· H501FiU1 · 2017-11-22 09:01:06 — Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 1 och 6. ska vi fatta beslut om ramarna för den budget som ska gälla . Det sker i då ekonomin går på högvarv, svensk export är stark och många har ett jobb att gå till. Det här är på många sätt en helt vanlig högkonjunktur. Men det finns många som kan vittna om ett land som inte fungerar som det borde, som visar att konjunkturen inte kommer alla till del och som blottar stora problem. Det handlar om problem som växer och kräver prioriteringar och strukturella reformer - inte , utan . Låt mig ge några exempel ur den verklighet som inte vittnar om högkonjunktur eller en god utveckling. I Polisregion syd finns 500 anmälningar om våld i nära relationer, som polisen inte utreder. Gärningsmännen är utpekade i alla fall, men på grund av alla skjutningar och mord menar polisen att den inte har tid att utreda våldsdåden. I samma region finns 50 ouppklarade våldtäktsfall, där gärningsmännen är utpekade. Det är samma gärningsmän som går runt på gatorna och kan möta sina offer. Den psykiska ohälsan bland unga ökar. Många ungdomar har ångest eller depression och befinner sig hemma i sitt rum, kanske framför sin dator. Men i värsta fall stirrar de bara rakt in i en vägg. De kan få vänta innan de får någon som helst kontakt med sjukvården. Många som har invandrat till går till jobbet och bidrar till det som är det gemensamma. ökar dock integrationsproblemen i . Det tar nu innan ens hälften av alla nyanlända har ett jobb att gå till. Många försörjer sig på bidrag, och många barn ser aldrig sina föräldrar gå till jobbet. I brinnande högkonjunktur brukar de långtidsarbetslösa ha en chans att komma in på arbetsmarknaden, men så är det inte i den här konjunkturen. Antalet långtidsarbetslösa ökar. Sedan regeringen lade om arbetsmarknadspolitiken står nu över 20 000 långtidsarbetslösa helt utan någon som helst aktivitet. De passiviseras, och detta sker mitt i en högkonjunktur. Jag har gett några exempel på problem som ökar och breder ut sig, trots att det finns goda möjligheter att hejda, bryta och vända utvecklingen om man vill och orkar prioritera. Vi har ju just nu en stark tillväxt. Arbetslösheten bland inrikes födda kvinnor mitt i livet är nere på . De goda tiderna beror dels på att alliansregeringen hanterade finanskrisen mycket väl och gjorde nödvändiga strukturella reformer, dels på tillfälliga effekter som att bostadsmarknaden och byggandet går starkt, inte minst på grund av de unikt låga räntorna. Vi får även draghjälp av eurozonen, där tillväxten är den högsta och framtidstron är den starkaste sedan it-bubblan. Detta ger en välkommen förstärkning för vår export. Den fråga som jag ställer mig i det läge som vi nu befinner oss i är: Hur kan det vara så att vi mitt i en högkonjunktur inte har förmåga eller råd att utreda både mord och våldtäktsfall? Hur kan det vara så att vi mitt i en högkonjunktur inte har förmåga eller råd att minska vårdköerna? Hur kan det vara så att vi inte tar chansen att knäcka långtidsarbetslösheten när ekonomin går bra och skatteintäkterna ökar? Självklart har vi råd, och självklart kan man vända utvecklingen. Men den här regeringen har inte förmågan. Det här håller helt enkelt på att bli en bortslösad högkonjunktur, herr talman. budget erbjuder en annan inriktning. Det är en budget som prioriterar och fokuserar. Vi lovar inte allt till alla, men vi lovar att ta tag i de samhällsproblem som vi ser och finna lösningar på dem. Vår politik börjar alltid med jobben, för det är bara genom jobb och ansträngning som kan byggas starkt och hålla samman. Vår budget är en budget för den som arbetar, den som har arbetat och den som vill arbeta och där ansträngning alltid lönar sig. Vår budget innehåller strukturella reformer, som väntas öka sysselsättningen med ungefär 70 000 . Hur gör vi detta? Jo, vi föreslår den största bidragsreformen . Den innehåller bland annat ett bidragstak, som bygger på den mycket enkla principen om att det alltid måste löna sig bättre att gå till jobbet än att leva på bidrag och stanna hemma. Vi sänker skatten för alla som jobbar, med särskild tonvikt på lägre inkomster. För en familj med två heltidslöner betyder detta ungefär en tusenlapp mer i plånboken . Vi gör det även mer lönsamt, till exempel för en sjuksköterska eller lärare, att ta ett extra påhugg eller att bli chef. Det är inte rimligt att de betalar i skatt när de jobbar extra. Vi sänker också skatten för pensionärer, de som har arbetat. Vi gör det på pensionen, men vi gör det också för de pensionärer som stannar kvar på arbetsmarknaden och jobbar lite extra. Svensk arbetsmarknad behöver fler, inte färre, erfarna medarbetare. Eftersom allt börjar med jobben ska vi också underlätta för de svenska jobbskaparna, företagen, att vara verksamma och växa här. Vi förbättrar med vår budget konkurrenskraft. Vi vet att det är med avancerade jobb som kan byggas starkt och konkurrera med omvärlden. Därför ser vi ett stort behov av regelförenklingar. Vi ser vidare ett stort behov hos företag att få större möjligheter att ta in kompetens från andra länder. Vi behöver förenkla reglerna för arbetskraftsinvandring, men vi satsar också på kvalitet i den högre utbildningen. som vi ser behovet av fler jobb - vi har ett mål om 500 000 fler jobb - behöver vi också jobb som inte kräver så hög utbildning. Tillsammans med Alliansen vill vi införa inträdesjobb så att fler unga och invandrare kan lära sig jobbet på jobbet och få det viktiga första jobbet. Vi orkar prioritera i vår budget. Vi fokuserar på att de grundläggande funktionerna i samhället ska fungera. Den som har blivit utsatt för brott ska tas på allvar, inte mötas av att utredningen läggs ned eller behöva vänta i ovisshet och rädsla på att samhället ska agera. Vi ger polisen och hela rättskedjan bättre möjligheter att klara av sina uppgifter. föreslår den största satsningen på lag och ordning i . Det handlar om högre löner och bättre villkor så att fler vill bli poliser och fler vill stanna kvar som poliser. Svensk vård håller hög kvalitet, men fler måste få tillgång till den. Vårdköerna har fördubblats . Därför stärker vi sjukvården med 3 miljarder för att halvera köerna, men vi satsar också på primärvården så att alla kan lita på att sjukvården inte bara håller bra kvalitet, utan man måste också kunna veta att man kan ta del av den när man verkligen behöver den. Den ekonomiska politiken behöver också vara långsiktig. När nästa lågkonjunktur kommer - och jag kan lova att den gör det - är det viktigt att kan möta den med en aktiv stabiliseringspolitik. Därför vill vi moderater och hela Alliansen ha en mer återhållsam inriktning på politiken i dagens konjunkturläge. Vi sparar helt enkelt mer i ladorna än vad regeringen gör. Vi har ett finansiellt sparande som är starkare än regeringens under hela budgetperioden. Kombinationen av offensiva satsningar och en stramare finanspolitik möjliggörs genom tydliga prioriteringar, där jobb, trygghet och välfärd alltid går före höjda bidrag och subventionspolitik. Sammanfattningsvis är det både sorgligt och anmärkningsvärt att vi i en mycket stark högkonjunktur med god ekonomi och bra arbetsmarknad har en regering som inte förmår ta tag i samhällsproblem och inte förmår presentera strukturella reformer som leder till ökad sysselsättning. Regeringen har lagt fram fyra budgetar, flera av dem i högkonjunktur. Men ser vi att problemen växer på många håll runt om i samhället. kan och förtjänar betydligt bättre. Tudelningen på den svenska arbetsmarknaden är enormt bekymmersam och börjar nu leda till mer eller mindre desperata reformer. Mer än hälften av arbetslösheten står utrikes födda för. har det näst högsta relativa sysselsättningsgapet i hela OECD-området. Det förslag som Socialdemokraternas fackliga gren, ihärdigt påhejad av näringslivet, är i färd med att lansera, med mycket kraftiga lönesubventioner åt nyanlända invandrare, kommer att medföra en enorm kostnad för skattebetalarna, likaväl som det vore ett dråpslag mot den svenska modellen. Dessa skattesubventionerade låtsasjobb är inte svaret för den svenska arbetsmarknadspolitiken. Vi ska göra flera saker inom arbetsmarknadspolitiken. Men ingen av de åtgärderna kommer att lösa problemen innan vi har fått en realistisk och restriktiv invandringspolitik samt en effektiv återvandringspolitik på plats. Vi närmar oss en situation med uppemot 1 miljon människor i arbetsför ålder som försörjs av det offentliga, många av dem utrikes födda. Den situationen är inte hållbar - inte på kort sikt och ännu mindre på . Det vi däremot kan och ska göra är att sänka inkomstskatterna med fokus på låginkomsttagarna. Det är en reform för ökad ekonomisk frihet för hushållen, men det ökar också drivkraften att söka ett jobb. Det kan även gälla ett lågbetalt arbete eller ett deltidsarbete, vilket vi empiriskt vet är en språngbräda till ett reguljärt heltidsjobb. Vi satsar på att sänka skatterna för huvudsakligen låg- och medelinkomsttagare. I en debattartikel skrev finansutskottets ordförande att den reformen är orättvis. Det säger någonting om själva kärnan i socialdemokratin. En skattesänkning som syftar till att öka den ekonomiska friheten hos låg- och medelinkomsttagare kan betecknas som orättvis. Vi har helt uppenbarligen väldigt olika uppfattningar om vad rättvisa är. Vi sänker också skatten för dem som tjänar något mer och lägger på att sänka marginalskatten. Det här avser hushåll som regeringen har bestämt är rika och som därför per definition inte är förtjänta av någon skattesänkning. Ungefär var tredje löntagare i är rik. Det har regeringen bestämt. Problemet för dessa ungefär en och en halv miljon löntagare är att de inte direkt upplever sig som rika. Har man ett eller två barn att försörja, ett bostadslån som ska betalas och amorteras och 50 procents marginalskatt blir det inte så där oerhört mycket pengar kvar. Jag önskar verkligen att det förhöll sig så att en tredjedel av löntagarna verkligen var rika på riktigt. Men det är inte så. Det är bara i regeringens egna lilla bubbla som det förhåller sig på det sättet. Jag fattar genuint inte vilken verklighet ni lever i. har världens högsta marginalskatter. Det är inte en klok skattepolitik. Vi måste också sänka skatten på att anställa, inte minst för småföretagarna. Det är småföretagarna som står för jobbtillväxten, och det är dem vi ska satsa på. Sänk arbetsgivaravgiften - då kommer jobben! Arbetsförmedlingen har alltför länge tillåtits vara Socialdemokraternas lekstuga och experimentverkstad. Det är en kraftigt dysfunktionell myndighet som slukar tiotals miljarder av skattebetalarnas pengar. Den ska i nuvarande form läggas ned. Öppna för fler och framför allt andra aktörer! Och vi behöver ju inte uppfinna hjulet på nytt här på hemmaplan. Andra länder har genomfört motsvarande reformer. Låt oss lära och inspireras av dem! Det intressanta är att det finns en politisk majoritet i den här kammaren för att genomföra just en sådan reform. Vi hade kunnat genomföra detta , om inte det borgerliga gänget hade varit så oerhört tandlöst och totalt impotent. Man vågar inte prata ihop sig om sin egen politik, eftersom risken då finns att den egna politiken blir verklighet. En sådan total avsaknad av självförtroende och ledarskap tror jag aldrig har existerat i en så kallad politisk opposition tidigare. Hur man ska förklara sitt agerande inför sina egna väljare i nästa års valrörelse övergår mitt förstånd. Som jag nämnde tidigare kommer vi inte att kunna lösa problemen på arbetsmarknaden utan att först komma till rätta med invandringspolitiken. Vi måste ha ett totalt asylstopp, och det måste gälla under överskådlig framtid. Asylrätten medger inte rätt att fritt välja asylland. Det råder inte vare sig krig, svält eller förtryck i vare sig , eller , som samtliga asylsökande som kommer till kommer från. Vi måste ha ett helt annat regelverk för anhöriginvandring. Det är inte rimligt att man kan komma till för att man har någon närstående i landet och bli försörjd av det offentliga. Det är inte den svenska statens eller de svenska skattebetalarnas ansvar att försörja andra staters medborgare. Försörjningsansvaret för en anhöriginvandrare måste helt och fullt tillfalla anknytningspersonen, inte det svenska samhället. ska vi givetvis sluta utvisa högt kompetenta arbetskraftsinvandrare på grund av någon mindre miss hos arbetsgivaren. Det är för mig helt obegripligt hur regeringen kan tillåta att agera som det just nu gör, med en frenetisk nit mot människor som följer lag och rätt, som jobbar och betalar skatt och som bidrar till vår allmänna välfärd, men med total nonchalans mot människor som har ljugit om sin ålder eller sin identitet eller på annat sätt har en oklar bevekelsegrund. Det är helt obegripligt. Faktum är att det är som står för den förnuftiga synen vad gäller en behovsprövad kvalificerad arbetskraftsinvandring. Vi i föreslår i vår budgetmotion stora besparingar på den oerhört kostsamma migrationspolitiken, på den ineffektiva integrationspolitiken, på arbetsmarknadspolitiken, på statliga subventioner till byggherrar, på statliga subventioner till olika sorters drivmedel och på statliga subventioner till låtsasjobb. Vi satsar i stället på statens absoluta kärnuppgift: att upprätthålla lag och ordning. Vi satsar stort på sjukvården, omsorgen och kraftigt förbättrade arbetsvillkor för den offentliganställda personalen. Det är saker som rätt till heltid. Omkring 100 000 människor jobbar mot sin vilja deltid i offentlig sektor. De vill inget hellre än att jobba mer men får inte. Det är 100 000 människor som är ofrivilligt deltidsanställda. Det är saker som rätt till betald vidareutbildning på arbetstid så att sjuksköterskan med full lön kan plugga vidare till specialistsjuksköterska, som exempel, och därigenom höja sin lön. Jag yrkar bifall till reservationer nr 2 och 7. Jag vill inleda med att yrka bifall till reservationer 3 och 8. När vi samlas för denna debatt är det på toppen av en högkonjunktur. Tack vare kloka reformer har klarat den senaste tidens finanskris och sedermera återhämtning på ett bra sätt. På totalen ser det ganska bra ut när det gäller såväl bnp-tillväxt som läget på arbetsmarknaden. Det är bra, och det ger ett gott utgångsläge för att föra denna debatt och den framtida politiken. Det som dock är intressant och vad en sådan här debatt borde handla om är: Vad gör vi för att förtjäna ytterligare år och decennier av svensk framgång, tillväxt och välfärd? Där kan jag tyvärr konstatera, herr talman, att det görs alldeles för lite. De grundläggande problemen i den svenska ekonomin som vi tog med oss in i denna högkonjunktur finns kvar i än större utsträckning på vägen ur. I de goda tiderna har vi ändå i närtid fått ett antal illavarslande tecken på att folk och företag väljer bort som bas för att idka sin verksamhet. valde, även om det var ett politiskt beslut, länder gemensamt att inte förlägga till . kom beskedet att Nordea ansåg att inte var den bas man ville ha för sin fortsatta europeiska expansion. Tiden går fort. Det är som bland andra Spotify gick ut med ett upprop och ställde krav på den svenska politiken att leverera ett antal punkter och förbättra förutsättningarna att verka som snabbt växande högteknologiskt företag i . De fem punkter som Spotify med flera ställde sig bakom är ännu inte åtgärdade. Det är typexemplet på vad jag, och Alliansen har talat om . Vi måste göra mer för att förtjäna fortsatt svensk framgång. I praktiken handlar det om framför allt arbets- och bostadsmarknaderna som är alltför stela och inte så moderna och flexibla som de skulle behöva vara i en värld som är i ständigt snabbare rörelse. Det handlar också om att våga säga att vårt skattesystem alltmer inte löser utmaningar, är anpassat efter en annan tid och måste moderniseras. På arbetsmarknaden kan vi konstatera att det steg för steg sker förändringar till det bättre. Det är bra att fack och arbetsgivare åtminstone sitter och talar om den otroliga utmaning som det är att få in inte minst nyanlända i arbete och att hitta nya vägar in på arbetsmarknaden. Om de kommer fram till någonting bra eller inte får vi se, men de sitter åtminstone och försöker. Det är någonting som både och Alliansen har talat om och kommit fram med skarpa förslag om . Det är uppenbart att det behövs nya vägar in där man lär på jobbet och kan komma i arbeta långt före de som det i snitt handlar om innan man som nyanländ i får in en fot på arbetsmarknaden. En annan fråga där det måste börja röra sig är Arbetsförmedlingens monopol på matchning och att förmedla människor från olika former av utanförskap och in i arbete. Det har länge varit uppenbart att det inte har fungerat. Här har vi drivit på , men ännu har ingenting hänt. Alltså måste det fortsätta. Bara har vi fått rapport på rapport på det vi redan visste, nämligen att företag som behöver söka arbetskraft använder sig inte av Arbetsförmedlingen. Det är inte ett effektivt sätt att jobba modernt med matchning. Det är någonting som vi måste reformera i grunden. Det är bara två av de saker som vi måste ta tag i inom ramen för den svenska arbetsmarknaden som i allt större utsträckning inte löser det moderna problem. Bostadsmarknaden är på många sätt en parallell. Det är för lite flexibilitet och rörlighet, och det är en alltför stor regleringsbörda. Den här mandatperiodens största misslyckande var att det inte blev någon bostadspolitisk överenskommelse. Det finns inte någon anledning att kasta skuld mellan höger och vänster. Det är bara att konstatera att svenska folket röstade fram 349 riksdagsledamöter som inte löste uppgiften. Vi måste försöka igen. Det innebär hämmad utvecklingskraft och att människor inte kan flytta till jobb eller utbildning. Det är någonting som blir fattigare av. Här måste heliga kor såsom ränteavdrag och hyresreglering upp på bordet och moderniseras. Annars kommer vi inte att nå det nya läget på den svenska bostadsmarknaden som vi behöver. Det måste vara en av de högsta prioriteringarna att diskutera kommande valår och att ta tag i senast efter . De svenska utsläppen ökar. Det är dåligt. Vi behöver komma tillbaka till ett läge som vi hade där kombinerade ekonomisk tillväxt och minskade utsläpp. Detta är den största gåva som ett litet land som kan ge till det internationella miljöarbetet. Om vår talepunkt i de internationella sammanhangen bara är att vi är duktiga på att lägga mycket pengar på miljöpolitiken är det många länder runt om i världen som konstaterar: Det är ingenting för oss, för de pengarna har vi inte. Om vi tvärtom säger att vi visar vägen till att kombinera ökad ekonomisk tillväxt och aktivitet, att skapa jobb och stärka vår ekonomi, som vi minskar utsläppen är det flera länder runt om i världen som tänker: Det är en väg som också vårt land ska gå. Det är den främsta gåvan vi kan ge. Det är därför det är så allvarligt att vi kan visa upp den kombinationen. De svenska utsläppen ökar. Här måste vi tillbaka till grundläggande och rätt incitament för grön omställning. Det handlar om grön skatteväxling där man inte som regeringen höjer skatten mycket mer på jobb och företagande än vad man gör på miljöförstöring. Vi har ha mer gröna skatter i skattemixen. Vi ska jobba på alla sätt för att återkomma till läget med hög ekonomisk tillväxt och minskade utsläpp. Det är då vi fungerar som det globala exemplet som andra vill följa efter. Vi har också stora behov där vi som ekonomiska politiker kommer att vara tvungna att allokera mer resurser. Inom välfärdens absoluta kärna kan vi konstatera att inte minst vården när det gäller ungas psykiska hälsa har mycket stora problem. Här måste vi jobba smartare men också allokera mer pengar. Vi måste satsa mer pengar så att det inte är så att många landsting stänger ned mottagningarna för unga som har det jobbigt och mår dåligt psykiskt som inte sällan är den jobbigaste perioden. Jag gläds åt att den frågan diskuterats alltmer och hur vi ska kunna jobba smart för att möta vår kanske största sociala samhällsutmaning just . I min budget som jag kommer att rösta på senare lägger vi till ökade resurser just för ungas psykiska ohälsa. Men det kommer självklart att krävas mer. Här behöver vi ta gemensamma tag. Vi måste stärka det som är den absoluta kärnan i vad en stat ska klara av. Om vi tvingas att prioritera bort en mängd av det vi gör i den offentliga sektorn, vad är då kvar på slutet? Det är att upprätthålla lag och ordning, våldsmonopolet och att garantera trygghet såväl på vägen hem från bussen som mot vad kan tänkas komma på. Här har vi satsat för lite . Vi måste stärka hela rättskedjan med alla våra rättsvårdande myndigheter inklusive ordentliga satsningar på försvaret. Det här är en hemläxa vi inte gjorde och det tidiga , och det kommer att vara upp till vår politiska generation att rätta till detta misstag. Det kommer att bli dyrt; det är någonting vi får ställa in oss på. I den budget som vi lägger på bord gör vi precis sådana här prioriteringar. Vi ökar satsningarna på rättsväsendet rejält, och vi ökar satsningarna på försvaret rejält. Vi kan konstatera att också i opposition har , och i viss mån den övriga Alliansen också bidragit till att det redan nu har kommit rejäla satsningar på plats, även om mycket mer måste till. Vi har gott om saker att göra. Det finns ett antal ärmar som behöver kavlas upp. Låt oss sätta igång med det som är de riktiga framtidsfrågorna för , och låt oss bygga långsiktigt starkare. kommer kammaren att behandla och sedan besluta om regeringens förslag om höjd beskattning av sparande i investeringssparkonto och kapitalförsäkring. När frågan var upp för behandling i utskottet - inte i vårt utskott, nota bene, men i skatteutskottet - valde ledamot att inte rösta emot den. Nästan 1 miljon människor sparar i ett investeringssparkonto. Många av dem gör det därför att regeringen slopar möjligheten att pensionsspara privat. Man har därför inte så många andra alternativ. Jag har en enkel fråga till : Varför ställer sig på regeringens sida i frågan? Varför är man inte beredd att ta strid för småspararna? Höjningen av skatten på ISK-kontot är dålig. Något som tvärtom skulle vara bra vore att ytterligare förbättra människors möjligheter att spara. Om man läser vår budget och många andra partiers budgetar i denna kammare kan man konstatera att regeringen är förhållandevis ensam om att tycka att detta är en bra idé. Jag har sagt i medierna, och jag kan gärna säga det också här i talarstol, att detta är bland det första vi kommer att stryka efter valet . Det är inte alltför långt bort. Anledningen till att vi väljer att inte konstra i skatteutskottet och inte heller i finansutskottet är att vi vill värna det statsfinansiella ramverk som vi har, där vi fattar beslut om budget vid ett enda tillfälle och genom ett klubbslag - alla inkomster och alla utgifter. Detta har såväl som de rödgröna gått ifrån, men det är ingenting vi kommer att medverka till . Det är därför vi inte har gett oss in i denna lek. Tvärtom lägger vi resurserna och fokus på att formera oss för att vinna nästa val, för då kommer såväl ISK-skattehöjningar som andra dåliga rödgröna saker att försvinna. Men när jag har här i talarstolen för ett replikskifte skulle jag vilja ställa en motfråga på ett helt annat område. Det gäller någonting du nämnde i all korthet i ditt anförande, nämligen att skulle rensa bort en mängd vad du kallar för subventioner på drivmedel. Det låter ju väldigt bra, om man inte säger någonting mer. Men en del av detta är att kraftigt dra ned på anslagen för att ställa om i en grönare riktning. Just nu planeras i min valkrets investeringar i mångmiljardbelopp: 5 000 nya jobb för nya produkter i den nya skogen. Men det kommer att krävas politiska insatser och politisk hjälp för detta, likt det gör i varje annan omställning. Varför är du, , så emot 5 000 nya jobb till ? Jag är inte emot 5 000 nya jobb var de än dyker upp, men jag är emot ineffektiva och kostsamma subventioner.