bet · H401MJU8 · 2017-03-07 00:00:00 — Miljö- och jordbruksutskottets betänkande Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden om invasiva främmande arter från den allmänna motionstiden /16 och om biologisk mångfald från den allmänna motionstiden /17. Motionsyrkandena handlar bl.a. om EU:s naturvårdsdirektiv, skarv- och sälbestånden, rovdjurspolitiken, invasiva främmande arter, handel med elfenben och genetiskt modifierade organismer (GMO). Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat i ett särskilt avsnitt. I betänkandet finns 16 reservationer (M, SD, C, V, KD). Cirka 70 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /16 och 2016/17. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Motioner som bereds förenklat 1.Naturvårdsdirektiven, punkt 1 (SD) 2.Naturvårdsdirektiven, punkt 1 (C) 3.Naturvårdsdirektiven, punkt 1 (KD) 4.Skarv och säl, punkt 2 (M, KD) 5.Skarv och säl, punkt 2 (SD) 6.Rovdjurspolitik, punkt 3 (SD) 7.Rovdjurspolitik, punkt 3 (C) 8.Rovdjurspolitik, punkt 3 (KD) 9.Rovdjursangrepp, punkt 4 (SD, C) 10.Ekonomiska villkor vid skyddsjakt, punkt 5 (M) 11.Ekonomiska villkor vid skyddsjakt, punkt 5 (SD, C) 12.Artskydd m.m., punkt 6 (M, SD) 13.Artskydd m.m., punkt 6 (C) 14.Artskydd m.m., punkt 6 (V) 15.Bekämpning av invasiva arter, punkt 7 (M) 16.Genetiskt modifierade organismer, punkt 8 (M) 1.Motioner som bereds förenklat, punkt 9 (M) 2.Motioner som bereds förenklat, punkt 9 (SD) 3.Motioner som bereds förenklat, punkt 9 (C) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /16 Motioner från allmänna motionstiden /17 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet under förslagspunkt 9 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2016/17:845 av (SD), 2016/17:1956 av och (båda C) yrkande 8, 2016/17:2443 av m.fl. (SD) yrkande 12, 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2016/17:2605 av och (båda C) och 2016/17:3283 av m.fl. (KD) yrkande 1. Reservation 1 (SD) Reservation 2 (C) Reservation 3 (KD) 2016/17:74 av och (båda M), 2016/17:801 av (M), 2016/17:844 av (SD), 2016/17:1021 av (M), 2016/17:1143 av och (båda S), 2016/17:1893 av och (båda S), 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkandena 12 och 13, 2016/17:2448 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 4, 2016/17:2552 av m.fl. (KD) yrkande 11, 2016/17:3023 av och (båda C), 2016/17:3076 av (C) och 2016/17:3171 av m.fl. (M) yrkande 10. Reservation 4 (M, KD) Reservation 5 (SD) 2016/17:815 av (M), 2016/17:1276 av (M), 2016/17:1917 av och (båda M), 2016/17:1956 av och (båda C) yrkandena 6 och 7 i denna del, 2016/17:1978 av (C), 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkande 6, 2016/17:2959 av och (båda C) yrkande 2, 2016/17:3122 av (C) yrkandena 1–3 och 2016/17:3283 av m.fl. (KD) yrkande 2. Reservation 6 (SD) Reservation 7 (C) Reservation 8 (KD) 2016/17:1956 av och (båda C) yrkande 4 och 2016/17:2959 av och (båda C) yrkande 3. Reservation 9 (SD, C) Ekonomiska villkor vid skyddsjakt 2016/17:1956 av och (båda C) yrkande 3, 2016/17:2606 av och (båda C) och 2016/17:3171 av m.fl. (M) yrkande 4. Reservation 10 (M) Reservation 11 (SD, C) 2015/16:346 av i (S) yrkande 2, 2015/16:571 av (S), 2015/16:2122 av (MP) yrkandena 1–3, 2015/16:3018 av m.fl. (C) yrkande 15, 2015/16:3221 av (C), 2016/17:1956 av och (båda C) yrkandena 1 och 2, 2016/17:2537 av (MP), 2016/17:2663 av (MP) yrkande 2 och 2016/17:3169 av m.fl. (M) yrkande 1. Reservation 12 (M, SD) Reservation 13 (C) Reservation 14 (V) Bekämpning av invasiva arter 2016/17:3173 av m.fl. (M) yrkande 8. Reservation 15 (M) 2016/17:1353 av (SD) yrkande 4, 2016/17:1585 av (M) yrkande 1, 2016/17:1588 av (M) yrkande 2, 2016/17:2634 av (MP) yrkande 7 och 2016/17:3173 av m.fl. (M) yrkandena 32 och 33. Reservation 16 (M) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (S), (S), (SD), (M), (MP), (M), (S), (SD), (L), (V), (KD), (S), (S) och (M). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet ca 70 motionsyrkanden om invasiva främmande arter från den allmänna motionstiden /16 och om biologisk mångfald från den allmänna motionstiden /17. Motionerna tar upp frågor som rör EU:s naturvårdsdirektiv, skarv- och sälbestånden, rovdjurspolitiken, invasiva främmande arter, handel med elfenben och genetiskt modifierade organismer (GMO). Motionsförslagen redovisas i bilaga 1. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden, i huvudsak med hänvisning till pågående arbete och gällande regelverk. Ett antal motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa yrkanden behandlas därför förenklat i ett särskilt avsnitt. I betänkandet finns 16 reservationer (M, SD, C, V, KD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om EU:s naturvårdsdirektiv och antalet tillåtna patroner vid björnjakt. Jämför reservationerna 1 (SD), 2 (C) och 3 (KD). I kommittémotion 2016/17:1956 av och (båda C) yrkande 8 anförs att regeringen i EU bör verka för att jaktfrågor ska beslutas nationellt eller regionalt. Vidare anförs att vill se en översyn eller uppdatering av naturvårdsdirektiven så att de bättre avspeglar dagens situation. Enligt motionen kan ett antal arter som omfattas inte längre anses som hotade, medan andra arter som är hotade bör inkluderas. Även i kommittémotion 2016/17:3283 av m.fl. (KD) yrkande 1 påtalas att art- och habitatdirektivet behöver uppdateras, varför ska verka för en ändring av direktivet. I motionen anges bl.a. att en smidigare rutin bör införas för att kunna omklassa hotstatusen för olika arter i takt med att populationerna växer eller krymper. Enligt kommittémotion 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkande 1 bör regeringen tydligt verka för att återtar beslutsmakten för de frågor som ryms inom naturvårdsdirektiven. Det nationella parlamentet ska alltid ha sista ordet i frågor som berör viltförvaltningen. På liknande sätt anförs i motion 2016/17:845 av (SD) att alla beslut om jakt och viltförvaltning ska tas av riksdag. I kommittémotion 2016/17:2443 av m.fl. (SD) yrkande 12 framhålls att fler patroner bör tillåtas vid björnjakt med halvautomatiska vapen. Enligt motionärerna ska en jägare inte riskera att fällas för jaktbrott för att lagen inte främjar jägarens säkerhet. Även i motion 2016/17:2605 av och (båda C) anförs att det är angeläget att staten tillåter fem skott i jaktvapnets magasin även vid björnjakt, för att bidra till en enklare regeltillämpning och säkrare jakt. behandling och kompletterande uppgifter Syftet med rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, det s.k. art- och habitatdirektivet, är att bidra till att säkerställa den biologiska mångfalden genom att bevara livsmiljöer, vilda djur och växter inom EU. Åtgärder som vidtas ska syfta till att bibehålla eller återställa en gynnsam bevarandestatus hos de arter av vilda djur och växter som omfattas av direktivet. Dock ska hänsyn även tas till ekonomiska, sociala och kulturella behov samt till regionala och lokala särdrag. Vissa djurarter är enligt direktivet strikt skyddade. Det innebär bl.a. att de som huvudregel inte avsiktligt får fångas eller dödas i naturen. För andra djur- och växtarter kan det vara nödvändigt för medlemsstaterna att anta skötsel- och förvaltningsplaner för att säkerställa bibehållandet av en gynnsam bevarandestatus. och rådets direktiv /147/EG av om bevarande av vilda fåglar, det s.k. fågeldirektivet, innehåller regler till skydd för samtliga fågelarter som förekommer naturligt inom EU, liksom deras ägg, reden och boplatser. Direktivet omfattar skydd, skötsel, förvaltning och kontroll av dessa arter och fastställer regler för exploatering av dem. initierade en utvärdering, kallad fitness check, av EU:s naturvårdsdirektiv, med vilket avses art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet. Utvärderingen inbegrep frågeställningar om huruvida direktivens mål har uppnåtts, om direktiven är kostnadseffektiva, om de överensstämmer med annan EU-lagstiftning och om de fortfarande behövs. Utvärderingen omfattade även frågan om huruvida målen för direktiven på ett tydligt sätt bättre uppnås på EU-nivå än på nationell nivå. Miljö- och jordbruksutskottet framhöll i betänkande 2014/15:MJU12 Naturvård och biologisk mångfald att det naturvårdsarbete som bedrivs inom EU genom naturvårdsdirektiven är angeläget för att bevara livsmiljöer och vilda djur och växter inom EU samt för att säkerställa att EU lever upp till internationella åtaganden på området. Vidare betonades att direktiven även är en viktig ram för de åtgärder som genomförs för hotade arters bevarande i . Utskottet anförde dock att viltförvaltningen behöver decentraliseras ytterligare, från europeisk nivå till nationell nivå och från nationell nivå till regional nivå, samt att regelverket för skydd av värdefulla miljöer och arter i EU bör anpassas efter de olika nationella förutsättningarna. Utskottet uppmanade därför regeringen att inom EU verka för att förändra art- och habitatdirektivet så att klassificeringen av hotade djur och växter i högre grad kan avgöras i . motsatte sig däremot i en resolution om halvtidsöversyn av strategin för biologisk mångfald i EU en eventuell översyn av naturvårdsdirektiven. Enligt skulle en översyn äventyra genomförandet av strategin för biologisk mångfald och medföra en utdragen period med oklart rättsläge, med risk för att såväl det lagstadgade skyddet som finansieringen skulle försvagas, vilket skulle vara dåligt för naturen, människor och för företag. Parlamentet framhöll att man vid den pågående kontrollen av naturvårdsdirektiven bör fokusera på att förbättra genomförandet. EU:s kommissionär för miljö-, havs- och fiskerifrågor Karmenu Vella konstaterade slutligen i ett uttalande att kommissionens utvärdering funnit att naturvårdsdirektiven är relevanta och ändamålsenliga samt att de inte kommer att öppnas för en översyn. Kommissionen publicerade kort därefter utvärderingen. Förutom slutsatsen om att naturvårdsdirektiven är mycket relevanta och ändamålsenliga konstaterar kommissionen att genomförandet av naturvårdsdirektiven behöver förbättras väsentligt i medlemsstaterna för att direktivens mål ska uppnås fullt ut. För att kunna leverera konkreta resultat för naturen, människorna och ekonomin inom hela EU behöver genomförandet förbättras i nära samarbete med lokala myndigheter och med olika aktörer i medlemsstaterna. Det kan även nämnas att miljöminister i svaret på en skriftlig fråga om ökat nationellt inflytande över EU:s naturvårdslagstiftning (fr. 2016/17:552) framhöll att regeringen verkade för att under utvärderingen skulle bli ett av tio länder som kommissionen granskade extra noggrant, vilket också blev fallet. Vid de intervjuer som kommissionen och dess konsulter gjorde med svenska representanter verkade och för att en mycket bred representation av olika intresse- och branschorganisationer skulle komma till tals. Statsrådet betonade även att hon har för avsikt att fortsättningsvis verka för att naturvårdsdirektivens mål uppfylls inom EU och att förankringen av och acceptansen för hur naturresurserna förvaltas ökar i lokalsamhället. Antalet patroner vid björnjakt Björnen är en art som kräver strikt skydd enligt art- och habitatdirektivet. Att arten är strikt skyddad innebär att björnen som huvudregel inte avsiktligt får fångas eller dödas i naturen. Direktivet ger emellertid medlemsstaterna möjlighet att göra undantag från skyddskraven under vissa särskilt angivna förutsättningar. I fråga om användning av halv- eller helautomatiska gevär vid björnjakt framgår av direktivet – i de fall fångst eller dödande tillåts – att medlemsstaterna ska förbjuda användning av alla icke-selektiva metoder som lokalt kan medföra att populationer av en art försvinner eller utsätts för en allvarlig störning. En sådan icke-selektiv metod är användning av halv- eller helautomatiska vapen med en magasinskapacitet som överstiger två patroner. Det kan dock konstateras att direktivet även ger medlemsstaterna vissa möjligheter att göra undantag från bestämmelserna, förutsatt att det inte finns någon annan lämplig lösning och att undantaget inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos bestånden av de berörda arterna i deras naturliga utbredningsområde, t.ex. av hänsyn till allmän hälsa och säkerhet, eller av andra tvingande orsaker som har ett allt överskuggande allmänintresse, inbegripet orsaker av social eller ekonomisk karaktär och betydelsefulla positiva konsekvenser för miljön. Aktuella bestämmelser i art- och habitatdirektivet har genomförts i den svenska jaktlagstiftningen. Enligt 10 § andra stycket jaktförordningen (1987:905) är det i fråga om t.ex. björn förbjudet att för fångst eller dödande använda medel eller metoder som anges i en bilaga till förordningen. Av bilagan framgår att en sådan metod är användning av halv- eller helautomatiska vapen med en magasinskapacitet som överstiger två patroner. får dock, enligt 15 § jaktförordningen, i det enskilda fallet medge undantag från förbudet att använda vissa jaktmedel och metoder. I ett antal motioner efterfrågas ändringar i EU:s art- och habitatdirektiv samt fågeldirektiv, de s.k. naturvårdsdirektiven. Som redovisats ovan framhåller kommissionen i sin publicerade utvärdering att direktiven är mycket relevanta och ändamålsenliga. Det kan även noteras att motsätter sig en översyn av naturvårdsdirektiven. Utskottet konstaterar därmed att det inte är aktuellt med någon översyn av naturvårdsdirektiven. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motionerna 2016/17:845 (SD), 2016/17:1956 (C) yrkande 8, 2016/17:2445 (SD) yrkande 1 och 2016/17:3283 (KD) yrkande 1 bör lämnas utan vidare åtgärd. I fråga om användning av halv- eller helautomatiska gevär vid björnjakt konstaterar utskottet att såväl antalet patroner som möjligheten till undantag i det enskilda fallet regleras i lagstiftningen. Utskottet finner inte skäl att föreslå något initiativ från med anledning av motionerna 2016/17:2443 (SD) yrkande 12 och 2016/17:2605 (C). Motionerna bör lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skarv- och sälbestånden. Jämför reservationerna 4 (M, KD) och 5 (SD). Ett flertal motioner behandlar frågor om skarv- och sälbestånden. Enligt motion 2016/17:801 av (M) bör en än mer aktiv förvaltningspolitik övervägas i fråga om säl och skarv. Det anförs att en levande havsmiljö tillsammans med ett kustnära och levande fiske bör balanseras mellan fiskbeståndens återväxt, sälens och skarvens antal samt yrkesfiskarnas fångstmöjligheter. I motion 2016/17:1143 av och (båda S) föreslås att kunskapsläget om skarvens beteende nära bebyggelse ses över för att de inte ska ta över hela skärgården. Eftersom skarv och säl är ett stort problem för yrkesfisket framhålls i kommittémotion 2016/17:2448 av m.fl. (SD) att bestånden av säl och skarv behöver minska kraftigt. I motionen anförs i fråga om förvaltningen av skarv (yrkande 3) och säl (yrkande 4) bl.a. att en allmän jakttid på skarv skulle vara bra för svenskt fiske och att reglerna för jakt på säl borde ses över. I kommittémotion 2016/17:3171 av m.fl. (M) yrkande 10 föreslås att jakten efter säl och skarv utökas. Enligt motionen har de väl etablerade stammarna av säl och skarv i en betydande verkan på fiskbestånden. Vidare anges att säl och skarv orsakar skador på redskap, som måste lagas eller ersättas, vilket medför extra kostnader för yrkesfisket. Även i kommittémotion 2016/17:2552 av m.fl. (KD) yrkande 11 förordas en utökad jakt på skarv och säl. I fråga om jakt på skarv påtalas i motion 2016/17:74 av och (båda M) att skarvbeståndet inte bara påverkar fiskbeståndet i negativ riktning utan även får förödande konsekvenser för den närmiljö där skarvarna vistas. Regeringen bör därför se över möjligheterna till skyddsjakt på skarv. Även i motion 2016/17:1021 av (M) framhålls att situationen är ohållbar och eskalerande på flera håll i landet och att jakten efter skarv därför bör kunna utökas. Enligt kommittémotion 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkande 12 bör skyddet för skarv i EU:s fågeldirektiv tas bort så att allmän jakttid på skarv kan införas. En allmän jakttid på skarv anses vara bra från såväl förvaltningssynpunkt som naturvårdande perspektiv. Även i motionerna 2016/17:844 av (SD) och 2016/17:3076 av (C) föreslås en allmän jakttid på skarv. När det gäller jakt på säl anförs i motion 2016/17:1893 av och (båda S) att en utökad skyddsjakt på gråsäl införs eftersom sälbeståndet innebär stora problem för yrkesfiskarna i området, och det framhålls att inte minst det småskaliga kustnära fisket lider av svag lönsamhet. Enligt kommittémotion 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkande 13 bör licensjakt på säl tillåtas som ett sätt att minska konflikten mellan sälarna och fiskenäringen, som känner av ökade skador på fiskeredskap och fångster. I motion 2016/17:3023 av och (båda C) påtalas slutligen behovet av en förvaltande allmän jakt på säl för att möjliggöra samexistens av säl och yrkesfiskare. behandling och kompletterande uppgifter Fågeldirektivet innehåller regler till skydd för samtliga fågelarter som förekommer naturligt inom EU, liksom deras ägg, bon och livsplatser. Enligt direktivet ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att införa ett generellt system till skydd för samtliga dessa fågelarter. Det innebär bl.a. att det finns ett generellt förbud mot att avsiktligt döda eller fånga dessa fåglar, vilket inkluderar skarv. Direktivet ger emellertid medlemsstaterna möjlighet att medge undantag från förbudet till skydd för vissa utpekade intressen, förutsatt att det inte finns någon annan lämplig lösning. Sådana särskilda intressen är bl.a. människors hälsa och säkerhet, flygsäkerhet, att förhindra allvarlig skada, särskilt på grödor, boskap, skog, fiske, vatten eller annan egendom samt att skydda flora och fauna. Det kan även konstateras att vissa arter som anges i en bilaga till fågeldirektivet (bilaga II) med hänsyn tagen till deras populationsnivå, geografiska spridning och reproduktion inom gemenskapen får jagas i enlighet med nationell lagstiftning. Skarven är dock inte en sådan art. Fågeldirektivet medger således inte en s.k. allmän jakt på skarv i enlighet med nationell lagstiftning. Aktuella bestämmelser i fågeldirektivet har genomförts i svensk rätt genom bestämmelser i jaktlagen (1987:259), jaktförordningen (1987:905) och föreskrifter. Enligt 23 a och 24 §§ jaktförordningen får besluta om skyddsjakt om det inte finns någon annan lämplig lösning och om det inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos bestånd i dess naturliga utbredningsområde. Beslut om jakt får dock endast fattas till skydd för vissa intressen som pekas ut i förordningen, t.ex. av hänsyn till allmän hälsa och säkerhet eller av andra tvingande skäl som har ett allt överskuggande allmänintresse, inbegripet orsaker av social eller ekonomisk karaktär och betydelsefulla positiva konsekvenser för miljön, eller för att förhindra allvarlig skada, särskilt på grödor, boskap, skog, fiske, vatten eller annan egendom. Ett beslut om skyddsjakt får även avse rätt att göra ingrepp i fåglars bon eller förstöra fåglars ägg. presenterade 2013 en vägledning om hur undantagsbestämmelsen i fågeldirektivet kan tillämpas när det gäller skarv (Great cormorant – Applying derogations under Article 9 of the Birds Directive 2009/147/EC). EU:s kommissionär för miljö-, havs- och fiskerifrågor Karmenu Vella anförde även på kommissionens vägnar som svar på en parlamentsfråga om reglering och förvaltning av skarv bl.a. följande. Eftersom medlemsstaterna redan fullt ut kan använda de möjligheter till undantag för att hantera konflikter mellan skarvar och fiske som finns, ser kommissionen ingen anledning att skarvar ska omfattas av bilaga II till fågeldirektivet. Förteckningen av arter i bilaga II till fågeldirektivet sammanhänger med fritidsjakt. Konflikter mellan skarvar och fiske hanteras bäst genom att använda direktivets möjligheter till undantag. Kommissionen har redan utarbetat riktlinjer för att hjälpa medlemsstaterna att utnyttja dessa bestämmelser och uppmuntrar dem att använda denna flexibilitet i direktivet. I fråga om skarvens population konstaterar i den nationella förvaltningsplanen för skarv 2014 att skarven under har utökat sitt utbredningsområde i och och att populationstillväxten har varit kraftig. gör även bedömningen att arten uppfyller kriterierna för gynnsam bevarandestatus och att skarven under överskådlig framtid inte torde vara i behov av ytterligare skydds- eller bevarandeåtgärder. Förvaltningsplanen ska bl.a. fungera som en vägledning för länsstyrelserna i den regionala förvaltningen och för handläggning av skyddsjaktsansökningar. Landsbygdsminister anförde bl.a. följande i svaret på en skriftlig fråga om skarvens skador på fiskenäringen (fr. 2016/17:390). För att minska effekterna av skarvskadorna finns det inom havs- och fiskeriprogrammet stöd till investeringar i utrustning för att skydda redskap och fångster från fåglar som skyddas av och rådets direktiv /147/EG. Detta under förutsättning att det inte undergräver fiskeredskapens selektivitet och att alla lämpliga åtgärder införs för att förhindra fysiska skador på skarvarna. Åtgärden omfattar även stöd för inlandsfiske enligt samma villkor. Stöd inom programmet omfattar även investeringar för skydd av vattenbruksodlingar. Skarven och hur den ska förvaltas är en viktig fråga. Ökningen av det häckande beståndet av skarv i landet som helhet har avstannat och beståndet minskat något . Det är viktigt att följa utvecklingen av skarvpopulationen för en långsiktigt hållbar förvaltning. bedömer dock att skarven har gynnsam bevarandestatus. Förvaltningen av skarv är regionaliserad. Om det är motiverat kan länsstyrelser besluta om skyddsjakt. Med anledning av skarvens populationsutveckling samt brist på forskningsresultat gällande skarvens effekter på ekosystemet avser inte regeringen att ändra skarvförvaltningen. Vidare kan nämnas att regeringen , genom en ändring i 58 § jaktförordningen, beslutade att beslut om jakt efter vilda fåglar får överklagas till en allmän förvaltningsdomstol. är således inte längre en instans i överprövningskedjan. Bakgrunden var att (mål nr 312-15) slog fast att regleringen i jaktförordningen stod i strid med unionsrätten när det gällde möjligheten till rättslig prövning av beslut om jakt efter en art som skyddas av art- och habitatdirektivet. Enligt art- och habitatdirektivet är EU:s medlemsstater skyldiga att vidta åtgärder för att säkerställa att arter som omfattas av direktivet har en gynnsam bevarandestatus. I en bilaga till direktivet anges de djur- och växtarter av gemenskapsintresse för vilka förvaltningsåtgärder kan bli aktuella. I fråga om dessa arter, t.ex. gråsäl, knubbsäl och vikaresäl, kan det vara nödvändigt för medlemsstaterna att anta skötsel- och förvaltningsplaner för att säkerställa bibehållandet av en gynnsam bevarandestatus. Bestämmelser om jakt på säl finns i jaktlagen, jaktförordningen och föreskrifter. Skyddsjakt är den enda tillåtna jaktformen för säl. Enligt 23 a och 23 b §§ jaktförordningen får besluta om skyddsjakt efter säl för att t.ex. förhindra allvarlig skada på fiske eller annan egendom eller för att skydda eller bevara livsmiljöer för vilda djur eller växter. Detta är dock förutsatt att det inte finns någon annan lämplig lösning och att det inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos bestånd i dess naturliga utbredningsområde. får besluta om skyddsjakt på eget initiativ eller efter ansökan av den som riskerar att drabbas av skada. Om det finns stor sannolikhet för att allvarlig skada kommer att uppstå, får beslut om skyddsjakt fattas även om ingen skada ännu har inträffat.