bet · H401FöU5 · 2017-02-27 00:00:00 — Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet Utskottet föreslår att lägger skrivelse 2016/17:70 Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet till handlingarna. Med stöd av 9 kap. 16 § riksdagsordningen om utskottsinitiativ föreslår utskottet att ställer sig bakom det som utskottet anför om statens möjligheter att skydda totalförsvarsintressen och tillkännager detta för regeringen. Samtliga motionsyrkanden avstyrks. I betänkandet finns sju reservationer (S, M, SD, MP, V, L, KD). Skrivelse 2016/17:70 Integritetsskydd vid signalspaning i försvars-underrättelseverksamhet. Tre yrkanden i följdmotioner. Fyra yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /17. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten (Siun) Statens möjligheter att skydda totalförsvarsintressen 1.Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet, punkt 2 (V) 2.Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, punkt 3 (SD) 3.Signalspaning och massförstörelsevapen, punkt 4 (M, L, KD) 4.Organisationsstruktur för underrättelsetjänst, punkt 5 (KD) 5.Försvarsmaktens observationsflygningar, punkt 6 (V) 6.Markköp som säkerhetshot, punkt 7 (M) 7.Statens möjligheter att skydda totalförsvarsintressen, punkt 8 (S, MP, V) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /17 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Regeringens skrivelse 2016/17:70 lägger skrivelse 2016/17:70 till handlingarna. Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet 2016/17:3570 av m.fl. (V). Reservation 1 (V) Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten 2016/17:2899 av m.fl. (SD) yrkande 59 och 2016/17:3575 av och (båda SD). Reservation 2 (SD) 2016/17:3584 av m.fl. (M, L, KD). Reservation 3 (M, L, KD) 2016/17:2497 av m.fl. (KD) yrkande 39. Reservation 4 (KD) 2016/17:159 av m.fl. (V) yrkande 13. Reservation 5 (V) 2016/17:3205 av m.fl. (M) yrkande 7. Reservation 6 (M) Statens möjligheter att skydda totalförsvarsintressen ställer sig bakom det som utskottet anför om statens möjligheter att skydda totalförsvarsintressen och tillkännager detta för regeringen. Reservation 7 (S, MP, V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (L), (S), (S), (SD), (M), (C), (MP), (M), (S), (V), (KD), (S), (S), Dag Klackenberg (M), (S) och (M). Ärendet och dess beredning Vid slutbehandling av regeringens proposition En anpassad försvarsunderrättelseverksamhet (prop. 2006/07:63, bet. 2007/08:FöU15, rskr. 2007/08:266) tillkännagav som sin mening vad försvarsutskottet anfört om ytterligare rättssäkerhets- och kontrollmekanismer. anförde bl.a. att regeringen en gång ska redovisa granskningen av den verksamhet som bedrivits enligt lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. I enlighet med tillkännagivande har regeringen lämnat skrivelsen Integritetsskydd vid signalspaning i försvars-underrättelseverksamhet (skr. 2016/17:70) där den redogör för resultatet av den uppföljning och granskning av signalspaning i försvars-underrättelseverksamhet som genomfördes . Med anledning av skrivelsen har tre följdmotioner väckts. I detta betänkande behandlar utskottet dessutom fyra motioner om signalspaning och underrättelseverksamhet från den allmänna motionstiden /17. Generaldirektören för Säkerhetspolisen () informerade utskottet om myndighetens årsbok 2015 m.m. vid utskotts-sammanträdet . Utskottet begär vid behov in information om försvars-underrättelseverksamhet och signalspaning och besökte () på . () hämtade utskottet in information om Försvarsmaktens syn på projektet 2. Vid sammanträdet informerade dessutom försvarsminister utskottet om aktuella frågor som även bereds i detta betänkande. Signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet regleras i lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet (signalspaningslagen) och i förordningen (2008:923) om signalspaning i försvars-underrättelseverksamhet. Enligt signalspaningslagen får den myndighet som regeringen bestämmer, signalspaningsmyndigheten, inhämta signaler i elektronisk form vid signalspaning. Inhämtningen får inte avse signaler mellan en avsändare och mottagare som båda befinner sig i . Signaler får endast inhämtas för de ändamål som särskilt anges i lagen och inledningsvis endast efter inriktning av regeringen, , , och Nationella operativa avdelningen () i . ersatte i signalspaningslagen i samband med att den nya infördes (prop. 2013/14:110 s. 408–409). Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten (Siun) är en nämndmyndighet under regeringen som har till uppgift att kontrollera att försvarsunderrättelseverksamheten bedrivs i enlighet med lagar och förordningar. Siun är också kontrollmyndighet för den verksamhet som bedrivs enligt signalspaningslagen. I kontrollen av signalspaningen ska inspektionen särskilt granska sökbegrepp, förstöring och rapportering. Vidare ska Siun på en enskilds begäran kontrollera om hans eller hennes meddelande har inhämtats i samband med signalspaning. Siun strävar efter att granskningsverksamheten ska vara så öppen som möjligt med beaktande av gällande lagstiftning om offentlighet och sekretess. Myndigheten råder även över de signaler som teleoperatörer ska lämna till samverkanspunkter enligt 6 kap. 19 a § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Det innebär att signalspaningsmyndigheten (dvs. , FRA) endast ska få tillgång till de signalbärare som det finns tillstånd för från Försvarsunderrättelsedomstolen. Siun fattar inga egna beslut i dessa frågor utan ska bara verkställa de tillståndsbeslut som meddelats av Försvarsunderrättelsedomstolen. I enlighet med 11 § signalspaningslagen finns det ett integritetsskyddsråd vid FRA med uppgift att fortlöpande utöva insyn i de åtgärder som vidtas för att säkerställa integritetsskyddet i signalspaningsverksamheten. Organisatoriskt är en del av FRA och rådets ledamöter utses av regeringen för . Rådet ska rapportera sina iakttagelser till myndighetens ledning och, om rådet finner skäl för det, till Siun. Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet Utskottets förslag i korthet lägger skrivelse 2016/17:70 Integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet till handlingarna och avslår ett motionsyrkande om att regeringen bör återkomma med förslag på ytterligare åtgärder för att garantera kontrollfunktionerna inom området. Jämför reservation 1 (V). I skrivelsen anför regeringen att Siun genomförde 31 granskningar , vilket är något fler än föregående år. Av dessa granskningar rörde 12 FRA, varav 7 enligt signalspaningslagen – i stort sett samma antal som föregående år. Ingen av granskningarna enligt signalspaningslagen har lett till att Siun framfört några synpunkter eller förslag till FRA. Siun är enligt 10 a § signalspaningslagen skyldig att på en enskilds begäran kontrollera om hans eller hennes meddelande har inhämtats i samband med signalspaning och, om så är fallet, kontrollera om inhämtningen och behandlingen av de inhämtade uppgifterna har gjorts i enlighet med signalspaningslagen. genomförde Siun 22 kontroller på enskildas begäran. Det är en knapp fördubbling jämfört med föregående år och åren , men fortfarande avsevärt färre än under just 2013 då 62 kontroller utfördes på enskildas begäran. Regeringen bedömer att anledningen till den kraftiga ökningen 2013 är att kontrollerna fick särskild uppmärksamhet i medierna . Inget otillbörligt har framkommit vid kontrollerna. Siun har mandat att avbryta en inhämtning eller besluta om förstöring av en upptagning eller uppteckning om det skulle visa sig att inhämtningen som gjorts inte har varit förenlig med det tillstånd som meddelats av Försvarsunderrättelsedomstolen (FUD). Några sådana åtgärder vidtogs inte . Siuns kontrollverksamhet enligt signalspaningslagen bestod 2015 av tre detaljerade granskningar av sökbegrepp, två detaljerade granskningar av förstöring samt två detaljerade granskningar av FRA:s rapportering. Ingen av granskningarna ledde till att Siun lämnade några synpunkter eller förslag till FRA, till någon annan myndighet eller till regeringen. Siun granskar även FRA:s personuppgiftsbehandling. Efter en sådan granskning gjorde Siun en anmälan till Datainspektionen (DI) om tolkningen av en bestämmelse i lagen (2007:259) om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet. DI uppmärksammade regeringen på att det finns ett behov av att se över bestämmelsen. Frågan bereds inom . Regeringen beskriver att verksamhet var av ungefär samma omfattning . Rådet hade vid sex tillfällen formella sammanträden på FRA. Därutöver hade rådet ett antal möten för utbildning och kompetensutveckling. Rådets arbete rörde den utgående rapporteringen av resultaten av signalspaningen. har bl.a. vidare gått igenom den interna kontrollen inom FRA för signalspaningsområdet. Rådet har i samband med möten löpande fört diskussioner med myndighetens ledning i dessa frågor. Myndigheten har utifrån de synpunkter som framförts utvecklat verksamheten för att ytterligare förstärka integritetsskyddet. fann inte några skäl att rapportera till Siun. Regeringens slutsatser när det gäller verksamheten 2015 För en demokratisk rättsstat är det viktigt med ett väl fungerande integritetsskydd. Försvarsunderrättelseverksamheten är noga reglerad i lagar och förordningar, bl.a. i syfte att värna enskildas personliga integritet. har i uppgift att kontrollera att försvarsunderrättelsemyndigheterna följer de aktuella författningarna. Siuns samarbete med FRA fungerade väl , och myndigheten har fått tillgång till den information som behövts för att lösa uppdraget. Siuns granskning enligt signalspaningslagen resulterade inte i några synpunkter eller förslag till åtgärder till FRA . Siun lämnade inte heller några synpunkter eller förslag till åtgärder till regeringen . En konstruktiv dialog om förbättringsåtgärder förs löpande mellan Siun och de berörda försvarsunderrättelsemyndigheterna. Regeringen anser att det är viktigt att denna dialog fortsätter. Regeringens uppfattning är att systemet för att värna den personliga integriteten vid signalspaning i försvars-underrättelseverksamhet fungerar på det sätt som avsetts i lagstiftningen. FRA beaktar i sin verksamhet både den personliga integriteten och myndighetens uppgift att bedriva en effektiv försvarsunderrättelseverksamhet. Regeringen har som mål att stärka den personliga integriteten och är öppen för att det framöver kan uppstå behov av fördjupade uppföljningar av signalspaningslagens konsekvenser för den personliga integriteten. Regeringen understryker vikten av arbetet med att värna rättssäkerheten och den personliga integriteten vid signalspaning. Detta arbete är en ständigt pågående process. I motion 2016/17:3570 av m.fl. (V) yrkar motionärerna att regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder för att garantera att kontrollfunktionerna och informationen till verkligen fungerar. Motionärerna anför att den s.k. FRA-lagen har gett FRA rätt till långtgående avlyssning av internettrafik. Motionärerna menar att FRA-lagen kunde godkännas av först efter att flera kontrollmekanismer byggts på för att lugna en oroad och kritisk allmänhet. Motionärerna beskriver att regeringen i stort inte lämnar några anmärkningar på verksamheten i skrivelsen. Inte heller utskottet, som regelbundet träffar FRA, har fått någon information om problem med systemet. har dessutom inte haft någon anmärkning mot tillämpningen av FRA-lagen . Vidare beskriver motionärerna att Siun anmält ett ärende till DI. Motionärerna menar att man skulle kunna anta att systemet fyller sin funktion så som det avsetts i lagstiftningen och att allt är i sin ordning om det inte vore för att det i medierna framkommit allvarliga brister i hur FRA hanterar personuppgifter. Motionärerna menar att FRA har misskött hanteringen av bl.a. personuppgifter då sådant material ska hållas separat för att, som Siun beskriver det ”säkerställa att endast behörig personal tar del av och behandlar rapporten”. Vidare ser motionärerna att vid FRA präglas av mycket hög frånvaro och att det inte har slagit larm utanför myndigheten en enda gång, trots att andra granskningar vid upprepade tillfällen har hittat allvarliga brister. Vidare beskrivs i motionen att DI riktade kritik mot hur FRA hanterar personuppgifter och att myndigheten har för dålig koll på hur de anställda söker i känslig information. Motionärerna anför att regeringens skrivelse ger sken av att systemet fungerar väl och att inga särskilda åtgärder bör vidtas för att säkra den personliga integriteten. De bedömer dock att uppgifter som framkommit i medierna visar annorlunda. Att bara får kännedom via medierna om allvarliga brister vad gäller integritetsskyddet vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamheten ser motionärerna som ett stort problem, och de anser att bristerna som påtalats bör åtgärdas . Bakgrund och tidigare behandling När utskottet beredde frågor om integritetsskydd vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet (bet. 2015/16:FöU5) bedömde utskottet att systemet för att värna den personliga integriteten vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet fungerar på det sätt som avsetts i lagar och förordningar. Utskottet fann stöd för sin bedömning i den slutsats som drogs i tidigare granskning av kontrollen av försvars-underrättelseverksamheten (RiR 2015:2, bet. 2015/16:FöU2). Vid tidigare beredning av dessa frågor har utskottet vidare bedömt att det skulle vara befogat att genomföra en fördjupad uppföljning av lagstiftningens konsekvenser (bet. 2013/14:FöU5). Utskottet noterade även i ett tidigare ställningstagande att regeringen bedömt att det framöver kan finnas behov av en fördjupad uppföljning av lagstiftningens konsekvenser bl.a. för enskildas integritet (skr. 2013/14:54). hade sex ordinarie sammanträden . Vid fyra av dessa tillfällen var samtliga av de tre ledamöterna närvarande och vid de två återstående tillfällena var två ledamöter närvarande. hade rådet fem ordinarie sammanträden. var samtliga ledamöter närvarande och närvarade två ledamöter. Utskottet anser att signalspaning är ett viktigt verktyg inom försvars-underrättelseverksamheten som det är viktigt att värna den personliga integriteten och en väl fungerande granskningsverksamhet. Utskottet har tidigare anfört att det skulle vara befogat att genomföra en fördjupad uppföljning av lagstiftningens konsekvenser och vill betona att en uppföljning kan användas som ett viktigt instrument i den ständigt pågående process som syftar till att värna den personliga integriteten vid signalspaning och även till att garantera en fungerande granskningsverksamhet. Utskottet lägger stor vikt vid att systemet för att värna den personliga integriteten vid signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet fungerar på det sätt som avsetts i lagar och förordningar. Utskottet kan konstatera att det utöver de 31 granskningar som genomfördes av Siun och avslutades för att kunna redovisas i årsredovisningen har genomförts ytterligare två som kommer att ingå i årsredovisningen . Utskottet har fått veta att Siun har lämnat synpunkter till FRA i båda dessa ärenden. Utskottet utgår från att regeringen kommer att redovisa sina slutsatser om de synpunkter som Siun lämnar och att regeringen vid sina utnämningar av ledamöter till noga beaktar förutsättningarna för att rådet ska kunna bidra till att integritetsskyddet förstärks ytterligare. Utskottet avser att noga bereda dessa frågor inom ramen för beredningen av den skrivelse som regeringen lämnar till om integritetsskydd vid signalspaningsverksamhet i försvarsunderrättelseverksamhet . Utskottet föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna och avslår motion 2016/17:3570. Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten (Siun) Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att utöka antalet ledamöter i den nämnd som leder Siun. Jämför reservation 2 (SD). I motion 2016/17:3575 anför och (båda SD) att antalet ledamöter i Siun bör utökas så att samtliga partier som är representerade i kan ha minst en ledamot var. Samma sak anförs i yrkande 59 i motion 2016/17:2899 av m.fl. (SD). Om möjligheten till folklig insyn i svensk signalspaning ska tas på allvar anser motionärerna att samtliga partier ska erbjudas en möjlighet att nominera ledamöter till nämnden. Bakgrund och tidigare behandling Enligt 10 § lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet (signalspaningslagen) ska kontrollmyndigheten, dvs. Siun, ledas av en nämnd vars ledamöter utses av regeringen för en bestämd tid om . Ordföranden och vice ordföranden ska enligt lagen vara eller ha varit ordinarie domare. I lagen anges att övriga ledamöter i nämnden ska utses bland personer som föreslagits av partigrupperna i . Formerna för hur detta går till är inte närmare reglerade. Regeringen har i 8 § förordningen (2009:969) med instruktion för Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten föreskrivit att nämnden ska ha högst sju ledamöter. De fem platser som återstår efter den lagbundna begränsningen att ordföranden och vice ordföranden ska ha domarbakgrund tillsätts efter nominering från partigrupperna. Dessa ledamöter byts ut kontinuerligt. När utskottet har berett frågan om att utöka antalet ledamöter i Siun tidigare (bet. 2013/14:FöU5, 2014/15:FöU5, 2015/16:FöU5) har utskottet bedömt att sammansättningen av nämnden motsvarar de föreskrifter som finns och att regeringen har tillsatt ledamöter efter nominering från partigrupperna. Utskottet har konstaterat att ledamöterna representerar såväl regerings- som oppositionspartier varför utskottet inte sett något skäl att ytterligare reglera sammansättningen. Den nämnd som leder Siun består av högst sju ledamöter, varav två domare eller tidigare domare. Utskottet konstaterar i enlighet med tidigare ställningstaganden i denna fråga (bet. 2014/15:FöU5, bet. 2015/16:FöU5) att sammansättningen av nämnden motsvarar de föreskrifter som finns och att regeringen har tillsatt ledamöter efter nominering från partigrupperna. Dessa representerar såväl regerings- som oppositionspartier. Utskottet bedömer att Siuns granskningsverksamhet bidrar till ett starkt skydd för den personliga integriteten i samband med försvarsunderrättelseverksamhet. Utskottet ser inte något skäl att ytterligare författningsreglera sammansättningen och avstyrker därmed motionärernas yrkanden. Utskottet avstyrker motionerna 2016/17:3575 yrkande 59 och 2016/17:2899. Utskottets förslag i korthet avslår två motioner om inriktningen och organisationen av försvarsunderrättelseverksamheten. Jämför reservation 3 (M, L, KD). I motion 2016/17:3584 av m.fl. (M, L, KD) yrkar motionärerna att möjligheten att ge () rätt att inrikta signalspaning från () bör ses över. Motionärerna anser att spridning av massförstörelsevapen är en betydande utmaning i en värld som präglas av en allt större säkerhetspolitisk osäkerhet. Motionärerna anser att det är viktigt att bidrar på bästa sätt till att arbeta för internationell säkerhet och stabilitet, inte minst när det gäller antispridningsarbetet. I samband med att lagen om signalspaning i försvarsunderrättelse-verksamhet trädde i kraft begränsades antalet myndigheter som har rätt att inrikta signalspaning, och motionärerna anser att det var positivt att integritetsskyddet stärktes i och med de förändringar som då gjordes av lagstiftningen om signalspaningen. har det dock visat sig att lagstiftningen som styr signalspaningen har behövt modifieras bl.a. beroende på vilka behov som funnits när det gäller tillgång till signalspaning hos svenska myndigheter. Signalspaning får bedrivas i syfte att kartlägga utveckling och spridning av massförstörelsevapen, krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden. ISP har däremot inte rätt att inrikta signalspaning från FRA för att uppnå detta syfte. Det betyder enligt motionärerna att den myndighet som ska följa upp frågor om bl.a. spridning av massförstörelsevapen inte har möjlighet att lösa sin uppgift på ett tillfredsställande sätt. I motion 2016/17:2497 m.fl. (KD) yrkar motionärerna att det bör tillsättas en utredning som analyserar tillgången till utlandsunderrättelser och om underrättelsetjänststrukturen bör förändras eller inte. Inom det område som motionärerna kallar ”politisk underrättelsetjänst” – t.ex. bedömningar av länders förmåga och vilja att skaffa sig massförstörelsevapen eller deras tänkbara agerande i internationella konflikter – sker det informationsinhämtning och analys vid ett flertal myndigheter. Motionärerna bedömer att olika perspektiv bidrar till en breddad bild och ett bättre beslutsunderlag, men bedömer att det vore värdefullt om det fanns en organisation som hade ett tydligt mandat att inhämta och analysera information från utlandet på stor bredd för att minimera risken att viktig information faller mellan stolarna. Bakgrund och tidigare behandling I fråga om åtgärder mot spridning av massförstörelsevapen sker samverkan mellan berörda myndigheter, och enligt 16 § förordningen (2010:1101) med instruktion för ska ett råd finnas för samverkan mellan myndigheter i icke-spridningsfrågor. är knutet till ISP och ska verka för en effektiv myndighetssamordning när det gäller åtgärder mot spridning av massförstörelsevapen. Rådet består av generaldirektören och de andra ledamöter från samverkande myndigheter som inspektionen utser. Generaldirektören vid ISP leder rådets arbete. I årsredovisningen från ISP framkommer under rubriken myndighetssamverkan att sanktionsärenden prövas i ett nära samarbete med samverkansmyndigheterna där ISP får stöd från () och FRA vid bedömning av produkters tekniska natur, samt stöd från och Militära underrättelsetjänsten (Must) vid bedömning av slutanvändare. Enligt ISP har samarbetet med berörda myndigheter fortsatt att utvecklas. När det gäller inriktningen av signalspaningen framgår det av 4 § lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet att den endast får anges av regeringen, , , och . När det gäller inriktningen av signalspaningen i försvarsunderrättelse-verksamhet framgår det av 4 § lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet (signalspaningslagen) att den endast får anges av regeringen, , , och . trädde signalspaningslagen i kraft. I lagen regleras under vilka förutsättningar signalspaning, oavsett var signalerna befinner sig, får bedrivas. Enligt signalspaningslagens ursprungliga lydelse av 4 § med dess hänvisning till lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet, tilläts signalspaning efter inriktning av regeringen och andra myndigheter enligt regeringens närmare bestämmande. Bland annat och hade då möjlighet att inrikta signalspaningen. Enligt ändringar i 4 § signalspaningslagen som trädde i kraft tilläts signalspaning endast efter inriktning av regeringen, och Försvarsmakten. Därmed fick t.ex. ISP inte längre inrikta FRA:s signalspaning för försvarsunderrättelseverksamhet. Genom ett beslut av gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att bl.a. kartlägga Säkerhetspolisens och behov av underrättelser om utländska förhållanden (dir. 2008:120). överlämnade utredningen betänkandet Signalspaning för polisiära behov (SOU 2009:66). höll en öppen utfrågning om betänkandet, där vissa grundläggande frågor i betänkandet diskuterades. fick en utredare i uppdrag att hjälpa departementet med att ta fram ett kompletterande underlag om signalspaning för polisiära behov (Ju2010:B). Uppdraget var avsett att analysera olika sätt att verkställa inhämtning av information genom signalspaning för att tillgodose polisens behov. Därefter kom även departementspromemorian Polisens tillgång till signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet (Ds 2011:44).