bet · H401JuU31 · 2017-06-15 00:00:00 — Det finns även möjlighet för Datainspektionen att, mot bakgrund av myndighetens tidigare tillämpning av missbruksregeln i personuppgiftslagen, ge en mer utförlig redogörelse för vilka aspekter som privata aktörer bör beakta vid tillämpningen av densamma. Utöver tillsynsmyndighetens befogenheter kan den som behandlar personuppgifter i strid med missbruksregeln i personuppgiftslagen bli skadeståndsskyldig och i vissa fall också dömas till straff. Den nya bestämmelsen i kameraövervakningslagen ska träda i kraft . Beslut om tillstånd till sådan kameraövervakning som undantas från kameraövervakningslagens tillämpningsområde ska upphöra att gälla, om de har meddelats före ikraftträdandet. och rådet har antagit förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), nedan dataskyddsförordningen. Förordningen utgör en ny generell reglering för personuppgiftsbehandling inom EU och kommer att ersätta det nuvarande dataskyddsdirektivet när den börjar tillämpas . Det huvudsakliga syftet med förordningen är att ytterligare harmonisera och effektivisera skyddet för personuppgifter för att förbättra den inre marknadens funktion och öka enskildas kontroll över deras personuppgifter. Förordningen kommer att vara direkt tillämplig i alla EU:s medlemsstater men förutsätter och möjliggör kompletterande och specificerande nationella bestämmelser av olika slag. En särskild utredare har fått i uppdrag att föreslå de anpassningar och kompletterande författningsbestämmelser på generell nivå som dataskyddsförordningen ger anledning till (Ju 2016:04, dir. 2016:15). Syftet med utredningen, som har antagit namnet , är att säkerställa att det finns en generell och ändamålsenlig reglering om personuppgiftsbehandling som kompletterar dataskyddsförordningen och som är på plats när förordningen börjar tillämpas. I kommittémotion 2016/17:3744 av m.fl. (M, C, KD) yrkas att regeringen ska återkomma till med förslag som stärker skyddet för den personliga integriteten när det gäller kameraövervakning från drönare. Motionärerna menar att det finns stora risker för den personliga integriteten om tekniken används på ett felaktigt sätt och att propositionen saknar en grundläggande analys av hur användningen av drönarkameror ska regleras för att undvika missbruk. Det är vidare enligt motionärerna oklart hur tillämpningen av 5 a § PUL ska hanteras. I likhet med regeringen gör utskottet bedömningen att regleringen i personuppgiftslagen innebär ett fullgott integritetsskydd för enskilda mot integritetskränkande övervakning och att den nuvarande regleringen i kameraövervakningslagen försvårar användningen av kamerautrustade drönare i en utsträckning som inte är motiverad från integritetsperspektiv. Datainspektionen har som tillsynsmyndighet över personuppgiftslagen en viktig roll. Utskottet tvivlar inte på att Datainspektionen kommer att arbeta fram informationsmaterial och lämna vägledning när det gäller hanteringen av datautrustade drönare. års kameraövervakningslag reglerades kameraövervakning av platser dit allmänheten inte har tillträde i personuppgiftslagen. Mot bakgrund av den praxis som Datainspektionen då arbetade fram när det gäller tillämpningen av missbruksregeln finns goda möjligheter för Datainspektionen att ge en mer utförlig redogörelse för vilka aspekter som privata aktörer bör beakta vid tillämpningen av densamma. Myndigheten har därutöver flera olika sätt att uppmärksamma och i efterhand komma till rätta med otillåten personuppgiftsbehandling, exempelvis inspektioner riktade mot vissa särskilda branscher eller mot nya företeelser inom en viss sektor. Vad gäller hur användningen av drönare i allmänhet ska regleras är det inget som omfattas av kameraövervakningslagen, men som Lagrådet påpekar bör det understrykas att användare av drönare även fortsättningsvis är skyldiga att följa den skyddsreglering som gäller i övrigt, t.ex. reglerna om luftfartssäkerhet och skydd av geografisk information samt reglerna i skyddslagen och säkerhetsskyddslagen. Som framgått har regeringen gett en utredare i uppdrag att föreslå de anpassningar och kompletterande författningsbestämmelser på generell nivå som dataskyddsförordningen ger anledning till. Mot bakgrund av den pågående utredningen ser utskottet ingen anledning för regeringen att lämna vägledning om vad som händer efter att dataskyddsförordningen har trätt i kraft. Utskottet finner sammanfattningsvis att regeringens lagförslag väl tillgodoser skyddet för den personliga integriteten och avstyrker därmed motion 2016/17:3744 (M, C, KD). Kameraövervakningslagen och möjligheterna att använda drönare, punkt 1 (SD, -) av (SD) och (-). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till lag om ändring i kameraövervakningslagen (2013:460) med den ändringen att bestämmelsen får den lydelse som reservanterna föreslår i bilaga 3. 2016/17:3742 av (SD) och bifaller delvis proposition 2016/17:182. Regeringens proposition råder visserligen bot på det generella förbud som Högsta förvaltningsdomstolens avgörande har inneburit. Vi anser dock att det på många sätt är problematiskt att undantaget för drönare i kameraövervakningslagen inte omfattar även myndigheter. Genom att göra det svårare för myndigheter att få tillgång till tekniken går man inte bara miste om en utvecklingspotential när det gäller teknik och applicering, utan det riskerar även att innebära effektivitetsförluster och onödiga kostnader eftersom myndigheter vid ett avslag på tillståndsansökan kan bli tvungna att använda dyrare alternativ. bedriver ett projekt där drönare används i den polisoperativa verksamheten. Det finns dock områden som inte omfattas av 11 § kameraövervakningslagen, bl.a. övningar med drönare på platser dit allmänheten har tillträde och användandet av drönare vid arbete som syftar till att förebygga eller förhindra brottslighet som innebär fara för liv eller hälsa om inte brottsligheten bedöms vara allvarlig och det även finns risk för att brottsligheten ska komma att utövas. Alternativet för är då att avstå från att få en blick ovanifrån eller att skicka upp en polishelikopter. har vid ett flertal tillfällen föreslagit att polisen ska få utökade möjligheter att använda sig av kameraövervakning som vi delar åsikt om att kravet på tillstånd för övervakning med drönare riskerar att leda till tidsförluster och ineffektivt brukande av resurser. Ett flertal av myndigheterna som inkommit med remissvar ser möjliga användningsområden för drönare i sin verksamhet samt att den nuvarande tillståndsprocessen hindrar och försvårar utvecklingen. Vår uppfattning är mot denna bakgrund att även myndigheter ska omfattas av det föreslagna undantaget i kameraövervakningslagen. Stärkt skydd för den personliga integriteten, punkt 2 (M, C, L, KD) av (M), (M), (L), (KD), (M), (M) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3744 av m.fl. (M, C, KD). Det är uppenbart att drönare kan användas för många berättigade ändamål, men tekniken kan också användas på ett negativt sätt. Drönare kan användas i kriminella syften som exempelvis i terrorattentat och för smuggling av narkotika eller vapen. Det finns också betydande risker för intrång i skyddsvärd verksamhet, vad gäller både svenska försvarsintressen och svenska företag. Det finns också stora risker för den personliga integriteten om tekniken används på ett felaktigt sätt. En kamera som är monterad på en drönare är svår att upptäcka och svårare att undvika än en handhållen kamera. Drönarna har därtill en betydligt större räckvidd och övervakningskapacitet. Det är fullt möjligt att flyga över badstränder, över privata gårdar, utanför sovrumsfönster eller över fysiska avgränsningar som exempelvis kriminalvårdsanstalter eller psykiatriska kliniker. Vi ser stora svagheter i regeringens proposition. I förslaget saknas en grundläggande analys av hur användningen av drönarkameror specifikt och drönare i allmänhet ska regleras för att undvika missbruk. Det gäller i synnerhet efter att dataskyddsförordningen har trätt i kraft . Det är viktigt att användare av tekniken får en tydlig vägledning till hur tekniken får användas och vilka konsekvenserna blir av en felaktig användning. Det är också väsentligt att den som upplever att den personliga integriteten kränks får samma tydliga vägledning. Tills den nya dataskyddsförordningen träder i kraft ska 5 a § personuppgiftslagen (PUL), den s.k. missbruksregeln, säkerställa att den personliga integriteten inte kränks genom kamerautrustade drönare. Hur tillämpningen av regeln ska hanteras är oklart. Dels behandlas inte avgränsningen mellan olika typer av ändamål för kameraövervakningen, dels saknas det en analys av gränsdragningen mellan kameraövervakning för rent kommersiella ändamål och övervakning för rent nöjes skull. Propositionen klargör inte heller vad som kan anses vara berättigade ändamål för kameraövervakning. Därmed ger propositionen inte heller någon tydlig vägledning för hur missbruksregeln ska tillämpas för ändamål som saknar ett samhällsintresse. Personuppgiftslagen kommer att upphöra att gälla och därmed även missbruksregeln. Vägledning till hur skyddet för den personliga integriteten ska kunna upprätthållas därefter saknas i propositionen. Propositionen anger kortfattat, vad gäller den nämnda missbruksregeln, att den som använder sig av drönartekniken måste vidta åtgärder för att säkerställa att enskilda inte lider men. Regeringens exempel på åtgärder är tydlig märkning av vem drönaren tillhör, att information lämnas till enskilda i det närbelägna området och att positionsljus används när det är mörkt. Dessa exempel ger fler frågor än svar. Vad avses med märkning? Det borde vara i det närmaste omöjligt för en enskild att identifiera ett märke som är fastsatt på drönaren. Vad avses med information till enskilda i det närbelägna området? Hur omfattande ska informationen vara, och hur ska den delges? Som framgått delar vi regeringens uppfattning om att undantagsregeln bör genomföras i kameraövervakningslagen. Men regeringen måste återkomma för att klargöra hur den personliga integriteten ska kunna ges ett fullgott skydd, både som undantagsregeln gäller och i synnerhet efter att den nya dataskyddsförordningen har trätt i kraft. Regeringen måste klargöra vad som avses med berättigade ändamål för kameraövervakning. Regeringen måste även klargöra hur ett missbruk ska kunna förhindras. Det skulle t.ex. kunna innebära ett krav på elektronisk identifiering av drönare, deras ägare och position. Det är också viktigt att klargöra hur sanktionssystemet i dataskyddsförordningen ska tillämpas på privatpersoner som använder drönaren för rent nöjes skull. Drönarna är relativt billiga i inköp och är lätta att införskaffa. Många av dem är dessutom ytterst potenta vad gäller räckvidd och högupplösta kameror. Det är viktigt att de personer som införskaffar dessa drönare också har en skyldighet att informera sig om vilka regler som gäller för användningen. Regeringen måste analysera den frågan och återkomma till med förslag. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2016/17:182 Kameraövervakningslagen och möjligheterna att använda drönare: antar regeringens förslag till lag om ändring i kameraövervakningslagen (2013:460). 2016/17:3742 av (SD): beslutar att kameraövervakningslagen (2013:460) ändras i enlighet med vad som anges i motionen. 2016/17:3744 av m.fl. (M, C, KD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma till med förslag som stärker skyddet för den personliga integriteten när det gäller kameraövervakning från drönare, och detta tillkännager för regeringen. Härigenom föreskrivs att det i kameraövervakningslagen (2013:460) ska införas en ny paragraf, 5 a §, av följande lydelse. Lagen gäller inte vid kameraövervakning som sker från ett obemannat luftfartyg. erna att använda drönare Denna debatt kommer att handla om drönare, men den kommer ändå inte att handla om drönare utan om kameran som är fastsatt på just sådana drönare. Detta beror på en dom från för sedan, där man hade prövat två olika typer av kameror och deras rättsliga ställning. Dels hade man prövat en så kallad dash cam, som sitter fastmonterad på en bil, oftast innanför vindrutan i närheten av föraren, dels en kamera fastsatt på drönare. kom fram till att inget tillstånd behövs för dash cams, i enlighet med kameraövervakningslagen, men att tillstånd behövs när det gäller drönare. Detta har föranlett en diskussion. Det finns många berättigade ändamål och många goda nyttor, alltifrån luftburna näringar till brottsbekämpning. Det är helt sant att det finns en mängd olika nyttor med den nya tekniken. Vi har därför varit överens med regeringen om att se till att införa en undantagsregel i kameraövervakningslagen. Denna är ganska naturlig, inte minst därför att vi kommer att få en ny dataskyddsförordning som kommer att träda i kraft om mindre än . Tillståndsgivning kommer inte att vara möjlig i fortsättningen, och därför är det lika bra att riva av plåstret på en gång, inte minst för att se till att det för berättigade och goda ändamål finns en möjlighet att kunna använda sig av kameror fastsatta på drönare. Men, herr talman, myntet har alltid två sidor. Ny teknik ger nya möjligheter, men den skapar också nya risker. Det finns invändningar mot detta. Det finns invändningar mot en del av våra större bilföretag, som upplever ett ökat företagsspionage, inte minst när man sluttestar sina produkter på områden som är avstängda för allmänheten. Det finns varningsrop angående hur den här typen av drönare kan komma att användas vid exempelvis en terroristattack, eftersom många av dem är väldigt potenta och kan bära dödliga laster. Det finns definitivt invändningar när det gäller den personliga integriteten. Det finns en anledning till varningsflaggan. Drönare är billiga och lätta att få tag på. Många av dem får allt större räckvidd, och kameraupplösningen är väldigt hög. De är väldigt potenta. Det är fullt möjligt att med drönare komma i närheten av ett sovrumsfönster. Många av oss har säkert redan hunnit bli irriterade över att drönare flyger över badstränder. Detta är ingrepp i den personliga integriteten. Det är inte någonting som görs av statsmakten, utan det görs av var man för det egna nöjets skull. Det är fullt möjligt att flyga över kriminalvårdsanstalter, vilket har skett tidigare när det gäller smuggling av exempelvis narkotika. Det är också fullt möjligt att flyga över avstängda områden, till exempel en psykiatrisk klinik, och ta bilder av de personer som vistas där. Det är ett hot mot den personliga integriteten. I den här debatten har det förts fram att det borde vara möjligt att göra ett undantag för polisen. Vi delar den uppfattningen. Det finns all anledning till detta. Inte minst har vi i samtalen om terrorism kommit överens om att det måste bli lättare för polisen att kunna sätta upp kameror och att använda sig av kameraövervakning. I detta fall beror lagändringen - denna undantagsregel - på en förändring i dataskyddsförordningen. Polisen har att följa det som kallas dataskyddsdirektivet, och det måste tas i en annan ordning. erna att använda drönare kom en utredning om kameraövervakning som lämnar en viss besvikelse. Jag kan dock med glädje konstatera att det blir ett omtag. Det är bråttom, och det är viktigt att skyndsamt göra detta. Det vi saknar i propositionen är en närmare analys av problemen som kan komma att uppstå när det gäller den personliga integriteten. Under en undantagstid - bara - ska nu personuppgiftslagen gälla. Det kommer att bli mindre ingripande regler som gäller - den så kallade missbruksregeln. Det är väldigt oklart hur denna regel ska tillämpas under den tiden, men mer allvarligt är att det inte finns någon egentlig analys av hur man ska kunna reglera, ge information och se till att det hela hanteras på rätt sätt när det gäller den personliga integriteten, inte minst när dataskyddsförordningen träder i kraft. Detta ser vi som en stor brist. Det är därför ett flertal partier vill se att man går vidare och tittar på hur den personliga integriteten ska kunna få ett fullgott skydd när tillståndsgivningen upphör för kameror fastsatta på drönare. I propositionen nämns egentligen bara tre åtgärder, och de nämns utan att man går närmare in på hur man ska kunna reglera detta. Man säger att det ska finnas en tydlig märkning av vem drönaren tillhör, att information ska lämnas till enskilda i det närbelägna området och att positionsljus ska användas när det är mörkt. Här har det riktats kraftig kritik, eftersom dessa angivelser väcker fler frågor än vad de ger svar. Vad avses med märkning? Ska det vara en dekal på drönaren, eller ska det vara elektronisk märkning? För den enskilde är det omöjligt att kunna avgöra vem den tillhör. Vad avses med information till enskilda i det närbelägna området? Ska det annonseras eller sättas upp skyltar? Vad menar man? Och hur omfattande ska informationen vara? Vi delar som sagt regeringens uppfattning om att denna undantagsregel bör införas, men vi tycker att regeringen måste återkomma för att klargöra hur den personliga integriteten ska få ett fullgott skydd. Det som måste klargöras är vad som är ett berättigat ändamål. Det måste också klargöras var skiljelinjen går mellan ett kommersiellt ändamål och kameraövervakning för rent nöjes skull. Och hur ska sanktionssystemet se ut för dem som ägnar sig åt kameraövervakning för rent nöjes skull och som faktiskt kan se till att många människor hängs ut på ett sätt som det inte är tänkt att de ska hängas ut på? Att återkomma med dessa regler står inte i konflikt med berättigade ändamål för många av dem som har upplevt sig ha problem med detta. Men det är väldigt viktigt i dessa tider att vi fortfarande kommer ihåg att den personliga integriteten måste skyddas. handlar det inte bara om att skydda medborgarna från att storebror ser dem, utan lika ofta handlar det nu om att se till att skydda medborgarna från att ser dem. Jag yrkar bifall till reservationen. erna att använda drönare I betänkandet om ändringar i kameraövervakningslagen gällande drönare har en reservation. Vi har haft rätt många tillfällen här att debattera kameraövervakning och framför allt myndigheters användning av kameraövervakning. Vår inställning har varit att risker för kränkningar av den personliga integriteten inte ska få hämma användningen av olika former av kameraövervakning i brottspreventivt och brottsbekämpande syfte. Vår inställning skiljer sig såklart inte åt när det gäller användning av ny teknik när det finns risker för kränkningar av den personliga integriteten. Samhällets utgångspunkt kan inte vara att i varje avseende reglera vad medborgare, företag eller kanske föreningar får göra och sedan strikt kontrollera det legala och det oproblematiska. Samhället ska i stället fokusera på att tydligt markera när någon använder ny teknik för att begå brott på ett nytt sätt. Det är där någonstans som vi har landat i vår reservation. har anfört att man tycker att det är olyckligt att myndigheter inte omfattas av undantaget om tillståndsplikt vid användning av kameraövervakning med så kallade drönare. delar denna uppfattning. Vi tror att enklare tillgång till användning av drönare för exempelvis polisen inte bara innebär effektivare arbetsförhållanden utan också leder till att polisen oftare väljer att använda sig av tekniken. Därför vill jag med lite kortare talartid än den annonserade avsluta med att yrka bifall till reservation om att även myndigheter ska omfattas av undantaget i kameraövervakningslagen. Inledningsvis vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på de två reservationerna i ärendet. går det lite fort i politiken, ibland går det långsamt och ibland går den inte riktigt i takt. I det här fallet är det regeringen presenterade en utredning som egentligen tangerar allt det som vi pratar om när det gäller drönare men också mycket annat. Utredningen om kameraövervakning, som presenterade , tar ett helhetsgrepp på tre stora överväganden, nämligen av behovet av övervakning, behovet av att använda en viss teknik för ett visst syfte och behovet av personlig integritet för medborgarna. Det är avvägningar som är delikata och alltid kommer att vara det, i synnerhet när teknikutvecklingen går fortare än utvecklingen av lagstiftningen och samhället i övrigt. Det gäller drönartekniken i synnerhet. För bara hade jag inte kunnat tro att vi skulle stå här och prata om en teknik som gör det möjligt för privatpersoner i hundratusental att köra omkring med små kameror uppsatta på minihelikoptrar som kör runt i både vardagsrummen och ute i terrängen. Det är en helt ny företeelse historiskt sett. För att klara den snabba utvecklingen får politiken ibland gå på tvärs för att komma framåt. Högsta förvaltningsdomstolens beslut innebar en ganska rejäl, våt filt över en hel tillväxtbransch. Det är tusentals personer som hanterar drönare . De omsätter miljardbelopp och ger många arbetstillfällen. Framför allt är det en ganska gedigen teknikutveckling vi pratar om där ligger i absolut framkant. erna att använda drönare Om vi inte hade skyndat på och förändrat förslaget och haft det framme hade det i princip kunnat dröja innan den kommersiella drönarverksamheten i landet hade fått tydliga regelverk som möjliggör fortsatt utveckling. tar upp integritetsfrågorna och har en ganska adekvat argumentation, för vi måste naturligtvis se till att människor inte kan identifieras om det inte sker på rätt sätt. Vad vi anser är dock att Datainspektionen via sitt ordinarie tillsynsuppdrag klarar att ta fram föreskrifter, instruktioner och utbildningar för länsstyrelser och andra som är berörda av frågan om kameraövervakning, som man egentligen alltid har gjort. Ett av syftena med detta är att branschen ska kunna fortsätta att utvecklas, för den positiva sidan av drönaranvändning för ingenjörer, byggföretag, räddningstjänst, polis, lantmätare, jord- och skogsbrukare är enorm. Och det finns en enorm potential för effektivitetsökning i dessa näringar. Detta måste såklart vägas mot riskerna. Det har här tagits upp risker med illegitim användning för terrorattentat, spionage från främmande makt etcetera. Sista ordet är inte sagt i den här frågan, utan den kommer att fortsätta att utredas i ett antal olika utredningar framöver, även när vi ska utforma våra nationella regelverk efter att EU-direktiven har kommit till stånd, i bästa fall . Man kan vara väldigt filosofisk när det gäller drönare. Men det ska vi inte vara , utan vi ska försöka se detta som en så enkel och praktisk lösning som möjligt. Personuppgiftslagen håller temporärt, även om den är gammal, för att skydda den personliga integriteten. Det är regeringens bestämda uppfattning i frågan. Vi är som sagt överens om att genomföra denna undantagsregel, för det finns många bra verksamheter som har ett behov av den, och det finns ingen anledning att bromsa ned en växande bransch som kan innebära många nya jobb. Men jag är glad att i alla fall kort konstaterar att det finns problem med den. Jag blir lite bekymrad när jag ser utskottets ställningstagande, därför att personlig integritet nämns i princip inte alls där. Man går förbi ämnet. Jag måste fråga : Hur ser du efter det att personuppgiftslagen upphör ? Finns det ett behov av en reglering? Ser behovet av att den som skaffar sig en kamera får en vägledning för hur den får användas och inte? Och kan se ett behov av en vägledning för hur den som upplever sig ha blivit kränkt ska kunna gå vidare? Den här kunskapen finns inte hos allmänheten.