bet · H401AU15 · 2017-06-15 00:00:00 — Ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag om att etableringslagen ska ersättas av en ny lag som i huvudsak reglerar det statliga ansvaret för etableringsinsatser. Utskottet ställer sig även bakom regeringens förslag till ändringar i ett antal andra lagar. Förslaget innebär bl.a. att materiella bestämmelser om etableringsinsatser och individersättningar för nyanlända i större uträckning ska regleras på förordningsnivå i stället för i lag. Det innebär även att den s.k. rättigheten till etableringsplan ska tas bort och ersättas med anvisning till ett arbetsmarknadspolitiskt program. Vidare innebär förslaget att ett proportionerligt åtgärdssystem ska införas för nyanlända motsvarande det som gäller för övriga arbetssökande och att handläggningen av etableringsersättningen ska flyttas från Arbetsförmedlingen till . Avsikten med förslaget är att i större utsträckning harmonisera regelverket för vissa nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet med det regelverk som gäller för övriga arbetssökande. Den nya lagen och lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet anser att bör avslå samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns sju reservationer (SD, V). Proposition 2016/17:175 Ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet. 13 yrkanden i följdmotioner. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet Målgruppen för etableringsinsatser m.m. 1.Ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet, punkt 1 (SD) 2.Målgruppen för etableringsinsatser m.m., punkt 2 (SD) 3.Målgruppen för etableringsinsatser m.m., punkt 2 (V) 4.Ansvaret för etableringsinsatser, punkt 3 (SD) 5.Regleringen av etableringsinsatser, punkt 4 (SD) 6.Samhällsorientering och SFI, punkt 5 (SD) 7.Samhällsorientering och SFI, punkt 5 (V) Ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet, punkt 1 (M, C, L, KD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet antar regeringens förslag till 1. lag om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare, 2. lag om ändring i socialförsäkringsbalken, 3. lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., 4. lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, 5. lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 6. lag om ändring i studiestödslagen (1999:1395), 7. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453), 8. lag om ändring i lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten, 9. lag om ändring i lagen (2006:469) om behandling av personuppgifter vid Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, 10. lag om ändring i lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter, 11. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), 12. lag om ändring i skollagen (2010:800), 13. lag om ändring i lagen (2013:156) om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare, 14. lag om ändring i lagen (2017:000) om studiestartsstöd. Därmed bifaller proposition 2016/17:175 punkterna 1–14 och avslår motion 2016/17:3719 av och (båda SD) yrkande 1. Reservation 1 (SD) Målgruppen för etableringsinsatser m.m. 2016/17:3714 av m.fl. (V) yrkandena 1–3 och 2016/17:3719 av och (båda SD) yrkandena 2 och 4. Reservation 2 (SD) Reservation 3 (V) 2016/17:3719 av och (båda SD) yrkande 3. Reservation 4 (SD) 2016/17:3719 av och (båda SD) yrkande 5. Reservation 5 (SD) 2016/17:3714 av m.fl. (V) yrkandena 4–6 och 2016/17:3719 av och (båda SD) yrkandena 6 och 7. Reservation 6 (SD) Reservation 7 (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (S), (M), (S), (SD), (M), (C), (MP), (M), (S), (L), (KD), i (S), (S), (M), (SD) och (V). Ärendet och dess beredning Regeringen angav i budgetpropositionen (prop. 2015/16:1 utg.omr. 13) som sin avsikt att se över regelverket för etableringsuppdraget i syfte att minska onödig administration och skapa förutsättningar för en ökad flexibilitet och effektivitet i uppdraget. Som en följd av översynen utarbetades departementspromemorian Ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet (Ds 2016:35) inom . Promemorian har remissbehandlats. Regeringen behandlar i den aktuella propositionen (prop. 2016/17:175) lagförslag från promemorian och även ändringar i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring och i en föreslagen lag om studiestartsstöd (se prop. 2016/17:158). Regeringen har inhämtat Lagrådets yttrande över förslagen som kommer från promemorian. Yttrandet finns som bilaga till propositionen. Regeringen uppger att man delvis har följt Lagrådets synpunkter. Utöver regeringens proposition 2016/17:175 behandlar utskottet i detta betänkande 13 yrkanden i följdmotioner. I övergångsbestämmelserna till regeringens förslag till lag om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare föreslås att lagen (2017:000) om ändring i lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare ska utgå (p. Under beredningen av ärendet har lagen utfärdats och fått beteckningen lagen (2017:358) om ändring i lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Regeringens förslag till riksdagsbeslut och förslagen i motionerna finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. I propositionen gör regeringen bedömningen att regelverket för vissa nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet i större utsträckning bör harmoniseras med det regelverk som gäller för övriga arbetssökande. Den föreslagna harmoniseringen innebär bl.a. att materiella bestämmelser om etableringsinsatser och individersättningar för nyanlända i större uträckning ska regleras på förordningsnivå i stället för i lag och att den s.k. rättigheten till etableringsplan ska tas bort och ersättas med anvisning till ett arbetsmarknadspolitiskt program. Vidare innebär förslaget att ett proportionerligt åtgärdssystem ska införas för nyanlända motsvarande det som gäller för övriga arbetssökande och att handläggningen av etableringsersättningen ska flyttas från Arbetsförmedlingen till . För att en harmonisering inom etableringsuppdraget ska kunna genomföras är det nödvändigt att ändra flera befintliga lagar och förordningar som styr nyanländas etablering. I propositionen föreslår därför regeringen att lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare ska ersättas av en ny lag som i huvudsak reglerar det statliga ansvaret för etableringsinsatser. Det föreslås även ändringar i ett antal andra lagar. Den nya lagen och övriga lagändringar föreslås träda i kraft . Ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet Utskottets förslag i korthet antar regeringens samtliga lagförslag och avslår ett motionsyrkande om att propositionen ska avslås. Jämför reservation 1 (SD) och det särskilda yttrandet (M, C, L, KD). Behov av ett nytt regelverk för vissa nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet reformerades mottagandet av nyanlända invandrare genom införandet av lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare, nedan kallad etableringslagen (prop. 2009/10:60, bet. 2009/10:AU7, rskr. 2009/10:208). Reformen innebar att staten tog över det samordnande ansvaret från kommunerna för introduktionen av flyktingar och andra skyddsbehövande samt deras anhöriga. Genom reformen tog staten också över ansvaret för de nyanländas försörjning . Det grundläggande syftet med reformen var att åstadkomma en snabbare etablering på arbetsmarknaden för nyanlända invandrare, genom att sätta arbete i centrum för insatserna och genom att ge Arbetsförmedlingen ansvaret för samordningen av insatserna för målgruppen. Etableringslagen kompletteras av förordningen (2010:407) om ersättning till vissa nyanlända invandrare, förordningen (2010:409) om etableringssamtal och etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare och förordningen (2010:1122) om statlig ersättning för insatser för vissa utlänningar. Regeringen framhåller i propositionen att som etableringslagen med tillhörande förordningar har varit i kraft har flera aktörer – bl.a. Arbetsförmedlingen och – uppmärksammat att regelverket för etableringsuppdraget i vissa avseenden är svårt att tillämpa, mindre effektivt och onödigt arbetskrävande att administrera. Arbetsförmedlingen har bl.a. påpekat att frånvarorapporteringen och administrationen av etableringsersättningen tar mycket tid i anspråk. Vidare bedömer Arbetsförmedlingen att det kan finnas fördelar med att göra reglerna mer lika de som gäller för övriga arbetssökande bl.a. i fråga om sanktionsmöjligheter och utbetalning av olika typer av individersättningar. har i sin tur i granskningsrapporten etablering – är statens insatser effektiva? (RiR 2015:17) gjort bedömningen att det finns betydande utrymme för förbättringar av etableringsinsatser, bl.a. genom större möjligheter att delegera, decentralisera och skapa lokala och regionala lösningar. avråder från större reformer av etableringsuppdraget och bedömer att förutsägbarhet och stabilitet troligen är viktiga framgångsfaktorer i arbetet. När det gäller andelen individer som har lämnat etableringsuppdraget för arbete eller studier konstaterar regeringen att andelen har varit låg. För kvinnor var andelen –2015 i genomsnitt och bland män var det som gick till arbete eller studier . Regeringen noterar även att utöver den kritik som har riktats mot effektiviteten utgör dagens reglering i lag en avvikelse från regeringens övriga styrning på arbetsmarknadsområdet. Regleringen av Arbetsförmedlingens övriga uppgifter sker i huvudsak på förordningsnivå. Att reglera genom lag innebär att möjligheten att anpassa regelverket efter förändrade förutsättningar påverkas, eftersom lagändringar tar att genomföra. Regeringen framhåller vidare att dagens regelverk skiljer sig åt genom att nyanlända har rätt till en etableringsplan som ska upprättas tillsammans med den nyanlände, medan övriga arbetssökande efter en arbetsmarknadspolitisk bedömning ska anvisas till insatser eller program. Rättighetslagstiftningen innebär bl.a. att Arbetsförmedlingen har svårt att ändra redan beslutade etableringsplaner efter nya förutsättningar och begränsar myndighetens möjligheter att anpassa insatserna efter behov. En annan skillnad är att Arbetsförmedlingen handlägger etableringsersättning för nyanlända som deltar i etableringsinsatser, medan handlägger aktivitetsstöd och utvecklingsersättning för övriga programdeltagare. Vidare saknas det proportionerliga åtgärdsregler för nyanlända som deltar i etableringsinsatser, trots att forskning och erfarenhet visar att sanktionsregler inom en arbetslöshetsförsäkring leder till att arbetslösa snabbare går från arbetslöshet till arbete. Det finns även skillnader i regelverkens administrativa bestämmelser i vissa avseenden. Regeringen anser mot denna bakgrund att det finns skäl att reformera regelverket för etableringsuppdraget. En ny lag om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare Regeringen föreslår att ordningen för etableringsinsatser för nyanlända ska ändras bl.a. genom att det införs en ny lag om statligt ansvar för insatser som syftar till att underlätta och påskynda vissa nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet. En central del av den ändrade ordningen är att flera bestämmelser som regleras genom lag framöver ska regleras på förordningsnivå. Den nya lagen ska enligt förslaget innehålla målgruppsbestämmelser (1–3 §§) som riktar in sig på i princip samma grupp av skyddsbehövande m.fl. och anhöriga som omfattas av etableringslagen. En skillnad mot etableringslagen är dock att nyanlända som har fyllt 18 men inte och som saknar föräldrar här i landet inte omfattas av den nya lagen. I den nya lagen förtydligas vidare att det statliga ansvaret som huvudregel endast gäller så länge som den nyanlände har ett gällande uppehållstillstånd. Förslaget till ny lag innehåller även bestämmelser om hur ansvaret ska vara fördelat mellan olika myndigheter (4–6 §§). Av 4 § framgår att Arbetsförmedlingen ska ha ansvar för att vissa nyanlända invandrare erbjuds insatser som syftar till att underlätta och påskynda deras etablering i arbets- och samhällslivet (etableringsinsatser). Vidare ska enligt samma paragraf regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges möjlighet att meddela föreskrifter om de förutsättningar som ska gälla för att vissa nyanlända invandrare ska erbjudas etableringsinsatser och etableringsinsatsernas innehåll och omfattning. Enligt 5 § ska Arbetsförmedlingen samordna etableringsinsatser och vara stödjande och pådrivande i förhållande till berörda parter. Länsstyrelserna ska enligt 6 § främja samverkan om etableringsinsatser mellan berörda kommuner, myndigheter, företag och organisationer. Bestämmelser motsvarande 5 och 6 §§ finns i etableringslagen. Vidare föreslår regeringen att den nya lagen ska innehålla en bestämmelse om tystnadsplikt om enskildas personliga förhållanden för anordnare av etableringsinsatser (7 §). En motsvarande tystnadsplikt finns i etableringslagen. Den nya lagen ska enligt förslaget även innehålla en upplysningsbestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om ersättning till vissa nyanlända (8 §). En liknande bestämmelse finns i etableringslagen. Vid införandet av den nya lagen ska enligt regeringens förslag den nuvarande etableringslagen upphöra att gälla. En samordnad lag om samhällsorientering Regeringen anser att bestämmelsen om samhällsorientering som finns i etableringslagen bör samordnas med bestämmelserna om samhällsorientering i lagen (2013:156) om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare, nedan kallad samhällsorienteringslagen. Därigenom kan kommunernas ansvar för samhällsorienteringen samlas i en gemensam lag oavsett målgrupp. Mot bakgrund av det föreslår regeringen att det i samhällsorienteringslagen ska införas en ny paragraf som anger vilken målgrupp lagen omfattar (1 a §). Enligt bestämmelsen ska en nyanländ, för att omfattas av lagen, ha fyllt 18 men inte , vara folkbokförd i en kommun och ha beviljats uppehållstillstånd enligt vissa angivna bestämmelser i utlänningslagen (2005:716). Bortsett från ålderskategorin och kravet på att vara folkbokförd i en kommun motsvarar målgruppen den som framgår av 2 § etableringslagen. Som en följd av att samhällsorienteringslagens målgrupp utvidgas föreslås även en del redaktionella ändringar i lagen. När en person inte längre har arbetsinkomster är huvudregeln att den sjukpenninggrundande inkomsten, nedan kallad SGI, slutar att gälla. I vissa fall kan dock den som inte arbetar få behålla sin SGI. Detta s.k. SGI-skydd gäller bl.a. vid förvärvsavbrott för studier, arbetslöshet, föräldraledighet och sjukdom. Regeringen föreslår i propositionen ändringar i 26 kap. socialförsäkringsbalken som innebär att SGI-skydd ska gälla även under tid då en nyanländ invandrare deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program och får etableringsersättning. Enligt förslaget ska nyanlända således som en del av det nya harmoniserade regelverket ges samma möjligheter att skydda sin SGI som övriga arbetssökande som deltar i arbetsmarknadspolitiska program. Vidare föreslås en ändring av en upplysningsbestämmelse om föreskriftsrätten i 26 kap. 13 § andra stycket socialförsäkringsbalken så att det framgår att bestämmelsen även omfattar försäkrade som deltar i arbetsmarknadspolitiska program med etableringsersättning. Regeringen föreslår även vissa följdändringar av hänvisningar som görs i socialförsäkringsbalken så att de ändras till att avse etableringsersättning. Ändringar föreslås även i fråga om rätten till sjukpenning enligt SGI från dag 15 i en sjukperiod för en nyanländ som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program. Regeringen framhåller att Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringens, nedan kallad IAF, tillsyns- och uppföljningsansvar bör utökas till att omfatta även åtgärder inom etableringsersättningen. IAF bör enligt regeringen utöva tillsyn över handläggning av och rutiner för handläggning av ärenden hos Arbetsförmedlingen och som rör åtgärder inom etableringsersättningen samt uppföljning av sådana åtgärder. Regeringen anser att IAF för att kunna fullgöra sitt utökade uppdrag bör få behandla personuppgifter för detta ändamål. Vissa ändringar med den inriktningen föreslås därför i lagen (2006:469) om behandling av personuppgifter vid Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. I samma lag föreslås även vissa ändringar av gallringsbestämmelser, delvis av rättelsekaraktär. Vidare föreslås att tillämpningsområdet för lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten ska begränsas. Bakgrunden till det är dels att det i propositionen föreslås en ändrad ordning där ska ta över ansvaret för hanteringen av etableringsersättningen från Arbetsförmedlingen, dels att har tagit över Arbetsförmedlingens uppgift att besluta om anvisningar till kommuner om mottagande av vissa nyanlända invandrare för bosättning. föreslås ändringar i samma lag som innebär ett utvidgat sekundärt ändamål genom att Arbetsförmedlingen ska få behandla personuppgifter för tillhandahållande av information som behövs inom IAF:s verksamhet som avser uppföljning. Utöver ovan redovisade förslag till en helt ny lag och ett antal lagändringar föreslår regeringen även ett antal följdändringar som ett resultat av den ändrade ordning som föreslås för etableringen av nyanlända. Ändringar föreslås i följande lagar: lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, inkomstskattelagen (1999:1229), studiestödslagen (1999:1395), socialtjänstlagen (2001:453), lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter, offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) och skollagen (2010:800). En ändring föreslås även i lagen om studiestartsstöd, som har beslutats om och träder i kraft (prop. 2016/17:158, bet. 2016/17:UbU20, rskr. 2016/17:285). Regeringen föreslår att den nya lagen om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare och de övriga lagändringarna ska träda i kraft . Äldre bestämmelser ska gälla för den som har en pågående etableringsplan vid ikraftträdandet. I motion 2016/17:3719 av och yrkar att ska avslå propositionen (yrkande 1). Enligt finns det inget som tyder på att de föreslagna lagändringarna i praktiken skulle innebära någon ändring av etableringsverksamhetens karaktär. Även om regeringens förslag innehåller vissa ändringar till det bättre är det enligt partiet fortfarande så bristfälligt att det inte går att stå bakom förslaget. Målet med integrationspolitiken bör vara lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla, oavsett etnisk och kulturell bakgrund. Som regeringen framhåller i propositionen bör politiken utformas så att målet främst uppnås genom generella insatser som når ut till hela befolkningen. finns det dock skäl att komplettera de generella insatserna med riktade åtgärder för att stödja och underlätta nyanlända invandrares etablering i . Det grundläggande syftet med etableringsuppdraget bör fortsätta vara att få till stånd en snabbare etablering i arbets- och samhällslivet för nyanlända. Det är viktigt att arbete sätts i centrum för de insatser som genomförs inom ramen för etableringsuppdraget. I propositionen uppger regeringen att det är viktigt att de aktörer som ansvarar för och är delaktiga i etableringsuppdraget har ett ändamålsenligt regelverk att förhålla sig till. Utskottet delar denna uppfattning och anser att det är centralt för att syftet med etableringsuppdraget ska kunna uppnås på bästa sätt. I det ingår att regelverket bör vara flexibelt för att insatserna ska kunna anpassas till olika individers behov och efter ändrade förutsättningar. Som regeringen också påpekar förutsätter en effektiv arbetsmarknadsetablering vidare att myndigheter och andra aktörer kan fokusera på sina kärnuppgifter utan onödig administration. Utskottet konstaterar att det nuvarande regelverkets utformning i vissa avseenden är mindre väl avvägt för att etableringsuppdraget ska kunna genomföras på bästa sätt. Utskottet delar vidare regeringens uppfattning att det nuvarande regelverket i viss utsträckning är svårt att tillämpa och inte särskilt effektivt för att uppnå syftet med etableringsuppdraget. Därtill är regelverket inte sällan onödigt arbetskrävande att administrera. Utskottet konstaterar också att regelverket på viktiga punkter skiljer sig från det regelverk som styr övriga delar av arbetsmarknadspolitiken. Det i sig kan skapa onödiga barriärer och leda till onödig ineffektivitet för berörda myndigheter. Utskottet ställer sig bakom regeringens övergripande bedömning att det finns förutsättningar för att uppnå en effektivare arbetsmarknadsetablering för nyanlända genom ett mer ändamålsenligt och effektivt regelverk. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att ett nytt regelverk för etableringsinsatser bör ha större likheter med det regelverk som styr insatser för övriga arbetssökande. Utskottet konstaterar att regeringen föreslår en harmonisering av regelverket i den riktningen, både genom att i ökad utsträckning reglera etableringsuppdraget på förordningsnivå och genom att göra regelverket för etableringsinsatser och individersättningar mer likt det regelverk som gäller för övriga arbetssökande. Det innebär bl.a. att nyanlända ska anvisas till ett arbetsmarknadspolitiskt program i stället för att ha rätt till en etableringsplan. Inom ramen för detta ska, som för övriga arbetssökande, en individuell handlingsplan upprättas för en nyanländ som i sin tur ska lämna aktivitetsrapporter utifrån denna. Utskottet noterar vidare att en del av förslaget innebär att det införs en ordning där nyanlända kan varnas eller stängas av från rätt till ersättning på motsvarande sätt som övriga arbetssökande, dvs. ett proportionerligt åtgärdssystem. Det är välkommet att rätten till ersättning på detta vis villkoras av ett aktivt deltagande i insatserna. Som ytterligare delar av harmoniseringen ska handläggningen av etableringsersättningen flyttas från Arbetsförmedlingen till och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen få ett utökat tillsynsansvar. Utskottet välkomnar den ordning som regeringen föreslår för att få till stånd harmoniseringen. Förslaget att ersätta etableringslagen med en ny lag som i huvudsak reglerar det statliga ansvaret för etableringsinsatser i kombination med en ökad reglering på förordningsnivå är en väl avvägd ordning. I motion 2016/17:3719 avfärdar regeringens förslag. Enligt partiet är förslaget inte bättre än det nuvarande regelverket. I motionen framhålls bl.a. att förslaget har stora brister och att det inte skulle innebära någon ändring av etableringsverksamhetens karaktär om det genomfördes. Utskottet delar inte det motståndstagande mot etableringsinsatser för nyanlända invandrare som utmärker motion. Ett fungerande mottagande och en effektiv etablering av nyanlända är centralt för utvecklingen i landet. Det aktuella förslaget och liknande reformer inriktade på att nyanlända snabbt ska kunna etablera sig och bidra till det svenska samhället ska enligt utskottet välkomnas som de investeringar i vår gemensamma framtid som de faktiskt utgör. Till skillnad från anser utskottet vidare att ett mer enhetligt regelverk på det arbetsmarknadspolitiska området kan bidra till en enklare och effektivare handläggning med mindre onödig administration för myndigheter och kommuner som följd. Som regeringen påpekar skulle det bl.a. kunna leda till att det frigörs mer tid för Arbetsförmedlingen att ägna sig åt sitt kärnuppdrag.