så berusad av alkoholdrycker eller annat berusningsmedel att han eller hon inte kan ta hand om sig själv eller annars utgör en fara för sig själv, eller för någon annan, får omhändertas av en polis (1 § första stycket LOB). Lagen om omhändertagande av berusade personer m.m. trädde i kraft . I förarbetena angavs bl.a. att det är angeläget att de nya bestäm- melserna ger uttryck för principen att ett omhändertagande på grund av berus- ning är motiverat i första hand av omsorg om individens personliga välfärd, och att förutsättningarna för ett omhändertagande knyter an till de faror eller skadeverkningar som är förknippade med berusningstillståndet. Vidare angavs att det vid fall av omhändertaganden på grund av akut berusning inte är ovanligt att ett ordningsstörande uppträdande från den berusades sida framstår som själva incitamentet till polisingripandet, men att ett sådant uppträdande inte ut- gör någon självständig grund för omhändertagande. När en person behöver om- händertas för att han eller hon stör allmän ordning eller utgör en omedelbar fara för denna, utan att vara så påverkad av berusningsmedel att han eller hon be- höver vård av den anledningen, bör det enligt förarbetena ske genom ett tillfäl- ligt omhändertagande enligt annan lagstiftning (numera 13 § polislagen). Ett omhändertagande enligt 1 § LOB förutsätter en tämligen höggradig be- rusning. Om den enskilde inte är vad man brukar kalla redlöst berusad – dvs. ur stånd att ta hand om sig själv – krävs det att han eller hon kan antas utgöra en fara för sig själv eller annan, t.ex. i trafiksammanhang. För att detta ska kunna konstateras måste berusningen framgå på ett påtagligt sätt, t.ex. genom att personen saknar förmåga att behärska sina kroppsrörelser. (Se prop. 1975/76:113 s. 85–86 och 123.) Att en berusad person är otrevlig eller uppträder provocerande mot polisen innebär inte i sig att denne inte kan ta hand om sig själv eller annars utgör en fara för sig själv eller för någon annan (se t.ex. JO 2009/10 s. 64, dnr 274-2007, 2017/18 JO1 POLIS, ÅKLAGARE OCH samt JO:s beslut , dnr 2027-2007, och , dnr 5079-2009). En polis kan avstå från ett omhändertagande, t.ex. om någon anhörig eller annan lämplig person genast vill och kan ta hand om den berusade utan att dennes eller någon annans säkerhet äventyras (se det allmänna rådet till 2 kap. 1 § föreskrifter och allmänna råd om omhändertagande av berusade personer, RPSFS 2000:57, FAP 023-1). Den som anträffas där han eller någon annan har sin bostad får inte omhän- dertas (1 § andra stycket LOB). Restriktivitet måste iakttas, när den berusade befinner sig på ett område som är att uppfatta som privat. Detta gäller i synner- het sammankomster av olika slag som äger rum på annan plats än där någon har sin bostad. (Se prop. 1983/84:111 s. Ett ingripande i andra privata lo- kaler än sådana där någon har sin bostad får göras endast om ett omhänderta- gande framstår som oundgängligen nödvändigt (2 kap. 2 § RPSFS 2000:57, FAP 023-1). Protokoll ska föras över ett omhändertagande. Av protokollet ska bl.a. den omhändertagnes identitet framgå. (Se 27 § polislagen.) En polis som har omhändertagit någon enligt 1 § LOB ska så skyndsamt som möjligt anmäla åtgärden till sin förman. Har omhändertagandet inte redan upphört, ska förmannen pröva om åtgärden ska bestå. (Se 5 § LOB.) Syftet med förmansprövningen är att säkerställa den enskildes rättssäkerhet genom att någon annan än den som har verkställt åtgärden bedömer frågan om ett fortsatt omhändertagande. När förmansprövningen sker på distans är det särskilt viktigt att förmannen får uppgifter om den omhändertagnes tillstånd och uppförande såväl före ingripandet som efter införandet till polisstationen. Förmannen bör ställa kompletterande frågor till den som har verkställt åtgär- den, och om möjligt även samtala med den omhändertagne, för att försäkra sig om att samtliga omständigheter blir belysta som har betydelse för prövningen av om omhändertagandet ska bestå. När det gäller personer som har satts in i polisarrest efter en förmansprövning på distans är det viktigt att förmannen hål- ler sig underrättad om den omhändertagnes tillstånd och förutsättningarna för frigivning genom fortlöpande kontakter med den som ansvarar för den omedel- bara tillsynen och omvårdnaden av den omhändertagne. (Se allmänna råd om förmansprövning på distans m.m., RPSFS 2000:22, FAP 255-1.) Underrättelseverksamhet och behandling av personuppgifter Den verksamhet som förekommer hos polisen innan en förundersökning inleds brukar benämnas underrättelseverksamhet. Den innebär i korthet att polisen samlar in och bearbetar uppgifter om personer som kan antas ägna sig åt brotts- lig verksamhet utan att det finns misstanke om något konkret brott, och den bedrivs med stöd av de allmänna bestämmelserna i 2 § polislagen. Spaning inom ramen för underrättelseverksamhet behöver inte vara inriktad på frågan om en förundersökning ska inledas eller inte utan kan bedrivas i ett mera all- mänt informativt syfte. (Se t.ex. prop. 1997/98:97 s. 115, SOU 1992:61 s. POLIS, ÅKLAGARE OCH 2017/18 JO1 272 samt och , Polislagen, Zeteo , kommentaren till 2 §.) När det gäller omhändertagandena av N.S. har min utredning enbart avsett om det funnits förutsättningar att omhänderta dem enligt lagen om om- händertagande av berusade personer m.m. Att bli omhändertagen för berusning innebär ett betydande intrång i den om- händertagnes integritet. Ett omhändertagande medför vanligtvis också att Transportstyrelsen och socialnämnden i den omhändertagnes hemort underrät- tas om omhändertagandet. För de allra flesta är en uppgift hos en myndighet av det slaget mycket integritetskänslig. Att ta ställning till om det finns förutsättningar att omhänderta någon enligt lagen om omhändertagande av berusade personer m.m. är en utpräglad bedöm- ningsfråga. Att enskilda poliser har rätten att göra denna bedömning innebär att de har getts mycket långtgående maktbefogenheter. För att en enskilds rättssä- kerhet inte ska åsidosättas får dessa maktbefogenheter givetvis användas endast när lagens förutsättningar är uppfyllda, och det måste alltid ske med gott om- döme. En polis som överväger att omhänderta någon p.g.a. berusning får aldrig låta sig påverkas av att han eller hon känner irritation eller ilska över en persons uppträdande i samband med ett ingripande. Jag vill framhålla att det för den ingripande polisen är förenat med stora svårigheter att bedöma om förutsättningarna för ett omhändertagande är uppfyllda i det en- skilda fallet. Bedömningen måste ofta göras under tidspress och i en stökig situation. Lagstiftningens utformning ställer alltså stora krav på enskilda poli- ser. Redan för den ingripande polisen är det alltså ofta en grannlaga uppgift att bedöma om förutsättningarna för ett omhändertagande är uppfyllda. Att vid en granskning i efterhand avgöra om ett omhändertagande enligt lagen om om- händertagande av berusade personer m.m. var korrekt eller inte är självklart också förenat med svårigheter. Försiktighet måste därför iakttas vid en sådan prövning. JO 2009/10 s. 64, dnr 274-2007.) Mina fortsatta övervägan- den görs med beaktande av detta. Ett omhändertagande enligt 1 § LOB får inte göras där någon har sin bostad. har inte i anmälan till JO angett att N.S. bodde på den adress där ingri- pandet gjordes. I en tjänsteanteckning som upprättades har polisen noterat att N.S. uppgett att han bor hos sina föräldrar och vill ha posten dit. har förklarat att ingen var skriven på adres- sen, att lokalen normalt stod tom och att det inte fanns något som tydde på att någon bodde där. Jag konstaterar att oavsett hur det rent faktiskt förhöll sig ger utredningen här inte stöd för att de ingripande poliserna hade någon anledning att tro att det 2017/18 JO1 POLIS, ÅKLAGARE OCH bodde någon person på adressen. Jag har därför inte några synpunkter på om- händertagandena i detta avseende. har uppgett att N.S. inte var berusade vid tillfället. De ingri- pande poliserna har i protokollen över omhändertagandena angett i huvudsak att N.S. luktade starkt av alkohol, uppträdde hotfullt samt var mycket aggressiva och utåtagerande. I sin redogörelse inför ytt- rande till JO har Tom Aker även hänvisat till deras antisociala beteende och en ”högre onykterhetsgrad”. Av den film från ingripandet som finns i ärendet framgår att N.S. ifrågasatte ingripandena mot dem och begärde att polismännen skulle legiti- mera sig. Det har vidare kommit fram att N.S. dömts för våldsamt motstånd med anledning av sitt agerande i samband med omhändertagandena. Deras agerande vid det tillfället synes dock framför allt ha varit en reaktion på beslutet att de skulle omhändertas och medger därför inte någon slutsats om hur de agerade . Att någon har druckit alkohol och uppträder aggressivt innebär dessutom inte i sig att förutsättningarna för ett omhändertagande enligt lagen om omhän- dertagande av berusade personer m.m. är uppfyllda. För att ett sådant omhän- dertagande ska kunna komma i fråga måste berusningsgraden vara så framträ- dande att den enskilde behöver tas om hand av den anledningen. Den enda konkreta uppgift om berusningsgraden som har lämnats av de ingripande poliserna är att N.S. luktade starkt av alkohol. Polisernas egna uppgifter ger inte uttryck för att N.S. varit så berusade att det fanns förutsättningar att omhänderta dem enligt 1 § LOB. Mitt intryck av filmen från ingripandet är vidare att N.S. inte förefaller vara särskilt berusade. Såvitt jag kan bedöma var deras tal inte påverkat av alkoholkonsum- tion, vilket knappast är kännetecknande för den som anses vara påtagligt berusad. Sammantaget framstår det enligt min mening som klart att utredningen ger underlag för slutsatsen att N.S. inte på grund av berusning utgjorde en fara för sig själv eller för någon annan på det sätt som avses i 1 § LOB. Den bedömning som poliserna gjorde kan inte anses ligga inom ramen för vad som är godtagbart, även om man beaktar den försiktighet som är påkallad vid en prövning i efterhand. Detta står än mer klart när man dessutom tar hänsyn till den restriktivitet som gäller vid omhändertaganden på privat område. Polis- myndigheten ska kritiseras för att N.S. omhändertogs p.g.a. berusning utan att det fanns grund för det. Förmansprövningen gjordes av på distans. Han har för- klarat att han inte minns de aktuella omhändertagandena. Av utredningen fram- går inte vilken information han fick av de ingripande poliserna, om han samta- lade med N.S. eller i vilken utsträckning han kontrollerade om det fanns förutsättningar att frige dem. Jag har därför inte underlag för att rikta någon kritik mot handläggningen i denna del. Jag vill dock erinra om vikten av att den som gör en förmansprövning på distans iakttar omsorg och noggrannhet vid prövningen, både när det gäller att skaffa sig ett fullgott underlag för den inledande bedömningen av om ett omhändertagande ska bestå och när det gäl- ler att fortlöpande bedöma förutsättningarna för frigivning. POLIS, ÅKLAGARE OCH 2017/18 JO1 Kontrollen av fordonen på platsen m.m. har hänvisat till att kontrollen av de aktuella fordonen skedde inom ramen för den underrättelseverksamhet som polisen bedriver. Jag ser inget skäl att ifrågasätta den uppgiften eller att fordonskontrollen mot den bakgrunden var motiverad. Vad som kommit fram i den här delen ger därför inte grund för någon kritik mot polisen. har klagat på i övrigt föranleder inte några uttalanden från min sida. En polis får inte låta sig styras av sina personliga uppfattningar utan ska utgå från de rättsliga förutsättningar som gäller när han eller hon ingriper mot den som är berusad (Dnr 7422-2015) Beslutet i korthet: E.H. hade varit inblandad i ett bråk med ordningsvakter. Polisen beslutade att hon skulle köras till sin bostad med stöd av 13 § po- lislagen. Under transporten dit ifrågasatte E.H. polisens agerande, och den polisinspektör som ansvarade för transporten beslutade att hon skulle om- händertas med stöd av lagen om omhändertagande av berusade personer m.m. I protokollet över omhändertagandet antecknades som grund för be- slutet bl.a. att E.H. på grund av alkoholpåverkan utgjorde en fara för sig själv och för annan. I utredningen hos JO uppgav polisinspektören bl.a. att E.H. blev alltmer upprörd under färden, att han tyckte att det var högst olämpligt att i hennes tillstånd lämna henne i hemmet där hennes sambo och två barn fanns och att han fick en dålig känsla i maggropen när han tänkte på det. En vaktkonstapel som deltog i transporten hade i ett förhör berättat att de bedömde att det var bättre att E.H. fick vara i arresten än hemma hos barnen eftersom hon var så utåtagerande. I beslutet uttalar JO att det utgör ett betydande intrång i den omhänder- tagnes integritet att bli omhändertagen för berusning. JO framhåller att po- lisen får använda sina maktbefogenheter endast när lagens förutsättningar är uppfyllda och att det alltid måste ske med gott omdöme, samt att en polis aldrig får låta sig påverkas av irritation och ilska. JO uttalar vidare att en polis inte ska låta sig styras av sin personliga uppfattning om vad som är lämpligt eller inte när han eller hon överväger ett ingripande mot den som är berusad. Om grunden för omhändertagandet är att den berusade utgör en fara för någon annan måste den faran vara konkret. JO konstaterar att E.H. inte varit så berusad att hon var ur stånd att ta hand om sig själv och att det utifrån de uppgifter som kommit fram om E.H:s agerande inte fanns något som talade för att hon skulle skada sina barn eller sin sambo om hon släpptes av i hemmet. Polisinspektörens bedömning att det fanns förutsättningar att omhänderta E.H. p.g.a. berusning saknade där- för grund och han kritiseras för detta. 2017/18 JO1 POLIS, ÅKLAGARE OCH I en anmälan till JO förde E.H. fram klagomål mot , polisregion , och en polisman där (dnr 5331-2015). Hon var kritisk till polisens agerande vid ett ingripande mot henne och anförde i huvudsak följande. blev hon vittne till hur ordningsvakter använde övervåld mot en ung man. Hon filmade händelsen med sin mobilka- mera. En vakt motade bort henne och slängde telefonen i marken. När polisen kom till platsen visade hon filmen för dem och försökte förklara vad som hade hänt. Hon blev då omhändertagen av polisen och avlägsnad från platsen i en polisbil. I polisbilen försökte hon resonera med poliserna och sa att de gjorde sig skyldiga till tjänstefel. En av poliserna skrek åt henne att hålla käften och sa att stadsdelen de befann sig i var ”vänster”. Han ifrågasatte vidare varför hon inte var hemma med sina barn. Han beslutade att omhänderta henne enligt la- gen om omhändertagande av berusade personer m.m. (LOB), gjorde en U-sväng utanför hennes hem och sa att han skulle lära henne en läxa genom att låsa in henne . Sedan det kommit fram att en förundersökning om tjänstefel hade inletts med anledning av ingripandet beslutade jag att tills vidare inte utreda E.H:s anmälan. Förundersökningen lades ned med moti- veringen att det saknades anledning att anta att brott som hör under allmänt åtal hade förövats. inledde jag ett initiativärende om Polis- myndighetens handläggning av omhändertagandet av E.H. Uppgifter ur den nedlagda förundersökningen Av en rapport från ordningsvakterna framgick bl.a. följande. Ordningsvakterna blev tvungna att lägga ned en man på marken och belägga honom med hand- fängsel. När de väntade på polisen kom det fram en kvinna till dem. Hon ga- pade och skrek, filmade med sin mobilkamera från deras an- sikten och störde dem i arbetet. En av ordningsvakterna bad henne att gå undan och flyttade på henne. Kvinnans manliga sällskap ingrep då och utdelade slag mot dem. När polisen kom till platsen tog de med sig bl.a. kvinnan och mannen. I protokollet över omhändertagandet av E.H. hade polisen antecknat föl- jande. har varit involverad i ett bråk med ordningsvakter på restaurangen . Uppfattas som berusad och sluddrar i talet. Uppger att hon har två barn hemma som passas av pappan. är agiterad och upprörd över ingripandet på , saknar insikt om situation och har ett juvenilt beteende mot polis. Initialt PL 13 § omvandlad till LOB under transport. Som anledning till omhändertagandet angavs i protokollet att E.H. på grund av alkoholberusning kunde antas utgöra en fara för sig själv och för annan. Det framgick vidare att beslutet verkställdes av polisinspektören och att förmansprövningen gjordes av tf. polisinspektören . POLIS, ÅKLAGARE OCH 2017/18 JO1 Under förundersökningen hölls förhör med E.H. Hon lämnade i huvudsak följande uppgifter. När polisen kom till platsen ingrep de mot hennes kompis i stället för mot vakterna. Hon blev chockad och ropade till poliserna att hon tyckte det var fel. Ytterligare en polisbil kom till platsen, och kort därefter blev hon upptryckt mot en polisbil. Hon förstod att de skulle omhänderta hennes kompis och hon var extremt upprörd över det. Poliserna sa att hon skulle av- lägsnas från platsen och köras hem. Det kom ytterligare en polisbil, och i den fanns två manliga poliser som skulle köra hem henne. Under färden försökte hon förklara för dem vad som hade hänt och att de gjorde sig skyldiga till tjäns- tefel. Polisen som körde bilen var den enda som pratade med henne. Han sa ganska omgående att det är så typiskt vänster-Majorna att man får köra runt och plocka upp folk så här. Hon nämnde att hon varit ute och ätit middag, hade två barn hemma och att hon inte var ute efter bråk. Då reagerade föraren och frågade om hon lämnat barnen ensamma hemma. När hon förklarade att barnen var hemma med sin pappa sa han att hon kanske skulle sluta gå ut om kvällarna och vara hemma och ta hand om barnen i stället. Hon fortsatte att ifrågasätta ingripandet och föraren skrek då att hon skulle hålla käften. När de var från hennes hem sa föraren att hon skulle få lära sig en läxa och förklarade för kollegan i baksätet att det blev en LOB på henne. Hon hade druckit tre–fyra starköl och var inte påtagligt berusad. Under vistelsen i arresten samtalade hon med tre olika vakter som samtliga höll med henne om att hon inte verkade berusad. Hon kan ha förståelse för det första beslutet att avlägsna henne från platsen, eftersom poliserna befann sig i en stressad situation och hon påverkade deras arbete. Vidare hölls ett förhör med vaktkonstapeln , som satt i baksätet under transporten av E.H. Han lämnade i huvudsak följande upp- gifter. Han minns den aktuella händelsen. körde bilen, och han är chef. När de kom till platsen upplevde han att E.H. var påverkad, men inte i sådan mån att någon hemma hos henne inte skulle kunna ta hand om henne där. Han kände att hon luktade alkohol och såg på hennes pupiller att hon var berusad. förklarade att det var en LOB och att de skulle ta henne därifrån. Hon var upprörd över att hennes kom- pis omhändertagits av polisen för att han försökt att skydda henne mot vakterna. Under färden blev E.H. väldigt irriterad och arg och skällde på dem. De hade en diskussion, och de förklarade för henne att hennes beteende inte var acceptabelt. Det kom fram att hon hade två barn som var hemma med hennes sambo. Eftersom hon var så utåtagerande bedömde de att det var bättre att hon fick vara i arresten än hemma hos barnen. Enligt hans uppfattning var förutsättningarna för omhändertagande enligt LOB uppfyllda. Hon hade intagit alkohol och det hade varit tjafs på platsen. () yttrade sig efter att bl.a. ha inhämtat upplysningar från berörda befattningshavare. Polisassistenterna var de som först ingrep mot E.H. lämnade bl.a. följande uppgifter. Han minns E.H. 2017/18 JO1 POLIS, ÅKLAGARE OCH som berusad och utan insikt om sin berusningsgrad. Hon betedde sig trotsigt och vägrade lyssna på poliserna och ordningsvakterna. Eftersom hon var beru- sad och i hög grad ordningsstörande, aggressiv och provocerande bedömde han att det fanns lagstöd för att avlägsna henne med stöd av såväl 13 § polislagen (PL) som lagen om omhändertagande av berusade personer m.m. uppgav bl.a. att E.H. var berusad och kom fram till henne och ifrågasatte ord- ningsvakternas agerande. var väldigt närgången och påstridig trots att Je- lena Radic avvisade henne från platsen . Tf. polisinspektören var förman i personintaget och han läm- nade bl.a. följande uppgifter. kom till arresten var hon lugn. Han pra- tade med kollegorna som hade kört henne dit och sedan med E.H. för att skapa sig en egen uppfattning om hennes tillstånd. När han förklarade för henne att hon var där på grund av berusning blev hon arg och förklarade att hon inte var så berusad som poliserna sa att hon var. När han förklarade varför poliserna hade ingripit mot henne på platsen blev hon argare och sluddrade mera. Hans bedömning var att hon var så berusad att hon inte kunde ta hand om sig själv. Under samtalet sa hon att patrullen sagt att de skulle lära henne en läxa och att hon kallats något i stil med ”vänsterpack från ”. Poliserna som körde E.H. till arresten sa att de hade tänkt köra henne hem men att de under färden märkte att hon var alldeles för berusad för det. Han delade den bedömningen och fastställde beslutet. Polisinspektören lämnade i huvudsak följande uppgifter. Han tog över ansvaret för E.H. sedan han fått information om att hon varit in- blandad i ett bråk på den aktuella platsen och skulle köras därifrån. Han upp- fattade E.H. som väldigt ledsen och upprörd över vad som hänt vid restau- rangen. Hon var även orolig för sin vän som omhändertagits av en annan po- lispatrull. För att bilda sig en uppfattning om hennes tillstånd frågade han henne hur hon mådde och var hon bodde. Han hade för avsikt att köra hem henne. Hon uppgav att hon bodde i vid Mariaplan och ansåg att ingripandet var dåligt hanterat och att ett tjänstefel hade begåtts. Han uppfattade henne som berusad men tyckte att hon verkade mest uppriven över det inträffade. Under färden beskrev hon hur hon hade uppfattat bråket med ordningsvakterna. Hon verkade alltmer frustrerad över den ingripande polispatrullen. Han försökte för- klara varför hon blev avlägsnad från platsen och vad polisen normalt gör när de anländer till en plats där det är bråk. Det gick inte att resonera med henne och hon blev alltmer upprörd och snubblade på orden. under sam- talet kom det fram att hon var tvåbarnsmamma och att pappan var hemma med barnen. Han upplevde att det var högst olämpligt att lämna henne i hemmet i det tillstånd hon befann sig. Han fick en dålig känsla i maggropen och bestämde sig i stället för att köra henne till personintaget för tillnyktring. Han kan inte ordagrant återge diskussionen mellan dem. När han bestämde sig för att köra henne till personintaget kände han inte till hennes exakta bostadsadress. An- ledningen till att han gjorde en U-sväng var att de befann sig vid den snabbaste påfarten till Oscarsleden för vidare färd till personintaget. Beslutet att omhän- derta E.H. p.g.a. berusning grundades inte på att han ville tysta ned, skrämma eller på annat sätt kränka henne utan på en oro för konsekvenserna av att lämna henne i hemmet. POLIS, ÅKLAGARE OCH 2017/18 JO1 redovisade sin bedömning av ingripandet mot E.H. och anförde att det inte finns någon anledning att ifrågasätta de uppgifter och lämnat och att E.H. haft ett sådant ordningsstörande be- teende att ett ingripande enligt 13 § PL var nödvändigt för att upprätthålla ord- ningen. När det gäller omhändertagandet enligt 1 § LOB anförde Polismyndig- heten följande.