bet · H401KrU4 · 2017-03-17 00:00:00 — Flertalet av dessa har en bakgrund i och erfarenhet av arbete riktat till nyanlända eller liknande målgrupper. Samtliga DF ingår i regionala nätverk och samverkar med länsstyrelser, kommuner, arbetsförmedlingar och civilsamhällets aktörer. RF rapporterar att DF:s representanter i dessa nätverk har olika roller men återkommande är att DF tar ett stort ansvar som drivande, samordnare och i vissa fall som processledare. Idrottens insatser sammanfattas av RF i följande uppgifter: Verksamhet har genomförts i 540 föreningar, med 260 enheter/flyktinganläggningar där 925 ledare varit engagerade i arbetet och totalt uppskattas ca 27 000 personer ha deltagit i den genomförda verksamheten. Av dessa var 4 200 i åldern 0–, 15 500 i åldern 13–, 4 500 i åldern 17–samt 3 000 deltagare där åldern är okänd. I 11 DF har en uppskattning av fördelningen mellan flickor/kvinnor och pojkar/män gjorts. Fördelningen är ca 10–flickor/kvinnor och ca 70–pojkar/män. Även om det är fler pojkar och män än flickor och kvinnor som söker asyl i så finns behov av att öka insatserna för att fler flickor och kvinnor ska ges möjlighet att delta i verksamheten. Enligt RF visar erfarenheten från distrikten att arbetet nått bäst resultat där det funnits ett nära samarbete mellan föreningarna, distrikten och kommunerna, ofta i form av integrationsnätverk där exempelvis Arbetsförmedlingen, , näringslivet och ideella organisationer deltagit. Alla krafter måste enligt RF samverka för att öppna så många dörrar som möjligt. Runt om i landet pågår enligt RF en omfattande verksamhet där asylsökande och nyanlända inkluderas inom idrotten. I den mindre föreningen kan det enligt RF resultera i att det äntligen finns ett fulltaligt lag. I den större föreningen engageras flera ledare med stor kunskap och kompetens som de tagit med sig från sitt födelseland. Självklart finns det enligt RF utmaningar, men det sker förflyttningar, och erfarenheten och kunskapen ökar inom idrotten. Samverkan är enligt RF en av nycklarna där det lokala starka civilsamhället står för den största delen. Det kan enligt RF finnas större eller mindre hinder för att börja idrotta, och de hindren kan variera beroende på bl.a. var du bor, hur mycket idrotten kostar och hur nära du har till idrotten. Hindren är individuella, och det är också enligt RF en del i idrottens strategi att bli ännu bättre på att göra det enklare för alla att vara med, oavsett bakgrund. beslutade med anledning av höständringsbudgeten [5] att anslå för att underlätta så att asylsökande ska kunna delta i idrottsverksamhet kring asylboenden[6]. [7] har det anslagits till stöd för arbetet med etablering av nyanlända, och för att minska segregationen och möjliggöra ökad idrottsverksamhet i de mest utsatta områdena[8]. satsas också på insatser för de grupper som står längst ifrån arbetsmarknaden. Idrottsrörelsen ska bilda arbetslag och prova på möjligheten att skapa sysselsättning, i första hand för ungdomar som hoppat av gymnasiet, nyanlända och arbetslösa . Sysselsättningen ska t.ex. kopplas till upprustning och skötsel av bl.a. idrottsanläggningar. Denna satsning finansieras från utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg under anslaget 1:8 Bidrag till psykiatri. Enligt RF följs integrationsverksamheten upp i form av rapportering från föreningarna till distrikten, och samlas i en övergripande sammanställning som rapporteras till RF. påbörjas dessutom enligt RF ett samarbete med lärosäten för att utvärdera verksamheten. RF har vidare tagit fram en introduktion till idrottsrörelsen på olika språk: Idrott – en bra start i livet. Utskottet konstaterar, som framgår ovan, att RF har fått särskilda anslag för att arbeta med idrott och integration, och att detta enligt RF gjort att idrottsrörelsens arbete med integration kommit betydligt högre upp på dagordningen såväl på central och regional nivå som på lokal nivå. Utskottet ser positivt på denna utveckling, särskilt med tanke på idrottens stora möjligheter att bidra till integration. Motionärerna efterfrågar en kartläggning av hur idrottsrörelsen arbetar med integration. Som framgår ovan följs integrationsverksamheten upp i form av rapporter från föreningarna till distrikten, där de sammanställs och sedan skickas vidare till RF. Med hänsyn till det, och till det samarbete som RF påbörjat med lärosäten för att utvärdera verksamheten, anser utskottet att motion 2016/17:2887 (M, C, L, KD) yrkande 3 inte bör leda till någon åtgärd från sida och avstyrker därför yrkandet. Socioekonomiska faktorers påverkan på idrottsutövande Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en kartläggning av hur socioekonomiska faktorer påverkar barns och ungdomars idrottande. Jämför reservation 19 (M). m.fl. (M) anser i motion 2016/16:2885 att regeringen ska tillsätta en utredning som kartlägger hur socioekonomiska faktorer påverkar barns och ungdomars idrottande (yrkande 3). Att socioekonomiska faktorer kan påverka möjligheterna för barn och unga att idrotta visar enligt () såväl tidigare som mer gjorda studier. Ung livsstil är ett forsknings- och utvärderingsprojekt som studerar ungas levnadsvanor och preferenser inom fritid och kultur. I Ung livsstils kommande skrift ”Idrottens sociala struktur – en utmaning för idrottsrörelsen” studeras i vilken grad hela idrottsrörelsen når målen om jämlikhet och jämställdhet. Studien bygger på svar från över 70 000 barn och ungdomar i ett antal kommuner. Bland annat undersöks i vilken grad killar respektive tjejer i olika socioekonomiska grupper och killar och tjejer med svensk respektive utländsk bakgrund är med i de olika idrotterna. En slutrapport väntas bli klar . De urvalsundersökningar som RF genomför tillsammans med visar även de enligt RF att personer med lägre inkomst verkar idrotta mindre än de med högre inkomst. Detta samband stärks enligt RF även av att idrottsföreningar får bidrag för fler aktiviteter i kommuner där medborgarnas inkomster är högre. har stillasittande lyfts fram som en oberoende riskfaktor för ohälsa. Enligt nationella folkhälsoenkäten[9] uppger av den svenska befolkningen att de har en i huvudsak stillasittande fritid. Skillnaderna mellan kön och åldersgrupper är förhållandevis små. Däremot framträder vissa socioekonomiska mönster i och med att andelen inaktiva minskar i takt med stigande utbildningsnivå. Likaså är andelen med stillasittande fritid högre hos utrikes födda. genomför en uppföljning och utvärdering av målen för den statliga idrottspolitiken med inriktning mot barn och unga. Uppföljningens inriktning är att beskriva och analysera hur aktörerna ser på de statliga insatserna för barns och ungdomars idrottsverksamhet samt vilka resultaten är av den statliga bidragsgivningen och andra insatser när det gäller barns och ungdomars idrottsutövande utifrån idrottspolitiska mål och ett jämställdhets-, jämlikhets- och barnrättsperspektiv. Utskottet beräknar lämna en rapport . Av det som redovisas ovan kan utskottet konstatera att socioekonomiska faktorer påverkar barns och ungdomars idrottande. Utskottet anser att detta är en viktig fråga att följa, men anser inte att en utredning bör tillsättas . Motion 2016/17:2885 (M) yrkande 3 avstyrks därmed. Fritidsbank/sportotek/parasportotek Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om utlåning av sportutrustning med hänvisning till att det bl.a. pågår ett arbete med att öka antalet platser som lånar ut idrottsutrustning. Jämför reservationerna 20 (SD) och 21 (C). m.fl. (S) anser i motion 2016/17:1600 att regeringen bör undersöka förutsättningarna för att ta fram riktlinjer för införande av sportbibliotek i landets samtliga kommuner. Motionärerna påtalar att höga kostnader för utrustning kan exkludera barn och ungdomar i ekonomiskt mindre starka familjer att prova på vissa idrotter. Samma synpunkter framförs i motion 2016/17:1601 av och (båda S). Motionärerna anser att riktlinjerna kan tas fram i samverkan med Kommuner och Landsting. m.fl. (SD) anser i motion 2016/17:2202 att idrottsrörelsen bör göra en nationell bedömning av om det finns behov av och ekonomiska möjligheter att inrätta ett parasportotek på nationell nivå, för att möjliggöra för den enskilde med funktionsnedsättning att få låna kostsam idrottsutrustning (yrkande 5). Per Lodenius och (båda C) påpekar i motion 2016/17:2603 att det i princip är omöjligt för en kommun, ett landsting eller en region att hålla ett lager med bredd både vad gäller parasportspecifik utrustning och vad gäller storlekar och service för utrustning. Ett nationellt centrum för parasportsutrustning är enligt motionärerna en lösning som skyndsamt bör utredas, och som skulle öka tillgängligheten till idrott och träning för personer med funktionsnedsättning över hela landet. På flera ställen i landet finns det möjlighet att låna utrustning till såväl fritidsaktiviteter som organiserade idrottsaktiviteter, bl.a. genom Fritidsbanken och sportotek. Fritidsbanken är som ett bibliotek fast med sport- och fritidsprylar där man kan låna utrustning för fritidsaktiviteter, som t.ex. skidor, skridskor, inlines och snowboardar. Alla kan låna och allt är gratis. Fritidsbanken är en egen organisation, och vem eller vilka som startar upp Fritidsbanken lokalt ser olika ut från kommun till kommun. är det en sammanslutning av intressenter såsom lokala idrottsföreningar, kommunen, och andra organisationer. Ett alternativ till Fritidsbanken är sportotek. () har inlett ett samarbete med Fritidsbanken för att utveckla verksamheten och skapa ett långsiktigt lokalt engagemang samt möjliggöra för fler att börja idrotta. RF har via Idrottslyftet lämnat . Ambitionen är enligt RF att Fritidsbanken ska finnas på så många platser som möjligt. RF uppger att de gärna ser att parasportutrustning inkluderas i Fritidsbanken och sportotek. Enligt idrottens idéprogram Idrotten vill ska alla som vill ha rätt att vara med i föreningsdriven idrottsverksamhet oavsett nationalitet, etniskt ursprung, religion, ålder, kön eller sexuell läggning samt fysiska eller psykiska förutsättningar. För vissa idrotter krävs det utrustning för att kunna vara med, och denna utrustning kostar, vilket inte alla har råd med. Därför anser utskottet att initiativ som Fritidsbank, sportotek och parasportotek är något viktigt som bör uppmuntras och förstärkas. Utskottet ser positivt på att RF inlett ett samarbete med Fritidsbanken för att utveckla verksamheten och skapa ett långsiktigt lokalt engagemang samt möjliggöra för fler att börja idrotta. RF:s ambition är som framgår ovan att fritidsbanker, gärna med parasport-utrustning, ska finnas på så många platser som möjligt. Utskottet stöder denna ambition och avser att följa arbetet. Utskottet anser att motionerna 2016/17:1600 (S), 2016/17:1601 (S), 2016/17:2202 (SD) yrkande 5 och 2016/17:2603 (C) inte bör leda till någon åtgärd från sida och avstyrker därför motionerna. Barn och unga med funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör ta initiativ till en dialog med idrotten kring ökad måluppfyllelse så att fler barn och unga med funktionsnedsättning ska nås av och inkluderas i idrottsverksamhet. Detta tillkännager för regeringen. m.fl. (M, C, L, KD) påtalar i motion 2016/17:2887 att andelen barn och unga i åldern 7–som deltar i någon form av idrottsverksamhet är . Motsvarande andel barn och unga deltagare med funktions-nedsättning är . Denna idrottsverksamhet är enligt motionärerna ofta skild från andra barns och ungdomars verksamhet. Motionärerna framhåller att detta inte är acceptabelt och anser att regeringen bör ta initiativ till en dialog med idrotten så att fler barn och unga med funktionsnedsättning nås av och inkluderas i idrottsverksamhet (yrkande 2). Liknande synpunkter om vikten av fysisk aktivitet och att idrottsrörelsen måste bli bättre på att inkludera fler personer med funktionsnedsättning framförs i motion 2016/17:3031 yrkande 8 av m.fl. (L). () är enligt uppgift väl medvetet om att personer med funktionsnedsättning är en underrepresenterad grupp inom idrottsrörelsen. Förbundet uppger att runt 4–av personer med funktionsnedsättning är medlemmar i en idrottsförening mot av övriga. RF arbetar för att fler personer med funktionsnedsättning ska bli aktiva inom idrottsrörelsen. har / specialidrottsförbund , som organiserar merparten av idrotten för personer med funktionsnedsättning, tagit ett inriktningsbeslut om att paraidrott ska ”hitta hem” till det special-idrottsförbund som hanterar annan verksamhet inom respektive idrott; bordtennis för personer med funktionsnedsättning ska t.ex. organiseras av . RF stöder den inriktningen genom att får ett särskilt stöd för att kunna fungera som ett gemensamt kompetenscenter för idrott för personer med funktionsnedsättning. Dessutom ger RF ett särskilt övergångsstöd till de specialidrottsförbund som vill ta över den paraidrott som sorterar under . Som framgår ovan har RF tagit ett inriktningsbeslut om att paraidrott ska ”hitta hem” till det specialidrottsförbund som hanterar annan verksamhet inom respektive idrott. Utskottet vill dock gå ett steg längre och anser att regeringen bör ta initiativ till en dialog med idrotten kring ökad måluppfyllelse så att än fler barn och unga med funktionsnedsättning ska nås av och inkluderas i idrottsverksamhet. Detta bör ge regeringen till känna. Utskottet tillstyrker därmed motionerna 2016/17:2887 (M, C, L, KD) yrkande 2 och 2016/17:3031 (L) yrkande 8. Förebyggande arbete mot våld och skadegörelse i samband med idrott Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om förebyggande arbete mot våld och skadegörelse i samband med idrott med hänvisning till framför allt det arbete som pågår. och (båda S) anser i motion 2016/17:1615 att en översyn bör göras för att se vilka möjligheter som finns att aktivt förebygga och förhindra våld och skadegörelse i samband med idrott. Motionärerna lyfter fram våld på fotbollsläktare i samband med match. antog regeringens förslag i propositionen Maskeringsförbud vid idrottsarrangemang (prop. 2016/17:41) om ett förbud mot maskering vid idrottsarrangemang (bet. 2016/17:JuU8, rskr. 2016/17:139). Förslaget innebär att personer förbjuds att helt eller delvis täcka ansiktet på ett sätt som försvårar identifikation när de befinner sig på en idrottsanläggning vid t.ex. fotbollsmatcher och andra idrottsarrangemang. Förbudet ska inte gälla den som täcker ansiktet av religiösa skäl eller den som har skäl att täcka ansiktet i tjänsten eller för idrottsarrangemangets genomförande. Förbudet ska inte heller gälla om det med hänsyn till väderförhållanden, hälsoskäl eller övriga omständigheter är att anse som befogat att täcka ansiktet. Förslaget träder i kraft . I propositionen anges bl.a. följande: har olika aktörer i samhället gjort insatser för att motverka våld och ordningsstörningar vid idrottsarrangemang och stärka den positiva supporterkulturen. Lagstiftningen har skärpts på olika sätt. I ordningslagen (1993:1617) har det införts straffsanktionerade förbud mot att bland annat inneha och använda pyrotekniska varor utan tillstånd vid vissa idrottsarrangemang, mot att obehörigen beträda spelplanen och mot att kasta in föremål på planen (se prop. 2008/09:78). Lagen (2005:321) om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang har ändrats på så sätt att det numera är möjligt att vid straffansvar förbjuda personer att få tillträde till idrottsarrangemang (se prop. 2013/14:68). har också getts möjlighet att föra ett register över personer med tillträdesförbud (se vidare lagen [2015:51] om register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang och prop. 2013/14:254). En kameraövervakningslag (2013:460) har införts, som bland annat kan underlätta för att avslöja och utreda brott som begås inne på arenorna (se prop. 2012/13:115). Vidare har skyldigheten för den som anordnar ett idrottsarrangemang att betala kostnader för polisbevakning tagits bort (se prop. 2013/14:1 s. 552 f.). Även om det är arrangören som har det primära ansvaret för att det råder god ordning vid idrottsarrangemang, ansvarar polisen för allmän ordning och säkerhet i samband med bl.a. matcher. Inför idrottsarrangemang kan polismyndigheten besluta om de villkor som behövs för att upprätthålla ordning och säkerhet. samverkar också med olika aktörer, bl.a. idrottsklubbar, supporterklubbar och arrangörer, både inför och vid matcher och supporterpolisen närvarar även vid vissa arrangemang. avdelas mycket stora polisresurser för att främst förhindra brott, ingripa när brott förövats och övervaka trafiken. leder också mot idrottsrelaterad brottslighet som består av olika representanter som arbetar med frågor inom detta område. En gemensam nationell strategi (En nationell strategi för att minska otrygghet, brott och ordningsstörningar i samband med idrottsevenemang, 2014–2017) har tagits fram i . Den nationella strategin behandlar frågor om samverkan mellan parterna, kommunikation, alkohol och droger, pyroteknikanvändning samt arrangörsavstängningar och tillträdesförbud. Strategin är tänkt att ligga till grund för parternas nationella, regionala och lokala aktiviteter. Till strategin finns även en kompletterande handledning. Flera nationella samordnare har haft i uppdrag att arbeta för att stärka den positiva supporterkulturen och motverka idrottsrelaterad brottslighet. I det senaste uppdraget ingick för den nationella samordnaren att stödja alla inblandade parter i arbetet med att genomföra den nationella strategin. I sin slutrapport konstaterar samordnaren bland annat att det nu inte behövs ännu en särskild nationell eller regional samordnare, utan att parterna bakom strategin var för sig och i samverkan kan ta konkreta steg framåt i arbetet för trygga och säkra idrottsarrangemang. De berörda idrottsförbunden och de lokala idrottsklubbarna (särskilt inom fotbollen och ishockeyn) arbetar löpande med att skapa en positiv supporterkultur och minska våld och ordningsstörningar, bland annat i form av ett omfattande säkerhetsarbete. Klubbarna samverkar med polismyndigheten för att ta fram gemensamma evenemangsstrategier. För att öka tryggheten och trivseln för publiken vid matcherna engagerar klubbarna bland annat publikvärdar och ordningsvakter. Vidare har klubbarna en löpande dialog med olika supportergrupper. När det gäller särskilt fotbollen kan nämnas att klubbarna engagerat så kallade Supporter Liaison Officers (SLO) för att förbättra denna dialog. Föreningen har även påbörjat ett värdegrundsarbete. Av fotbollens och ishockeyns regelverk framgår även att en arrangör på eget initiativ kan stänga av en person från arenan om personen exempelvis har överträtt gällande ordningsregler eller på annat sätt stört den allmänna ordningen (arrangörsavstängning). mot idrottsrelaterad brottslighet, som leds av , tog initiativ till en gemensam nationell strategi –2017 för att minska otrygghet, brott och ordningsstörningar i samband med idrottsevenemang. Strategin syftar till att öka samverkan och samarbetet mellan alla aktörer i ett idrottsevenemang. , , Svensk Elitfotboll, och Svenska Hockeyligan har förbundit sig att arbeta tillsammans i enlighet med strategin –2017. () uppger att man stärkt sitt arbete mot idrottsrelaterad brottslighet. /17 förstärks arbetet ytterligare i form av en resurs som enbart ska fokusera på idrottens arbete mot hot, våld och trakasserier mot medarbetare inom idrottsrörelsen samt brott och ordningsstörningar i samband med idrottsevenemang. Flera av de specialidrottsförbund som är närmast berörda av otrygghet, brott och ordningsstörningar har enligt RF problem av olika typ och omfattning. Även om säkerheten i arenorna har blivit bättre har enligt RF användandet av olaglig pyroteknik och kraftiga smällare orsakat skador på publik, publikvärdar, ordningsvakter, poliser, spelare och ledare. RF anser att idrotten har ett stort ansvar och anger att RF kommer att utarbeta och implementera en gemensam strategi för att förebygga och hantera våld och skadegörelse i samband med idrott. Detta arbete kommer enligt RF även att tydliggöra roller och ansvar samt bidra till att bättre stötta berörda specialidrottsförbund i deras förebyggande säkerhetsarbete. RF framhåller dock att brott och ordningsstörningar i samband med idrottsevenemang måste bekämpas gemensamt tillsammans med berörda parter; idrotten, , , Brandförsvaret m.fl. bildade en aktionsgrupp mot grovt kriminella i idrottsmiljö med målet att minska hot och våld mot idrottens ledare och anställda. Arbetet ska ske i samarbete med polisen i hela landet, idrottsklubbar och andra myndigheter. Satsningen är enligt ett resultat av ett växande och komplext problem med grov kriminalitet inom idrottsmiljön. Idrottsrelaterat våld handlar enligt inte bara om det som sker bland våldsbenägna supportrar när en fotbollsmatch spelas. Det handlar även om otillåten påverkan, hot, våld, trakasserier och skadegörelse, som drabbar tränare, spelare och klubbpersonal i vardagen. Till grund för beslutet ligger den ovan nämnda nationella strategin för att minska otrygghet, brott och ordningsstörningar i samband med idrottsevenemang –2017. Motionärerna anser att en översyn bör göras för att se vilka möjligheter som finns för att aktivt förebygga och förhindra våld och skadegörelse i samband med idrott. Som framgår ovan har en hel del insatser gjorts och görs. Bland annat har lagstiftningen skärpts. samverkar med olika aktörer och leder också mot idrottsrelaterad brottslighet samt har bildat en aktionsgrupp mot grovt kriminella i idrottsmiljöer. Vidare har en gemensam nationell strategi för att minska otrygghet, brott och ordningsstörningar i samband med idrottsverksamhet tagits fram, flera nationella samordnare har utsetts och lämnat rapporter, berörda idrottsförbund och lokala idrottsklubbar arbetar löpande med frågorna, har fattat beslut om maskeringsförbud vid idrottsarrangemang och RF har tillsatt en resurs som enbart ska fokusera på idrottens arbete mot hot, våld och trakasserier mot medarbetare inom idrottsrörelsen samt brott och ordningsstörningar i samband med idrottsarrangemang. RF ska vidare utarbeta och implementera en gemensam strategi för att förebygga och hantera våld och skadegörelse i samband med idrott för att bl.a. tydliggöra roller och ansvar. Med denna långa lista kan man enligt utskottet konstatera att arbetet med att försöka förebygga och förhindra våld och skadegörelse i samband med idrott är komplext, och att det krävs gemensamt arbete av många aktörer och på många plan. Utskottet ser positivt på det arbete som läggs ned och avser att följa frågan. Motion 2016/17:1615 (S) bör enligt utskottet inte leda till någon åtgärd från sida och avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en utvärdering av kampsportslagen med hänvisning till att en översyn av lagen har genomförts. Jämför reservation 22 (V). m.fl. (V) anser i motion 2016/17:1990 att det är hög tid att göra en ordentlig utvärdering av kampsportslagen. Man bör enligt motionärerna förutsättningslöst titta på hur väl lagen har fyllt och fortfarande fyller sitt syfte och på vilken betydelse lagen har för att säkerställa utövarnas säkerhet och för kampsporternas idrottsliga utveckling samt undersöka om det behöver göras några lagändringar. Enligt lagen (2006:1006) om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher (kampsportlagen) får tävlings-, tränings- eller uppvisningsmatcher i kampsport som tillåter deltagarna att med slag, sparkar eller annat våld avsiktligt träffa motståndarens huvud inte anordnas utan tillstånd. Regleringen innebär att såväl tävlings-, tränings- eller uppvisningsmatcher arrangerade av specialidrottsförbund (SF) inom () som andra arrangörer måste ha tillstånd. Kampsportsdelegationen, med sin bas vid i län, prövar frågor om tillstånd att anordna kampsportsmatcher.