bet · H401KU20d3 · 2017-01-01 00:00:00 — Samordnaren har gjort en bedömning, och tjänstemännen har gjort en bedömning. Statsrådet har faktiskt inte borrat i frågan utan fått detta föredraget för sig och sedan godkänt och undertecknat. Ska jag förstå det så? : Jag ska försöka vara ännu tydligare. Inför varje sådant här ärende får jag föredragningar av de tjänstemän som i de olika frågorna hanterar dessa ärenden och följer de riktlinjer och rutiner som finns. Vid dessa möten ställde jag följdfrågor för att säkerställa att jag fattar det beslut som ska fattas. Jag gör självfallet en rad bedömningar utifrån alla de frågor jag ställer och de svar jag får. Det är självklart i ett departement som har den omfattningen som mitt departement har att en rad tjänstemän gör ett förarbete för att jag ska kunna göra min slutgiltiga bedömning. Ordförande: Jag skulle avrundningsvis vilja ställa ytterligare någon fråga. Jag vill återkomma till diskussionen om kommittéförordningen. kommittéförordningen ska en kommitté göra upp en plan för utredningsarbetet. I andra stycket står det däremot att ska hållas underrättat om planeringen på det sätt som bestämmer. Ska vi förstå det så att det är detta som statsrådet åberopar när statsrådet säger att kommittén inte behöver lämna in en plan och att man kan ta del av informationen på annat sätt från sida? Ordföranden: I 12 § kommittéförordningen står det att kommittén , före , till ska lämna en redogörelse för arbetsläget. Där finns det inte något andra stycke som anger att detta ska ske på det sätt som bestämmer, utan där finns bara bestämmelsen att man ska lämna en redogörelse före . Vi kan konstatera att det inte har kommit in någon sådan årlig arbetsredogörelse till . Jag undrar: Hur ser statsrådet på detta förhållande i relation till bestämmelsen i kommittéförordningen? : Som jag har redogjort för i de skriftliga underlag vi har översänt och som jag också betonade i mitt muntliga inledande anförande har vi följt de direktiv som beslutades av den förra regeringen, nämligen att samordnaren och i den form som beslutas i dialog med ska informera om arbetet. Vi har fått information om utredningens arbete på flera sätt, bland annat genom referensgruppens arbete med regelbundna möten, månadsavstämningar av arbetet och veckorapporter. Ordföranden: det var inte så att samordnaren missade arbetsredogörelserna och att departementet borde ha sett detta som en indikation på den rörighet som tycks ha präglat verksamheten under den förra samordnarens ledning? : Nej, inte minst beroende på att vi, utifrån de direktiv som den förra regeringen lade fram, har arbetat fram arbetssätten för hur vi ska säkerställa att vi får den information vi behöver och att vi har flera olika sätt att göra detta på. Ordföranden: Jag har en återigen kort fråga om anställningen. Som statsrådet har beskrivit framfördes ett väldigt högt löneanspråk. Framförde de andra personer som anställdes i kommittén också väldigt höga löneanspråk som departementet behövde förhandla ned, så att säga, eller var det en unik situation? : Jag har inte kännedom om att någon av de andra som anställdes framförde så pass höga löneanspråk. Ordföranden: Då ber vi att få tacka kultur- och demokratiministern så mycket för att hon kom till oss och svarade på våra frågor. Granskningsärende 6 Utrikesminister hantering av säkerhetsrådskampanjen (se avsnitt 2.3) Ordföranden: välkomnar utrikesminister till utskottet för att svara på frågor i granskningsärende 6 Utrikesminister hantering av säkerhetsrådskampanjen. Ordningen är den att utrikesministern får möjlighet att inleda, och därefter ställer vi frågor, först anmälande parti och därefter partierna i storleksordning. Varmt välkommen, utrikesministern, att presentera bisittare och att inleda! : Herr ordförande! Med mig är , som är chef för vår FN-enhet. Jag är här för att avhandla konstitutionella frågor kring kandidatur till . Låt mig börja med att ge en kort bakgrund. inledde som bekant sitt tvååriga medlemskap i . Under vår första månad i rådet var vi dessutom ordförande. Att trots ett dåligt utgångsläge mot konkurrenterna och röstades in i säkerhetsrådet med så god marginal kan inte ses som något annat än ett kvitto på att den utrikespolitik vi bedriver är efterfrågad i världen. I det mycket svåra omvärldsläge vi har är det angeläget att röst hörs i säkerhetsrådet. För FN innebär detta att en av de största bidragsgivarna tar med sig engagemang och idéer men också krav på reformer och förändring in i organisationens innersta rum. Det är bra för FN, och det är bra för . Vi har talat med så gott som alla världens länder, och vi har gjort detta utan att göra avkall på våra principer om demokrati, folkrätt, jämställdhet och mänskliga rättigheter. Att är principfast och ärligt i sina politiska ställningstaganden har tvärtom gynnat kandidaturen. Kärnan i kandidaturen bestod i att berätta om politik och svenska positioner. Det är viktigt för världens länder vilka som är icke-permanenta medlemmar i säkerhetsrådet. Därför är det förstås i första hand den politik som man som medlemsland kommer att föra i rådet som avgör om man får röster eller ej. Därför har själva kampanjarbetet gynnat den svenska utrikespolitiken. Kandidaturen har, utöver en plats i säkerhetsrådet, gett oss nya möjligheter till samarbeten, inflytande och handel. Vi har fördjupat och ibland återskapat relationer på högsta nivå med nästan alla världens länder. På det sättet har kandidaturarbetet utgjort en integrerad del av utrikespolitiken. Har stora bistånd gynnat kandidaturen? Ja, det hoppas jag verkligen. Ett av våra argument för att få röster var att alltid påminna om hur mycket bidrar med till utveckling genom FN-systemet. Är det problematiskt att biståndet har gynnat kandidaturen? Nej, absolut inte. bistånd är en del av den politik som fick oss valda till säkerhetsrådet, och det ska vi vara stolta över. Det centrala är att det inte har förekommit några finansiella åtaganden i utbyte mot röster. Arbetet med kandidaturen till säkerhetsrådet bedrevs enligt tidigare förlagor, och vedertagna verktyg användes. Den närmast jämförbara svenska kandidatur till ett mellanstatligt organ i FN var den till för mänskliga rättigheter. Valet ägde rum , och kandidaturarbetet bedrevs aktivt av den förra regeringen från . är det högst sannolikt att biståndet gynnade kandidaturen, och gjorde även då så kallade röstbyten. Jag är förstås mycket glad och stolt över att vår kandidatur resulterade i en plats för i säkerhetsrådet. Det är särskilt viktigt , kan jag säga, och just . I en värld där över 60 miljoner människor är på flykt undan krig och förtryck är det viktigt att vi tar vårt ansvar även i FN. Jag ser mycket fram emot att hålla fortsatt informerad om arbete i säkerhetsrådet. ger vi information till utrikesutskottet. Veckovisa rapporter publiceras på regeringens hemsida. Jag hänvisar i övrigt till de skriftliga svar som har lämnats på frågor i detta ärende. Därmed, herr ordförande, är jag beredd att svara på de frågor som utskottets ledamöter vill ställa till mig. Ordföranden: , utrikesministern, för denna inledning! Då går vi över till frågorna, och anmälande parti är . (C): När kandidatur offentliggjordes uttalades att den skulle bygga på öppenhet och en låg kampanjbudget. försökte få fram uppgifter om kampanjen i diarium, där alla handlingar ska registreras, men uppger att det inte fanns något spår av den långa skriftväxlingen mellan stiftelsen och . När UD sedan lämnade ut en lista över handlingar som skickats fanns det inte några spår alls av ambassadörernas omtalade besök. Vilken öppenhet fanns det om medierna inte kunde få ut några handlingar? De diariefördes inte förrän , som uppfattade det. Vilken kommentar finns till detta, kring öppenheten? : Herr ordförande! Tack för frågan! Från början blev det en backlog med ett antal registreringar. Vi har rättat till detta genom att se till att det finns mer resurser. Detta är föremål för granskning även av ombudsmän, . Vi har förstås svarat dem om granskningen, men man ska veta att det rör sig om ungefär 74 000 mejl som har begärts ut. Dessa måste genomgå sekretessprövning. Det är klart att sådant tar tid, men vi har sett till att avdelningen har tillräckliga resurser. Största möjliga öppenhet ska råda i allt som vi gör, och vi har förstås lämnat alla uppgifter till JO så att detta kan granskas ordentligt. (C): En annan del i säkerhetskampanjen som rör finansieringen är ju att biståndspengar har använts, och också pengar ur . Många har reagerat på detta och varit förvånade över det. Vill utrikesministern kommentera just den här finansieringen av kampanjen? : Tack för frågan! För det första, herr ordförande: Som också framgår av våra skriftliga svar användes inga biståndsmedel för kandidaturarbetet. De medel som användes för kandidaturarbetet har redovisats och finns på regeringens hemsida. kandiderade, precis som jag sa i min inledning, på sin utrikespolitik, av vilken biståndspolitik och verksamhet förstås är en viktig del. När det gäller Hammarskjöldfonden … Får jag bara säga någonting om den fonden? Det är viktigt att alla känner till. Det är en stiftelse som inrättades 1962 med medel från svenska folket efter död. Fonden stöds av en FN-resolution och är en oberoende, icke-statlig och icke bidragsgivande organisation. Den här verksamheten finansieras huvudsakligen genom ett obundet verksamhetsstöd från , från medel under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. Det är fullt vedertaget sedan många, – , tror jag. För uppgick stöd till Dag Hammarskjöldfonden till . Här är det viktigt att känna till, vilket också framgår av våra skriftliga svar, att i olika sammanhang lämnar bidrag för deltagande vid konferenser och seminarier för företrädare från de fattigaste och mest utsatta länderna. Syftet är att möjliggöra för de här länderna att medverka i diskussioner om till exempel klimatfrågor, utveckling och andra frågor som relaterar till fred och säkerhet. Det är ett sätt att uppnå de biståndspolitiska målen. Här fanns ett samarbete mellan UD och Dag Hammarskjöldfonden. Det förekom också under den förra regeringen, . använde Dag Hammarskjöldfonden på exakt samma sätt; man ordnade tillsammans konferenser med deltagare från länder av det här slaget – de fattigaste länderna – eller ambassadörer. Det finns också redovisat öppet. På programmet som var för den här gången stod bland annat konfliktförebyggande, klimatförändring och resiliens, klimatfinansiering och Gröna klimatfonden. Det som UD stod för handlade förstås också om att vi passade på att berätta om vår FN-kandidatur. Det betalades av UD:s medel. I övrigt stod Dag Hammarskjöldfonden med sin normala budget för betalningen av de här mötena. (C): Då är det så att medlen till går från biståndsmedel, och sedan har de pengarna indirekt använts för säkerhetskampanjen? (C): Skulle jag inte uppfatta svaret på det sättet? : Nej, absolut inte, herr ordförande. Jag tror faktiskt att utskottets ledamöter har fått programmet för de här två tillfällena när ambassadörer bjöds in. De besöken var ett samarrangemang mellan UD och Dag Hammarskjöldfonden, och seminariedelen bekostades av Dag Hammarskjöldfonden genom dess ordinarie budget. De UD-relaterade delarna av besöket betalade UD. (S): Herr ordförande! Jag hade faktiskt också tänkt att ta upp frågan om . Utrikesministern får gärna ge lite ytterligare information om hur tidigare regeringar har använt minnesfonden på ett snarlikt sätt. Det är min första fråga. : Det är korrekt att den har använts vid ett flertal tillfällen, dels av tidigare biståndsminister , dels har man samarbetat kring temat post 2015, som det heter – heter det 2030 – alltså hållbarhetsmålen. Man har också haft kring antibiotikaresistens. Det här har förekommit i alla fall som vi känner till. På samma sätt har biståndsmedel med det här syftet också använts till exempel när man gjorde it-forum. På så sätt har alltså regeringen och Hammarskjöldfonden samarbetat, och på så sätt har också biståndsmedel använts för sådana syften – att kunna diskutera och bjuda in olika aktörer för att tala om den här typen av frågor. (S): Kan man säga att minnesfonden är ett organ som på sätt och vis också deltar i den svenska både utrikespolitiken och biståndspolitiken, i samarbete med andra parter? Är det det som är funktionen, ungefär, av minnesfonden? : Alltså, återigen är det så här att … Som jag sa finansieras ju … Först och främst är ju sammansättningen sådan att det finns en internationell styrelse. FN:s generalsekreterare, , , UD och familjen nominerar en styrelseledamot vardera. Syftet är just att bidra till freds- och konfliktdebatten. Det är också att ordna just den här typen av arrangemang, så ständigt och jämt bjuder man förstås in till den här typen av seminarier och konferenser och ser till att man finns i debatten kring de här frågorna. Man ger ut publikationer och arbetar precis på de spår som också biståndsverksamheten i allra högsta grad ägnar sig åt. Dess budget beslutas om av biståndssidan på UD, helt och hållet. Det är alltså inte vi inblandade i, så att säga, från min sida eller genom min statssekreterare, utan detta är biståndsdelen. (S): Tack, jag har inga fler frågor. (M): Tack för inledningen, utrikesministern! Jag vill börja med att poängtera att den här utfrågningen inte handlar om vikten av att sitter i eller om att ifrågasätta , som har vällovliga syften, utan om anmälaren fråga hur man har hanterat säkerhetsrådskampanjen och huruvida biståndsmedel implicit har använts i detta, via då andra seminarier och liknande. Jag har funderat lite på en annan sak. I skriftväxlingen med har det framkommit en del frågetecken som jag hoppas att utrikesministern kanske kan sprida lite ljus över . Det är bland annat de sändebud som också utsågs. Sju stycken har nämnts i det underlag vi har fått tillbaka på de frågor vi har ställt till . Vi har också fått ett anställningsförordnande med som exempel. I sammanhanget har det dock även nämnts lite andra personer som har fått uppdrag i främjandearbetet, bland annat riksdagsledamoten och talmannen . Då fick vi förstås anledning att ställa frågan vad deras uppdrag har varit och om det har uppstått några kostnader i detta. I svaret från departementet redovisas att dessa personer inte haft något särskilt uppdrag och att de inte heller haft något annat underlag än några talepunkter. vill jag också understryka att det inte handlar om att ifrågasätta personerna i fråga och deras kompetenser och nätverk utan om huruvida det här har redovisats eller inte. Det redovisas för men inte för . Min första fråga är egentligen: Kan utrikesministern klara ut uppdrag och insats? Har det återrapporterats? De här två nämns som exempel. Har ytterligare sändebud, förutom de sju plus exempel två, använts i det här kampanjarbetet – och har det redovisats? Det har nämligen inte framgått av underlaget. : Herr ordförande! Först, för att klargöra: Som framgår av de skriftliga svaren hade åtta sändebud för säkerhetsrådskandidaturen. -, före detta statsminister -, före detta statsråd -, före detta statsminister -, före detta statsråd -, före detta statsråd -, före detta statsråd -och , som båda är tidigare ambassadörer på UD. De här personerna utsågs därför att de är seniora, med stor erfarenhet av utrikespolitik och FN. Det var viktigt att de hade internationella kontaktnät, sakkunskap och kännedom om vissa länder och regioner. Vi valde dem vi trodde skulle ha framgång i sitt arbete, och jag måste säga att jag är mycket nöjd, tacksam och glad över att de har bidragit på olika sätt. Att använda sig av sändebud är en vanlig metod. Det använde sig , och också av vid tidigare tillfällen, och det var kandidaturer som vi har dragit lärdom av. Beslut fattas på UD inför varje uppdrag, som ett kortare anställningsuppdrag. Det ni har fått är de fall där det har betalats ut någon ersättning eller där vi har betalat en resa för de här personerna. Det är fullt och öppet redovisat. För har ingenting betalats ut. Däremot har de här personerna haft med sig talepunkter om vår säkerhetsrådskandidatur. Det har varit ett effektivt sätt att sprida kunskap om vår kandidatur, och det har varit tillsättningar specifikt för att främja kandidaturen till säkerhetsrådet. Det var alltså som kortare anställningsuppdrag, och det är beslut som skrivs under av en tjänsteman på UD. (M): svarade inte utrikesministern riktigt på min fråga. Jag underströk och var väldigt noga med att säga att jag inte ifrågasätter förfarandet att man utser sändebud på det här sättet – det har förekommit tidigare, absolut – och inte heller personerna i fråga. De är alldeles utmärkta. Det har dock i underlaget från utrikesministerns eget departement nämnts att det inte har varit något anställningsförfarande i riksdagsledamotens fall, exempelvis. Utan ett specifikt uppdrag har det ändå utgått i ersättning för en resa, logi och traktamente. Min fråga var om det har förekommit några fler. Dessa två personer, som jag nämnde tidigare, har nämligen nämnts som exempel utöver de här sändebuden. I texten kan man också se att där inte har någon permanent representation i form av ambassadör, generalkonsulat eller liknande har man också använt sig av personer. Det kan man läsa. Vad är det alltså mer som har använts och som vi inte har hittat i redovisningen? Det är nämligen det som är det viktiga när vi nu pratar om öppenhet. : Som framgår av de skriftliga svaren har allt redovisats för er i utskottet. Det finns ingenting som inte har redovisats – alla kostnader och allt som har förevarit har ni fått information om. Men det var ju så att förutom de särskilda sändebuden bidrog också regeringsföreträdare, UD:s personal eller personer med breda internationella nätverk till att främja kandidaturen vid enskilda resor. Jag hoppas faktiskt att riksdagsledamöter också gjorde det; i alla fall var det diskussioner vi hade med till exempel utrikesutskottet, att det var viktigt att nämna att kandiderade och att vi var stolta över det. Genom hela kampanjen var vi stolta över att kandidera till och gjorde oss redo att tjäna där. Då tog vi fram underlag till stöd för samtal, men i övrigt behövde vi ju inte formulera några speciella uppdrag för de här personerna. Det gjorde man därför att man reste runt i världen, och något arvode eller ersättning lämnades inte heller till den typen av personer som bidrog på olika sätt. Jag kanske också ska säga att benämningen sändebud är användbar sådana här gånger när man skickar ut personer internationellt. Det brukar öppna dörrar att man helt enkelt kallar dem för sändebud för regeringen. Då vet mottagarlandet att detta är en person som har just den här uppgiften från . (M): Herr ordförande! Något ljus blev inte spritt över just den här frågan, men vi får väl lämna den lite därhän, för jag har en annan fråga, och det finns andra frågeställare också. Min fråga gäller den här konferensen, eller besöken, ska vi säga, av ett antal länder, som skedde 2015 och 2016 och som det här ärendet handlar om, om man säger så. De anordnades i regi av . Man skulle prata om bland annat det som utrikesministern redan har angett, och man kunde då bjuda in de här länderna just på grund av att de står på den här särskilda listan över mindre bemedlade länder, om man nu säger så. Därför ska det också gå under bistånd. är det ju som så att alla de länder som var inbjudna inte står på den här listan. Två av dem plockades bort . Hur förklarar utrikesministern detta? : Återigen: Som framgår av de skriftliga svaren gjordes urvalet av länder på basis av de biståndspolitiska målen och konferensens tema. Samtliga de länder som bjöds in finns på OECD-Dacs lista över länder som kan vara mottagare av bistånd eller tillhör de av FN definierade grupperna ”least developed countries” eller ”small developing states”, alltså SIDS- länder. Två av de deltagande länderna är inte så att säga Dacfähiga länder. Men huvudsyftet var att gynna biståndsmålen, och alla deltagande länder bidrog till detta. Därför kan också utgifter som man hade för de här deltagarna klassificeras som bistånd enligt och Dacs riktlinjer. Där anges att ska ha ”the promotion of the economic development and welfare of developing countries as the main objective”. Alla deltagande länder bidrog alltså till detta huvudsyfte: att bidra till ekonomisk utveckling och välfärd i ODA-mottagarländer. Då kan man också bjuda in dem på det här sättet, som man gjorde från Dag Hammarskjöldfonden. (SD): Herr ordförande! Jag tackar för redogörelsen så här långt. Jag tänker uppehålla mig lite grann vid de uppgifter som vi har fått skickade till oss när det gäller de frågor som vi har ställt till utrikesministern med anledning av hanteringen av säkerhetsrådskampanjen. Det gäller framför allt uppgifter kring den här middagsbjudningen som skedde i . Jag tror att det var . Jag vill att utrikesministern hjälper mig att förstå en sak här. Ni har alltså bjudit in 27 olika FN-ambassadörer till . Dem har ni bjudit på middag för sammanlagt . Det är alltså nästan per person. Eftersom ni på den här middagen har diskuterat vissa miljöfrågor har ni alltså kunnat bokföra det här som bistånd. Är det rätt uppfattat? : Nej, det är inte rätt uppfattat. Det var inte med biståndsmedel. Det var UD:s egna medel. Dag Hammarskjöldfondens delar av programmet bekostades med biståndsmedel genom fondens ordinarie budget – inga extra pengar. Detta är en del av deras vanliga verksamhet. Av de UD- relaterade aktiviteterna belastade – jag tror att ni har fått den uppgiften – en arbetsrelaterad måltid med . Där var fokus för diskussionerna klimatrelaterade frågor. De här kostnaderna bedöms i enlighet med OECD- Dacs riktlinjer, eftersom seminariedelen uppfyllde de biståndspolitiska målen. (SD): Då läser jag ur svaren, som jag antar att utrikesministern ändå har tagit del av. Det är på s. 5 i den promemoria som finns från utskottet: Mot den bakgrunden redovisades kostnaderna för denna måltid (ca ) som bistånd. : Ja, det är riktigt. Det är korrekt. (SD): Och detta hävdar du alltså är i enlighet med de regler som finns – att man kan redovisa kostnader för middagar för 1 600 per person som bistånd utifrån att ni pratar om miljöpolitik. Är det rätt uppfattat? : Ja, därför att det här är arbetsmåltider, arbetsmiddagar. Det fanns också svenska deltagare, så det är inte riktigt rätt beräknat. Det är samma sak som under , som arrangeras av Sida i samarbete med . Den förra regeringen hade samma sak. Där var deltagare företrädare för utvecklingsländer – diplomater, ambassadörer. Det är upplagt på precis samma sätt. Det är helt i enlighet med Dacreglerna. (SD): Det räcker alltså med att ni diskuterar miljöfrågor under en middag – då är det så att säga godkänt att betala detta med biståndspengar. Är det rätt uppfattat? : Det här är helt i enlighet med och Dacs riktlinjer. Det här är arbete. Det är en arbetsmiddag. Det är självklart en vedertagen ordning också . Detta har tidigare regeringar gjort också. (SD): Hade ni varit förhindrade att betala det här med exempelvis representationspengar eller annat i stället för att ta pengar ur biståndsbudgeten? : Vi har följt riktlinjerna. Ordföranden: Jag ska strax lämna ordet vidare. Jag vill bara få en sak klargjord. Utrikesministern svarade ju på en av första frågor att det här hade belastat egna medel. Sedan sa utrikesministern efter en följdfråga att det hade bekostats med biståndsmedel. Jag vill bara få detta alldeles klart. Det innebär alltså att utrikesministern korrigerade sitt första svar genom det andra svaret? Jag vill bara att vi tydligt ska veta hur utrikesministerns besked till utskottet ser ut. : Jag förtydligade att en del gick på vårt eget UD-konto och att det i övrigt gick med biståndsmedel. Till exempelvis användes biståndsmedel. (MP): Herr ordförande! Tack, statsrådet, för den här inledningen! Jag måste också säga att det har varit väldigt intressant att läsa underlagen, där man faktiskt förstår lite mer av hur en sådan här kampanj går till. Det var jätteintressant.