bet · H501FiU2 · 2017-12-08 00:00:00 — När det gäller indikator (CPI) 2016 rankas den svenska offentliga sektorn som världens fjärde minst korrupta, vilket är en plats lägre jämfört med . som följer upp den offentliga sektorn inom en rad områden, bl.a. allmänhetens förtroende för den nationella regeringen, redovisar att enligt deras Government at a Glance ligger över snittet för . Förtroendet har dock sjunkit . Regeringen anser att resultaten ska tolkas med viss försiktighet. För index på den aggregerade nivån som både GE och CPI redovisar är det mycket svårt att dra slutsatser utifrån små förändringar från till ett annat. Regeringen bedömer att den statliga förvaltningen i ett internationellt perspektiv presterar bra, men att den kan bli bättre. I en föränderlig värld menar regeringen att det krävs att förvaltningen är både förutsebar och anpassningsbar. Genom bl.a. tillitsreformen har åtgärder vidtagits för att styrningen ska bli mer strategisk och sammanhållen, och fokusera på helheten. Myndigheternas möjligheter att möta förändringar stärks enligt regeringen genom en god förvaltningskultur. Detaljstyrning ska inte hämma myndigheternas förmåga att bedriva och utveckla sin verksamhet. krävs en ökad samordning för att gemensamma lösningar och investeringar ska kunna tas till vara. I betänkandet med anledning av budgetpropositionen (bet. 2015/16:FiU2) hänvisade utskottet till sina tidigare uttalanden om att målet för den statliga förvaltningspolitiken inte enbart eller ens huvudsakligen kan nås genom åtgärder inom utgiftsområde 2 eftersom politiken rör många delar av den statliga förvaltningen. Utskottet uttryckte därför viss förståelse för att redovisningen av resultaten var knapphändig och i viss mån koncentrerad till myndigheterna inom området. I betänkandet övervägdes om det kunde finnas anledning att arbeta fram en samlad och fördjupad redovisning av resultaten inom området, t.ex. i form av en resultatskrivelse. Något tillkännagivande till regeringen om detta blev dock inte aktuellt. I betänkandet med anledning av budgetpropositionen (bet. 2016/17:FiU2) konstaterade utskottet att regeringen inte kommenterat det som fördes fram i betänkande 2015/16:FiU2 om att det kan finnas anledning att arbeta fram en samlad och fördjupad redovisning, t.ex. i en resultatskrivelse. Utskottet framhöll att man fortfarande inte var främmande för en sådan samlad och fördjupad redovisning och betonade att den statliga förvaltningspolitiken är ett mycket viktigt område inom den statliga verksamheten och inom samhällsekonomin. Resultatuppföljning av statens budget 2017 (ESV 2017:46) Med utgångspunkt i de mål som beslutats av inom utgiftsområdena och redovisade resultatindikatorer för dessa mål presenterar ESV i sin rapport av statens budget (2017:46) en översiktlig bild per utgiftsområde. I rapporten presenteras dels utvecklingen i förhållande till målen, dels utgiftsutvecklingen för berörda anslag. Rapporten är resultatet av ett regeringsuppdrag som ESV fick 2016 och är ett led i att få fram ett relevant och översiktligt underlag för resultatuppföljning av statens budget som helhet. När det gäller utgiftsområde 2 har ESV valt att analysera målet för den statliga förvaltningspolitiken. ESV konstaterar att resultatindikatorerna mäter aspekter av förvaltningspolitiken som går långt utöver utgiftsutvecklingen för de valda anslagen (1:1 Statskontoret, 1:2 Kammarkollegiet och 1:8 ). Den offentliga sektorns måluppfyllelse och den låga graden av korruption i svensk offentlig sektor beror naturligtvis på många olika faktorer, konstaterar ESV. Att ESV inte kan se något samband mellan resultatindikatorerna och utgiftsanslagen menar man inte behöver betyda att anslagen i fråga saknar betydelse för måluppfyllelsen. I stället kan förhållandena mellan utgifter och måluppfyllelse vara så komplexa att en jämförelse mellan några utvalda indikatorer och utgiftsutvecklingen inte blir ett tillräckligt underlag för förståelsen, menar ESV. Effektiv statsförvaltning är ett av fokusområden Av granskningsplan /18 framgår att myndigheten bl.a. kommer att fokusera på effektiv statsförvaltning. Det framhålls att en effektiv statsförvaltning behövs för att förverkliga och regeringens politik och att väl fungerande myndigheter också är centralt för att säkerställa medborgarnas förtroende för förvaltningen. Utifrån de grundläggande kraven på myndigheterna om att bl.a. bedriva verksamheten effektivt enligt gällande rätt bedömer riksrevisorerna att det finns flera angelägna områden som bör granskas framöver och nämner granskningar av myndigheternas arbete mot korruption, där händelserna inom visar att sådana granskningar är angelägna. Ett annat område som riksrevisorerna tar upp i granskningsplanen är statens upphandlingar. har inlett en granskning under temat Staten som inköpare, och det kan bli aktuellt med fler granskningar inom detta tema. Utvecklingen mot alltmer digitaliserade verksamheter skapar både möjligheter och utmaningar för de statliga myndigheterna. tidigare granskningsinsatser visar att arbetet med informationssäkerhet är ett eftersatt område. Riksrevisorerna bedömer därför att det finns behov av fortsatta granskningar inom området och menar att händelserna i bl.a. Transportstyrelsen understryker detta. Hur regeringens styrning utformas påverkar också effektiviteten i statsförvaltningen. En särskild utmaning är att utforma en fungerande styrning för tvärsektoriella frågor som berör flera politikområden. Frågan om tvärsektoriell styrning och uppföljning aktualiseras i arbetet med FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling. Eftersom målen i Agenda kommer att behöva integreras i många politikområden ställer det höga krav på en sammanhållen styrning och uppföljning. Det finns därför skäl, anser riksrevisorerna, att följa Agenda 2030-arbetet ur ett styrningsperspektiv. verkar också på den regionala nivån genom länsstyrelsernas verksamhet. Verksamheten präglas av en avvägning mellan central styrning, nationella mål och regional anpassning. avser att undersöka möjligheterna att granska styrningen av länsstyrelsernas verksamhet. Regeringens resultatredovisning ska ge underlag för ställningstagande till budgetförslaget. Med grund i resultatredovisningen ska kunna bilda sig en uppfattning om de statliga resurserna fördelats enligt de politiska prioriteringarna och om de statliga insatserna har lett till avsedda resultat. Enligt utskottet är det rimligt att resultatredovisningen inriktas på att beskriva och bedöma resultat av statliga insatser i förhållande till de mål som beslutat om. Utskottet anser att strukturen på resultatredovisningen i avsnittet Statlig förvaltningspolitik förbättrats såtillvida att regeringen gått över från en redovisning med myndighetsfokus (Statskontoret, ESV och Kammarkollegiet) till mer av verksamhetsfokus. Att avsnittet är strukturerat utifrån de tre delarna i målet (en innovativ och samverkande statsförvaltning, en rättssäker och effektiv statsförvaltning samt en statsförvaltning som har väl utvecklad kvalitet, service och tillgänglighet) är en fördel. Liksom tidigare redovisas dock endast insatser och åtgärder, dvs. inte några resultat i förhållande till det mål som beslutat. Utskottet noterar att resultaten för områdena digitalisering och it inom offentlig förvaltning, den statliga arbetsgivarpolitiken, offentlig upphandling och fastighetsförvaltning inte redovisas i avsnittet, trots att områdena enligt utskottet bör tillhöra den statliga förvaltningspolitiken. Resultaten för dessa områden redovisas i stället i förhållande till mål som regeringen beslutat för respektive område i de avsnitt där områdena särredovisas. Enligt utskottet kan det finnas anledning för regeringen att tydliggöra hur resultaten för dessa särredovisade områden förhåller sig till det mål som beslutat för den statliga förvaltningspolitiken och överväga en tydligare redovisning av resultaten i förhållande till detta. De indikatorer som regeringen använder för att mäta måluppfyllelsen redovisas inledningsvis i ett separat avsnitt utan koppling till de tre delarna i målet. Indikatorerna håller sig på en aggregerad nivå, t.ex. förtroende för den offentliga förvaltningen, och regeringen analyserar dem genom att göra en internationell jämförelse. Liksom ESV påpekar i sin genomgång (ESV 2017:46) mäter indikatorerna aspekter av förvaltningspolitiken som går långt utöver de statliga anslagen för de tre myndigheter som regeringen valt att hänföra till avsnittet om den statliga förvaltningspolitiken. Eftersom målet för den statliga förvaltningspolitiken inte enbart eller ens huvudsakligen kan nås genom den verksamhet som bedrivs av de myndigheter som regeringen sorterat in under , skulle regeringens resultatredovisning vinna på en struktur som avspeglar detta förhållande. Ett sätt att inleda ett sådant arbete kan vara att, som utskottet tidigare framhållit, göra en samlad och fördjupad redovisning i en resultatskrivelse till (bet. 2015/16:FiU2 och bet. 2016/17:FiU2). Anslag inom utgiftsområde 2 Utskottets förslag i korthet anvisar anslagen inom utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning i enlighet med regeringens och förslag. Vidare antar regeringens lagförslag om ett ändrat avgiftsuttag för resolutionsreserven. lämnar också de bemyndiganden som regeringen och begärt samt godkänner regeringens förslag till investeringsplaner för och . avslår samtliga motionsyrkanden. Jämför särskilt yttrande 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (L) och 5 (KD). I detta avsnitt behandlar utskottet regeringens förslag till anslag inom utgiftsområde 2, bemyndiganden om ekonomiska åtaganden och investeringsplaner för () och (FortV). I förslagen till bemyndiganden om ekonomiska åtaganden ingår förslag om s.k. beställningsbemyndiganden men också förslag om krediter i samt kredit- och garantiramar för stabilitetsfonden och resolutionsreserven. Regeringen lämnar i propositionen ett lagförslag som innebär ett ändrat avgiftsuttag till resolutionsreserven. Detta lagförslag behandlas också i detta avsnitt. I avsnittet behandlas också förslag till anslag och bemyndigande om att ta upp lån i för investeringar i anläggningstillgångar som används i myndighetens verksamhet. Nedan följer en redovisning av förslagen enligt den indelning i områden som regeringen använt i propositionen, dvs. finansmarknadsområdet, statlig förvaltningspolitik, digitalisering och it inom offentlig förvaltning, statliga arbetsgivarfrågor, offentlig upphandling, statistik, prognos- och uppföljningsverksamhet, fastighetsförvaltning, god redovisningssed samt vissa medlems- och garantiavgifter. Vart och ett av områdena inleds med en sammanfattning av resultaten i förhållande till de mål som regeringen beslutat för dessa områden och det som regeringen redovisar som politikens inriktning. Därefter följer beskrivningar av budgetförslaget. Slutligen redovisas budgetförslag (anslag och låneram). Området omfattar åtgärder för ett stabilt finansiellt system och en effektiv statlig finansförvaltning. och är de myndigheter som hör till området. Båda myndigheterna finansieras i huvudsak med anslag, men de får också disponera vissa avgiftsintäkter för delar av sin verksamhet. De anslag och bemyndiganden om ekonomiska åtaganden som regeringen redovisar under denna rubrik är – anslaget 1:3 avgifter till – anslaget 1:16 Finansmarknadsforskning – beställningsbemyndigande för anslaget 1:16 Finansmarknadsforskning – kredit- och garantiramar till stabilitetsfonden och resolutionsreserven. Initiativ för att nå målet inom det finansiella systemet För att ytterligare stärka förutsättningarna för att bidra till ett väl fungerande finansiellt system föreslår regeringen att myndighetens anslag ökas. Förutom dessa förslag till anslagsökningar redogör regeringen under politikens inriktning för initiativ som regeringen tagit eller avser att ta för att nå målet för det finansiella systemet (prop. 2017/18:1 utg.omr. 56–61). Nedan följer en redovisning i punktform av dessa initiativ. – makrotillsynsmandat ska förstärkas genom lagändringar som ska träda i kraft . Regeringen avser också att ta ställning till förslag om skärpta amorteringskrav för nya bolånetagare som lånar mer än 4,5 gånger sin bruttoinkomst. – Reglerna för kapitaltäckning och krishantering utvecklas genom att regeringen deltar i det fortsatta arbetet på EU-nivå om stärkt bankreglering, det s.k. bankpaketet. Dessutom föreslår regeringen i budgetpropositionen ett förändrat, inledningsvis förhöjt, uttag av de avgifter som bankerna betalar till resolutionsreserven. – Regeringen har tillsatt en parlamentarisk kommitté för att se över det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen (dir. 2016:114). Uppdraget innefattar även tydliggöranden om ansvaret för finansiell stabilitet och ansvarsfördelningen inom valutapolitiken samt kontanthantering, kontantförsörjning och beredskapen i betalningssystemet. – I pågår arbete med att ta fram lagförslag för att i svensk rätt genomföra det andra betaltjänstdirektivet (PSD2). Direktivet syftar bl.a. till att skapa bättre förutsättningar för säkra och effektiva betalningar och andra betaltjänster. – Regeringen har gett ett uppdrag som rör frågeställningar som kan uppkomma när finansiella företag erbjuder nya innovativa tjänster. Uppdraget ska redovisas . kommer vidare utredningen om gräsrotsfinansiering att redovisa sitt uppdrag (dir. 2016:70). – Regeringen arbetar med att analysera potentiella effekter av EU-utträde för svensk finansmarknad och identifiera svenska intressen inför förhandlingar om ett framtida avtal med . – Genom lagändringar som träder i kraft uppnås ett ökat kundskydd på värdepappersmarknadsområdet och bättre förutsättningar för effektiv tillsyn (MiFID II och MiFIR) (prop. 2016/17:162, bet. 2016/17:FiU35). Vidare trädde nya regler för att stärka konsumentskyddet på bolånemarknaden i kraft . – beslutade regeringen om en lagrådsremiss med förslag på ändringar i fondregelverket som innebär att fondförvaltare ska lämna hållbarhetsinformation. En proposition lämnades till . Regeringen har också remitterat en promemoria med förslag som innebär att det ställs krav på fondförvaltare att redovisa aktivitetsgrad i fondförvaltningen. – remitterades en departementspromemoria med förslag till en ny lag om försäkringsdistribution (Ds 2017:17), som bl.a. syftar till att öka konkurrensneutraliteten mellan olika aktörer och effektivisera tillsynen. – bereds i ett förslag till ny tjänstepensionsreglering som i svensk rätt genomför det reviderade tjänstepensionsdirektivet (IORP II-direktivet). – Pensionsgruppen[1] har enats om att genomföra en rad reformer av premiepensionssystemet. Reformerna syftar dels till att underlätta för fler sparare att få en hög avkastning, dels till att öka säkerheten inom premiepensionen. Pensionsgruppen har också enats om att införa skärpta hållbarhetskriterier för de fonder som finns representerade på . – Regeringen har i samråd med Pensionsgruppen tagit fram ett förslag till ändrade placeringsregler och en moderniserad styrning av hållbarhetsfrågor i förvaltningen för Första–Fjärde AP-fonderna. – För att förbättra flytträtten för pensionssparare har remitterat en promemoria med förslag som rör både möjligheten att flytta värdet i en eller flera pensionsförsäkringar till en annan pensionsförsäkring och flyttavgifter (Fi2017/03918/FPM). – har tagit fram förslag om en ny ordning för redovisningstillsyn. Promemorian har remitterats och avsikten är att den, tillsammans med remissynpunkter, ska ligga till grund för en lagrådsremiss och en proposition. – Regeringen deltar aktivt i arbetet på EU-nivå om stärkt motståndskraft inom finansiell infrastruktur. Det handlar bl.a. om att inrätta ett krishanteringsramverk för centrala motparter. – gäller en ny lag om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (se prop. 2016/17:173, bet. 2016/17:FiU32). Genom denna lag genomförs EU:s fjärde penningtvättsdirektiv. För en effektiv samordning mellan det stora antalet involverade myndigheter och andra aktörer har regeringen i en förordning beslutat om en ny samordningsfunktion som ska placeras vid . Initiativ för att nå målet om en hållbar utveckling finns ett nytt mål inom finansmarknadsområdet som anger att det finansiella systemet ska bidra till en hållbar utveckling. Regeringens ambition är att hållbar utveckling ska vara en del av det generella regelverket. Regeringen anger att har en nyckelroll för att bidra till att uppnå hållbarhetsmålet för finansmarknaden. Regeringen redogör under politikens inriktning för initiativ som regeringen tagit eller avser att ta för att nå målet om en hållbar utveckling (prop. 2017/18:1 utg.omr. 61–62). Nedan följer en redovisning i punktform av dessa initiativ. – har genomfört ett nytt regelverk för hållbarhetsrapportering till följd av ett nytt EU-direktiv som gäller fr.o.m. . – Skärpta krav på redovisning av hållbarhetsfaktorer i förvaltningen har tillkommit i den nya EU-gemensamma tjänstepensionsregleringen (IORP II-direktivet) som ska genomföras i svensk rätt samt i den ovannämnda lagrådsremissen om hållbara val för fondsparande. – På nationell nivå föreslår regeringen att det i lag ska anges att AP-fonderna ska förvalta fondmedlen föredömligt genom ansvarsfulla investeringar och ansvarsfullt ägande utan att ge avkall på målet om hög avkastning samt att hållbarhetskriterierna på skärps. – avser att samla de svenska branschaktörerna för att diskutera hur internationella rekommendationer för hållbarhetsrapportering och scenarioanalyser kan implementeras i . har även inlett en dialog med svenska branschaktörer om hur klimatförändringar skulle kunna integreras som en riskfaktor i stresstester för banker och försäkringsföretag. – Regeringen har fört samtal med företrädare för finansbranschen för att främja större genomlysning och öppenhet i samband med kreditgivning till företag utifrån ett miljö- och hållbarhetsperspektiv. har tillsammans med ett antal banker enats om standardiserad information som beskriver hur de beaktar hållbarhet i sin kreditgivning till företag. – Regeringen har främjat utvecklingen av gröna investeringar. Flera olika statliga aktörer erbjuder lån och riskkapital till gröna investeringar, och flera statliga och kommunala bolag ger ut gröna obligationer. En grön riskkapitalfond har upprättats som ska investera i små och medelstora företag som erbjuder varor och tjänster som minskar klimatutsläppen. – Regeringen verkar också för att internationella finansiella institutioner, exempelvis Nordiska investeringsbanken och , i ökad utsträckning ska kanalisera klimatinvesteringar. – Ett grönt finanscenter i samarbete mellan Mistra och i etableras i . – kommer utredningen om gröna obligationer att redovisa sitt uppdrag (dir. 2016:109). Anslaget får användas för förvaltningsutgifter, för och för samordningsorganet för tillsyn över åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. utvecklas samordningsorganets verksamhet och förs till . Ändamålet med anslaget utvidgas därmed till att omfatta samordningsorganets utvecklade verksamhet inom . För att stärka förutsättningarna för att bidra till ett väl fungerande finansiellt system som präglas av ett högt konsumentskydd har myndighetens resurser ökats med –2017. I budgetpropositionen föreslår regeringen att ytterligare tillförs anslaget så att det totalt uppgår till 2018. Anslagsökningen motiveras med att myndigheten ska kunna stärka tillsynen inom bankområdet bl.a. med anledning av filialiseringen av , stärka tillsynen för att motverka penningtvätt och finansiering av terrorism, genomföra nya regelverk samt integrera hållbarhet i befintliga och nya regelverk och i den finansiella tillsynen. Styrelsen i meddelade att banken avser att flytta huvudkontoret från till . Flytten ska enligt planerna genomföras . Den aviserade flytten beräknas inte få några väsentliga effekter för statens inkomster och utgifter . Effekterna kan enligt regeringen bedömas först när ytterligare omständigheter kring omstruktureringen av banken har klarlagts. Regeringen avser att beakta konsekvenserna i kommande ekonomiska propositioner. Anslaget 1:3 avgifter till Anslaget får användas för utgifter för avgifter till EU:s tillsynsmyndigheter Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings-och tjänstepensionsmyndigheten samt Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten. Regeringen föreslår att anslaget ökas med till följd av att de avgifter som ska betala till EU-myndigheterna förväntas öka. Därmed uppgår anslaget totalt till 2018 i regeringens förslag. Anslaget får användas för förvaltningsutgifter. Regeringen föreslår att anvisas under anslag . Det innebär mer än 2017 och förklaras av pris- och löneomräkningen. Anslaget får användas för utgifter för finansmarknadsforskning, och högst av anslaget får användas för programanknutna förvaltningsutgifter. Regeringen föreslår att anvisas under anslaget . Det är oförändrat jämfört med budgeten . Beställningsbemyndigande för anslaget 1:16 Finansmarknadsforskning lämnades ett bemyndigande att ingå ekonomiska åtaganden för anslaget 1:16 Finansmarknadsforskning. Regeringen bedömde att det för verksamheten bör medges en möjlighet att ingå fleråriga ekonomiska åtaganden om finansiering av olika forskningssatsningar. föreslår regeringen att den ska bemyndigas att för anslaget Finansmarknadsforskning ingå ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare åtaganden medför behov av framtida anslag på högst 2019–2022. Tillkännagivande om finansiering av extern forskning inom penningpolitik och finansiell stabilitet Regeringen kommenterar tillkännagivande om att i beredningen av budgeten pröva möjligheterna att utöka resurserna för att finansiera extern forskning inom penningpolitik och finansiell stabilitet i enlighet med ett förslag från (se bet. 2016/17:FiU23 och rskr. 2016/17:231). Enligt regeringen har det dock under beredningen i framkommit att mer tid krävs för att på ett ändamålsenligt sätt omhänderta tillkännagivandet. Regeringen avser därför att återkomma till i denna fråga. Kredit- och garantiramar för stabilitetsfonden och resolutionsreserven Regeringen föreslår att den bemyndigas att besluta om en kreditram på högst och en garantiram på högst för stabilitetsfonden. Vidare föreslår regeringen att den bemyndigas att besluta om en kreditram på högst och en garantiram på högst för resolutionsreserven. I samband med genomförandet i svensk rätt av krishanteringsdirektivet ändrades reglerna för stabilitetsfonden, och en ny fond för finansiering av krishanteringsåtgärder, resolutionsreserven, inrättades. Båda fonderna finansieras genom avgifter från banksystemet. beslutades att ska fastställa kredit- och garantiramar för stabilitetsfonden respektive resolutionsreserven. Stabilitetsfonden består av ca . Regeringen bedömer att medlen utgör en betydande resurs för att vidta eventuella krisinsatser, dvs. förebyggande statligt stöd eller användning av statliga stabiliseringsverktyg. Det program som inrättades vid krisen hade ett fastställt belopp om högst , vilket var det sammanlagda kapitaltillskott som staten kunde medge. Samma belopp utgör utgångspunkt för stabilitetsfondens lånemöjligheter och föreslås även gälla . Garantiramen för stabilitetsfonden bör bestämmas utifrån det faktum att i första hand generella stödåtgärder i form av garantiprogram till samtliga banker kan komma att bli aktuella. Garantiramen för stabilitetsfonden bör vara på ett högre belopp än den ram som gäller för resolutionsreserven, eftersom det här blir fråga om generella stödåtgärder till samtliga banker. Den ram som fanns i garantiförordningen var baserad på de svenska bankernas upplåning . Den ramen var då även om utnyttjandet aldrig var . Samma belopp utgör ramen för stabilitetsfondens möjlighet att medge garantier, och regeringen föreslår att det ska gälla även . Resolutionsreservens kreditram bör främst bli aktuell i frågan om förlusttäcknings- och återkapitaliseringsåtgärder efter det att vissa av företagets skulder har skrivits ned.