bet · H501FiU19 · 2017-12-07 00:00:00 — Dessa krediter är till skillnad från vanliga krediter uppbyggda så att konsumenten inte betalar amorteringar eller räntor löpande . Det är enligt utskottet bra att det framgår av propositionen att denna typ av krediter inte ska omöjliggöras genom det nu aktuella förslaget utan att förutsätts beakta sådana krediter när inspektionen utfärdar föreskrifter. bör, som regeringen också framhåller, eventuella undantag inte motverka syftet med amorteringskravet, utan undantag bör motiveras av sakliga skäl. De verktyg för makrotillsyn som kan införas enligt förslaget har en stor potentiell påverkan såväl på den enskildes ekonomi som på svensk ekonomi och offentliga finanser. Utskottet anser därför att det är en god ordning som föreslås att regeringens medgivande (i likhet med vad som gäller för det befintliga amorteringskravet) ska inhämtas innan kan införa ytterligare verktyg för makrotillsyn. Det är också viktigt att förslag enligt propositionen ska åtföljas av en konsekvensutredning där de närmare effekterna av föreskrifterna beskrivs, t.ex. hur föreskrifterna påverkar människors möjlighet att komma in på bostadsmarknaden. Utskottet välkomnar slutligen att regeringen avser att följa upp och utvärdera hur väl de verktyg för makrotillsyn som aktualiseras enligt förslaget fyller sitt syfte. Mot den bakgrunden tillstyrks regeringens lagförslag. Amorteringskravets tillämpning och mandat Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om tillämpningen av amorteringskravet, om mandat och om konsekvensanalyser. Jämför reservationen (SD). I kommittémotion 2017/18:3935 av m.fl. (SD) vill motionärerna att riktar ett antal tillkännagivanden till regeringen med anledning av propositionen. Motionärerna anser att lagförslaget omöjliggör utlåning i form av s.k. seniorlån, dvs. sådana krediter som innebär att konsumenten inte betalar amorteringar eller räntor löpande . Därför vill motionärerna att denna typ av krediter undantas från amorteringsregelverket (yrkande 1). Vidare menar motionärerna att regeringen bör förtydliga och precisera mandat inom ramen för arbetet med finansiell stabilitet (yrkande 2). Det är av avgörande betydelse för arbetet med finansiell stabilitet att de myndigheter som hanterar frågan har ett tydligt mandat, och genom det aktuella lagförslaget kommer oklarheten i ansvarsfördelningen för finansiell stabilitet att öka ytterligare, enligt motionärerna. I motionen efterfrågas också ett förtydligande av vad som avses med finansiella obalanser och hur dessa bör hanteras (yrkande 3). Målet för agerande för att värna den finansiella stabiliteten bör beskrivas väsentligt mer precist och förses med en uppsättning av regleringsverktyg som myndigheten kan använda under givna förutsättningar. Slutligen vill motionärerna att ska genomföra en konsekvensanalys av förslag som väsentligt påverkar bostadsmarknaden, t.ex. amorteringskravet och bolånetaket (yrkande 4). En sådan konsekvensanalys, där förslagets effektivitet och konsekvenser för hushållens ekonomi och för arbetet med finansiell stabilitet i övrigt framgår, bör presenteras för innan verktyget får användas. Motionärerna hävdar att lagförslaget omöjliggör s.k. seniorlån och vill därför undanta denna typ av krediter från amorteringsregelverket. Till skillnad från motionärerna anser inte utskottet att lagförslaget omöjliggör denna typ av lån. Som utskottet påpekade i föregående avsnitt skriver regeringen i propositionen att denna typ av krediter inte ska omöjliggöras genom det nu aktuella förslaget, eftersom förutsätts beakta sådana krediter när den utfärdar föreskrifter om amorteringskravet. I motionen efterfrågas vidare ett förtydligande av mandat och även av vad som avses med finansiella obalanser och hur dessa bör hanteras. uppdrag omfattar enligt gällande bestämmelser ansvar för ”att vidta åtgärder för att motverka finansiella obalanser i syfte att stabilisera kreditmarknaden, men med beaktande av åtgärdernas effekt på den ekonomiska utvecklingen.”[6] Uttrycket finansiella obalanser ska enligt propositionen tolkas utifrån såväl ett makroekonomiskt som ett finansiellt stabilitetsperspektiv, vars närmare innebörd kan variera . Vidare säger regeringen att finansiella obalanser kan utgöras av en utveckling eller ett tillstånd på (hela eller delar av) kreditmarknaden och som utgångspunkt uppstår vid kreditgivning till hushåll och företag. Regeringen exemplifierar också i propositionen hur finansiella obalanser kan uppstå. Dessutom tydliggörs genom lagförslaget mandat genom att inspektionen bemyndigas att utfärda föreskrifter om kravet på att institut inte ska bidra till finansiella obalanser. Regeringen klargör också att de verktyg för makrotillsyn som kan införas enligt förslaget – i form av föreskrifter – kan vara olika slag av begränsningar av kreditgivning till hushåll och företag. Därmed anser inte utskottet att det finns fog för ytterligare förtydliganden i de avseenden som motionärerna efterfrågar. Slutligen vill motionärerna att ska genomföra en konsekvensanalys av förslag som väsentligt påverkar bostadsmarknaden. Analysen bör dessutom enligt motionärerna presenteras för innan verktyget får användas. Som utskottet nämnde i föregående avsnitt ska förslag till föreskrifter åtföljas av en konsekvensutredning där de närmare effekterna av föreskrifterna beskrivs, t.ex. hur föreskrifterna påverkar människors möjlighet att komma in på bostadsmarknaden. Dessutom ska regeringen enligt förslaget följa upp och utvärdera hur väl de verktyg som aktualiseras uppfyller sitt syfte. Utskottet anser att detta är en fullt tillfredsställande ordning. I sammanhanget kan även nämnas att utskottet inlett en ordning med regelbundna offentliga utfrågningar om den finansiella stabiliteten med regeringen och de myndigheter som ingår i Finansiella stabilitetsrådet. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet samtliga här aktuella motionsyrkanden. Amorteringskravets tillämpning och mandat, punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3935 av m.fl. (SD) yrkandena 1–4. Äldre personer som under de yrkesverksamma åren prioriterat att amortera bostadslånen bör ha möjlighet att under den senare delen av livet använda bostaden som säkerhet för lån. Vi bedömer att lagförslaget omöjliggör utlåning i form av s.k. seniorlån, dvs. sådana krediter som innebär att konsumenten inte betalar amorteringar eller räntor löpande . Därför anser vi att denna typ av krediter bör undantas från amorteringsregelverket. Det är av avgörande betydelse för arbetet med finansiell stabilitet att de myndigheter som hanterar frågan har ett tydligt mandat. I propositionen diskuteras om mandat är tillräckligt för att vidta de åtgärder som dess uppdrag förutsätter. Vi anser att inspektionens mandat genom det aktuella förslaget blir alltför oprecist och kommer att leda till ytterligare oklarheter när det gäller ansvaret för finansiell stabilitet. Därför bör regeringen förtydliga och precisera mandat inom ramen för arbetet med finansiell stabilitet. Regeringen bör också förtydliga vad som avses med finansiella obalanser och hur dessa bör hanteras. Då det saknas definitioner av vad som avses med att ”bidra till finansiella obalanser” kommer det sannolikt att leda till en mängd onödiga rättsfall för att klargöra förutsättningarna för många av de företag som blir föremål för åtgärder. Slutligen anser vi att ska genomföra en konsekvensanalys av förslag som väsentligt påverkar bostadsmarknaden, t.ex. amorteringskravet och bolånetaket. En sådan konsekvensanalys, där förslagets effektivitet och konsekvenser för hushållens ekonomi och för arbetet med finansiell stabilitet i övrigt framgår, bör presenteras för innan verktyget får användas. Mot den bakgrunden tillstyrker vi motionen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2017/18:22 Ytterligare verktyg för makrotillsyn: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2016:1024) om verksamhet med bostadskrediter. 2017/18:3935 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kapitalfrigöringskrediter ska undantas från amorteringsregelverket och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör förtydliga och precisera mandat inom ramen för arbetet med finansiell stabilitet och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förtydliga vad som avses med finansiella obalanser och hur dessa bör hanteras, och detta tillkännager för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska genomföra en konsekvensanalys av förslag som väsentligt påverkar bostadsmarknaden, t.ex. amorteringskravet och bolånetaket, och tillkännager detta för regeringen. [1] Se förordningen (2009:93) med instruktion för . [2] Se . [3] Se 1 kap. 6 § tillsynslagen, 4 kap. 7 § buffertlagen och 5 § lagen (2014:967) om införande av lagen (2014:966) om kapitalbuffertar. [4] allmänna råd (FFFS 2016:33) om begränsning av krediter mot säkerhet i form av pant i bostad. [5] Ett motsvarande krav på regeringens medgivande finns för amorteringskravet (förordning 2016:347 om ändring i förordning [2004:329] om bank- och finansieringsrörelse). [6] Se 1 § 3 förordningen (2009:93) med instruktion för . [7] En första sådan utfrågning höll utskottet . Stenografiska anteckningar från denna utfrågning finns publicerade i rapportserien Rapporter från (2016/17:RFR22). Nästa offentliga utfrågning om finansiell stabilitet planerar utskottet att hålla . Jag vill börja med att yrka bifall till vår reservation i detta betänkande. Ytterligare verktyg för makrotillsyn Betänkandet, Ytterligare åtgärder för makrotillsyn, som vi nu ska avhandla handlar om förutsättningarna för delar av arbete med finansiell stabilitet. Det är ett viktigt område som har stor betydelse för svensk ekonomi som helhet, där det samlade ansvaret delas med och Riksgälden. Låt mig först konstatera att förutsättningarna för arbetet med finansiell stabilitet i lämnar en hel del övrigt att önska. Ett återkommande problem är frågan om hur ansvarsfördelningen mellan de tre myndigheterna ser ut och vilka befogenheter respektive myndighet har i sin del av uppdraget. Det är av avgörande betydelse för arbetet med finansiell stabilitet att de myndigheter som hanterar frågan har ett tydligt mandat och att samverkan mellan myndigheterna fungerar väl. Bristerna i hur vi hanterar arbetet med finansiell stabilitet i är väl dokumenterade. Det handlar om brister i ansvarsfördelning och befogenheter och inte minst om hur de operativa myndigheternas arbete kan synkroniseras bättre. Det aktuella betänkandet hanterar en liten bit av en liten del av detta problemkomplex. Betänkandets förslag ger i uppdrag att utarbeta föreskrifter för några delar av kreditmarknaden när det gäller kreditgivare som arbetar inom ramen för bolånelagen. Det har i flera sammanhang konstaterats att det finns stora brister i mandat. Frågan ställdes på sin spets 2015, när en föreskrift om amorteringskrav olagligförklarades och åtgärden fördröjdes i väntan på ny lagstiftning med sämre resultat som följd. Det är helt avgörande att med väl avvägda åtgärder skapa ett tillräckligt brett och djupt mandat, med tillhörande åtgärdsverktyg för respektive område, för att myndigheten ska kunna fullfölja sitt uppdrag och därigenom bidra till god stabilitet på den svenska finansmarknaden. Propositionen har tre huvudförslag - för det första att ställa krav på kreditinstitut som verkar inom ramen för bolånelagen att "inte bidra till finansiella obalanser på kreditmarknaden", för det andra att amorteringskravet ska tillämpas även av kreditgivare som verkar inom ramen för bolånelagen och för det tredje att regleringar inom andra EES-länder ska kunna gälla också för svenska företag. Det är bra att regeringen försöker ta tag i dessa viktiga frågor. Bolånemarknaden kan anses utgöra en krutdurk med stora potentiella risker för den svenska ekonomin. Det behövs därför bättre reglering av hur ska hantera frågor inom denna sektor liksom inom övriga delar av finanssektorn som kan leda till finansiella obalanser och kriser. Det är bra att får i uppdrag att bygga upp en uppsättning föreskrifter som kan aktiveras vid behov då finansiella obalanser riskerar att uppstå. Vi tycker att man bör arbeta mer med det förebyggande arbetet och på detta sätt skapa handlingsberedskap. Det bidrar till att öka myndighetens förmåga att hantera problem på rätt sätt och ökar tempot i åtgärderna när de behöver sättas in, vilket i sin tur bidrar till att öka förtroendet för myndighetens åtgärder. Det är en mycket viktig bit. Vi har förespråkat en sådan utveckling i vårt förslag till ett nytt sätt att organisera arbetet med finansiell stabilitet, som vi motionerat om . Vi hade därmed förväntat oss en betydligt bättre proposition som avspeglar en insikt hos regeringen om att det myndigheterna behöver är tydligare regler och ett väl avvägt mandat. Vi skulle ha behövt ett påtagligt mer genomarbetat förslag till verktygslåda för hela arbete med makrotillsynen. Vi skulle ha behövt förslag om tydligare gränsdragningar och bättre samverkan mellan de tre myndigheterna. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ytterligare verktyg för makrotillsyn Bolånemarknaden är viktig, absolut. Det är nog alla överens om. Men det räcker inte att hantera en liten del av denna marknad för att skapa stabilitet. får vi hålla till godo med vad som bjuds, men vi har två huvudsakliga invändningar mot utformningen av de förslag som regeringen lägger fram i propositionen med målet att "förtydliga ansvar, befogenheter och verktyg inom makrotillsynen". För det första anser vi att det finns risk att regeringens förslag inte leder till det mål man satt upp. Vi anser att det är bra med föreskrifter som kan aktiveras i olika förutbestämda situationer och scenarier, men för att ge önskad effekt krävs det att katalogen av föreskrifter är tillräckligt omfattande. De nu framlagda förslagen går bara en liten bit på vägen. Det krävs en bred satsning på väl avvägda föreskrifter för olika scenarier inom alla de områden som makrotillsynen ska utövas på. Den snuttifiering förslagen i betänkandet innebär riskerar att leda till ny osäkerhet om förmåga att hantera risker i det finansiella systemet som helhet. För det andra anser vi att regeringen behöver förtydliga vad som avses i just detta sammanhang med att motverka åtgärder och företag som "bidrar till finansiella obalanser på finansmarknaden", kopplat till de föreslagna åtgärderna. Det blir oklart vad som avses med en så bred ansats när avgränsningen för föreskrifterna sätts till att enbart handla om restriktioner som kan kopplas till nya bolån eller de verksamheter som sysslar med detta. Avgränsningen av åtgärdsområdet gör att flera av de finansiella obalanser som regeringen pekar på risker för inte kommer att kunna hanteras med hjälp av de snäva föreskrifter som ges i uppdrag att utarbeta. Häri ligger en fara för osäkerhet om hur regeringens avsikter för mandat egentligen ser ut eller vilka framtida eventuella obalanser som kan komma att hanteras med de aktuella åtgärderna. Därför krävs det ett förtydligande. En enskilt viktig fråga i betänkandet är hanteringen av amorteringskravet. En speciell typ av kredit, kapitalfrigöringskredit, riktar sig till personer med låg inkomst och en lågt belånad bostad som man vill bo kvar i. Idén är att man belånar en del av värdet på sin bostad men skjuter på såväl ränta som amortering till dess att man till slut avyttrar bostaden i livets slutskede. Själva poängen med dessa krediter är att man ska kunna använda värdet av sin bostad för att till exempel konsumera och leva ett bättre liv trots att man inte har tillräckliga inkomster. En gemensam nämnare för lån av detta slag är att låntagarna inte beviljas vanliga banklån på grund av för låga inkomster. Om man skulle vara tvungen att amortera på sådana krediter med dessa förutsättningar skulle de inte finnas över huvud taget. Vi anser därför att sådana krediter inte ska omfattas av amorteringskravet. Avslutningsvis vill jag uppmana regeringen att bygga vidare på denna propositions intentioner och återkomma till med fler och mer genomtänkta förslag så att vi till slut får till ett väl avvägt regelverk för arbetet med makrotillsyn och hela fältet av åtgärder för finansiell stabilitet. Vi anser också att regeringen i detta sammanhang bör göra en ordentlig utvärdering av till exempel amorteringskravet och bolånetaket, som vägledning för kommande förslag. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ytterligare verktyg för makrotillsyn Det börjar bli ganska bråttom att få till ett heltäckande sådant regelverk. Dagens beslut kan i jämförelse med behovet av åtgärder liknas vid en portion aptitretande vitlöksbröd som start på en väl avvägd femrättersmeny, så det finns en hel del kvar att göra. I detta anförande instämde (SD). Vi debatterar nu alltså betänkandet som behandlar förslag om att ge ytterligare verktyg för makrotillsyn. Jag vill inledningsvis framhålla att jag tycker att det är otroligt betryggande att vi i utskottet har en mycket bred enighet om förslagen, och jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på motionen. Jag noterar också att ansvarigt statsråd ämnar delta i debatten, vilket jag tycker är väldigt bra. har flera åtgärder vidtagits för att minska de makrofinansiella och finansiella stabilitetsriskerna med hushållens alltmer ökande skuldsättning och för att stärka konsumentskyddet i sammanhanget. införde 2010 ett allmänt råd om att ett lån med bostaden som pant inte bör överstiga av bostadens marknadsvärde, det så kallade bolånetaket. införde också 2013 ett riskviktsgolv för bolån, vilket innebär att bankerna måste hålla ett schablonmässigt beräknat lägsta kapitalbelopp för ett visst värde av utestående bolån. Kravet skärptes från 2014. för kreditinstitut och värdepappersbolag infördes . Regeringen har dessutom i de budgetar som lagts fram presenterat miljardinvesteringar inom bostadssektorn för att stimulera ett ökat bostadsbyggande, och vi ser nu att nyproduktionen tar fart ordentligt. rådde viss oklarhet över vilket lagstöd hade för att vidta åtgärder avseende amorteringskrav. Då slöts en överenskommelse mellan regeringen, de borgerliga partierna och som gjorde att vi fick till en ny lagstiftning som tydliggör detta. Den trädde i kraft . Regeringen har också sagt ja till begäran att införa en viss skärpning av amorteringskravet från . Det är glädjande att samma partier som stod bakom den överenskommelsen nu också är överens om att ge det bredare mandatet att vidta åtgärder som går utöver amorteringskravet. Förslagen i betänkandet innebär att det införs ett nytt krav på kreditinstitut och sådana kreditgivare som bedriver verksamhet enligt bolånelagen. De ska bedriva sin verksamhet så att de inte bidrar till finansiella obalanser på kreditmarknaden. Detta tar sikte på framför allt olika slag av begränsningar av hur stora lån och ränteutgifter kredittagaren kan anses klara i relation till sina ekonomiska förutsättningar. Det kan gälla individuella lån eller kreditgivarens samlade utlåning . Det ska enbart gälla nya krediter. Vidare innebär förslaget att amorteringskravet, som bara gäller kreditinstituten, ska tillämpas också av dem som bedriver verksamhet enligt bolånelagen. Det är rimligt att reglera så att dessa kreditgivare inte kan bidra till osund konkurrens genom att erbjuda lånevillkor som utifrån ett makroperspektiv kan orsaka finansiell instabilitet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ytterligare verktyg för makrotillsyn Slutligen föreslås att det införs en möjlighet att i erkänna krav som ställs upp i ett annat land inom ESS och som motsvarar amorteringskravet eller kravet på att inte bidra till finansiella obalanser. Förslaget gäller den verksamhet ett svenskt kreditinstitut driver i det aktuella landet. - detta är viktigt - ska även fortsättningsvis inhämta regeringens medgivande innan ytterligare verktyg för makrotillsyn införs. Bakgrunden till att vi successivt stärkt makrotillsynen såväl internationellt som i är självfallet finanskrisen och 2009. för banktillsyn, , utarbetar internationella standarder för banktillsyn, och det senaste reformpaketet - III - som genomfördes inom EU i det så kallade kapitaltäckningsregelverket 2014 innehåller bland annat ökade krav på institutens likviditet, kapital och verktyg för makrotillsyn. I är det som har ansvaret för makrotillsynen, och dess mandat utvidgades till att även omfatta ansvar att vidta åtgärder för att motverka finansiella obalanser i syfte att stabilisera kreditmarknaden - men med beaktande av åtgärdernas effekt på den ekonomiska utvecklingen. Därefter uppstod frågan om mandat är tillräckligt för att ta hand om detta utvidgade ansvar, vilket resulterade i den nya lagstiftningen om rätt att meddela föreskrifter om amorteringskrav. Den trädde ikraft . Trots detta har det såväl från denna kammare som från , och framförts synpunkter på behovet av att ytterligare förtydliga ansvaret, befogenheterna, verktygen, och processen kring makrotillsyn. Mot denna bakgrund är det som jag sa inledningsvis glädjande att vi har en bred överenskommelse om de förslag vi behandlar här . Det är viktigt för stabiliteten att vi är överens om ramarna för makrotillsynen. Det är också bra att regeringen är tydlig med att det är rimligt att göra undantag vid kreditgivning när det gäller till exempel äldre personer som har sin säkerhet i en bostad de redan äger och inte betalar amortering eller räntor löpande , så kallade seniorlån. Regeringen anser att det finns skäl att utvärdera och följa upp att de verktyg som enligt förslaget kan bli aktuella uppfyller sitt syfte men att det bör ske när verktygen tillämpats , så att det går att bedöma på ett realistiskt sätt. Utskottet delar den bedömning regeringen har gjort. Vissa remissinstanser anser att kravet bör preciseras bättre, medan regeringen anser att lagförslaget överensstämmer med det som gäller övriga bestämmelser i lagen om bank- och finansieringsrörelse och bolånelagen. Förslaget innebär att kan meddela föreskrifter vars konsekvenser ska utredas så att effekterna beskrivs. ska därutöver inhämta regeringens medgivande innan ytterligare verktyg införs, vilket naturligtvis stärker det möjligheten till demokratiskt ansvarsutkrävande. Med detta sagt vill jag avslutningsvis uppmana alla intresserade att följa den årliga hearingen om den finansiella stabiliteten och ansvarsfördelningen för makrotillsyn som utskottet genomför nästa gång . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ytterligare verktyg för makrotillsyn I detta anförande instämde (S). Även och Alliansen yrkar bifall till utskottets förslag, kanske med en något mer nyanserad bild än vad vi hörde från talarstolen. Det är också viktigt att inskärpa det som förvisso betonades i slutet av det förra anförandet men som var otydligt i början: Man kan delegera uppgifter, men man kan aldrig delegera ansvar. Ansvaret för den finansiella stabiliteten och konsekvenserna av förslagen ligger hos ansvarigt statsråd och därmed hos hela regeringen. är ett verktyg för att nå de politiska målen. Den är inte självständig i den bemärkelse som till exempel är. vänder Lehmanaktien ned . Standard and Poors 500-index droppar . Dagen efter, , höjer reporäntan . Detta sker under en höst då både ECB och Fed sänker räntorna. Vi har alltså en utveckling i den svenska räntepolitiken som går på tvärs med den övriga världen. begär nödlån på - en summa som är så pass stor att den är svår att förhålla sig till - bland annat från IMF. , det vill säga strax därefter, inleder en lång rad räntehöjningar för svensk ekonomi. Därefter är inflationsförväntningarna i ekonomin knäckta.