bet · H401AU15 · 2017-06-15 00:00:00 — Det förvånar utskottet att motsätter sig ett förslag som så tydligt innebär en effektivisering av Arbetsförmedlingens verksamhet. Genom att anpassa regelverket för etableringsuppdraget till det regelverk som gäller för övriga arbetssökande skapas även förutsättningar för att behandla arbetssökande mer lika oavsett om de är nyanlända eller inte. Utskottet delar regeringens bedömning att en sådan ordning är välkommen ur ett likabehandlingsperspektiv. Utskottet anser således att det sammantaget finns goda skäl för att reformera regelverket om etableringsuppdraget i enlighet med vad regeringen föreslår. Utskottet tillstyrker därför regeringens lagförslag och avstyrker motionsyrkandet. Målgruppen för etableringsinsatser m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att målgruppen för etableringsinsatser enligt den nya lag lagen bör begränsas respektive utökas samt om att upphäva all lagstiftning om etableringsinsatser. Jämför reservation 2 (SD) och 3 (V). I motion 2016/17:3719 av och framhåller att ett system som ger vissa nyanlända invandrare som grupp särskilt riktade stöd och insatser är olämpligt i sig. Partiet vill se ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt ska återkomma med lagförslag om att upphäva all lagstiftning om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare (yrkande 2). I motionen noteras vidare att regeringen föreslår en utökning av målgruppen för etableringsinsatser genom att lägga till personer vars uppehållstillstånd löpt ut om de inom giltighetstiden ansökt om nytt eller fortsatt tillstånd. anser att det är en ohållbar ordning och att de som vistas i landet utan giltigt uppehållstillstånd inte ska berättigas till förmåner såsom etableringsinsatser eller ersättning till nyanlända invandrare (yrkande 4). I motion 2016/17:3714 av m.fl. framhåller att det offentligas ansvar bör sträcka sig längre än vad propositionen medger i fråga om vilken målgrupp som bör omfattas av etableringsinsatser enligt den nya lagen. Partiet vill att den nya lagen ska omfatta alla som invandrar på grund av anknytning (yrkande 1). Vidare föreslås att den nya lagen även ska omfatta de med uppehållstillstånd enligt 5 kap. 11 § utlänningslagen (yrkande 2). Enligt ska inte en försenad ansökan om förnyat uppehållstillstånd begränsa rätten till etableringsinsatser (yrkande 3). Utskottet har i betänkandet ställt sig bakom regeringens förslag om att införa ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet. Det innebär att utskottet har ställt sig bakom en ordning med etableringsinsatser riktade till nyanlända och även den målgrupp för dessa insatser som regeringen har föreslagit i det nya regelverket. När det gäller målgruppen har både och i sina motioner framställt yrkanden om att begränsa respektive utöka målgruppen. Utskottet delar inte uppfattningen som framförs i någon av dessa motioner utan anser, som framgått ovan, att målgruppsbestämmelsen i den nya lagen, som i princip motsvarar målgruppen som omfattas av etableringslagen, är väl avvägd. I sammanhanget kan det noteras att regeringen i propositionen uppmärksammar att målgruppen i den nya lagen har konsekvenser för andra lagar och förordningar på etableringsområdet och att en samlad översyn av aktuella bestämmelser vid behov kommer att göras. Utskottet välkomnar regeringens avsikt att noga följa utvecklingen på detta område, bl.a. när det gäller personer med uppehållstillstånd enligt 5 kap. 11 § utlänningslagen, och vid behov återkomma med ett samlat förslag. Det är viktigt att regeringen ständigt bevakar och anpassar etableringsuppdraget efter nya förutsättningar och att de insatser som erbjuds är väl anpassade efter målgruppens förutsättningar och behov. Enligt utskottet finns det inte skäl att föreslå något initiativ från med anledning av motionsyrkandena, som därför avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att Arbetsförmedlingen inte bör ha ansvaret för etableringsinsatser. Jämför reservation 4 (SD). anser i motion 2016/17:3719 av och att Arbetsförmedlingen inte bör ansvara för att erbjuda etableringsinsatser eller samordna dessa (yrkande 3). Utskottet har i betänkandet ställt sig bakom regeringens förslag om att införa ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet. Utskottet har därmed ställt sig bakom en ordning där staten, genom Arbetsförmedlingen, har ansvaret för etablering av nyanlända invandrare i arbets- och samhällslivet. Enligt utskottet är det, som framgått ovan, en lämplig ordning att Arbetsförmedlingen i den nya lagen om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare pekas ut som den myndighet som har ansvar för att erbjuda insatserna. Som regeringen framhåller innebär en ordning där Arbetsförmedlingen är ansvarig myndighet en tydlig signal om att arbete är den främsta vägen in i det svenska samhället och att nyanlända ges samma ingångar till arbetslivet som övriga arbetssökande. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att det inte finns skäl att föreslå något initiativ från med anledning av motionsyrkandet, som därför avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om det negativa i att reglera etableringsinsatser och tillhörande ersättningar via förordningar. Jämför reservation 5 (SD). I motion 2016/17:3719 av och anför att en ordning där etableringsinsatser och ersättningar regleras genom förordningar är olämplig. En förordningsreglering skapar osäkerhet och otydlighet kring prioriteringar och uppmanar aktivt regeringen att återkommande formulera och uppdatera regler för hur svenska medborgare ska särbehandlas negativt i . föreslår därför ett tillkännagivande om att ge uttryck för det särskilt negativa i att via förordningar reglera förmåner som inte kan tilldelas svenska medborgare (yrkande 5). Utskottet har i betänkandet ställt sig bakom regeringens förslag om att införa ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet. Förslaget innebär bl.a. att materiella bestämmelser om etableringsinsatser och individersättningar för nyanlända i större uträckning ska regleras på förordningsnivå i stället för i lag. Utskottet anser således i likhet med regeringen att det är en lämplig ordning att reglera delar av etableringsinsatserna i förordningar. Utskottet noterar i sammanhanget att regeringen i propositionen är tydlig med att syftet med att reglera insatser genom förordning i stället för genom lag inte är att förändra den grundläggande strukturen och den ansvarsfördelning som genomfördes då etableringslagen trädde i kraft . Det är fortfarande staten som ska ha det samordnande och övergripande ansvaret för att underlätta och påskynda nyanländas etablering. Bestämmelser om hur det statliga ansvaret är fördelat mellan myndigheter ska enligt förslaget finnas kvar i lag även i det nya regelverket. Flexibiliteten som anses behövas för andra bestämmelser, t.ex. insatsernas innehåll och omfattning, gäller alltså inte för bestämmelser om ansvar och samordning för etableringsinsatser. För det övergripande ansvaret för etablering av nyanlända i arbets- och samhällslivet väger i stället behovet av långsiktighet och stabilitet över behovet av ökad flexibilitet. Det gäller inte minst för kommunernas verksamhetsplanering. Enligt utskottet finns det inte skäl för att ta något initiativ med anledning av motionsyrkandet, som därför avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att utvidga målgruppen för samhällsorientering och om att reglera skrivningar om svenska för invandrare (SFI). Jämför reservation 6 (SD) och 7 (V). anser i motion 2016/17:3719 av och att målgruppen som omfattas av samhällsorienteringslagen bör utökas genom att den övre åldersgränsen tas bort och den nedre åldersgränsen sänks till samt att deltagandet görs obligatoriskt (yrkande 6). Partiet vill även att skrivningar om utbildning i SFI regleras så att samtliga invandrare till ska påbörja utbildning i svenska antingen genom att de omfattas av skolplikten och påbörjar skolgång eller genom att de åläggs att delta i och erbjuds plats i utbildning som arrangeras på annat sätt (yrkande 7). I motion 2016/17:3714 av m.fl. framhåller att det är välkommet att målgruppen för rätten till samhällsorientering utvidgas men att gruppen skulle kunna utvidgas ytterligare. Partiet anser att målgruppen bör utvidgas till att omfatta alla som invandrar på grund av anknytning (yrkande 4). Vidare menar att målgruppen bör utvidgas till att omfatta dem som har uppehållstillstånd enligt 5 kap. 11 § utlänningslagen (yrkande 5). Partiet vill även att målgruppen ska utvidgas till att omfatta de nyanlända som är medborgare i ett land som är anslutet till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller (yrkande 6). Utskottet har i betänkandet ställt sig bakom regeringens förslag om att införa ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet. Förslaget innebär bl.a. att insatserna för samhällsorientering ska samordnas och regleras i samhällsorienteringslagen. Utskottet har genom sitt ställningstagande välkomnat en ordning där etableringslagens målgrupp och dess hänvisningar till utlänningslagen förs in i samhällsorienteringslagen, med vissa undantag. I fråga om målgruppen har både och framställt yrkanden om att ytterligare grupper bör omfattas av samhällsorienteringslagen. Utskottet delar partiernas utgångspunkt om vikten av att så många som möjligt ska få grundläggande kunskaper om det svenska samhället. Utskottet anser dock inte att det finns skäl att överväga någon annan ordning än den som regeringen föreslår. Genom att begränsa målgruppen kan insatserna erbjudas dem som kan antas ha störst behov och nytta av insatserna. Utskottet anser att regeringens förslag är väl avvägt även i detta avseende. Utskottet noterar dock att regeringen i sitt förslag bl.a. lyfter fram personer som har beviljats uppehållstillstånd enligt 5 kap. 11 § utlänningslagen som ett område där regeringen avser att följa utvecklingen och vid behov återkomma med förslag. Regeringen framhåller även att jämställdhetsaspekter gör att det kan finnas anledning att återkomma i frågan om vem som ska ingå i målgruppen. Utskottet välkomnar att regeringen avser att följa frågan med dessa utgångspunkter framöver. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att det inte finns skäl till något initiativ från i fråga om målgruppen för samhällsorienteringslagen. Utskottet anser inte heller att vad anfört om skrivningar om SFI bör leda till något initiativ från . Motionsyrkandena avstyrks därför. Ett nytt regelverk för nyanlända invandrares etablering i arbets- och samhällslivet, punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag till 1. lag om ansvar för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare, 2. lag om ändring i socialförsäkringsbalken, 3. lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., 4. lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, 5. lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 6. lag om ändring i studiestödslagen (1999:1395), 7. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453), 8. lag om ändring i lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten, 9. lag om ändring i lagen (2006:469) om behandling av personuppgifter vid Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, 10. lag om ändring i lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter, 11. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), 12. lag om ändring i skollagen (2010:800), 13. lag om ändring i lagen (2013:156) om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare, 14. lag om ändring i lagen (2017:000) om studiestartsstöd. 2016/17:3719 av och (båda SD) yrkande 1 och avslår proposition 2016/17:175 punkterna 1–14. I propositionen presenteras förslag som innebär att den nuvarande etableringslagen ersätts med en lag som huvudsakligen reglerar statligt ansvar för etableringsinsatser. Enligt regeringen syftar ändringen till en ökad harmonisering mellan regelverket för vissa nyanländas etablering och det regelverk som gäller för övriga arbetssökande. Det framhålls att integrationspolitikens mål om lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund i första hand ska uppnås genom generella insatser som når ut till hela befolkningen, oavsett födelseland eller etnisk bakgrund. anser att det är positivt att regeringen har insett att det inte gynnar att ha särlösningar. välkomnar också beskedet om att avsluta det nuvarande systemet med lagreglerad rätt till särskilda insatser och ersättningar som endast kan komma vissa grupper av nyanlända invandrare till del. Om regeringen hade nöjt sig med denna motivering och med ett upphävande av etableringslagen skulle inte haft mycket att anmärka. Det kan dock tyvärr konstateras att regeringens resonemang om likabehandling och generella insatser avslutas med ett konstaterande om att insatserna ska kompletteras med riktade åtgärder för att stödja och underlätta nyanländas etablering med fokus på arbetsmarknaden. Detta återspeglas i förslaget om att införa av en ny lag om etableringsansvar. Det är tydligt att det problematiska med den nuvarande lagstiftningen enligt regeringen inte anses vara de olika stöd och åtgärder som riktas till grupper baserat på födelseland och tid i och som därigenom i praktiken innebär diskriminerande särlösningar och bidrar till en segregerad arbetsmarknad. Regeringen verkar i stället anse att problemet är att omfattningen delvis regleras i lag, och inte helt och hållet genom förordningar. Denna inställning leder till att regeringen presenterar ett lagförslag som i mening är lika illa som den nuvarande etableringslagen. Grunden för vilka grupper av invandrare som omfattas av lagstiftningen om etableringsinsatser är densamma i regeringens förslag som enligt gällande lag. Det rör sig om nyanlända invandrare som är samt har beviljats uppehållstillstånd antingen som flyktingar och andra former av skyddsbehövande, eller som anhöriga. Det bör noteras att i såväl den nuvarande som den föreslagna lagstiftningen omfattas även personer som har fått uppehållstillstånd på grund av verkställighetshinder. Som framgått ovan motsätter sig i grunden idén bakom etableringsinsatser som innebär riktade stöd och insatser förbehållna invandrade personer. Det är dock extra allvarligt att låta även personer som från början borde ha fått ut- eller avvisningsbesked omfattas av regelverket. Den enda positiva förändringen i regeringens förslag är att målgruppen föreslås minskas något, då regeringen vill ta bort det tillägg om personer utan föräldrar i som omfattas. konstaterar vidare att med regeringens förslag till en ny lag om ansvar för etableringsinsatser finns några skrivningar om tidsgränser inom vilka etableringsinsatser ska påbörjas eller avslutas. Dessutom saknar förslaget, till skillnad från den nuvarande lagstiftningen, regler om omständigheter som gör att en etableringsplan kan avslutas . Vilka följdeffekter detta får när det gäller målgruppens omfattning är outrett. Det enda som står klart är att det med regeringens förslag kommer vara helt och hållet upp till regeringen, eller av regeringen utsedd myndighet, att genom förordningar styra och förändra vilka som kommer att kunna ta del av aktuella stöd och insatser, men att dessa aldrig kan vara svenska medborgare eller deras anhöriga. Av propositionens utformning finns det inget som tyder på att de föreslagna lagändringarna i praktiken skulle innebära någon ändring av etableringsverksamhetens karaktär. Trots att en del ändras till det bättre innehåller regeringens lagförslag stora brister. Bristerna i regeringens förslag gör sammantaget att det är omöjligt för att stödja förslaget. Vi anser således att bör avslå propositionen. Målgruppen för etableringsinsatser m.m., punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3719 av och (båda SD) yrkandena 2 och 4 samt 2016/17:3714 av m.fl. (V) yrkandena 1–3. konstaterar att oavsett om regeringens förslag antas eller avslås kommer det att finnas lagstiftning som definierar vissa nyanlända invandrare som en grupp till vilka särskilt riktade stöd och insatser ska erbjudas. En sådan ordning kan inte stödja. Vi ser det som självklart att svensk lagstiftning inte ska behandla svenska medborgare sämre än andra invånare i vårt land, vilket i praktiken blir följden av en sådan lagstiftning. Därtill menar vi att de insatser och stödåtgärder som formas för att bryta segregation och arbetsrelaterat utanförskap aldrig kan baseras på grova gruppindelningar generellt och i synnerhet inte på gruppindelningar efter födelseland. Vi anser därför att regeringen skyndsamt bör återkomma med ett nytt förslag där all lagstiftning om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare upphävs. Ett sådant lagförslag bör vara på plats redan till inledningen av nästkommande . konstaterar vidare att regeringens förslag bl.a. innebär en utökning av målgruppen för etableringsinsatser genom att det tillförs personer vars tillfälliga uppehållstillstånd har löpt ut men som inom giltighetstiden har ansökt om ett nytt eller fortsatt tillstånd. Som framgått ovan anser vi att etableringsinsatser av det aktuella slaget över huvud taget inte bör användas. För det fall de ändå används är det dock ohållbart att det räcker att lämna in en ansökan den inom ett uppehållstillstånds giltighetstid för att fortsätta få de förmåner som ges den som vistas i landet med fastställd rätt till detta. En ansökan om förnyelse eller förlängning av tidsbegränsat uppehållstillstånd bör lämnas in i så god tid att den i normalfallet färdigbehandlats innan giltighetstiden har löpt ut. Förmåner, såsom möjligheten att omfattas av etableringsinsatser eller erhålla etableringsersättning, ska inte delas ut till den som vistas i landet utan giltigt uppehållstillstånd. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att minska målgruppen för etableringsinsatser. I sammanhanget vill framhålla att några av de ändringar som läggs fram i propositionen är välkomna. Det gäller förslaget till en rent språklig ändring i 27 kap. 14 § första stycket socialförsäkringsbalken och ändringarna i 11 kap. 35 § andra och tredje styckena lagen om arbetslöshetsförsäkring. Dessa ändringar bör genomföras senast när regeringen återkommer med ett nytt lagförslag enligt ovan. Målgruppen för etableringsinsatser m.m., punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3714 av m.fl. (V) yrkandena 1–3 och 2016/17:3719 av och (båda SD) yrkandena 2 och 4. Enligt regeringens förslag ska bl.a. de som har uppehållstillstånd på grund av anknytning till svenska medborgare eller på grund av anknytning till personer som kommunplacerades eller tidigare inte omfattas av det nya regelverket för etableringsinsatser. Begränsningen baseras på antaganden om att personer som invandrar på grund av anknytning till en person som varit här länge nog får det stöd den behöver från anknytningspersonen. anser att det är ett problematiskt antagande som inte tar hänsyn till att det stödet kan variera. Det riskerar också att stärka en eventuell beroendesituation mellan den nyanlände och anknytningspersonen. Det är vanligtvis kvinnor som invandrar på grund av anknytning till män. Att neka dessa kvinnor en individuell rätt till etableringsinsatser skulle innebära att försämra förutsättningarna för en mer jämställd etablering på arbetsmarknaden. anser att det nya regelverket för etableringsinsatser bör omfatta alla som invandrar på grund av anknytning. Vidare föreslår regeringen att den som har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av verkställighetshinder enligt 5 kap. 11 § utlänningslagen inte ska omfattas av det nya regelverket. Regeringen motiverar det med att dessa människors tillstånd är tillfälliga och att det därför inte finns anledning att investera i deras etablering. noterar att bl.a. ifrågasätter denna bedömning eftersom myndigheten beviljar allt fler uppehållstillstånd på denna grund. Dessutom är längden på dessa uppehållstillstånd längre än de tidigare var. Situationen för de människor som får uppehållstillstånd på denna grund är mycket osäker och svår. I vissa fall kan den pågå och utgöra en stor påfrestning för den enskilde. En sysselsättning och en strävan mot att försöka etablera sig i samhället kan i denna svåra situation vara vägen till en fungerande tillvaro. anser att denna grupp bör inkluderas i målgruppen för regelverket för etableringsinsatser. Enligt regeringen förslag krävs att den som ansöker om förnyat uppehållstillstånd gör det innan det tidigare uppehållstillståndet har löpt ut för att personen ska få fortsätta delta i etableringsinsatserna. menar att lagstiftningen bör ta hänsyn till att det kan finnas anledningar till att man inte har lämnat in sin ansökan och att denna del av regelverket är onödigt sträng. En försenad ansökan om förnyat uppehållstillstånd ska inte begränsa rätten till etableringsinsatser. Mot denna bakgrund anser jag att regeringen bör återkomma med förslag om att utöka målgruppen för det nya regelverket för etableringsinsatser i enlighet med vad som har anförts ovan. Ansvaret för etableringsinsatser, punkt 3 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3719 av och (båda SD) yrkande 3. anser inte att det är en önskvärd ordning att Arbetsförmedlingen ges i uppdrag att säkerställa erbjudanden om eller samordna genomförandet av olika etableringsinsatser. Sådana uppdrag ligger nämligen till stor del bakom de många brister som har visat sig i myndighetens verksamhet och resultat. har föreslagit en översyn och renodling av Arbetsförmedlingens uppdrag. Vi anser därför att regeringen bör återkomma med förslag om att Arbetsförmedlingen inte ska ansvara för att erbjuda etableringsinsatser eller samordna dessa. Regleringen av etableringsinsatser, punkt 4 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3719 av och (båda SD) yrkande 5. noterar att till skillnad från etableringslagen, där regelverket om etableringsinsatserna definieras i lagtext, föreslås i propositionen att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska kunna meddela föreskrifter om etableringsinsatserna. Föreskrifterna ska gälla förutsättningarna för att erbjuda nyanlända invandrare etableringsinsatser, insatsernas innehåll och omfattning samt ersättning till nyanlända invandrare. En positiv följd är att den explicita rätten till etableringsplan och etableringsersättning för vissa nyanlända invandrare föreslås försvinna. Mot bakgrund av hur såväl nuvarande som tidigare regeringar förordat och organiserat etableringssatsningar, kan dock inte stå bakom en ordning där etableringsinsatser och ersättningar helt styrs genom förordningar. bestämda uppfattning är att en rätt för regeringen att, direkt eller indirekt genom utvald myndighet, reglera och erbjuda förmåner som aldrig kan tilldelas svenska medborgare är direkt skadlig för den nationella gemenskapen. En sådan rätt riskerar även att urholka förtroendet för regeringen och i förekommande fall den aktuella myndigheten. Det är illa nog att reglera sådana rättigheter i lag, men än värre i förordningar då det skapar osäkerhet och otydlighet kring prioriteringar.