frsrdg · H504JO1 · 2017-11-14 00:00:00 — Det är Arbetsförmedlingen som fattar beslut om sanktioner och Försäk- ringskassan som verkställer besluten. Om aktivitetsrapporten inte lämnas in går ett automatiskt meddelande till Arbetsförmedlingens enhet [för ersättningsprövning]. Enheten skickar ut ett brev till den sökande med ett preliminärt sanktionsbeslut samt information om möjligheten att inkomma med synpunkter. Det är även denna enhet som fattar beslut i ärendet. I sam- band med att beslutet skickas ut till den arbetssökande går ett automatiskt meddelande om det till ansvarig arbetsförmedlare. Sanktionsbesluten ska efter begäran omprövas av enheten [för central omprövning], vars beslut i sin tur kan överklagas till förvaltningsdomstol. Förordningskravet att aktivitetsrapportera gäller alla arbetssökande. Frå- gan om vad som utgör godtagbara skäl för att inte lämna in en aktivitets- rapport har prövats i ett antal ärenden i förvaltnings- domstol. Utgången i dessa mål har medfört att Arbetsförmedlingens be- dömning av vad som utgör godtagbara skäl ändrats på så vis att det finns större möjligheter att beakta bl.a. om den arbets- sökande har en funktionsnedsättning som bedöms medföra svårigheter att lämna aktivitetsrapport, eller om den sökande inte erhållit information om aktivitetsrapportering av det slag eller i den omfattning som funktionsned- sättningen bedöms fordra. 2017/18 JO1 I fråga om handläggningen av U.H:s ärende uppgav Arbetsförmedlingen föl- jande. Vid ett möte med Arbetsförmedlingen fick U.H. både skriftlig och muntlig information om att hon omfattas av kravet på aktivi- tetsrapportering. Vid mötet närvarade även U.H:s mamma. Den första ak- tivitetsrapporteringen genomfördes direkt under mötet. har därefter fortsatt att aktivitetsrapportera , . Nästföljande aktivitetsrapportering skedde dock först . I och med att sanktionsbestämmelserna trädde i kraft medförde den uteblivna aktivitetsrapporteringen att Arbetsförmedlingen fattade beslut om sanktion för månaderna mars–. [U.H:s] rätt till ersättning stängdes därmed av . och besluten skickades till den adress som U.H. lämnat till Arbetsförmedlingen. Samtliga brev kom emellertid i retur. arbetsträ- nade hon hos en arbetsgivare och hade mycket liten kontakt med . Av daganteckningarna framgår att U.H. aktivitetsrapporterat och då framfört att hon fortsättningsvis önskar få stöd med rapporter- ingen. Aktivitetsrapporten lämnades dock in för sent vilket medförde ett sanktionsbeslut även för . Såvitt framgår fick U.H. information om sanktionsbesluten först efter att hon kontaktat Arbetsförmedlingen med anledning av besked från Försäk- ringskassan om att hennes ersättning stängts av. Hon har då fått information att hon kan begära omprövning av besluten. En sådan begäran gällande de första fyra besluten inkom och för det sista beslutet . Inför omprövningen har arbetsförmedlaren lämnat ett ytt- rande av vilket framgår att hon inte anser att U.H. bör få en sanktion. Av besluten den 10–och [2015] framkommer att Ar- betsförmedlingens omprövningsenhet inte funnit skäl att ändra besluten. Dessa beslut har skickats till U.H:s nya adress och har inte kommit i retur. Utöver skriftlig besvärshänvisning har U.H. och hennes mamma muntligen informerats om möjligheten att överklaga besluten. Besluten har emellertid inte överklagats. Arbetsförmedlingen redovisade följande bedömning av hur U.H:s ärende hand- lagts. I samband med att sanktionsbestämmelserna började gälla publicerade ett handläggarstöd, AFHS 21/2013 (uppdaterat till AFHS 2/2016). Enligt Arbetsförmedlingens rutiner ska den som omfattas av kra- vet på att aktivitetsrapportera informeras om vad en aktivitetsrapport ska innehålla, när och hur en aktivitetsrapport ska lämnas in samt om konse- kvenserna av att inte rapportera inom utsatt tid. När den arbetssökande inte har lämnat in en rapport ska arbetsförmedlaren bedöma om det finns behov av att omgående ta kontakt med personen för att genomföra ett uppfölj- ningssamtal eller om det kan vänta till nästa planerade uppföljning. I utredningen inför yttrandet till JO har det framkommit att det funnits flera brister i Arbetsförmedlingens handläggning. När sanktionsreglerna började gälla hade U.H. mycket lite kontakt med Arbetsförmedlingen och fick inte någon information om att sanktionskravet infördes eller vad det innebar. Trots att hon inte hade aktivitetsrapporterat hade Arbetsförmedlingen inte påtalat det. Arbetsförmedlingens rutiner om att lämna information om och följa upp aktivitetsrapporter har således inte följts. I nuvarande utredning har det dessutom framkommit att samtliga kom- municeringsbrev och beslut från enheten [för ersättningsprövning] kommit i retur med hänvisning till att det var fel adress, utan att det föranlett någon 2017/18 JO1 åtgärd från Arbetsförmedlingen för att försöka komma i kontakt med [U.H.] på annat sätt. Enligt Arbetsförmedlingens rutiner för retur- och svarspost ska den arbetssökande vid returer kontaktas per telefon för att fråga vilken postadress personen kan nås på. Inte heller dessa rutiner har följts. I ärendet framgår att arbetsförmedlaren har haft kontakt med U.H. och hennes mamma via telefon och e-post. Vid dessa kontakter har emellertid inte sanktionsbesluten diskuterats. Mot bakgrund av ovanstående har Arbetsförmedlingen omprövat sank- tionsbesluten. Utifrån vad som är känt i ärendet, samt med beaktande av Arbetsförmedlingens ändrade praxis, anser Arbetsförmedlingen att U.H. har haft godtagbara skäl för att inte aktivitetsrapportera –juni samt . Arbetsförmedlingen har därför upphävt besluten. Införandet av sanktionssystemet innebar en stor förändring för med krav på snabb, rättssäker och enhetlig hantering av en mycket stor volym nya ärenden och nya rutiner. Arbetsförmedlingens be- dömning är att dessa rutiner fungerar bra och att informationen i hand- läggarstöden ger ett bra stöd. Med anledning av detta ärende kommer dock gå ut med information för att betona vikten av att arbetsförmedlare omgående bedömer behov av uppföljning vid signal om sanktionsbeslut. Förvaltningslagen ställer tydliga krav på kommunicering och underrät- telse av beslut. Att dessa bestämmelser efterlevs är enligt Arbetsför- medlingen särskilt viktigt i sanktionsärenden med hänsyn till de ingripande konsekvenser som besluten får för den enskilde. Arbetsförmedlingen kom- mer därför gå ut med särskild information till enheten [för ersättningspröv- ning] om vikten av att vid postretur vidta adekvata åtgärder för att nå den arbetssökande, t.ex. genom att kontakta arbetsförmedlaren för att få alter- nativ kontaktinformation. Myndigheten kommer också att uppdatera ruti- nen för retur- och svarspost samt handläggarstödet för sanktionsärenden så att detta tydliggörs ytterligare. I ett beslut anförde JO Renfors följande. Med utgångspunkt i sin individuella handlingsplan eller etableringsplan ska den som är arbetslös regelbundet, i en aktivitetsrapport, redovisa vilka åtgärder han eller hon har vidtagit för att ta sig ur sin arbetslöshet. Aktivitetsrapporten ska lämnas till Arbetsförmedlingen senast efter utgången av den pe- riod som rapporten avser. Arbetsförmedlingen ska skyndsamt granska de akti- vitetsrapporter som kommit in. (Se 6 a § förordningen [2000:628] om den ar- betsmarknadspolitiska verksamheten.) Arbetsförmedlingen får meddela föreskrifter om hur aktivitetsrapporten ska vara utformad samt om när och hur den ska lämnas (se 6 b § nämnda förord- ning). Av Arbetsförmedlingens föreskrifter om aktivitetsrapportering framgår att aktivitetsrapporten som huvudregel ska lämnas till Arbetsförmedlingen efter varje kalendermånads utgång. Det framgår vidare att en aktivitetsrapport bl.a. får lämnas muntligt, via en funktion på Arbetsförmedlingens webbsida, eller på en blankett som fylls i och skickas till arbetsförmedlingskontoret. (Se 2 och 5 §§ AFFS 2013:2, numera 3 och 4 §§ AFFS 2015:4.) 2017/18 JO1 ARBETSMARKNAD Den som omfattas av kravet på att aktivitetsrapportera ska informeras om vad en aktivitetsrapport ska innehålla samt om när och hur den ska lämnas in. Arbetssökanden ska även informeras om konsekvenserna av att inte rapportera inom utsatt tid. Om en arbetssökande inte har lämnat in någon aktivitetsrapport ska arbetsförmedlaren bedöma om det finns behov av att omgående ta kontakt med personen för att genomföra ett uppföljningssamtal eller om det kan vänta till nästa planerade uppföljning. (Se Arbetsförmedlingens handläggarstöd Ak- tivitetsrapport 21/2013, numera AFHS 2/2016.) Varning och avstängning från rätt till ersättning Den som deltar i jobb- och utvecklingsgarantin och får aktivitetsstöd ska varnas bl.a. om han eller hon inte lämnat en aktivitetsrapport till Arbetsförmedlingen inom utsatt tid utan att ha något godtagbart skäl för detta. Om den arbetssö- kande missköter arbetssökandet utan att däremellan uppfylla ett arbetsvillkor enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, ska han eller hon stängas av från rätt till ersättning i mellan . (Se 14 a § förordningen [1996:1100] om aktivitetsstöd.) Arbetsförmedlingen beslutar i frågor om varning och avstängning. När av- stängning har beslutats ska Arbetsförmedlingen skyndsamt underrätta Försäk- ringskassan om beslutet samt om grunden för avstängning och vilken dag grun- den för avstängning inträffade. beslutar vilka dagar som in- går i avstängningstiden. (Se 14 j § förordningen om aktivitetsstöd.) Ansvaret för Arbetsförmedlingens prövning ligger hos enheten för ersättningsprövning. Arbetsförmedlingens beslut ska omprövas av myndighetens centrala enhet för omprövning, om den som beslutet gäller begär det. Omprövningsenhetens beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. (Se 25 a och 25 b §§ förordningen om aktivitetsstöd.) Kommunicering och underrättelse om beslut En myndighet får som huvudregel inte avgöra ett ärende utan att den som är sökande, klagande eller annan part har underrättats om en uppgift som har till- förts ärendet genom någon annan än honom eller henne själv och han eller hon har fått tillfälle att yttra sig över den, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Myndigheten bestämmer om kommuniceringen ska ske muntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt. (Se 17 § förvaltningslagen.) En sökande, klagande eller annan part ska som huvudregel underrättas om innehållet i det beslut genom vilket myndigheten avgör ärendet, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. En underrättelse om myndighetens be- slut ska också ge besked om hur parten kan överklaga beslutet, om detta går parten emot och kan överklagas. Myndigheten bestämmer om underrättelsen ska ske muntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt. (Se 21 § förvaltningslagen.) Utgångspunkten för att en myndighet ska ha anses uppfyllt sin kommunice- rings- och underrättelseskyldighet är att parten har nåtts av underrättelsen (se bl.a. JO:s beslut , dnr 6563-2013). Kravet att aktivitetsrapportera gäller alla arbetslösa som är anmälda hos som arbetssökande. Det finns ingen möjlighet att undanta nå- gon från kravet. En arbetssökande som får aktivitetsstöd kan fr.o.m. drabbas av sanktioner i form av t.ex. indragen ersättning om han eller hon inte har aktivitetsrapporterat. När en arbetssökande inte har lämnat in en akti- vitetsrapport underrättas enheten för ersättningsprövning, som tar ställning till om man ska inleda ett ärende om en sanktion mot den enskilde. Ett sådant ärende innefattar myndighetsutövning och ställer stora krav på en rättssäker handläggning. Informationen till U.H. Av utredningen framgår att U.H. informerades om kravet på att aktivitetsrap- portera vid ett möte hos Arbetsförmedlingen . lämnade därefter in ett antal aktivitetsrapporter, men efter upp- hörde rapporteringen. Arbetsförmedlingen vidtog inte några åtgärder med an- ledning av de uteblivna rapporterna, och när sanktionskravet infördes fick U.H. inte någon information om detta eller vad det innebar. En myndighet bör agera med utgångspunkten att enskilda ska kunna ta till vara sina rättigheter. Arbetsförmedlingens rutiner om att arbetssökande ska in- formeras om konsekvenserna av att inte aktivitetsrapportera inom utsatt tid och att arbetsförmedlaren ska överväga att ta en kontakt med den som inte rappor- terat ligger väl i linje med vad som kännetecknar en god förvaltning. I U.H:s fall följdes inte dessa rutiner. anfört i sitt ytt- rande är detta en brist. Arbetsförmedlingens enhet för ersättningsprövning fattade beslut om att stänga av U.H. från rätt till ersättning. Utredningen visar att samt- liga kommuniceringsbrev och beslut kom i retur med uppgift om att adressen var felaktig, utan att detta ledde till någon åtgärd från Arbetsförmedlingens sida. Sanktionsbesluten fattades således utan att U.H. fått del av vad som låg till grund för besluten eller getts möjlighet att yttra sig över upp- gifterna. Hon underrättades inte heller om de beslut som fattats. konstaterat har myndigheten brustit i sin kommunicerings- och underrättelseskyldighet enligt förvaltningslagen. Arbetsförmedlingen ska kriti- seras för detta. Jag noterar att Arbetsförmedlingen har vidtagit ett antal åtgärder för att se till att myndigheten lever upp till förvaltningslagens krav på kommunicering och underrättelse om beslut i ärenden om sanktioner. Jag utgår från att myn- digheten följer upp att åtgärderna får avsedd effekt. Av utredningen framgår att U.H. och hennes anhöriga har haft uppfattningen att U.H:s handläggare åtagit sig att sköta aktivitetsrapporteringen åt U.H. 2017/18 JO1 2017/18 JO1 ARBETSMARKNAD grund av hennes funktionsnedsättning. Det har dock inte preciserats när denna överenskommelse ska ha träffats. Arbetsförmedlingen har inte i sitt yttrande gått in på frågan om det träffats någon sådan överenskommelse, och i de handlingar som JO granskat har inte någon överenskommelse dokumenterats. Mot denna bakgrund kan det inte an- ses utrett att det funnits någon överenskommelse om att U.H:s arbetsförmedlare skulle sköta hennes aktivitetsrapportering. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) har uppmärksammat att det förekommer att arbetsförmedlare gör överenskommelser med arbetssö- kande om att de inte behöver lämna in aktivitetsrapporter på det sätt som regel- verket föreskriver (se bl.a. rapport 2016:2 Implementering av de nya sanktions- reglerna för personer med aktivitetsstöd, avsnitt 4.5.2). Med anledning av detta och det sätt U.H. uppfattat situationen på vill jag framhålla att det givetvis är positivt att Arbetsförmedlingens handläggare tar hänsyn till varje enskild arbetssökandes behov och på olika sätt hjälper en ar- betssökande så att han eller hon kan fullgöra sina åligganden. En handläggare får emellertid inte gå så långt i sin serviceskyldighet att handläggaren befriar arbetssökanden från de författningsreglerade skyldigheter som han eller hon har. Att få ta del av ett arbetsmarknadspolitiskt program är naturligtvis i många fall positivt för den enskilde. har personer med vissa typer av funktions- nedsättningar svårt att leva upp till kraven i det nuvarande regelverket om ak- tivitetsrapportering (se bl.a. IAF:s rapport 2015:1 Vem missköter sitt arbetssö- kande? Arbetsförmedlingen har i sitt yttrande uppgett att myndigheten efter som- maren 2016 ändrat sin bedömning av vad som utgör godtagbara skäl att inte aktivitetsrapportera med anledning av ett antal domar från förvaltningsrätterna där den frågan behandlats. Det är också mot den bakgrunden som Arbetsför- medlingen upphävde de sanktionsbeslut som rörde U.H. De domar Arbetsför- medlingen hänvisat till har dock i flera fall ändrats (se bl.a. Kammarrätten i dom i mål nr 1058-16). Utredningen i det här ärendet och rapporterna från IAF visar att regelverket för aktivitetsrapporter är mindre väl anpassat för personer med vissa typer av funktionsnedsättningar. Arbetsförmedlingen delar denna uppfattning och har skrivit till och föreslagit att myndig- heten ges en möjlighet att meddela föreskrifter om undantag från kravet på att redovisa aktiviteter i en aktivitetsrapport (se dnr A2015/01560/A). Mot denna bakgrund finns det inte anledning för mig att göra några ytterligare uttalanden i frågan. Jag översänder dock en kopia av mitt be- slut till för kännedom. 2017/18 JO1 Arbetsförmedlingen har dröjt med att besvara en fråga om aktivitetsrapportering och med att registrera en adressuppgift vilket medfört att myndigheten inte har uppfyllt sin kommunicerings- och underrättelseskyldighet (Dnr 5254-2016) Beslutet i korthet: N.N. var anvisad till det arbetsmarknadspolitiska pro- grammet jobb- och utvecklingsgarantin och skyldig att aktivitetsrapportera . När hon besökte Arbetsförmedlingen för att byta kontor lämnade hon sina kontaktuppgifter på det nya kontoret och talade om att hon hade fått skyddade personuppgifter. Det visade sig i efter- hand att uppgifterna inte hade tagits om hand på ett riktigt sätt. till sin arbetsförmedlare och frågade hur hon skulle ak- tivitetsrapportera när hon hade skyddade personuppgifter. fick inte svar på sin fråga förrän . När N.N:s aktivitetsrapporter för maj, månad inte kom in beslutade Arbetsförmedlingen att stänga av henne från rätt till ersättning. De beslut som Arbetsförmed- lingen skickade till N.N. med anledning av de uteblivna aktivitetsrappor- terna skickades till hennes tidigare adress. Några brev kom i retur till utan att någon åtgärd vidtogs. I beslutet kritiseras Arbetsförmedlingen för att ha dröjt med att svara på N.N:s fråga och för att inte ha uppfyllt sin kommunicerings- och underrät- telseskyldighet enligt förvaltningslagen. Arbetsförmedlingen får också kri- tik för att inte ha registrerat N.N:s aktivitetsrapport för juli månad när den kom in till arbetsförmedlingskontoret. Ärendet visar vikten av att en arbetssökandes kontaktuppgifter registreras och att de är korrekta. För en arbetssökande som har skyddade personupp- gifter är det naturligtvis särskilt viktigt att brev till sökanden inte skickas till andra adresser än sökandens. I en anmälan till JO förde N.N. fram klagomål mot Arbetsförmedlingen. Av anmälan framgick bl.a. följande. Arbetsförmedlingen för att byta arbetsför- medlingskontor. Vid besöket på det nya kontoret lämnade hon sina kontakt- uppgifter till arbetsförmedlaren . och talade om att hon hade fått skyddade personuppgifter. Hon sa också att de uppgifter hon lämnat på sitt tidigare kon- tor inte var aktuella längre. Det visade sig senare att kontaktuppgifterna inte hade tagits om hand på ett riktigt sätt. efter besöket fick N.N. besked om att arbetsförmedlaren . skulle vara hennes handläggare. Därefter följde en mejlkonversation mellan N.N. bl.a. lämnade uppgifter om sitt mobilnummer och sin mejladress. I ett mejl till P.L. hur hon skulle aktivitetsrapportera när hon hade skyddade personuppgifter och inte kunde an- vända e-legitimation. fick inte något svar på sin fråga. 2017/18 JO1 respektive lämnade N.N. skrivna aktivitetsrapporter för månaderna . dock inte, och ett sanktionsärende inleddes vid enheten för ersättningspröv- fick kännedom om sanktionen kontaktade hon arbetsförmedla- och blev senare uppringd av sektionschefen . som bad om ursäkt för att Arbetsförmedlingen hade brustit i sin kommunikation. digheten skulle ge klartecken till utbetalning till . ningarna uteblev ändå. Arbetsförmedlingen (chefsjuristen ) yttrade sig över de kla- gomål som N.N. fört fram och uppgav följande om handläggningen i ärendet. var anvisad till det arbetsmarknadspoli- tiska programmet jobb- och utvecklingsgarantin och skyldig att aktivitetsrap- portera. en varning eftersom hon inte hade lämnat in någon aktivitetsrapport. I samband med den kontaktade hon och fick information om hur aktivitetsrapportering går till. Efter det lämnade N.N. in sina aktivitetsrapporter i rätt tid . Den senaste rapporten före det första sanktionsbeslutet lämnades in . därefter fick N.N. Arbetsförmedlingen för att byta kontor. Hon träffade då arbetsförmedlaren . och lämnade enligt egen uppgift sin mejl- adress och sitt telefonnummer till honom. fick senare en annan arbetsför- medlare, P.L. ett mejl till P.L. och frågade hur hon skulle aktivitetsrapportera när hon hade skyddade personuppgifter. Det kom inte in någon aktivitetsrapport från N.N. för maj månad. Ett auto- matiskt meddelande skickades därmed till enheten för ersättningsprövning, som startade ett sanktionsärende. fattade enheten för ersätt- ningsprövning ett preliminärt beslut om att stänga av N.N. från rätten till er- sättning . lämnade heller inte in någon aktivitetsrapport för juni månad. Det skickades åter ett automatiskt meddelande till enheten för ersättningsprövning, och fattade enheten ett preliminärt beslut om att stänga av N.N. från rätten till ersättning . De preliminära besluten skickades med post till N.N., med en upplysning om att hon hade möj- lighet att lämna synpunkter, men kom i retur till enheten för ersättningspröv- ning. och talade om att hon hade blivit avstängd från rätten till ersättning och att hon inte hade fått svar på sin fråga om hur hon skulle aktivitetsrapportera. kontaktade då enheten för ersättningsprövning och upplyste om att Arbetsförmedlingen hade brustit i sin information till N.N. och att enheten därför skulle bortse från de tidigare meddelandena om utebliven aktivitetsrapportering. Eftersom det inte heller för juli månad kom in någon aktivitetsrapport från N.N. skickades ytterligare ett automatiskt meddelande till enheten för ersätt- ningsprövning, som fattade ett preliminärt beslut att stänga av N.N. från rätten till ersättning . slutliga beslut i de två sanktionsärenden som avsåg rapporteringen för månad. I skälen för de besluten angavs att N.N. visserligen uppgett att hon inte fått tillräcklig information om hur hon skulle aktivitetsrapportera, men att deltagare i program har ett eget ansvar att känna till vilka bestämmelser som finns att förhålla sig till. ett kompletterande meddelande till en- heten för ersättningsprövning. Hon uppgav att N.N. hade lämnat in en hand- skriven aktivitetsrapport för juli månad till Arbetsförmedlingen men att den inte hade registrerats förrän , när P.L. kom tillbaka från sin semester. Dagen därpå, , besökte N.N. arbetsförmedlingskontoret och träffade P.L. Vid besöket korrigerades N.N:s kontaktuppgifter och hon fick besked om att hon skulle sköta aktivitetsrappor- teringen genom att lämna in en blankett för rapporteringen senast den tredje . fick ett antal blanketter som skulle räcka året ut. fattade ett slutligt beslut om att inte stänga av N.N. från rätten till ersättning ef- tersom det hade kommit fram att hon hade lämnat in sin aktivitetsrapport för juli . har uppgett att hon haft kontakt med sektionschefen . och att M.A. bett om ursäkt för att Arbetsförmedlingen brustit i sin kommunikation och sagt att myndigheten skulle ge klartecken till utbetalning till . har uppgett att hon visserligen pratat med N.N. men att hon endast sagt att Arbetsförmedlingen skulle se över N.N:s ärende. Arbetsförmedlingen gjorde följande bedömning. Frågor om hur man ska aktivitetsrapportera bör besvaras skyndsamt, ef- tersom den som inte lämnar in sin aktivitetsrapport riskerar att drabbas av en sanktion. frågade dock hur hon skulle aktivitetsrapportera [2016], vilket var efter det att aktivitetsrapporten för maj månad skulle varit inlämnad. Arbetsförmedlingen anser därmed att underlåtenheten att svara på frågan inte har något samband med den sanktion som N.N. drabbades av med anledning av att hon inte lämnade in sin aktivitetsrapport för maj (SAN2016142644). hade tidigare, , fått en varning på grund av utebliven aktivitetsrapportering och i samband med det fått förklarat för sig vad det innebär att aktivitetsrapportera. När det gäller N.N:s uppgifter om att hon fått information om att hon inte skulle drabbas av några sanktioner med anledning av de uteblivna ak- tivitetsrapporterna konstaterar att uppgifterna i den de- len går isär. har uppgett att hon endast meddelat att Arbetsförmedlingen skulle se över N.N:s ärende.