bet · H401KU20d3 · 2017-01-01 00:00:00 — Men man kan ju också tänka sig att även en underlåtenhet att agera kan vara känslig ur jävssynpunkt, att om man ser att den här stiftelsen får pengar på ett felaktigt sätt och regeringen väljer att inte ingripa mot de felaktiga utbetalningarna så kan man ju också utifrån den underlåtenheten ställa sig frågan vad det beror på, varför man inte agerar tydligare mot Försvarsmakten vad gäller Försvarsmaktens agerande mot stiftelsen. Det är det som gör att vi ställer frågor kring det här och funderar på om det finns något särskilt skäl till att Försvarsdepartementet varit så mjuka gentemot Försvarsmakten i förhållande till det som beskriver som ett regelbrott från Försvarsmaktens sida. : Om ni vill utreda den frågan bör ni nog ta kontakt med så att han i så fall får komma hit och redogöra för den myndighetsdialog som han har fört i sammanhanget. Jag känner inte till hur det gick till på det sammanträdet, eller vad som sas, eftersom jag inte deltog på mötet. Det finns heller ingen grund för att värdera vare sig mjukhet eller hårdhet i det här , utan jag vill nog i så fall uppmana utskottet att ta en kontakt med så kan han redogöra ytterligare för just den delen i sammanhanget. Ordföranden: har tydligen statssekreterare fört en myndighetsdialog med Försvarsmakten som rör stiftelsen som han själv satt i styrelsen innan. Just apropå jäv och lämplighet och så är det kanske oundvikligt att ställa frågan hur försvarsministern ser på Salestrands agerande i det sammanhanget? : Antingen sitter man i styrelsen eller så sitter man inte i styrelsen. När man har avgått och har en annan uppgift, då är det den uppgiften som gäller. Ordföranden: försvarsministern har inte deltagit i några diskussioner internt på departementet om relationen mellan Försvarsmakten och MHS- Bostäder vad gäller rapporten från ? : Jag har tidigare klargjort att jag inte har deltagit vare sig i beredningar eller beslut när det gäller . Ordföranden: Då tror jag att vi har uttömt frågorna i det här ärendet. Skånberg hade en avslutande fråga. Skånberg (KD): Tack, ordförande! Mot bakgrund av allt vad vi har hört som senare har kommit fram i medierna och i utskottsförhöret här är det väl uppenbart att det inte var så alldeles enkelt den gången som statsrådet satte pennan till papperet. Borde inte statsrådet ha övervägt, där och då, om han hade ett säkerhetsavstånd så att han hade sluppit hamna i den här situationen, sluppit bli granskad av åklagaren, just därför att allmänhetens förtroende för ministerns opartiskhet ska upprätthållas och inte ens ställas i fråga? Ordföranden: Jag tror kanske att försvarsministern möjligen har svarat på den frågan redan. : var det så att åklagaren ansåg att det liksom inte fanns någon anledning att fortsätta med någon förundersökning i sammanhanget. Det är väl ett faktaförhållande som är viktigt att konstatera. Sedan har jag redogjort för här, åtskilliga gånger , hur jag ser på jävsregler, hur jag har försökt följa gällande jävsregler, hur jag har hanterat beredningsprocesser genom att inte delta och att jag inte heller har deltagit i några beslut. Jag rår inte över hur debatter, artiklar och allting som är runt omkring utformas och vad syftena i de sammanhangen kan vara. Jag har bara försökt hålla mig till gällande regelverk och leva efter detta, och jag är väl underkunnig om både beredningsprocesser, beslutsprocesser och gällande jävsregler. Ordföranden: går vidare med granskningsärende 7 Försvarsministerns information om en ubåtsbeställning. Där är det som sagt var en mindre del i början som är öppen, och därefter förflyttar vi oss och har en sluten utfrågning. Även här har försvarsministern möjlighet att ge en kortare inledning. Därefter ställer vi frågor. 2016/17:KU20 BILAGA B UTFRÅGNINGAR I en anmälan till har man begärt att utskottet ska granska om jag iakttagit saklighetskravet i regeringsformen, information till om beställning av två nya ubåtar. Jag vill inledningsvis slå fast att såväl i sin helhet som försvarsutskottet har fått en stor mängd information i detta ärende, något som också framgår av de skriftliga svaren till . Ända har orienterats löpande, bland annat genom redovisning i budgetpropositionerna, om hur anskaffningen av ubåtarna har fortlöpt. Information har lämnats i budgetpropositionen : 2011, 2012, 2014, 2015, 2016 och 2017. När det gäller har informationen lämnats såväl i budgetpropositionen som i vårändringsbudgeten. Jag vill också i sammanhanget erinra om följande resonemang som fördes i Försvarsberedningens rapport 2014:20 i vilken samtliga politiska partier deltog. Jag citerar: ”Ubåtsförmågan är central för Försvarsmaktens samlade förmåga att genomföra operationer i närområdet varför beslut om investering i en ny ubåtsgeneration har fattats.” Försvarsberedningens rapport följdes upp av skrivningar i regeringens försvarspolitiska inriktningsproposition i vilken regeringen bland annat redovisar: ”påbörjas även byggnation av två nya ubåtar.” Propositionen antogs av . Den information som har lämnats till har varit korrekt och relevant i förhållande till det mandat som har lämnat i ärendet. Att har varit djupt initierad i ärendet framgår inte minst av det initiativ som beslutade . I vårändringsbudgeten redovisade den förra regeringen att det inte längre var möjligt att genomföra byggnationen av de nya ubåtarna inom ramen för den då valda lösningen och att en ny industriell lösning var nödvändig och att man bedömde ubåtsförmågan som ett väsentligt säkerhetsintresse. instämde i regeringens bedömning att undervattensförmågan är ett väsentligt säkerhetsintresse och välkomnade de åtgärder regeringen beskrev för att förmågan skulle kunna bibehållas. Dessutom tillkännagav alltså för regeringen som sin mening att statens möjligheter att vid behov utöva inflytande över äganderätten till skulle säkerställas. Regeringen bemyndigades att, om det bedömdes nödvändigt, ingå åtagande om att kompensera för eventuella kostnader som kunde drabba bolaget till följd av miljöskador på fastigheterna med anledning av verksamheten som bedrivits på varvet fram till dess att förvärvade desamma. , det vill säga efter att vårändringsbudgeten hade lämnats till , beslutade den förra regeringen att bemyndiga Försvarsmakten att beställa projektering och konstruktionsöversyn för ubåtsproduktion med en ny försörjningslösning. upphävde regeringen beslutet . beslutade regeringen också att medge nödvändiga undantag från upphandlingsbestämmelser, med hänsyn till rikets väsentliga säkerhetsintressen, för att upphandlingen skulle riktas till . Den nu sittande regeringen återkom med information om detta i budgetpropositionen med bland annat följande redovisning: I propositionen Vårändringsbudget konstaterades dels att undervattensförmågan utgör ett väsentligt säkerhetsintresse och att bibehållandet av kompetensbasen är nödvändig för att tillförsäkra Försvarsmakten denna förmåga, dels att en konstruktionsöversyn av nästa generations ubåt bör genomföras. Mot denna bakgrund har beställningar av konstruktionsöversyn och projektering lagts på . offentliggjordes Saabs köp av , före detta . Regeringen bedömde att den nya industriella lösningen skulle skapa förutsättningar för att trygga undervattensförmågan långsiktigt. Därutöver förtecknades byggnationsfasen av nästa generations ubåt som en delmängd av förslaget till beställningsbemyndigande för anslaget 1.3. Först därefter, , följdes beslutet om en konstruktionsöversyn upp med ett bemyndigande om att beställa anskaffning och byggnation av två nya ubåtar. Den här regeringen fullföljde alltså det som den förra regeringen hade påbörjat, och båda besluten ersatte besluten . Syftet var alltjämt att fullfölja riksdagsmandatet att anskaffa två nya ubåtar, dock med en ny industriell lösning, vilket framgått av den information som löpande lämnats till . har således på intet sätt varit oinformerad om utvecklingen i ubåtsprojektet. I sina frågeställningar tar upp frågan om export till annat land kopplat till anskaffning av ubåtarna. Först och främst vill jag framhålla att bemyndigande om anskaffning inte var villkorat av någon projektspecifik ekonomisk ram. Den kostnadsram som regeringen haft att förhålla sig till är i stället den ram för beställningsbemyndigande som har beslutat för det aktuella anslaget 1.3. för bemyndigandet till Försvarsmakten uppgick bemyndiganderamen till . Denna ram överskreds inte. Riksdagsmandatet var inte heller villkorat av att ubåtarna skulle ha en viss industriell eller teknisk lösning eller att anskaffningen skulle ske med eller utan annan part. Det har stått regeringen fritt att bestämma om detta. Ytterligare riksdagsbeslut i ärendet har inte bedömts som behövligt. Jag stannar där och återkommer, om lämpligt, med en kortare inledning i den del av denna utfrågning som kommer att ske bakom stängda dörrar. Ordföranden: är att vi här i den öppna delen enbart ska avhandla frågan om bemyndiganden till regeringen. Frågor om innehållet i eventuella avtal får lämnas till den slutna delen, även om försvarsministern i och för sig kommenterade vissa frågor här i sin inledning. Tanken är att det av sekretesskäl ska vara en mer begränsad diskussion här. Vi tackar för inledningen. (L): Herr ordförande! Jag avser naturligtvis att återkomma i den slutna delen av utfrågningen av försvarsministern. I bemyndigandedelen har jag egentligen bara en fråga. Den gamla regeringen ansåg det nödvändigt med ett särskilt bemyndigande 2010, som försvarsministern nu redogjorde för. Men som jag förstår menar försvarsministern att det allmänna bemyndigandet avseende all anskaffning av försvarsmateriel i sig är tillräckligt i termer av bemyndigande från . Men frågan är: Varför gjorde då den föregående regeringen en annan bedömning på den här punkten än den som regeringen nu har gjort? : bemyndigande alltså regeringen att besluta om anskaffning av två nya ubåtar, och det fanns inte någon villkorad projektspecifik ekonomisk ram. Finansieringen ingick i Försvarsmaktens långsiktiga investeringsplan och skulle inrymmas inom ramen för de beräknade anslagen. Riksdagsmandatet var heller inte villkorat av att ubåtarna skulle ha en viss industriell eller teknisk lösning, och det fanns inte något villkor om anskaffning med eller utan annan part. Redan från början var detta alltså inte låst vid någon särskild ram. Det som sedan kommit upp när affären redovisats är den ram som regeringen har satt, men den håller sig inom den samlade investeringsramen. (L): Jag uppfattade inte, herr ordförande, att jag fick svar på min fråga om varför den nu sittande regeringen har gjort en annan bedömning av vad som krävs i form av bemyndigande än vad den tidigare regeringen gjorde. : Det som gjordes var att man bytte industriell lösning. Det var det som krånglade till det för den tidigare regeringen när man försökte verkställa beslutet om att vi skulle ha två nya ubåtar. Varvet ägdes av Thyssen- . De förhandlingar som fördes gick inte att slutföra. Jag ska inte gå in i detalj på alla dessa saker. själv kanske också har en förnimmelse av hur det var . Detta föranledde den förra regeringen att vidta de mått och steg man gjorde. Därför fattade man beslut senare, när den nya industriella lösningen fanns, om att påbörja en ny konstruktionsöversyn och en projektering i syfte att upphandla ubåtarna. Det är utifrån denna plattform som nuvarande regering har fortsatt att arbeta. Vi menar att det beslut som vi har fattat har ersatt det tidigare regeringsbeslutet, som vi upphävde genom vårt beslut om att gå in i upphandlingsprocessen. Detta ska också läggas till alla de markeringar som jag gjorde inledningsvis om information som lämnats i budgetpropositionerna 2011, 2012, 2014, 2015, 2016 och 2017. (L): Jag märker att jag inte riktigt får svar på min fråga, och jag kommer inte att ställa den en tredje gång. (S): Jag tycker att statsrådet har gett en bra bild av vilken information har fått. (M): Herr ordförande! Jag har samma funderingar som just kring själva bemyndigandet. För klargörandets skull: Regeringen får ju särskilda mandat vid investeringar av den här sorten, vilket man också fick 2010, som försvarsministern har redogjort för, för införskaffande av två ubåtar att ersätta Sörmlandstypen och modifiering av Gotlandsubåtarna. Eftersom försvarsministern tidigare som riksdagsledamot har suttit i KU är ju försvarsministern förtrogen med skrivelse 75, det vill säga riksdagsskrivelsen som beskriver regeringens hantering av både tillkännagivande och andra beslut. Där avskrevs detta bemyndigande 2011. Därmed är det ett tomrum mellan ett nytt bemyndigande från och det beslut som regeringen fattade om ubåtbeställningen 2015. Eller, och det är här det stora frågetecknet ligger, har det tagits ett nytt beslut om bemyndigande? Vi känner inte till det här i i alla fall. : Den nuvarande regeringen upphävde den gamla regeringens beslut och ersatte det med de nya besluten. Det var det som gjordes. När det gäller roll i sammanhanget har vi i ett otal budgetpropositioner och i en inriktningsproposition klargjort inriktningen att beställa två ubåtar. Denna inriktning klargörs också tydligt i ett regeringsbeslut från , som har undertecknat: Verksamheten syftar till att inom ramen för en långsiktig konsoliderad försörjningslösning för undervattensområdet förbereda kommande beställningar av generalöversyner, visstidsförlängningar, halvtidsmodifieringar och nybyggnationer av ubåtar. Därigenom skapas förutsättningar för att tillgodose Försvarsmaktens operativa behov inom undervattensområdet. Så här ska det vara: Den förra regeringen upphävde det gamla regeringsbeslutet, men vi ersatte det med ett nytt regeringsbeslut. Ursäkta att jag blandar ihop orden här. Sedan har jag redogjort för den förra regeringens inriktning i arbetet och hur man skulle gå till väga med det här ärendet. Jag har också redogjort för alla budgetpropositioner där detta har berörts och även inriktningspropositionens inriktning i sammanhanget. (M): Herr ordförande! Tack, försvarsministern! Det kanske var en liten freudiansk felsägning om vilken regering det gällde, med tanke på att det här är ett väldigt brett beslut. Vi ifrågasätter inte behovet av dessa så viktiga förstärkningar av Försvarsmaktens ubåtar och andra verksamheter. Det är något som vi definitivt har breda överenskommelser kring. Men ska jag tolka försvarsministerns svar som att regeringen har bedömt att något nytt bemyndigande från i den fortsatta fasen inte behövs, utan att man bakar in detta i de återkommande rambesluten som fattas i samband med budgeten? : Mot bakgrund av alla tidigare beslut, informationer och budgetpropositionsredovisningar ansåg vi detta. Jag försökte också redogöra för det rent tekniska upplägget som jag hoppas är klargjort . Ordföranden: Jag kan inte avhålla mig från att ställa en ytterligare följdfråga på det spår som och varit inne på, bara för tydlighetens skull. Som vi har förstått det fattar särskilda beslut när det gäller stora försvarsvarsmaterielprojekt om att bemyndiga regeringen att ingå avtal – om Gripen, ubåtar eller andra stora projekt. Dessutom finns det ett anslagsbemyndigande, som försvarsministern nämnde, där man anslår en större mängd pengar, ett beställningsbemyndigande, för åtaganden som kan gälla framåt. Men om man bortser från bemyndigandet om pengarna utan i stället fokuserar just på frågan om bemyndigandet om själva anskaffningen fattade ju , som försvarsministern har sagt, 2010 ett beslut om att bemyndiga regeringen att 2010 fatta beslut om beställning av två nya ubåtar, vilket regeringen också gjorde. Men i beslutet om bemyndigandet står det att det beslutet skulle fattas 2010. Därför redovisades den här riksdagsskrivelsen, med det här bemyndigandet, som slutbehandlad . Det är det som gör att vi ställer frågan: Med stöd av vilket riksdagsbemyndigande beslutade regeringen att beställa två nya ubåtar? Vi ifrågasätter absolut inte att regeringen har informerat om ubåtsprojektet, för det har skett vid många tillfällen. Men vi hade en diskussion i utskottet om inköp av helikoptrar till . Där hade det också förekommit information från regeringen till om de här helikoptrarna, men det fanns inget bemyndigande från till regeringen att köpa helikoptrarna, vilket KU då kritiserade – det gällde då den förra regeringen. Därför blir frågan: När försvarsministern säger att det fanns ett bemyndigande att köpa två ubåtar 2015 – är det då bemyndigandet som beslutade som försvarsministern hänvisar till? Bara så att vi får det helt tydligt. : Alltså, vi har utgått som bas i alltihop det här. Vi har utgått också från den gamla regeringens agerande när man då fattar beslut också om att gå in med väsentliga säkerhetsintressen och när man gör den industriella lösningen och när man i följd av detta också beställer en konstruktionsöversyn och projektering med inriktning på beställning av två nya ubåtar och kopplat till samtliga de här redovisningarna, som vi har gjort, plus att det slutligen var ett bekräftande beslut också i inriktningspropositionen. Då har vi utgått från att detta är vilja. Detta är förankrat. Och vi har utgått från den grund som fanns 2010. Jag tycker att vårt agerande, också genom att man gick vidare med produktionsöversyn eller konstruktionsöversyn och projektering, ligger i samma anda som den förra regeringens sätt att agera i det här sammanhanget. Så är det. Skånberg (KD): Men , ordförande, kommer vi till själva sakernas kärna. Statsrådet säger att han har utgått från bemyndigandet . Han säger att detta är förankrat. Men statsrådet har ju en bakgrund som vice ordförande i och vet om att det inte räcker med att man förankrar i bilaterala samtal mellan partierna, utan det måste finnas ett beslut i botten. Det måste finnas ett riksdagsbeslut med ett bemyndigande. Och det slutbehandlades . är det ett vakuum. Det finns ingenting. Har inte statsrådet övervägt detta? Det finns inget bemyndigande. : är väl läget det att jag aldrig har varit vice ordförande i . Jag vill bara ha det klarlagt inledningsvis. Ja, men det är en viss skillnad. Det var Per som var vice ordförande . Sedan har jag redogjort, i min inledning, för hur vi ser på hela det här ärendet och de förhållanden vi har utgått ifrån. Jag tycker att jag har varit rätt så tydlig i det sammanhanget om vilka överväganden vi har gjort och hur vi har gått tillväga och vilka hänvisningar som finns i det här sammanhanget. Jag har utöver det ingenting att tillägga. Ordföranden: Då ajournerar vi förhandlingarna och förflyttar oss till utskottets sessionssal, där det serveras kaffe. Bilaga B7 Justitie- och migrationsminister Granskningsärende 16 Justitie- och migrationsministerns uttalanden om rikspolischefen (se avsnitt 4.10) Granskningsärende 33 Migrationsministerns samråd med angående svensk ståndpunkt rörande kommissionens meddelande ”En reform av det gemensamma asylsystemet och ökade möjligheter till laglig inresa till ” (se avsnitt 1.4) Ordföranden: Då återupptar vi förhandlingarna, och jag förklarar den öppna delen av sammanträde för inledd. Vi välkomnar justitie- och migrationsminister till utskottet för att diskutera granskningsärende 33, Migrationsministerns samråd med angående svensk ståndpunkt rörande kommissionens meddelande ”En reform av det gemensamma asylsystemet och ökade möjligheter till laglig inresa till ”. Ordningen är som vanligt att ministern får möjlighet att göra en inledning och ge sin syn på ärendet. Därefter ställer ledamöterna frågor, först anmälande parti och därefter partierna i storleksordning. Varmt välkommen, migrationsministern, att presentera bisittare och inleda! Med mig har jag , som är planeringschef på departementet. Låt mig först ställa en fråga: Är det bara granskningsärende 33 vi ska avhandla? Jag har nämligen fått annan information. Ordföranden: Det är riktigt. Det var ordföranden som hade lagt sina papper i fel ordning. Jag ber om ursäkt. Jag ska inte komma med fåniga uttalanden om sol och fläckar och så vidare, men jag konstaterar att vi först ska tala om granskningsärende 16, som handlar om en helt annan fråga, nämligen justitie- och migrationsministerns uttalanden om rikspolischefen. Det är i den änden vi ska börja. Annars är ordningen densamma: Ministern får inleda, och därefter ställer vi frågor. Varmt välkommen, ministern, att tala med oss om sina uttalanden om rikspolischefen! : Granskningsärende 16 rör alltså en intervju som gjorde med mig i direkt anslutning till regeringssammanträdet . Principen om alla människors lika värde är central och grundläggande i ett demokratiskt samhälle. Det är därför som vår grundlag kräver att och andra som utövar offentlig makt respekterar detta i sin verksamhet. Mitt uttalande då avsåg att understryka vikten av att värna principen om respekt för alla människors lika värde vid utövning av offentlig makt. Det är egentligen den enda kommentar jag har till detta ärende. Jag är öppen för att svara på frågor från KU:s ledamöter. Ordföranden: för den inledningen! Då lämnar jag ordet först till anmälande parti, . , var så god! (SD): Detta var nog en av de kortaste inledningarna i KU:s historia, men då har vi desto mer tid att ställa relevanta frågor. Detta ärende grundar sig som sagt i uttalanden som rikspolischefen har gjort och som statsrådet sedan har kommenterat. För att få ett klargörande kan vi väl initialt ställa frågan om statsrådet kände till att det vid tiden för uttalandet också pågick utredningar om de uttalanden som rikspolischefen hade gjort. : Nej, faktiskt inte. Det blev jag uppmärksammad på efteråt. Det här var ju i samband med vad vi kallar sommarregering, då vi alltså presenterar några av de frågor som vi har hanterat just på den torsdagen. Jag var ordförande vid det regeringssammanträdet och hade då en presskonferens med anledning av detta. Ni vet att de här uttalandena var ju rätt omdiskuterade. Jag fick frågor som handlade om mitt förtroende för rikspolischefen och vad jag tyckte i det här sammanhanget. Då sa jag två saker. Det ena var att jag har stort förtroende för rikspolischefen. Det andra var att jag kritiserade som parti. Detta var ju också i samband med den stora diskussion som vi hade haft om asylhanteringen. Det var ju detta som rikspolischefens uttalande i grunden handlade om. Bakom oss hade vi en situation där vi exempelvis hade ett stort antal anlagda bränder mot asylboenden. Jag tror att vi hade 14 anlagda bränder. I samband med detta, , gick ut och lade ut adresser på asylboenden till offentligheten, vilket naturligtvis ledde till rätt stora säkerhetsproblem och inte minst problem för polisen. Jag gjorde alltså två saker vid intervjun: Jag uttalade mitt stöd för rikspolischefen och jag kritiserade på ett par punkter. Jag tror nog att faktiskt får leva med att man ska kunna göra sådant i en offentlig debatt. (SD): Då har alltså statsrådet redogjort för att han inte kände till att det för tillfället pågick en utredning om just detta. Om du hade haft den kännedomen, hade du fortfarande valt att göra dessa uttalanden, trots att det pågick en utredning, och på så sätt riskera att de myndigheter som skulle göra denna utredning skulle kunna bli påverkade? : Herr ordförande! När man som statsråd får en fråga huruvida man har förtroende eller inte för en myndighetschef finns det egentligen bara ett svar att ge. Säger man att man inte har förtroende är man ju så att säga redan på det sluttande planet. Men så länge man har förtroende för en myndighetschef uttalar man det. Mitt förtroende för rikspolischefen vid det här tillfället var obrutet, och det är det också . Sådana är omständigheterna för oss som ska kommentera den här typen av frågor när det gäller myndighetschefer. Sedan tycker jag att det har smugit sig in ett ofog från en del politiska kretsar att ge sig på statstjänstemän, myndighetschefer. Det är en sak om politiker kritiserar politiken och ger sig på oss politiker på andra sidan block- eller partigränsen. Jag tycker dock att man ska avhålla sig från att ge sig på myndighetschefer.