bet · H401CU13 · 2017-05-11 00:00:00 — Det lagförslag som utskottet tidigare ställt sig bakom innebär att när ett avlägsnande genomförs ska skälig hänsyn tas till såväl sökandens intresse som svarandens situation, en s.k. intresseavvägning. Som framgår av redogörelsen ovan syftar intresseavvägningen bl.a. till att säkerställa svarandens rätt till en rättssäker verkställighetsprocess, som tar hänsyn till hans eller hennes situation och möjliggör en ordnad avflyttning. Utskottet vill här betona det som framgår av propositionen att intresseavvägningen inte innebär att ska göra någon överprövning av den exekutionstitel som ligger till grund för verkställigheten. ska i stället göra en bedömning av hur och när verkställigheten ska genomföras. Det sagda innebär att önskemålen i kommittémotion 2016/17:3693 (L) yrkande 2 får anses vara tillgodosedda. Vid intresseavvägningen ska som nämnts beträffande svaranden ta hänsyn till svarandens situation för att möjliggöra en ordnad avflyttning. Det innebär att omständigheterna i det enskilda fallet ska beaktas. Utskottet anser inte att det finns skäl för att ta initiativ till att det hänsynstagandet inskränks på det sätt som föreslås i kommittémotion 2016/17:3672 (KD, M, C) yrkande 4. Motionsyrkandet bör därför avslås. Hantering av otillåtna bosättningar med barn Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att regeringen bör ta initiativ till att otillåtna bosättningar med barn hanteras särskilt skyndsamt. Jämför reservation 9 (SD). och (båda SD) föreslår i kommittémotion 2016/17:3673 ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till att otillåtna bosättningar med barn hanteras särskilt skyndsamt (yrkande 5). Motionärerna anser att sådana bosättningar inte bör behandlas på ett särskilt sätt och ges mer tid, eftersom barnen då riskerar att växa upp i en undermålig boendemiljö. Ett av syftena med det nya avlägsnandeförfarandet är att särskild hänsyn ska kunna tas till om det finns barn på platsen. Regeringen har i propositionen anfört bl.a. följande om barnrättsperspektivet (s. 58–59). För att socialnämnden ska kunna fullgöra sin uppgift att förebygga, erbjuda stödinsatser eller vidta åtgärder till skydd för barn som befinner sig i en tillfällig boplats är det av största vikt att nämnden får kännedom om att det finns barn på platsen. Regeringen avser att i förordning reglera en skyldighet för att underrätta socialnämnden när en ansökan om avlägsnande har gjorts. En sådan reglering kan säkerställa att socialnämnden i ett så tidigt skede som möjligt i processen får denna information. Flera av de förslag som lämnas gör det möjligt för att särskilt beakta det förhållandet att det kan antas finnas barn på platsen. ska bl.a. göra en proportionalitetsbedömning vid prövning av om ett interimistiskt beslut eller ett utslag ska meddelas. Vid verkställighet av ett avlägsnande ska en intresseavvägning göras. Vid dessa bedömningar ska särskild hänsyn tas till om åtgärden avser barn. Om så är fallet kan det finnas anledning att avvakta med verkställigheten för att socialnämnden ska kunna göra en bedömning av hjälpbehovet. Även när det gäller förslaget att ska kunna meddela anstånd med verkställig-heten om det behövs av hänsyn till svaranden, måste särskild hänsyn tas till om barn omfattas av avlägsnandet. Förslaget om att det ska finnas en tidsfrist för när ett utslag om avlägsnande tidigast får verkställas förväntas ge bättre förutsättningar att ta till vara barns rättigheter. Förslagen bedöms sammanfattningsvis tillförsäkra att barnrättsperspektivet beaktas under processen i större utsträckning än vad som är fallet . Som framgår av redogörelsen ovan innebär det nya avlägsnandeförfarande som utskottet tidigare ställt sig bakom att särskild hänsyn i olika avseenden kan tas till om det finns barn på platsen. Utskottet anser inte att det finns skäl att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av det som anförs i kommittémotion 2016/17:3673 (SD) yrkande 5. Motionsyrkandet bör därför avslås. Regeringens lagförslag, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i utsökningsbalken, 2. lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Därmed bifaller proposition 2016/17:159 punkterna 1 och 2 samt avslår motion 2016/17:3672 av Skånberg m.fl. (KD, M, C) yrkandena 1, 3, 5 och 6. När det gäller de till lagförslaget kopplade frågorna om uppgifter om svaranden i ansökan och proportionalitetsbedömning instämmer jag i majoritetens bedömning med där anförda skäl att önskemålen i kommittémotion 2016/17:3672 (KD, M, C) yrkandena 1 och 3 får anses vara i huvudsak tillgodosedda. När det däremot gäller frågorna om tidsfrist för ett avlägsnande och handläggningstid anser jag att regeringens förslag till 16 kap. 10 a och 10 b §§ utsökningsbalken bör antas utan några ändringar, av de skäl som anförs i propositionen och som redovisats av utskottet i det föregående. Detta innebär att kommittémotion 2016/17:3672 (KD, M, C) yrkandena 5 och 6 bör avslås. Jag gör ingen annan bedömning än majoriteten när det gäller regeringens lagförslag i övriga delar. Däremot anser jag att det inte finns behov av något tillkännagivande av det slag som majoriteten föreslår. Kränkningar av äganderätten och befogenheter, punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3673 av och (båda SD) yrkandena 4 och 6 samt 2016/17:3693 av m.fl. (L) yrkande 1. Det ska vara tydligt att den som bosätter sig utan tillåtelse på någon annans mark, utöver den natt som enligt hävd och s.k. allemansrätt är tillåtet, gör sig skyldig till ett brott som ska lagföras. Vi tycker inte att dagens regelverk är tillräckligt tydligt i detta avseende. Det bör därför tillsättas en utredning om hur brott mot allemansrätten bättre kan bekämpas. Den utredningen bör även titta på frågan hur befogenheter att hantera kvarlämnad egendom i samband med ett ingripande mot en otillåten bosättning med stöd av polislagen kan förtydligas. Vidare ska det normalt vara en fråga för polisen att avlägsna en otillåten bosättning, och en bosättning som varit olovlig redan från början ska aldrig kunna hävda någon slags besittningsrätt vid det förfarandet. Vi tycker att detta behöver klargöras. Allt detta bör , med bifall till samtliga kommittémotioner under denna punkt, ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Boendesituationen för utsatta EU-medborgare, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3665 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkandena 1 och 2. I propositionen bryter regeringen ut en fråga utan att på allvar ta tag i problemen med hemlöshet, utsatthet och bristen på alternativa boendeplatser för utsatta EU-medborgare. Jag menar att regeringen måste ta denna fråga på ett större allvar och söka mer omfattande och heltäckande lösningar som sätter de utsatta EU-medborgarnas situation i centrum och som fokuserar på att motarbeta utsattheten. Regeringen bör därför tillsätta en utredning med syfte att finna heltäckande åtgärder för att hantera boendesituationen för utsatta EU- medborgare. I regeringsformen uttrycks att det allmänna ska trygga rätten till bl.a. bostad. Jag tycker att staten behöver ta ett större ansvar för att säkerställa rätten till bostad. För att garantera att de som avlägsnas från boendeplatser genom den föreslagna lagändringen menar jag, precis som Stadsmissionerna och , att ett avlägsnande måste göras beroende av erbjudanden om alternativa boenden. Regeringen bör därför återkomma med förslag om att ett avlägsnande ska göras beroende av erbjudande om alternativt boende. Vad som anförts ovan bör , med bifall till kommittémotion 2016/17:3665 (V) yrkandena 1 och 2, ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Svarandens ansvar för kostnader i den summariska processen, punkt 4 (S, MP, V) av (S), (S), (MP), (S), Shadiye Heydari (S), (V), (S) och Faradj Koliev (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: 2016/17:3672 av Skånberg m.fl. (KD, M, C) yrkande 2. Det lagförslag som utskottet tidigare ställt sig bakom innebär att i ett utslag som gäller avlägsnande ska endast de svarande som anges i ansökan kunna bli skyldiga att ersätta sökandens kostnader i målet. Vi anser att en ordning som innebär att ett ansvar för kostnader uppkommer i de fall en svarande yttrar sig i målet, och därmed blir identifierad, kan medföra att den enskilde tvekar att göra invändningar i målet. Mot bakgrund av de lättnader som sökanden får genom det nya avlägsnandeförfarandet när det gäller att lämna uppgifter om motparten är det viktigt att svarandena ges faktiska och reella möjligheter att yttra sig i målet. Att bygga in incitament i förfarandet som motverkar detta bör därför undvikas. möjligheter att uppmärksamma barn och andra utsatta individer torde också kunna öka om förfarandet i denna del inte motverkar att svarandena gör sin identitet gällande. Vi anser mot den bakgrunden att det inte bör göras något tillkännagivande till regeringen som syftar till en ändring i detta avseende. Motionsyrkandet bör därför avslås. Förrättningskostnader vid verkställighet av ett avlägsnande, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: 2016/17:3672 av Skånberg m.fl. (KD, M, C) yrkande 7, 2016/17:3673 av och (båda SD) yrkande 1 och 2016/17:3693 av m.fl. (L) yrkande 3. Det lagförslag som utskottet tidigare ställt sig bakom innebär att sökandens ansvar för förrättningskostnader har begränsats genom att sökanden inte ansvarar för kostnader för förvaring av egendom eller för andra åtgärder som väsentligen avser att skydda svaranden mot förlust. Detsamma gäller för kostnader som uppstår vid försäljning av sådan egendom som inte har tagits om hand. En del av den kritik som har riktats mot dagens förfarande går ut på att avgifterna som tas ut hos är alltför betungande för markägarna, vilket särskilt gäller grundavgiften på för varje svarande som omfattas av verkställigheten. Jag noterar i likhet med majoriteten att regeringen avser att se över dessa förordningsbestämmelser i syfte att åstadkomma vissa lättnader för sökanden när det är fråga om flera svarande. Det får förutsättas att regeringen vid den översynen kommer fram till en avgift som är rimlig och som inte särbehandlar sökanden i avlägsnandemål, i förhållande till andra sökande, i större utsträckning än vad som är motiverat. Även om jag håller med om att vissa lättnader är påkallade för att den totala kostnaden inte ska bli orimligt hög för markägaren är jag tveksam till de belopp som majoriteten förespråkar. Mot den bakgrunden anser jag att det inte bör göras något tillkännagivande till regeringen. Samtliga motionsyrkanden bör därför avslås. Ersättning till markägaren, punkt 6 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3673 av och (båda SD) yrkandena 2 och 3. Vi tycker att en markägare aldrig ska drabbas av kostnader till följd av en otillåten bosättning. Detta gäller bl.a. kostnader för bortforsling, upprensning och sanering av marken. Eftersom bosättningarna och skadorna på marken är ett direkt resultat av att myndigheter inte följer andra regler, bör de drabbade markägarna kompenseras för detta fullt ut. Exempel på regelverk som inte följs är att människor släpps in i landet utan att kunna försörja sig på ett lagligt sätt samt tillåts vara kvar längre än vad som egentligen är tillåtet. Vi anser att drabbade markägare, utöver rätt till ersättning för sina direkta kostnader, även ska ha rätt till ersättning för den uteblivna inkomst som otillåtna bosättningar ofta ger upphov till. Det kan röra sig om stora summor för den enskilda markägaren när marken t.ex. inte kan brukas på det sätt som är tänkt. Därför bör även inkomstförlusten kompenseras i de fall där rättssamhället har misslyckats med att upprätthålla äganderätten. Vad som anförts ovan bör , med bifall till kommittémotion 2016/17:3673 (SD) yrkandena 2 och 3, ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Ökad rättssäkerhet för svarandena, punkt 7 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3665 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V) yrkandena 3–5. Jag har tidigare i detta betänkande ställt mig bakom regeringens lagförslag, men det finns vissa saker som man skulle kunna förbättra för framtiden. Jag har förståelse för att det ibland kan behöva fattas interimistiska beslut vid avlägsnanden. handlar det om mycket omfattande ingrepp i den svarandes liv. Därför anser jag att rättssäkerheten inte får äventyras. Flera remissinstanser kritiserar denna del av förslaget, på precis dessa grunder. Regeringen bör därför återkomma med förslag som stärker rättssäkerheten för svarande vid interimistiska beslut, särskilt när det gäller rätten att invända och möjligheten att ansöka om inhibition. En annan brist med lagförslaget och de nuvarande överklagandereglerna är att ett avlägsnande kan verkställas trots att beslutet att avlägsna de bosatta har överklagats. Med tanke på vilka konsekvenser ett avlägsnande enligt lagförslaget har för de enskilda som berörs av det och hur utsatt den gruppen är anser jag att rättsskyddet behöver stärkas i detta avseende genom att verkställigheten automatiskt inhiberas vid ett överklagande av beslutet. Regeringen bör därför återkomma med förslag om att verkställigheten automatiskt inhiberas vid ett överklagande av beslutet. En skillnad mellan avhysning och avlägsnande är att svaranden inte behöver beredas tillfälle att yttra sig vid verkställigheten av avlägsnandet. Jag menar att det är en central rättsprincip att som svarande beredas tillfälle att yttra sig. Regeringen bör därför återkomma med förslag som innebär att svaranden alltid bör få tillfälle att yttra sig vid verkställighet av ett avlägsnande. Vad som anförts ovan bör , med bifall till kommittémotion 2016/17:3665 (V) yrkandena 3–5, ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Intresseavvägning, punkt 8 (M, C, KD) av (KD), (M), (M), (C), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3672 av Skånberg m.fl. (KD, M, C) yrkande 4 och 2016/17:3693 av m.fl. (L) yrkande 2. Det lagförslag som vi tidigare ställt oss bakom innebär att skälig hänsyn ska tas till såväl sökandes intresse som svarandes situation vid verkställighet av ett avlägsnande. Vi vill att en markägare som upplever ett intrång i besittningen av sin mark ska kunna känna sig trygg om att få tillbaka den och att det inte ska finnas någon risk för att verkställigheten drar ut i onödan. Vi tycker därför att intresseavvägningen på svarandesidan endast bör beakta barnperspektivet och anpassa verkställighetsprocessen så att sociala myndigheter hinner agera i enlighet med socialtjänstlagen. Regeringen bör därför återkomma med ett lagförslag där intresseavvägningen på svarandesidan endast beaktar sociala myndigheters möjligheter att hinna hjälpa barn i bosättningarna. Detta bör , med bifall till kommittémotion 2016/17:3672 (KD, M, C) yrkande 4, ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vi instämmer i övrigt i majoritetens bedömning med där anförda skäl att önskemålen i kommittémotion 2016/17:3693 (L) yrkande 2 får anses vara tillgodosedda. Hantering av otillåtna bosättningar med barn, punkt 9 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3673 av och (båda SD) yrkande 5. Det lagförslag som vi tidigare i betänkandet ställt oss bakom innebär att särskild hänsyn kan tas till om det finns barn på platsen. Det innebär i praktiken att i fall där det finns barn i en otillåten bosättning ska bosättningen behandlas på ett särskilt sätt och kunna ges mer tid. Vår uppfattning är att om barn är inblandade så är situationen akut, och handläggningen måste då ske snabbast möjligt för att barnen inte ska riskera att växa upp i en undermålig boendemiljö. Regeringen bör därför ta initiativ till att otillåtna bosättningar med barn hanteras särskilt skyndsamt. Detta bör , med bifall till kommittémotion 2016/17:3673 (SD) yrkande 5, ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Regeringens lagförslag, punkt 1 (M, C, KD) (KD), (M), (M), (C), (M) och (M) anför: Vi står i sak bakom vårt motionsyrkande om att proportionalitetsprincipen inte ska lagfästas inom ramen för det nya avlägsnandeförfarandet. För att den angelägna lagstiftningen om avlägsnande som helhet ska kunna träda i kraft har vi emellertid valt att inte följa upp motionsyrkandet. Vi kommer dock att följa frågan noga, och beroende på utfallet av den kommande uppföljningen av regleringen avser vi att återkomma med förslag på nödvändiga åtgärder. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2016/17:159 Avlägsnande – en ny form av särskild handräckning: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i utsökningsbalken. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. 2016/17:3665 av Nooshi Dadgostar m.fl. (V): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en utredning med syfte att finna heltäckande åtgärder för att hantera boendesituationen för utsatta EU-medborgare och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om att ett avlägsnande ska göras beroende av erbjudande om alternativt boende och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att svaranden alltid bör få tillfälle att yttra sig vid verkställighet av ett avlägsnande och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med förslag som stärker rättssäkerheten för svarande vid interimistiska beslut, särskilt när det gäller rätten att invända och möjligheten att därmed ansöka om inhibition, och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med förslag om att verkställigheten inhiberas automatiskt vid överklagan av beslutet och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3672 av Skånberg m.fl. (KD, M, C): 1.Riksdagen beslutar att anta 18 § regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning med den ändringen att orden ”rimliga ansträngningar” i andra stycket ersätts med ”någon åtgärd för att identifiera svaranden”. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med förslag som innebär att samma ansvar för kostnader bör gälla alla svarande oavsett när under processen de identifieras, och detta tillkännager för regeringen. 3.Riksdagen beslutar att anta 43 § regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning med den ändringen att andra stycket i paragrafen utgår. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med ett nytt förslag där intresseavvägningen under verkställighetsprocessen endast beaktar sociala myndigheters möjligheter att hinna hjälpa barn i bosättningarna och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen beslutar att anta 16 kap. 10 a § regeringens förslag till lag om ändring i utsökningsbalken med den ändringen att orden ”” i andra stycket ersätts med ””. 6.Riksdagen beslutar att anta 16 kap. 10 b § regeringens förslag till lag om ändring i utsökningsbalken med den ändringen att ordet ”fyra” i första stycket ersätts med ”tre”. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med ett nytt förslag där markägaren inte belastas med några förrättningskostnader, och detta tillkännager för regeringen. 2016/17:3673 av och (båda SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den drabbade markägaren aldrig ska belastas med kostnader till följd av olagliga bosättningar och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att markägaren ska få alla kostnader till följd av olagliga bosättningar ersatta, om myndigheterna inte levt upp till övriga regelverk som påtalas i motionen, och detta tillkännager för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att markägare ska ha rätt till ersättning för inkomstbortfall till följd av olagliga bosättningar och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att besittningsrätt inte ska kunna åberopas och tillkännager detta för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ingripa snabbt när barn är inblandade och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillsätta en utredning om hur brott mot allemansrätten bättre kan bekämpas och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3693 av m.fl. (L): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om förtydligande av polisens befogenheter att hantera egendom som kvarlämnats vid platsen för en otillåten bosättning och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en dubbel proportionalitetsbedömning inte ska göras och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om avgiftsnivåerna och tillkännager detta för regeringen. Kojor, tält och - tillfälliga bosättningar på privat mark gör att ägaren inte kan använda marken. Ofta måste markägaren städa, sanera och återställa marken efteråt. Men den som bosätter sig på annans mark utan tillstånd gör sig skyldig till ett brott. Jag tror att det är viktigt att vi från början i denna debatt slår fast vad det är vi talar om: att man olovligen tar sig tillträde till annans mark. När markägare ser sin skog eller mark under stort slitage ockuperas av bosättare måste det finnas effektiva medel för avhysning. Det handlar om förtroendet för vårt rättssamhälle. Därför är det bra att det nu blir enklare för markägare att få tillbaka sin mark när personer har bosatt sig där utan tillstånd och att lagen börjar gälla . Äganderätten är en fundamental rättighet. Den är stadgad i vår grundlag och i . Det är en förutsättning för tillväxt och förädling. Att man kan råda över sin mark är en förutsättning för att man ska kunna utveckla de värden vi alla sedan kan njuta av inom ramen för allemansrätten. De osanitära och miljöpåverkande boplatser vi har att göra med etableras inte inom ramen för allemansrätten. Den nuvarande lagstiftningen är högst otillräcklig för att adressera situationen och innebär stora kostnader för markägaren. Vid exempelvis saneringen av fastigheten i Sorgenfri i ålades ägaren att betala . Jag säger det igen: Markägaren ålades att betala, inte de som olovligen bosatt sig där. Polisen är den främsta aktören när det gäller att beivra bosättningars etablerande. Med stöd av polislagen, främst under rubriceringen egenmäktigt förfarande, kan den omständliga processen för avhysning undvikas. Här måste markägare identifiera bosättare och ta stora kostnader.