frsrdg · H504JO1 · 2017-11-14 00:00:00 — Till remissvaret fogades också en handling benämnd ”Anvisning för skade- ståndshanteringen inom ”, daterad . . kommenterade yttrande. 2017/18 JO1 Enligt 13 kap. 1 § utsökningsbalken, UB, ska medel som har flutit in till Kro- nofogdemyndigheten i mål om utmätning redovisas . Enligt 13 kap. 3 § utsökningsförordningen (1981:981), UF, ska influtna medel redo- visas om inte något hindrar det eller det finns särskilda skäl. I ett beslut anförde JO följande. uppgift i mål var att se till att den person som skulle betala skadestånd till . fullgjorde sin förplik- telse. Och hade kommit en bra bit på vägen. Det belopp som . hade rätt till fanns hos myndigheten. För återstod bara att enligt reglerna i UB och UF re- dovisa pengarna till . , alltså senast den 20 novem- ber 2015. En enkel uppgift kan man tycka. Men precis som i tre andra fall som jag granskat (JO:s beslut , dnr 3890-2014, , dnr 6248-2014 och , dnr 3029-2015) slarvade med denna uppgift. Myndigheten betalade inte peng- arna till . utan till den person som var skyldig honom pengarna. . informerades om att målet var avslutat. Som skäl för att målet var avslutat angav myndigheten att målet var fullbetalt. . undrade förstås över detta eftersom han inte hade fått sina pengar och genom sin mamma tog han kontakt med myndigheten den 10 de- cember 2015. Då insåg myndigheten att pengarna hade skickats till fel person. Myndighetens första åtgärd var att skicka ett kravbrev och kräva tillbaka de pengar som hade betalats ut. Men även denna uppgift misslyckades myndig- heten med. skickades till . i stället för till den person som skulle betala tillbaka pengarna. Det viktigaste i detta läge var emellertid att se till att . fick de pengar som han hade rätt till. Som jag redovisat i tidigare beslut ser jag saken så att den redovisningsskyldighet som är föreskriven i utsökningsbalken och utsökningsförordningen inte försvinner för att betalar ut pengar till fel person eller slarvar bort pengar på något annat sätt. När myn- digheten fick reda på att . inte hade fått sina pengar borde myndigheten alltså med detta synsätt ha betalat till honom. Han skulle ju ha haft sina pengar senast den 20 no- vember 2015. Som framgår av svar till JO delar myndigheten inte min uppfattning. Myndighetens uppfattning är att det är nödvändigt att se anspråk på pengar som ett anspråk på skadestånd som ska han- teras i särskild ordning. För den enskilde som har blivit av med sina pengar är det naturligtvis mindre intressant vilka juridiska konstruktioner som kommer till användning. Det viktiga är att han eller hon får tillbaka pengarna snabbt. 2017/18 JO1 Av remissvar framgår att . fick utbetalade till sig . Då hade det gått tre månader då han skulle ha pengarna enligt huvud- regeln i UB och UF. Och det hade gått mer än sedan han genom sin mamma påpekade att han inte hade fått sina pengar. förtjänar kritik för att betalades till fel person, för att ett kravbrev skickades till fel person och för att det tog för innan . fick de pengar som han hade rätt till. Vad . i övrigt har fört fram ger inte anledning till någon åtgärd eller något uttalande från min sida. Långsam handläggning av ett ärende om skuldsanering (Dnr 6973-2015) Beslutet i korthet: I ett ärende om skuldsanering tog det över började handlägga ärendet. Myndigheten får kritik för att handläggningen inte har stämt överens med det krav på skyndsamhet som gäller i ärenden om skuldsanering. I en anmälan till JO framförde klagomål mot med anledning av ett ärende om skuldsanering. Han uppgav att han hade ansökt om skuldsanering och att Kronofogde- myndigheten ännu inte hade vidtagit någon åtgärd med anledning av hans an- sökan. JO begärde in och granskade handlingarna i skuldsaneringsärendet. JO remit- terade därefter anmälan till för upplysningar och ytt- rande över handläggningen av ansökan om skuldsanering. Av yttran- det skulle särskilt framgå hur handläggningen förhöll sig till bestämmelsen i 14 § andra stycket skuldsaneringslagen (2006:548). skulle även redovisa sin bedömning av det som kommit fram. I remissvaret, till vilket fogades ett yttrande från enhetschefen , uppgav , genom verksamhetschefen och verksjuristen , följande: Som framgår av yttrande har skuldsaneringsansökan handlagts i enlighet med rutiner. Det är inte acceptabelt att det har dröjt mer än utan att hand- läggning har påbörjats. Väntetiden är inte förenlig med 14 § andra stycket skuldsaneringslagen. Anledningen till de långa väntetiderna är att Krono- 2017/18 JO1 fogdemyndigheten inte har agerat på de signaler om längre handlägg- ningstider och minskad produktivitet som redovisats i myndighetens upp- följningssystem. Kraftfulla åtgärder pågår för att komma till rätta med situa- tionen . Den första handläggningsåtgärden ska göra är att utreda om ansökan kan ligga till grund för prövning av ärendet och ta in eventuella kompletteringar. Om kompletteringsförelägganden inte följs kan detta leda till att ansökan avvisas enligt 12 § skuldsaneringslagen. Därefter ska myndigheten pröva om ansökningen ska avslås enligt 13 § första stycket skuldsaneringslagen. Denna prövning syftar till att redan på ett tidigt stadium föra bort de fall där det utan en ingående undersökning står klart att skuldsanering inte kan beviljas (jfr NJA 1996 s. 543). Om ansökan efter nödvändiga kompletteringar, registerkontroll och eventuellt sammanträde inte ska avvisas eller avslås ska Kronofogdemyndig- heten enligt 14 § andra stycket skuldsaneringslagen besluta om att inleda skuldsanering. I specialmotiveringen till bestämmelsen (dvs. 13 § andra stycket äldre skuldsaneringslagen [1994:334]) framgår att det är vik- tigt att det efter initial prövning beslutas om inledande . Dessutom framhålls vikten avattskuldsaneringsärendenhandläggsskyndsamt (jfr prop. 1993/94:123 s. 216). Inledandebeslutet kungörs i Post- och . Dessutom skickas underrättelser till berörda borgenärer som inte kan förväntas ta del av detta. Av kungörelsen och underrättelserna framgår somregel att berörda borge- närer ska anmäla sina fordringar inom en månad. För att underlätta den framtida handläggningen skriver handläggaren som beslutar om att inleda skuldsanering redan i detta skede ett utkast till förslag om skuldsanering. Efter att fordringsanmälningar har kommit in slutför Kronofogdemyn- digheten (om inte ärendet avslås) tillsammans med gäldenären förslaget till skuldsanering. Förslaget delges med samtliga borgenärer som får möjlighet att yttra sig. Först därefter kan slutligt beslut om skuldsanering meddelas. Skuldsaneringshandläggningen är utdragen och innebär kontakter med ett stort antal parter. Det gör logistiken sårbar. Åtgärder som vidtas i ett tidigt skede påverkar förutsättningarna för den fortsatta handläggningen. Det är därför svårt att bryta loss enskilda moment utan att bedöma konsekvenser för handläggningsproceduren som helhet. Att åtgärder i inledandeskedet av skuldsaneringshandläggningen påver- kar övrig handläggning medför inte att skyndsamhetskravet i 14 § andra stycket skuldsaneringslagen kan sättas åt sidan. är dock tvungen att sätta kravet på skyndsam handläggning fram till inledandebe- slutet i relation till övriga krav som gäller för handläggningen, i detta fall främst det allmänna kravet på skyndsam handläggning av ärendet som helhet som 7 § förvaltningslagen (1986:223) och 14 § andra stycket skuldsaneringsla- gen ger uttryck för. har valt att använda en strategi med en gemen- sam inkorg för alla skuldsaneringsärenden, där ärendena tas i turordning efter att de kommit in. När ett ärende har knutits till en handläggare ska handläggningen ske slag i slag, dvs. med minimala väntetider mellan hand- läggningsåtgärderna. Detta medför långa liggtider före det att ärenden börjar handläggas, men efter det att utredningen har börjat går det re- lativt snabbt att besluta om avvisning, avslag eller inledande (cirka 3–4 må- nader). 2017/18 JO1 Anledningen till de långa handläggningstiderna Ansökningarna om skuldsanering har ökat kraftigt . kom drygt 11 200 ansökningar. Det motsvarar en ökning med 12 pro- cent jämfört med . Antalet ansökningar har ökat . Tabell: Utvecklingen av antal skuldsaneringsärenden –2015 Svårigheten att prognosticera det ökade inflödet och de ibland utdragna utredningarna har gjort att haft svårt att dimens- ionera insatser. Detta i kombination med hög personalomsättning har inne- burit allt längre väntetider. är myndigheten i ett läge där den som ansö- ker kan få vänta i 7–en handläggare påbörjar ärendet. Vad gör för att komma till rätta med situationen? blev det tydligt för myndighetsledningen att det krävdes kraftfulla insatser för att hantera både balanser och det löpande inflödet. Myndigheten har omfördelat avsevärt mer resurser till skuldsaneringsverk- samheten, dels i form av en tillfällig satsning dels i form av tillsvidare- resurser. Cirka 50 årsarbetskrafter från andra delar av myndigheten bidrar nu ge- nom att handlägga skuldsaneringsärenden. Dessa ska sammanlagt handlägga cirka 3 000 av ärendena i balans från ansökan till avslut. Tre nya skuldsaneringsteam rekryterar sammanlagt cirka 45 nya perso- ner. Alla medarbetare i de nya teamen kommer att ha påbörjat arbetet . Nyrekryteringarna innebär att antalet personer som arbetar med skuld- sanering ökar från 110 till över 150. uppgav i ett yttrande daterat följande: Kronofogdens handläggning av skuldsaneringsärenden har () ca l 500 ansökningar kommit in. Ärendeinflödet har inneburit att Kronofogden har ett stort antal skuldsaneringsärenden i balans. fanns det om- kring 5 000 ärenden där handläggningen ännu inte hade påbörjats. Det in- nebär i sin tur att det tar från det att ansökan kommer in till dess att en handläggare påbörjar utredningen. är ledtiden ca åtta måna- der. De ärenden som påbörjas , , kom in till Kronofogden . Kronofogden har vidtagit åtgärder för att komma till rätta med det stora antalet skuldsaneringsärenden. Bl.a. har resurser omfördelats så att ett 60- tal anställda inom verkställighetsenheterna (kronoinspektörer) under en pe- riod kommer att handlägga skuldsaneringsärenden. I den insatsen ska ca 3 000 skuldsaneringsärenden avslutas . har beslut om inledande eller avslag fattats i ca 800 av de ärendena. Det är ännu inte klart om insatsen kommer att fortsätta , men beredskap för en förlängning av insatsen finns. Omkring 25 medarbe- tare inom juristenheten (kronofogdar) arbetar i viss utsträckning med ärenden om omprövning av skuldsanering. Kronofogden har vidare inrättat tre nya skuldsaneringsteam i , och . Till de nya skuldsaneringsteamen kommer inledningsvis totalt ca 40–45 nya medarbetare rekryteras. De nya skuldsaneringsteamen kommer att vara på plats . Förvaltningslagen (1986:223) är tillämplig när det gäller Kronofogdens handläggning av skuldsaneringsärenden. Av 7 § förvaltningslagen framgår att varje ärende där någon enskild är part skall handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Enligt 14 § första stycket skuldsaneringslagen (2006:548) ska Krono- fogden i den utsträckning det behövs inhämta upplysningar om gäldenärens personliga och ekonomiska förhållanden från andra myndigheter. Om det finns särskilda skäl får Kronofogden hålla ett sammanträde för att avgöra om skuldsanering ska inledas. Enligt andra stycket ska Kronofogden, om en ansökan om skuldsanering inte avvisas eller avslås, besluta om att skuldsanering ska inledas. Efter ett beslut att inleda skuldsanering får utmätning inte ske för skulder som uppkommit , såvida det inte rör sig om skulder som enligt 7 § inte kan omfattas av en skuldsanering, 22 § skuldsaneringslagen. ansökan om skuldsanering kom in till Kronofogden . Ärendet har dnr […]. Akten i ärendet har gåtts igenom. Av en tjänsteanteckning den l framgår att en budget- och skuldrådgivare då kontaktade Kronofogden och meddelade att en utredning om att utmäta fastighet hade påbörjats. Budget- och skuldrådgivaren begärde att ärende skulle ges förtur med anledning av det. Av en ytterligare tjänsteanteckning framgår att en handläggare inom skuldsaneringsenheten meddelade budget- och skuldrådgivaren att det inte fanns möjlighet att prioritera ärendet framför de ansökningar om skuldsanering som kommit in tidigare än . hade skuldsaneringsärendet ännu inte någon handläggare. Av Kronofogdens indrivnings- och utsökningsdatabas framgår att fastighetsandel utmättes samt att han har utmätning i sin inkomst. Eftersom ärendet inte har någon handläggare har inget underyttrande hämtats in. ansökan om skuldsanering kom in till Kronofogden . utmättes hans fastighet. Hade ett beslut om att inleda skuldsanering fattats innan hade utmätning inte kunnat ske med hänsyn till bestämmelsen i 22 § skuldsaneringslagen. Den l kontaktade en budget- och skuldrådgivare skuldsaneringsenheten och begärde att skuldsaneringsärende skulle prioriteras på grund av att det pågick en utredning om att utmäta hans fastighet. var fastigheten alltså redan utmätt. Även om skuldsanering hade inletts hade utmätningen av fastigheten be- stått. Att fastigheten utmättes kan i vart fall inte ses som en direkt följd av Kronofogdens handläggning av skuldsaneringsärendet. Förbudet mot exe- kutiva åtgärder i 22 § skuldsaneringslagen inträder först efter beslutet om att inleda skuldsanering. Ett sådant beslut ska föregås av viss utredning och materiell prövning, 13 och 14 §§ skuldsaneringslagen. Beroende på ären- dets beskaffenhet kan utredningen ta i anspråk. 2017/18 JO1 2017/18 JO1 alltså inte förvänta sig att kunna hindra verkställighet enbart genom att ge in en ansökan om skuldsanering. Det som anges ovan innebär inte att den långa handläggningstiden är acceptabel. Enligt 14 § andra stycket skuldsaneringslagen ska Kronofogden besluta om att inleda skuldsanering om ansökan inte avvisas eller avslås. I förarbetena till skuldsaneringslagen uttalades att Kronofogden ska fatta beslut utan onödigt dröjsmål efter den initiala prövningen (prop. 1993/94:123 s. 216). Bestämmelsen får alltså anses ta sikte på det fallet att det finns tillräckligt underlag för att fatta beslut, efter den utredning som ska göras enligt 14 § första stycket. Bakom bestämmelsen ligger dock ett all- mänt skyndsamhetskrav (a. prop. s. 216). Avsikten är givetvis inte att Kro- nofogden ska kunna avvakta i onödan med den utredning och den prövning som krävs för att kunna fatta beslut i ett skuldsaneringsärende. Även den allmänna bestämmelsen i 7 § förvaltningslagen talar emot att så långa led- tider som i ärendet skulle vara acceptabla. Kronofogden hanterar som huvudregel skuldsaneringsärenden i den ord- ning ansökningarna kommer in. Det har inte funnits någon anledning att handlägga ärende med förtur. Att en utredning pågick gällande utmätning av hans fastighet kan inte anses ha utgjort skäl för att prioritera hans ansökan framför andra sökande. Det ligger i sakens natur att många av de personer som ansöker om skuldsanering är, eller kan komma att bli, föremål för verkställighetsåtgärder såsom utmätning av fast eller lös egen- dom. Att inget beslut har fattats i skuldsaneringsärendet beror inte på brister i handläggningen, utan på de långa ledtider mellan det att en ansökan kom- mer in och att handläggningen påbörjas som gäller för i stort sett samtliga skuldsaneringsärenden. Varken i det enskilda fallet eller ge- nerellt är så långa handläggningstider acceptabla. De krav på skyndsam handläggning som uppställs i lagstiftningen uppfylls inte. Kronofogden beklagar att handläggningstiderna är mycket långa. Åtgärder har dock vidtagits för att komma till rätta med de långa handlägg- ningstiderna och det stora antalet skuldsaneringsärenden i balans. gavs tillfälle att kommentera remissvaret. Inför JO:s beslut hämtades muntliga upplysningar in från Kronofogdemyn- digheten. Av upplysningarna framgick att handläggningen i ärendet började och att därefter avslog an- sökan . I ett beslut anförde JO följande. Rättslig reglering och bedömning I 7 § förvaltningslagen (1986:223) står det att ett ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. I förarbetena till skuldsaneringslagen betonas att det är viktigt att ärenden om skuldsanering handläggs så snabbt som möjligt (prop. 1993/94:123 s. 216). Kravet på skyndsam handläggning i ärenden om skuldsanering framgår också i 14 § andra stycket skuldsaneringslagen där det står att Kronofogdemyn- digheten ska besluta att inleda skuldsanering om ansökan inte avvisas eller avslås. Av utredningen framgår att ansökte om skuldsanering . för yttrande till JO, , hade skuldsaneringsärendet ännu inte fått någon handläggare. mer än efter det att ansökan lämnades 2017/18 JO1 in till , började arbetet med att handlägga ärendet. Att det tog över ärendet började handläggas stämmer inte överens med det krav på skyndsam handläggning som gäller i ärenden om skuldsanering, vilket också har konstaterat. Vad Kro- nofogdemyndigheten har meddelat om den ökade tillströmningen av ärenden och den höga arbetsbelastningen förändrar inte den bedömningen. ska kritiseras för den långsamma handläggningen av ansökan. Vad framfört i övrigt ger inte anledning till någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida. 2017/18 JO1 En nämnd, som i ett beslut om dispens från föreskrifter för ett naturreservat ställde upp ett villkor i syfte att säkra kommunens utbyggnadsplaner för ett område utanför naturreservatet, bröt mot kravet på saklighet i 1 kap. 9 § regeringsformen (Dnr 3911-2016) Beslutet i korthet: gav dispens från föreskrif- terna för ett naturreservat och uppställde ett antal villkor för dispensen. Ett av dessa villkor syftade till att säkra kommunens utbyggnadsplaner i ett om- råde som ligger utanför naturreservatet. Villkoret ställdes alltså inte upp för att uppnå syftet med naturreservatet, och nämnden får kritik för att den ge- nom att föra in detta villkor har brutit mot kravet på saklighet i 1 kap. 9 § regeringsformen. Nämnden får också kritik för att villkoret inte motiverades i beslutet. . klagade på i kommun med an- ledning av ett villkor i ett beslut om dispens från reglerna för ett naturreservat. Villkoret löd ”Framtida kabeldragning får inte äventyra utbyggnadsplaner i ”. . framförde i huvudsak följande: Villkoret gäller verksamhet som ligger utanför naturreservatet. En dispens från ett områdesskydd enligt , MB, kan inte reglera sådant. Villko- ret gäller något som inte ingår i ansökan och motiveras inte heller i beslutet. Det uppställda villkoret är till för att skydda en verksamhet som skulle kunna skada eller motverka syftet med naturreservatet. Villkoret ligger alltså helt ut- anför ramarna för en dispens enligt MB och saknar därför lagstöd. JO tog del av och granskade handlingarna i nämndens ärende med dnr 2016.024 SBN. Därefter begärde JO att nämnden skulle lämna upplysningar om och yttra sig över vad . hade framfört i sin anmälan. Nämnden skulle även re- dovisa sin bedömning av det som hade kommit fram. Nämnden beslutade att godkänna förvaltningens ytt- rande och översända det till JO. Yttrandet hade följande innehåll: I MB 7 kap 7 § framkommer att eller kommunen får meddela dispens från föreskrifter som den har meddelat för ett naturreservat, om det finns särskilda skäl, och i 7 kap 26 § MB att dispens enligt någon av be- stämmelserna i 7, 9–11, 18 a–18e, 20 och 22 §§ från förbud eller andra fö- reskrifter som meddelats med stöd av detta kapitel får ges endast om det är förenligt med förbudets eller föreskriftens syfte. I MB 16 kap 2 § framkommer att tillstånd, godkännande eller dispens enligt balken eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av balken, får ges för begränsad tid och får förenas med villkor. Dispensen ifråga har förenats med sju villkor, där de första sex villkoren är föreslagna i tjänsteskrivelsen som förvaltningen lämnat till för beslut, och det sjunde (lydande ”Framtida kabel- dragningar får inte äventyra utbyggnadsplaner i ”) har lagts till i den politiska behandlingen. Såsom anmälaren poängterar motiveras detta vill- kor inte ytterligare i beslutet. I processbeskrivning gällande bildande av Naturre- servat – dispenser och tillstånd () behandlas villkor i dispenser och där framkommer att någon begränsning vad gäller villkorens utform- ning inte finns. Villkoren ska dock ställas för att begränsa eventuella ska- deverkningar av åtgärden eller verksamheten, vilket i föreliggande fall torde kunna avse eventuella skadeverkningar som kabeldragningen kan medföra på naturreservatet. Såsom poängteras i anmälarens synpunkt 1 och 4 innefattar detta troligtvis inte eventuella skadeverkningar på en verksamhet utanför naturreservatet (utbyggnadsplaner i ). skriver vidare att villkor i en dispens även kan röra uppföljning och utvärdering för att möjliggöra framtida bedömningar om förlängda dispenser eller återkommande sådana samt att det i beslutet bör motiveras varför villkoren eller tidsbegränsningen meddelas. var vid tiden för beslutet medveten om att villkoret i fråga rör en verksamhet utanför naturreservatet, men valde ändå att lägga till villkoret i fråga. Anledningen till detta är den beslutskarta som finns med i beslutet (…), och som visar att kabeldragningen sträcker sig upp till området . För att undvika att såsom , vilken i första hand beslutar om detaljplaner och bygglovsärenden, fatta ett beslut som tillåter en kabeldragning som eventuellt senare skulle kunna utgöra ett hinder i ett framtida detaljplaneärende valde man att i dispensärendet lägga in villkoret i fråga. Det bör dock medges att anmälaren har rätt i att detta villkor lämpligen inte bör ställas i dispensen från reservatsbestämmelserna, utan snarare i det avtal som rör grävningen eller dylikt. Anmälaren har även poängterat att villkoret inte motiveras i nämndens beslut, vilket får ses som en brist i förhållande till 20 § Förvaltningslagen (1986:223) samt processbeskrivning. Förvaltnings- lagens bestämmelse tar dock främst sikte på ärenden som avser myndig- hetsutövning mot enskild. Då förvaltningen har kännedom om att just motivering av beslut är något som kommer att förtydligas i den nya förvaltningslag som håller på att arbetas fram, och som troligtvis kommer att ställa högre krav på de kommunala besluten , bör detta ses som ett relevant påpekande av anmälaren. Med anledning av att skälen för villkoret i fråga utelämnats i nämndens beslut, bedömer samhällsbyggnadsnämnden att den som är part vid begäran bör upplysas om dessa i efterhand. Sammanfattningsvis kan sägas följande: Enligt kontorets bedömning är det utifrån det ovan sagda inte förenligt med förbudets eller föreskriftens syfte, dvs. naturreservatsbestämmelserna, med en villkorspunkt i ett dispensbeslut som rör något utanför området i fråga. Eftersom beslutet nu trots allt är taget med detta villkor och inte har överklagats gäller det såsom ett giltigt nämndbeslut i frågan. Samhälls- byggnadskontoret håller till stora delar med om anmälarens synpunkter och 2017/18 JO1 2017/18 JO1 tar till sig av dessa i framtida handläggning och beslut av liknande ärenden, samt bedömer att det som kan rättas till i efterhand är att den som är part vid begäran bör upplysas om skälen för villkoren i efterhand, i enlighet med 20 § Förvaltningslagen. . kommenterade yttrandet. Enligt 1 kap. 9 § regeringsformen ska myndigheter i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet (objektivitetsprin- cipen). I litteraturen (se Lerwall, L, JO och 1 kap. 9 § regeringsformen, s. 233. I JO – Lagarnas väktare, 2009, s 229–245) har principen sammanfattningsvis angetts innebära att avgörandena måste grundas enbart på hänsyn som enligt gällande författningar får beaktas. Beslutande organ får alltså inte låta sig väg- ledas av andra intressen än dem som de ska tillgodose och inte ta hänsyn till ovidkommande omständigheter. Godtycke är förbjudet och det resultat som ska nås måste kunna stödjas på överväganden som i varje fall är objektivt riktiga.