frsrdg · H404RS3 · 2017-02-15 00:00:00 — Redogörelse för verksamheten inom Interparlamentariska unionen (IPU) och den svenska delegationens arbete I redogörelsen redovisas verksamheten inom Interparlamentariska unionen (IPU) och den svenska IPU-delegationens arbete . I beslutet har deltagit: , ordförande, (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP). Ordförandena för IPU-delegationen respektive PA-UfM-delegationen framförde i en skrivelse till riksdagsstyrelsen (dnr 049-2548-2010/11) önskemål om att den årliga redogörelsen för delegationernas verksamhet ska lämnas till kammaren i stället för som tidigare till riksdagsstyrelsen i syfte att ytterligare synliggöra verksamheten. I utredningen om internationella verksamhet (RivUt, 2010/11:URF1) framförs att det är angeläget att det internationella engagemanget i högre grad integreras med övriga verksamhet. En debatt i kammaren ger ledamöterna möjlighet att sprida kunskap och information till varandra och till allmänheten. Riksdagsstyrelsen beslutade att överlämna redogörelserna till . Ärendena bereddes av utrikesutskottet, och det hölls debatt i kammaren. I översynen av riksdagsordningen (2012/12:URF3) som gjordes av en kommitté under ledning av talmannen, föreslås att denna försöksverksamhet ska fortsätta eftersom den kan ge underlag för fortsatta överväganden. Riksdagsstyrelsen har i framställningen Översyn av riksdagsordningen (2013/14:RS3) förklarat sig dela kommitténs uppfattning. Riksdagsstyrelsen har mot denna bakgrund och i enlighet med 10 § lagen (2011:745) med instruktion för , beslutat att överlämna redogörelsen för verksamheten från delegation till Interparlamentariska unionen (IPU) till . IPU har numera 171 medlemsländer. Frågor i fokus har bland annat handlat om att utöka det globala samarbetet för att motverka terrorism, att förhindra förstörelse av kulturella världsarv och att öka unga människors deltagande i det sociala, politiska och ekonomiska livet. IPU har också behandlat frågor om den svåra humanitära situationen i , parlamentens roll vid allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter, samt vikten av kvinnors deltagande i politiska processer. Den svenska IPU-delegationen har fortsatt att hålla en hög ambitionsnivå som inkluderat ett aktivt deltagande i framtagandet av resolutioner och i kommittéer och arbetsgrupper i samband med IPU:s årliga vår- och höstförsamlingar, som ägt rum i , och , . Samtliga av IPU-delegationens medlemmar har framträdande poster inom IPU:s permanenta kommittéer och arbetsgrupper. Delegationen avser att fortsätta att arbeta aktivt för demokrati och mänskliga rättigheter, jämställdhet, internationell fred och säkerhet, hållbar utveckling och inte minst samarbetet med FN, som står högt på dagordningen. 125-åriga medlemskap i organisationen kommer att uppmärksammas genom en rad aktiviteter i . I årsredogörelsen redovisas delegationens verksamhet 2016 och de aktiviteter som genomförts . Redogörelse för verksamheten inom Interparlamentariska unionen (IPU) och den svenska delegationens arbete under 20165 Den svenska IPU-delegationens sammansättning och verksamhet 20165 Rapport från IPU:s 134:e församling i , , den 19– , fred och säkerhet7 Andra kommittén, hållbar utveckling, finans och handel8 , demokrati och mänskliga rättigheter8 Den rådgivande arbetsgruppen för hiv/aids, ungas, nyföddas och barns hälsa11 Officiella möten och studiebesöksprogram12 Rapport från IPU:s 135:e församling i , den 23– , fred och säkerhet14 Andra kommittén, hållbar utveckling, finans och handel15 , demokrati och mänskliga rättigheter15 Resor, seminarier och övriga IPU-möten19 genomförda och kommande församlingsmöten21 Redogörelse för verksamheten inom Interparlamentariska unionen (IPU) och den svenska delegationens arbete IPU är världens äldsta multilaterala organisation. Den grundades med syfte att arbeta för fred och mellanfolkligt samarbete. Organisationen har 171 nationella parlament som medlemmar. I IPU:s uppgifter ingår att främja personliga kontakter mellan parlamentsledamöter i alla länder och att verka för de parlamentariska institutionernas utveckling. Att hjälpa till med att bygga upp demokratiska funktioner och fungerande parlament är en ständigt växande del av IPU:s verksamhet. IPU har fortsatt sitt arbete med bland annat jämställdhetsfrågor. har organisationen släppt en uppmärksammad rapport om sexism mot kvinnliga parlamentariker, och i anslutning till det lagt fram flera initiativ för att främja jämställdhetsreformer i parlamenten. I samband med den internationella dagen för eliminering av våld mot kvinnor släppte IPU även en större publikation för att sprida information om detta. Den svenska IPU-delegationens sammansättning och verksamhet 2016 Efter en ändring i riksdagsordningen utses IPU-delegationen numera av talmannen efter samråd med gruppledarna till skillnad när den utsågs av riksdagsstyrelsen. IPU-delegation har –2018 följande sammansättning: ordförande (S), förste vice ordförande (M), andre vice ordförande (S), (M) och (S). har delegationsmöten hållits . Mötena har till stor del ägnats åt substansfrågor och förberedelser inför IPU:s två årliga församlingsmöten. Ett seminarium anordnades i av den svenska IPU-delegationen med bland andra och som inbjudna panelister, om FN:s hantering av sexuellt våld i fält och hanteringen av visselblåsare, med diskussioner om ansvarsutkrävandet inom världsorganisationen. Seminariet var välbesökt med omkring 100 deltagande riksdagsledamöter, tjänstemän från och samt representanter från inbjudna organisationer. Det huvudsakliga arbetet inom IPU och för den svenska delegationen utförs inför och under de två årliga församlingarna. Nedan följer rapporter från dessa. Rapport från IPU:s 134:e församling i , , den 19– IPU höll sin årliga vårförsamling i , , den 19–. I samlades delegationer från 126 medlemsländer samt 6 associerade medlemmar. Totalt 1 227 delegater deltog i församlingen, varav 634 var parlamentariker. av de deltagande parlamentarikerna var kvinnor. Den svenska delegationen leddes av tredje vice talman (MP). Svenska ambassaden i anordnade ett uppskattat sidoprogram innehållande möten bland annat med talman , vice president , jämställdhetsminister , rikspolischef , kvinnoorganisationer, kvinnliga parlamentariker, rättsväsendet (inklusive domstol) och . Syftet med dessa möten var att sprida information och utbyta erfarenheter om framför allt jämställdhet. hade den svenska delegationen även bilaterala möten med delegationerna från och . Vid församlingen i valdes (M) in som medlem i IPU:s rådgivande arbetsgrupp för hiv/aids, ungas, nyföddas och barns hälsa, för en period . Vidare valdes (S) in som medlem i byrån för kommittén för hållbar utveckling, finans och handel, för en period . Huvudtemat för i var unga och deras deltagande i det sociala, politiska och ekonomiska livet. Generaldebatten utmynnade i en gemensam deklaration. Övriga frågor i fokus i de permanenta kommittéerna var utökat globalt samarbete för att motverka terrorism, motverkande av förstörelse av kulturella världsarv samt kvinnors möjlighet att fritt delta i politiska processer. Tre nya länder – , och – valdes in som medlemmar i . president och inledningstalade vid öppnandet och framhöll att starka parlament är nödvändiga för demokratisk utveckling. De välkomnade IPU:s arbete inom området. Även IPU:s president höll ett öppningsanförande och nämnde bland annat arbetet med IPU:s nya strategi för , 2017–2021, som tar sitt avstamp i den tidigare strategin för IPU (2012–2017). Strategin bygger bland annat på slutsatserna från det interparlamentariska talmansmötet i 2015 och , där bland annat de globala målen för hållbar utveckling antogs. Tredje vice talman och delegationsledare (MP) stod för huvudanförandet i generaldebatten för den svenska delegationen och talade om ungas inflytande i samhället kopplat till jämställdhetsfrågor och vikten av ungas delaktighet i beslutsfattande organ, i alla delar av samhället. Dingizian talade om jämställdhet och yttrandefrihet och belyste att både kvinnor och män ska ges möjlighet att fritt uttrycka sig och delta i alla delar av samhället. I den gemensamma deklaration som sedan antogs av alla deltagarländer framhölls behovet av att främja ungas deltagande på alla politiska nivåer – särskilt unga parlamentarikers. Detta i sin tur stärker internationella överenskommelser. Det framhölls också att parlamentens arbete bör inkludera både ett jämställdhets- och ett ungdomsperspektiv eftersom både kvinnor och unga är underrepresenterade i många parlament. , fred och säkerhet I första kommittén för fred och säkerhet behandlades och antogs en resolution om terrorism och behovet av ökat globalt samarbete för att motverka hotet mot demokratin och individuella rättigheter. (S) och Arhe Hamednaca (S) följde utskottet. I sitt anförande i utskottet betonade Arhe Hamednaca (S) betydelsen av förebyggande insatser i arbetet mot internationell terrorism. Han beskrev ansträngningar för att främja demokrati, mänskliga rättigheter och jämlikhet som viktiga verktyg i detta arbete. Hamednaca betonade också vikten av utvecklingsarbete och underströk betydelsen av att alla utvecklade länder lever upp till förpliktelsen att bidra med av sin BNI i bistånd. I den resolution som antogs konstaterades att det inte finns en universellt överenskommen definition i motverkandet av terrorism på internationell nivå, men att detta inte ska vara ett hinder för det internationella samfundet att motverka terroristaktiviteter och terrororganisationer. Detta förutsätter att stater har lagstiftning med tydliga definitioner av terrorhandlingar i enlighet med FN:s säkerhetsråds bedömningar. I resolutionen framhölls också vikten av internationellt samarbete i enlighet med och säkerhetsrådets resolutioner, som bara kan vara effektiva om parlamenten själva antar juridiska och finansiella åtgärder för att motverka terrorism, kriminaliserar terroraktioner och terroristpropaganda. I resolutionen uppmanades parlamenten bland annat att öka sina ansträngningar för att motverka diskriminering mot arbetslösa och arbeta mot rasism och jämlikhet, som ett led i motverkandet av terrorism. Resolutionen krävde åtgärder från IPU – att främja interparlamentariskt informationssamarbete och att underlätta dialog mellan utövare och parlamentariker, för att skapa ett forum där parlamentariker och FN-organ som arbetar med att motverka terrorism, kan interagera. Detta för att dela goda exempel på regional nivå för att bygga fred, internationell stabilitet och säkerhet. Även behovet av att inkludera kvinnor och barn i sådana åtgärder underströks. Andra kommittén, hållbar utveckling, finans och handel (S) valdes i in som medlem i byrån för andra kommittén, för hållbar utveckling, finans och handel, på en period . Kommittén debatterade och antog en resolution om tillförsäkrandet av hållbart skydd mot förstörelse av kulturarv. (S) följde utskottet och i sitt anförande underströk hon värdet av att hitta en större geografisk balans då de flesta av världsarven återfinns i västvärlden. betonade också att en bättre balans mellan kultur- och naturarv skulle vara värdefull. Vikten av att skydda dessa arv belystes genom olika åtgärder, och vikten av kulturarv som en strategisk tillgång för hållbar utveckling uppmärksammades, och att arven bör integreras i utvecklingsplaner och program på alla nivåer. Parlamenten är kraftfulla aktörer i arbetet med att leda, lagstifta om och övervaka regeringarnas arbete i frågorna. I den resolution som antogs efterlystes ytterligare åtgärder för att skydda kulturarv och uppmärksammade ett antal utmaningar, såsom väpnade konflikter och terrorism, trafficking, massturism, befolkningsökning och urbanisering, globalisering, klimatförändringar och föroreningar. Det underströks också att stater behöver uppmärksammas på det faktum att de områden som ingår i får starkare skydd. Vidare uppmanades parlamenten i resolutionen att organisera utbildningsinsatser och kapacitetsuppbyggnad som ett led i arbetet för att bevara arven, och att lagstifta för att skydda historiska monument. Kommittén antog i också ett tema för nästkommande resolution: främjande av internationellt samarbete om millenniemålen och i synnerhet den ekonomiska inkluderingen av kvinnor som drivkraft till utveckling. , demokrati och mänskliga rättigheter IPU:s tredje kommitté, för demokrati och mänskliga rättigheter, har arbetat vidare med ett tidigare antaget ämnesförslag om friheten för kvinnor att delta i politiska processer fullt ut, tryggt och utan inblandning, och om byggande av partnerskap mellan män och kvinnor för att uppnå detta mål. Debatten som fördes vid utskottets möten i var ett led i den resolution som förväntades antas vid 135:e församlingen i , . (S) följde kommittén, och parlamentarikerna som deltog i debatten efterlyste ett paradigmskifte bland parlamenten, politiska partier och i samhället i stort. Diskriminerande stereotyper och patriarkala kulturer dominerar fortfarande i många länder. Sociala normer och traditionella roller är ofta cementerade föreställningar, liksom synen att politik inte är ett karriärsområde för kvinnor. Att förena familjeliv med det politiska livet är för många svårt vilket kan göra den politiska karriären mindre attraktiv för kvinnor. Det framhölls också i debatten att kvinnor i politiken ofta utsätts för övergrepp i sociala medier. Kvotering är i många länder en lösning för att öka antalet kvinnor i parlamenten och är ett användbart verktyg när det är utformat och genomfört på ett effektfullt sätt och när politiska partier respekterar detta. I sitt anförande påpekade (S) emellertid att det finns risker med kvotering som till exempel att unga kvinnor med utländsk bakgrund premieras och då får företräda olika minoriteter . Detta kan medföra att själva syftet med kvotering går om intet och att mångfalden i själva verket minskar i stället för att öka. I debatten föreslogs också olika åtgärder för att öka kvinnlig delaktighet, som utbildning, ekonomiskt stöd för att kvinnliga parlamentariker ska kunna resa med sina barn i arbetet samt införandet av böter för kränkningar av kvinnor. Kommittén hade också en debatt om öppna parlament och nätverk byggda på ansvarsutkrävande. Deltagarna efterlyste större öppenhet i parlament runt om i världen – allmänhetens förtroende för parlamenten är lågt och det fastslogs att öppenhet gentemot medborgarna är ett val utan en nödvändighet. Samarbete mellan parlament och det civila samhället underströks också. Deltagarna delade under debatten olika exempel på åtgärder för att öka insynen från de egna parlamenten. IPU-delegationens förste vice ordförande (M) är ordförande för permanenta kommitté – kommittén för FN-frågor. Avsan valdes och har sin post . höll i en interaktiv debatt om valet av FN:s nya generalsekreterare. Deltagarna diskuterade en ny utnämningsprocess och konstaterade att de regler som finns för utnämningen är mer än och att reglerna framför allt bygger på praxis och inte är helt förankrade i . Dock kan ändras genom beslut av generalförsamlingen, vilket senare måste ratificeras genom samtliga medlemsstaters parlament. Det efterfrågades mera transparens i valet av den nya generalsekretaren och att processen ska gå via generalförsamlingen i stället för via medlemsstaterna och framför allt via de permanenta medlemmarna i . deltog också i en briefing om institutionella arrangemang för genomförandet av FN:s hållbarhetsmål för de kommande 15 åren. Kommittén diskuterade olika möjligheter för parlament att engagera sig i genomförandet på nationell, regional och global nivå. På nationell nivå framhölls vikten av att utarbeta en nationell plan med tydliga mål, och att regeringarna regelbundet skulle lämna rapporter till parlamenten om hur långt de kommit i arbetet med genomförandet. IPU informerade också om att man arbetade med att hjälpa parlamenten att institutionalisera hållbarhetsmålen. En resolution om ett särskilt brådskande ämne antogs, om att ge identitet till de 230 miljoner barn som lever utan civil status – en av de största utmaningarna av de humanitära kriser vi sett . Det lever i världen mer än 230 miljoner barn som saknar legal identitet, eftersom de inte registrerats vid födseln. Vart sjunde registrerat barn har inte ett födelsebevis som bevisar barnets legala identitet. Utan civil status utsätts dessa barn för många begränsningar i livet – de har som exempel ingen möjlighet att gå i skolan, rösta, gifta sig, erhålla välfärdsförmåner eller arv, och många faller lätt offer för trafficking (illegala adoptioner, prostitution och kriminella nätverk), situationer som ytterligare förstärks i humanitära krissituationer. I resolutionen framhölls bland annat att barn i konfliktsituationer och krig eller barn som tvingats migrera till andra länder är särskilt utsatta. Vidare underströks att de barn som väntar på att registreras måste få nödvändig assistans och stöd. Barn utan identitet blir ofta statslösa, vilket är en viktig fråga att lösa som IPU arbetat med . Efter att resolutionen antagits framhölls att det är parlamenten som måste arbeta vidare för att resolutionen ska leda till konkreta åtgärder, för att hjälpa drabbade barn runt om i världen att återfå sina rättigheter. Parlamenten behöver bland annat samarbeta med sina respektive regeringar för att skapa ett bättre registreringssystem för barn, och tillhandahålla födelsebevis utan kostnad. Den koordinerande kvinnokommittén arbetar för att lyfta fram jämställdhetsfrågor och främjande av kvinnligt deltagande i politiken och i samhället i stort. I ägde det 23:e mötet för kvinnliga parlamentariker rum, där totalt 98 parlamentariker från 72 länder samt representanter från internationella organisationer deltog. I samband med dessa möten diskuterade deltagarna resolutionsutkasten för de permanenta kommittéerna ur ett jämställdhetsperspektiv och föreslog en rad tillägg och ändringsförslag. Deltagarna fastslog bland annat – kopplat till första kommitténs tema om terrorism och behovet av ökat globalt samarbete för att motverka hotet mot demokratin och individuella rättigheter – att terrorism och våldsam extremism särskilt drabbar kvinnor och barn. Sexuellt våld, bortförelse och trafficking exploaterar de utsatta i hög grad. Vidare underströks kvinnors roll i att motverka radikalisering som kan leda till terrorism och rekryteringen av unga människor av terroristgrupper. Deltagarna diskuterade också generaldebattens huvudtema om att ge unga en röst, och de särskilda utmaningar som unga kvinnor ställs inför i politiken, såsom stereotyper och diskriminering. Det betonades bland annat vilka ojämlikheter som finns mellan kvinnor och män när det kommer till tillgång till resurser och resursfördelning i hemmen, bristen på engagemang för frågorna bland politiska ledare och politiska partier när det gäller att ge kvinnor inflytande i politiken, särskilt unga kvinnor. Deltagarna var ense om behovet av att utmana de existerande normerna och stereotyperna och arbeta med kapacitetsuppbyggnad för att kvinnor och flickor ska anta ledarroller och engagera sig politiskt från tidig ålder. (S) är medlem av kommittén för internationell humanitär rätt, och vid dess möten i deltog bland annat representanter från organisationerna () och () som gav briefingar för medlemmarna. Kommittén diskuterade bland annat situationen för syriska flyktingar konflikt. Kommittén underströk vikten av att undersöka situationen i och i andra delar av världen, och beslutade att fortsätta dessa ansträngningar. Kommittén beslutade att genomföra en fältresa till och/eller för att på plats se närmare på situationen för flyktingarna och deras behov. Vidare tog kommittén emot en om skydd för flyktingar, som tagits fram av UNHCR och IPU i samarbete. Den rådgivande arbetsgruppen för hiv/aids, ungas, nyföddas och barns hälsa (M), valdes vid församlingen i in som medlem i arbetsgruppen på en period , som en av arbetsgruppens tio medlemmar. Till den rådgivande arbetsgruppen för hiv/aids, ungas, nyföddas och barns hälsas möten i var representanter inbjudna från (), FN:s samlade program mot hiv/aids (), och Globala fonden mot aids, tuberkulos och malaria. I samband med sina möten diskuterade gruppen bland annat gruppens framtida prioriteringar och beslutade att stöd till forskning om översyn av lagstiftning i olika länder är en angelägen fråga – för att se vad som fungerat och vad som inte fungerat och arbeta för starkare och evidensbaserad lagstiftning och förbättrad översyn av genomförandet av lagstiftning. Arbetsgruppen beslöt att fortsätta att arbeta för att stärka parlamentarikers engagemang i frågorna, inklusive i de länder där frågorna är särskilt känsliga, och uppmuntra parlamentariker att göra medborgare delaktiga i frågorna för att få ett slut på diskriminerande sedvänjor såsom barnäktenskap och kvinnlig omskärelse. Arbetsgruppen beslöt också att följa upp den resolution som antogs 2012 av IPU: ”Tillgång till hälsa som en grundläggande rättighet: parlamentens roll i att adressera huvudsakliga utmaningarna för att säkerställa kvinnors och barns hälsa”. Resolutionen har inspirerat många parlament att vidta åtgärder i de egna länderna. Arbetsgruppen beslöt att på nytt se över resolutionen och föreslå för styrande rådet att tillägg kunde göras för att stärka skrivningarna ytterligare med koppling till hållbarhetsmålen och den globala strategin för kvinnors, barns och ungdomars hälsa. Under församlingen arrangerades också aktiviteter för att engagera IPU:s medlemmar i arbetsgruppens arbete: ett sidoevenemang om motverkande av barnäktenskap och tvångsäktenskap kopplat till barns och ungas hälsa. Arbetsgruppen genomförde också ett besök, i samarbete med , till olika hälsokliniker i som tillhandahöll service till kvinnor med hiv. IPU:s styrande råd tog emot ett antal rapporter under vårförsamlingen i , bland annat från den årliga parlamentariska utfrågningen som ägde rum i den 8–. Styrande rådet fick också ta emot rapporter från IPU:s olika kommittéer – kommittén för Mellanösternfrågor, kommittén för främjande av respekt för internationell humanitär rätt, , den rådgivande arbetsgruppen om hiv/aids och tonåringars, nyföddas och barns hälsa, Forumet för unga parlamentariker. Vid styrande rådets möten presenterade också mänskliga rättigheter de olika fall man tittat på vad gäller kränkningar, från , , , , , och . Vidare tog styrande rådet emot nya riktlinjer för frivilliga bidrag till IPU. Styrande rådet gav också sitt stöd till en parlamentarisk handlingsplan om klimatförändringar som IPU tagit fram som ger parlamentariker detaljerade rekommendationer i detta arbete. Bilaterala möten hölls i , med delegationerna från och . Mötet med i ägde rum inom ramen för den dialog och de strävanden som finns inom det östliga partnerskapet. Det handlade om de ansträngda relationerna mellan och på grund av annekteringen av och det spända säkerhetsläget i östra . Mötet med hade också sin grund i de strävanden om fördjupade relationer som finns inom ramen för det östliga partnerskapet. Den vitryska delegationen betonade bland annat möjligheter till ett utökat samarbete mellan och inom områden som turism och miljöfrågor. Officiella möten och studiebesöksprogram Svenska ambassaden i anordnade ett sidoprogram för delegationen, innehållande möten med aktörer som arbetar med jämställdhet och med att stärka kvinnors deltagande i det zambiska samhället. Möten ägde rum bland annat med talman , vice president , jämställdhetsminister samt rikspolischef , kvinnoorganisationer, kvinnliga parlamentariker, rättsväsendet (även domstol), och individer för att utbyta erfarenhet om framför allt jämställdhet. En fältresa gjordes även till staden /Kapiri-Mposhi och byn för att träffa kvinnliga småföretagare och entreprenörer som bildat egna spargrupper och arbetar med jordbruk.