bet · H401JuU16 · 2017-06-02 00:00:00 — Utskottet anförde att den förra regeringen tillsatte en utredning med uppdrag att göra en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar. Utskottet betonade vikten av att översynen av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar (dir. 2014:74), skulle genomföras i enlighet med vad som anges i direktiven. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:138). Utskottet konstaterade vidare i betänkande 2015/16:JuU18 (s. 27) att det vidhöll sin tidigare uttryckta uppfattning att det är viktigt att man fortsätter arbetet med att anpassa lagstiftningen på detta område till dagens förhållanden. Utskottet konstaterade att betänkandet Integritet och straffskydd bereddes inom . Det saknades därför anledning för att då ta något initiativ i frågan. följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:196). Utskottet vidhåller sin uppfattning att det är viktigt att man fortsätter arbetet med att anpassa lagstiftningen när det gäller hot och andra kränkningar till dagens förhållanden. Som framgått har regeringen aviserat att en proposition om straffrättsligt skydd för den personliga integriteten kommer att överlämnas till . Det saknas därför anledning för att nu ta initiativ i frågan. Utskottet avstyrker motionerna 2016/17:2857 (KD) yrkande 1 och 2016/17:3474 (L) yrkande 8. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att bestämmelsen om kränkande fotografering bör utvärderas i syfte att säkerställa att den omfattar alla situationer som den rimligtvis borde omfatta och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om omotiverad fotografering vid olycksplatser. Jämför reservation 8 (S, MP, V). I motion 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 35 begärs ett tillkännagivande om att se över lagstiftningen om kränkande fotografering. Motionärerna anför att det finns skäl att utvärdera lagen i syfte att säkerställa att den omfattar alla situationer som den rimligtvis borde omfatta. Motionärerna hänvisar till två fall som refererats i medierna. Det gäller för det första ett fall där en person åtalades för kränkande fotografering efter att ha smygfotograferat en kvinna i en provhytt, men friades eftersom lagen endast omfattar fotografering som sker i hemlighet och eftersom kvinnan upptäckte pojken. Det andra fallet avser en dom där hovrätten frikände en man som åtalats för sexuellt ofredande efter att han smygfilmat en kvinna under kjolen i en rulltrappa. Mannen frikändes eftersom kvinnan inte märkte smygfilmningen. I motion 2016/17:1965 av (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att överväga att införa lagförbud mot omotiverad fotografering vid olycksplatser samt fotografering av människor i särskilt utsatta situationer. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att överväga att jämställa omotiverad fotografering vid olycksplatser med brott mot griftefriden. I 4 kap. 6 a § första stycket anges att den som olovligen med tekniskt hjälpmedel i hemlighet tar upp bild av någon som befinner sig inomhus i en bostad eller på en toalett, i ett omklädningsrum eller ett annat liknande utrymme, döms för kränkande fotografering till böter eller fängelse i högst . Av andra stycket framgår att det inte ska dömas till ansvar om gärningen med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarlig. I 4 kap 7 § anges att den som handgripligen antastar eller genom skottlossning, stenkastning, oljud eller annat hänsynslöst beteende på något annat sätt ofredar annan, döms för ofredande till böter eller fängelse i högst . Av 6 kap. 10 § andra stycket framgår att den som blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet kan dömas för sexuellt ofredande. Införandet av bestämmelsen om kränkande fotografering Brottet kränkande fotografering infördes i (prop. 2012/13:69, bet. 2012/13:JuU21, rskr. 2012/13:250). Av lagstiftningsärendet framgår att regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över ett förslag till en straffbestämmelse om kränkande fotografering. Lagrådet avstyrkte att förslaget till ny lagstiftning om kränkande fotografering skulle genomföras. Enligt Lagrådets bedömning framstod förslaget som tveksamt framför allt med anledning av att det, enligt Lagrådets uppfattning, formellt sett var avsett att omfatta endast sättet att anskaffa uppgifter, men i praktiken utformats så att uppgifternas innehåll skulle komma att vara avgörande. Lagrådet ansåg att det finns mycket starka skäl för att behandla frågorna om olovlig upptagning av integritetskänsliga bilder och spridning av sådana bilder i ett sammanhang, vilket det enligt Lagrådet borde kunna finnas förutsättningar för med anledning av de förslag som kunde komma att lämnas av (Ju 2003:04). Lagrådet anförde emellertid avslutningsvis att om det ändå ansågs lämpligt att gå vidare med lagförslag på området förordades att ett sådant begränsades till att avse intrång i rätten till en fredad personlig sfär inom vilken olovlig avbildning är att uppfatta som ett intrång helt oberoende av bildens innehåll. Regeringen omarbetade därefter lagförslaget, på så sätt att tillämpningsområdet för den föreslagna straffbestämmelsen inskränktes samt förslaget ändrades bl.a. i enlighet med den diskussion som Lagrådet hade fört i sitt yttrande. Enligt det nya förslaget skulle straffansvaret endast omfatta fotografering på vissa i lagtexten närmare angivna platser. Det skulle dessutom krävas att fotograferingen sker i hemlighet, i enlighet med vad som gäller för olovlig avlyssning enligt 4 kap. 9 a § . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det nya förslaget. Lagrådet konstaterade att lagregleringen i det nya förslaget hade erhållit en helt annan inriktning än i det tidigare förslaget. Tillämpningsområdet för straffbestämmelsen hade därmed blivit väsentligt inskränkt, vilket bl.a. innebar att en rad situationer som gäller integritetskränkande fotografering inte kommer att vara straffsanktionerade. Lagrådet påpekade att det faktum att skyddet för enskildas privatliv inte kommer att vara lika starkt från vissa synpunkter kan vara problematiskt. Lagrådet ansåg emellertid att det saknades skäl för att på den grunden avstyrka förslaget. Lagrådet konstaterade vidare att den föreslagna lagtexten inte varit föremål för någon ytterligare remissbehandling sedan den förra lagrådsremissen, trots de stora principiella ändringar som skett. Med hänsyn till den relativt omfattande remissbehandling som skett tidigare i ärendet ansågs beredningskravet i regeringsformen dock vara uppfyllt. Det omarbetade lagförslaget överlämnades till genom proposition 2012/13:69 och tillstyrktes av justitieutskottet i betänkande 2012/13:JuU21. följde utskottet (rskr. 2012/13:250). Som framgår ovan i avsnittet Kränkningar på internet föreslås i betänkande SOU 2016:7 Integritet och straffskydd att bestämmelsen om ofredande ändras i några avseenden. Avsikten är att tydliggöra att gärningar som kan innebära kännbara fridskränkningar omfattas av straffansvar. Bestämmelsen anpassas dessutom till nya sätt för människor att kommunicera och utvidgas i viss mån. Den tidigare exemplifieringen av olika straffbara handlingar i bestämmelsen tas bort. Genom bestämmelsens nya lydelse omfattas olika slags hänsynslösa ageranden mot någon annan som innebär angrepp på den andres privata och fredade sfär. Det innebär att straffbestämmelsen inbegriper en rad olika hänsynslösa beteenden som angrepp på den fysiska och rumsliga sfären, andra angrepp som stör någons lugn, harmoni och sinnestillstånd och ageranden som tvingar någon att tåla olägenheter eller utföra dispositioner inom den privata sfären. I betänkandet föreslås också att en straffbestämmelse om olaga integritetsintrång införs i 4 kap. . Den nya bestämmelsen innebär ett straffansvar för den som gör intrång i någon annans privatliv genom att sprida en bild eller någon annan uppgift på ett sätt som är ägnat att medföra kännbar skada för den som uppgiften rör. Bestämmelsen avgränsas till de slag av uppgifter som den enskilde typiskt sett har starka skäl att hemlighålla. I bestämmelsen görs en uppräkning av olika slags uppgifter som kan spridas på ett sätt som kan innebära ett intrång i privatlivet; bl.a. bild på någon som befinner sig in en mycket utsatt situation. I betänkandet Ett starkare skydd för den sexuella integriteten (SOU 2016:60) föreslås att bestämmelsen om sexuellt ofredande delas upp i en del som avser brott mot barn och en som avser brott mot personer som är eller äldre. Inga ändringar i sak är avsedda. Betänkandet bereds i . Justitie- och migrationsministern anförde i sitt svar på fråga 2015/16:1294 bl.a. följande: har frågat mig vad som behöver göras för att motverka sexuella kränkningar i offentlig miljö. Frågan är ställd mot bakgrund av en dom från . I målet hade gärningsmannen fört in sin mobilkamera under målsägandens kjol och fotograferat hennes underliv. Målsäganden hade inte uppfattat att hon blev fotograferad förrän efteråt. Respekten för varje människas rätt till integritet och självbestämmande måste värnas och vara tydlig. I förarbetena har framförts att sexuellt ofredande även bör omfatta handlingar som riktar sig mot personer som är medvetslösa eller sover och att det även kan komma i fråga att bedöma situationer där en person på ett sexuellt kränkande sätt har filmat eller fotograferat en annan person i smyg som ett sexuellt ofredande. Ansvar för kränkande fotografering gäller fotografering som ägt rum på något av de ställen som räknas upp i straffbestämmelsen, dvs. inomhus i en bostad eller på en toalett, i ett omklädningsrum eller ett annat liknande utrymme. I det lagstiftningsärendet konstaterades det att viss klandervärd fotografering som sker helt öppet faller utanför bestämmelsen tillämpningsområde, men att det i vissa fall redan fanns möjlighet att straffa sådana företeelser, t.ex. genom bestämmelsen om sexuellt ofredande. Riksåklagaren har överklagat den aktuella domen till Högsta dom-stolen och begärt att gärningsmannen ska dömas för sexuellt ofredande. Som skäl har riksåklagaren anfört att rättsläget är oklart om handlingar är straffbara som sexuellt ofredande när målsäganden inte har uppfattat angreppet medan det pågår. Jag vill avvakta Högsta domstolens ställningstagande i denna fråga innan jag tar ställning till om några åtgärder behövs. meddelade prövningstillstånd i mål B 2590/2016 om sexuellt ofredande (dom ). Från har meddelats att målet planeras bli avgjort . Det har framkommit uppgifter som indikerar att lagen om kränkande fotografering inte omfattar alla situationer som den rimligtvis borde omfatta. Bland annat har det rapporterats om att en person som åtalats för kränkande fotografering efter att ha smygfotograferat en kvinna i en provhytt friats på grund av att kvinnan upptäckte pojken. Fotograferingen hade således inte skett i hemlighet. I ett annat exempel frikände hovrätten en man som smygfilmat en kvinna under kjolen i en rulltrappa från åtal om sexuellt ofredande, eftersom kvinnan inte märkte smygfilmningen. Även om det senare målet är överklagat till anser utskottet att det, bl.a. mot bakgrund av det först nämnda målet, redan nu finns skäl att utvärdera bestämmelsen om kränkande fotografering i syfte att säkerställa att den omfattar alla situationer som den rimligtvis borde omfatta. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motion 2016/17:3388 (M) yrkande 35. Enligt utskottet har det däremot inte framkommit något som ger anledning för att ta något initiativ med anledning av vad som anförs i motion 2016/17:1965 (M) yrkande 1 och 2. Motionen avstyrks således. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att man när det gäller våldtäkt bör införa dels en lagstiftning som tydligare än baserar sig på frivilligt deltagande, dels ett oaktsamhetsbrott, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig även bakom det som utskottet anför om att införa ett nytt brott, grovt sexuellt ofredande, och tillkännager det för regeringen. avslår motionsyrkanden om skärpta straff för sexualbrott, virtuella våldtäkter och s.k. hämndporr, köp av sexuell tjänst, sexualbrott mot barn och utvärdering av våldtäktsdomar. Jämför reservationerna 9 (S, MP, V), 10 (SD, KD), 11 (S, MP, V), 12 (M, C, L, KD), 13 (SD) och 14 (SD). I partimotion 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 28 begärs ett tillkännagivande om en ny och bredare sexualbrottslagstiftning. Motionärerna anför bl.a. att det är den som vill utföra en sexuell handling med någon annan som är skyldig att försäkra sig om att den andra också vill. I partimotion 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att införa samtyckeslagstiftning och oaktsamhetsrekvisit för våldtäkt. Yrkanden om att en samtyckesbaserad lagstiftning bör införas eller att det i vart fall bör övervägas att införa sådan lagstiftning framförs dessutom i motionerna 2016/17:510 av (M), 2016/17:2627 av (C) yrkande 1, 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkande 19, 2016/17:3474 av m.fl. (L) yrkande 6 och 2016/17:1134 av (S). I motion 2016/17:3474 (L) framförs vidare i yrkande 7 en begäran om att ett oaktsamhetsrekvisit införs. I ett flertal motioner framförs yrkanden om skärpta straff för sexualbrott. I motion 2016/17:2126 av (M) anförs att man bör överväga att skärpa straffpåföljden för våldtäkt. Ett liknande yrkande framförs i motion 2016/17:3028 av (M). Vidare framförs i motion 2016/17:3340 av (M) yrkande 2 att det bör ses över hur straffen för sexualbrott kan höjas. I motion 2016/17:1343 av (SD) yrkande 1 anförs att straffskalan för sexbrott ska ses över och att sexualförbrytare ska beläggas med särskild utskrivningsprövning. Ett yrkande om skärpta straff för sexualbrott, inte minst när de begås av män som organiserat sig i grupper för att angripa kvinnor sexuellt vid festivaler och liknande, framförs slutligen i motion 2016/17:3255 av m.fl. (KD) yrkande 6. I partimotion 2016/17:3388 av (M) yrkande 26 begärs ett tillkännagivande om att ett nytt brott, grovt sexuellt ofredande, bör införas. Motionärerna anför att de anser att det är för stort avstånd mellan vissa allvarliga gärningar som rubriceras som sexuellt ofredande och de situationer där det går att fälla någon till ansvar för våldtäkt. Ett likalydande yrkande framförs i motion 2016/17:3078 av m.fl. (M) yrkande 22. I partimotion 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 31 begärs ett tillkännagivande om att lagstiftningen tydligare ska omfatta virtuella våldtäkter och s.k. hämndporr (spridning av uppgifter med sexuellt innehåll i hämndsyfte via internet). Även i motion 2016/17:3474 av m.fl. (L) begärs ett tillkännagivande om hämndporr (yrkande 9). Motionärerna anför att lagstiftningen om förtal bör ändras, så att förtal med sexuellt innehåll ses som ett särskilt sexualbrott. I motion 2016/17:1365 av (SD) yrkande 1 anförs att grovt sexköpsbrott med fängelse som minimistraff bör införas. I yrkande 2 anförs att minimistraffet för köp av sexuell tjänst av barn bör ändras från böter till fängelse. Ett liknande yrkande framförs i motion 2016/17:2303 av och (båda SD) yrkande 15. I motion 2016/17:1766 av (SD) yrkande 1 framförs att böter bör tas bort från straffskalan vid utnyttjande av barn för sexuell posering, köp av sexuell handling av barn, sexuellt ofredande, kontakt med barn i sexuellt syfte och ringa barnpornografibrott. I yrkande 2 framförs ett yrkande om att en översyn av sexualbrott mot barn med utgångspunkt att höja straffens maximinivåer bör göras. Ett liknande yrkande framförs i motion 2016/17:2586 av (SD). I motion 2016/17:388 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om att överväga att utvärdera domar om sexualbrott. Enligt 6 kap. 1 § döms den som genom misshandel eller annars med våld eller genom hot om brottslig gärning tvingar en person till samlag eller till att företa eller tåla en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag för våldtäkt till fängelse i lägst två och högst . Detsamma gäller den som med en person genomför ett samlag eller en sexuell handling som enligt första stycket är jämförlig med samlag genom att otillbörligt utnyttja att personen på grund av medvetslöshet, sömn, allvarlig rädsla, berusning eller annan drogpåverkan, sjukdom, kroppsskada eller psykisk störning eller annars med hänsyn till omständigheterna befinner sig i en särskilt utsatt situation. Om ett brott som avses i första eller andra stycket med hänsyn till omständigheterna vid brottet är att anse som mindre grovt, döms för våldtäkt till fängelse i högst . Om ett brott som avses i första eller andra stycket är att anse som grovt, döms för grov våldtäkt till fängelse i lägst fyra och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om våldet eller hotet varit av särskilt allvarlig art eller om fler än en förgripit sig på offret eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Enligt 6 kap. 3 § döms den som förmår en person att företa eller tåla en sexuell handling genom att allvarligt missbruka att personen befinner sig i beroendeställning till gärningsmannen för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning till fängelse i högst . Om brottet är grovt, döms för grovt sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om fler än en förgripit sig på offret eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen annars visat särskild hänsynslöshet. Av 6 kap. 10 § andra stycket framgår att den som blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet kan dömas för sexuellt ofredande. Den som i syfte att begå ett sexualbrott mot ett barn träffar en överenskommelse med barnet om ett sammanträffande och därefter vidtar någon åtgärd som är ägnad att främja att ett sådant sammanträffande kommer till stånd, döms enligt 6 kap. 10 § a för kontakt med barn i sexuellt syfte till böter eller fängelse i högst . Den som i ett annat fall än som avses 6 kap. skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning, döms för köp av sexuell tjänst till böter eller fängelse i högst . sexualbrottskommitté överlämnade betänkandet Ett starkare skydd för den sexuella integriteten (SOU 2016:60). I betänkandet föreslår kommittén bl.a. följande: • Sexualbrottslagstiftningen ska ändras så att gränsen mellan straffri och straffbar gärning dras vid om deltagandet i en sexuell handling har varit frivilligt eller inte. • Brottsbeteckningen våldtäkt tas bort och ersätts med sexuellt övergrepp. Även vissa andra brott får nya brottsbeteckningar. • Det ska klargöras i lagtexten att sexualbrott som sker på distans, t.ex. via internet, kan rubriceras på samma sätt som när personerna befinner sig på samma fysiska plats. • En ny omständighet som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett visst brott ska rubriceras som grovt införs i syfte att skärpa synen på brott som begås mot barn, särskilt de barn som har fyllt 15 men inte . • Ytterligare en grad, synnerligen grovt brott, föreslås för bestämmelserna om sexuellt övergrepp och sexuellt övergrepp mot barn. • Ett oaktsamhetsansvar införs för vissa sexualbrott. Av betänkandet framgår vidare att kommittén har gått igenom praxis för att kartlägga hur våldtäktsbrottet har tolkats och tillämpats (se s. 96 samt bil. 8 i betänkandet). har informerat om att betänkandet bereds. Justitieministern har i sitt svar på en skriftlig fråga (2016/17:936) om när han avser att lägga fram en proposition om en samtyckeslagstiftning anfört att han ser en stärkt lagstiftning när det gäller sexualbrotten som den viktigaste straffrättsliga reformen och att regeringen avser att lägga fram ett förslag . överlämnades promemorian Översyn av straffbestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte (Ds 2015:49). Utredningen föreslår bl.a. en höjning av maximistraffet för kontakt med barn i sexuellt syfte från fängelse till fängelse . Vidare föreslås att brottsbeteckningen ändras till åtgärd för att möta ett barn i sexuellt syfte. I promemorian lämnas förslag till ett utvidgat straffansvar. Enligt förslaget ska straffansvar inträda redan när den vuxne för barnet föreslår ett sammanträffande eller när den vuxne och barnet träffar en överenskommelse om ett sammanträffande. Åtgärderna ska, liksom , ha vidtagits i syfte att utsätta barnet för vissa sexualbrott. Vidare föreslås att rekvisitet främjande åtgärd (åtgärd som är ägnad att främja att ett sådant sammanträffande kommer till stånd) tas bort. Av (Statsrådsberedningen) förteckning över propositioner som är avsedda att avlämnas under återstoden av /17 framgår att regeringen avser att överlämna en proposition till om en ändrad lagstiftning om kontakt med barn i sexuellt syfte. Som nämnts i tidigare avsnitt överlämnades betänkandet Integritet och straffskydd (SOU 2016:7) till regeringen . I betänkandet föreslås bl.a. att en ny straffbestämmelse om olaga integritetsintrång införs i 4 kap. . Den nya bestämmelsen innebär ett straffansvar för den som gör intrång i någon annans privatliv genom att sprida en bild eller någon annan uppgift på ett sätt som är ägnat att medföra kännbar skada för den som uppgiften rör. Bestämmelsen avgränsas till de slag av uppgifter som den enskilde typiskt sett har starka skäl att hemlighålla. Det föreslås också att bestämmelsen om förtal i 5 kap. 1 § moderniseras. Därutöver föreslås att rekvisiten för grovt förtal i 5 kap. 2 § förtydligas. Vid bedömningen av om ett förtalsbrott är grovt bör i tydligare omfattning än vissa aspekter i fråga om internet och annan elektronisk kommunikation kunna beaktas. I betänkandet anförs att det inte finns skäl att föreslå att spridning av uppgifter med sexuellt innehåll regleras som ett sexualbrott i 6 kap. i stället för ett intrång i integriteten enligt 4 kap. . Utredaren hänvisar dock till att sexualbrottskommitté har i uppdrag att se över sexualbrottslagstiftningen i flera väsentliga avseenden. Av (Statsrådsberedningen) förteckning över propositioner som är avsedda att avlämnas under återstoden av /17 framgår att regeringen avser att överlämna en proposition till om ett straffrättsligt skydd för den personliga integriteten. människohandelsutredning överlämnade betänkandet Ett straffrättsligt skydd mot köp av sexuell tjänst och utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling m.m. (SOU 2016:42). Utredningen föreslår bl.a. följande: • Brottet köp av sexuell tjänst ska gradindelas. För brott av normalgraden ska straffet vara böter eller fängelse och för grovt brott fängelse i högst . När det bedöms om brottet är grovt ska hänsyn tas till om den som utfört den sexuella tjänsten befunnit sig i en utsatt situation eller om gärningen annars varit av hänsynslös art. Syftet med den föreslagna ändringen är bl.a. att lagen ska omfatta situationer där den som säljer sexuella tjänster är offer för människohandel eller annan liknande organiserad brottslighet. • Straffet för brottet köp av sexuell handling av barn ska skärpas och gradindelas. För brott av normalgraden ska straffet vara fängelse i högst och för grovt brott fängelse i lägst och högst . Böter ska tas bort från straffskalan. • Brottet köp av sexuell handling av barn ska byta namn till utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling. Avsikten är att markera skillnaden mellan att köpa sexuella handlingar av en vuxen och av ett barn. • Aktsamhetskravet för en gärningsman när det gäller brottsoffrets ålder vid sexualbrott mot barn (6 kap. 13 § ) ska tydliggöras och skärpas.