bet · H401KU20 · 2017-06-13 00:00:00 — Utskottet vill ändå framhålla vikten av att regeringen tydligt anger vilket anskaffningsbemyndigande som ligger till grund när den redovisar olika åtgärder inom ett större materielanskaffningsprojekt på försvarsområdet för samt att regeringen löpande informerar om hur ett sådant projekt utvecklas och vilken inriktning projektet får inom bemyndigandets ram. 2.5 Hantering av begäran om att få ta del av en analys inom I en anmälan till (dnr 360-2016/17), bilaga A2.5.1, begärs att utskottet granskar om regeringen och finansministern har brustit i sin hantering av en begäran om att få ta del av en allmän handling och i sin hantering av samråd med i den aktuella EU-frågan. Bakgrunden till anmälan är att skatteutskottet och näringsutskottet anordnade en öppen utfrågning med anledning av nya internationella skatteregler. Finansministern hänvisade vid utfrågningen till att regeringen gjort en egen analys av vad ett nytt direktiv om skatteflykt kan få för konsekvenser för . Anmälaren begärde hos att få ut denna analys. fick anmälaren besked om att handlingen utgjorde internt arbetsmaterial och att den därför inte kunde lämnas ut. Anmälaren begärde då att regeringen skulle pröva frågan om utlämnande. Regeringen fattade beslut om att inte lämna ut handlingen. Efter att direktivet antagits begärde anmälaren på nytt att få del av analysen. Något svar på denna begäran har enligt anmälaren inte lämnats. (Anmälan till är daterad .) Anmälaren ifrågasätter också om inte analysen borde ha lämnats över till i samband med utfrågningen eller i samband med att frågan behandlades i eller i berört utskott. Enligt anmälaren kan inte bedöma huruvida regeringens ståndpunkter i EU-frågor är välgrundade om inte får del av underlagen för regeringens bedömningar. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria som upprättats inom , bilaga A2.5.2. Rätten att ta del av allmänna handlingar Till främjande av ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning ska varje svensk och utländsk medborgare enligt 2 kap. 1 § och 14 kap. 5 § tryckfrihetsförordningen (TF) ha rätt att ta del av allmänna handlingar. En handling är allmän om den förvaras hos en myndighet och enligt 6 eller 7 § är att anse som inkommen till eller upprättad hos en myndighet. I 2 kap. 7 § första stycket TF anges att en handling anses upprättad hos en myndighet när den har expedierats. En handling som inte har expedierats anses upprättad när det ärende till vilket den hänför sig har slutbehandlats hos myndigheten eller, om handlingen inte hänför sig till ett visst ärende, när den har justerats av myndigheten eller på något annat sätt färdigställts. Reglerna om när en handling är allmän har utformats med tanke på att en myndighet bör ha rimligt utrymme att själv bilda sig en uppfattning och fatta ståndpunkt, innan den måste ställa de handlingar som återspeglar överväganden till förfogande för allmänheten (prop. 1975/76:160 s. 72). En handling, som myndigheten själv utarbetat, ska sålunda betraktas som upprättad; först , vilket kan variera beroende på vad slags handling det gäller, är handlingen också allmän. innan handlingen nått det stadium då den ska anses som ”färdig” eller upprättad, utgör den ett myndighetsinternt arbetsmaterial (, Offentlighetsprincipen, 9 uppl., 2015, s. 71). Av 2 kap. 9 § TF framgår att en minnesanteckning som har tillkommit hos en myndighet och inte har expedierats inte heller efter den tidpunkt då den enligt 7 § är att anse som upprättad ska anses som allmän handling hos myndigheten, om den inte tas om hand för arkivering. Med minnesanteckning förstås promemoria och annan uppteckning eller upptagning som har kommit till endast för ett ärendes föredragning eller beredning, dock inte till den del den har tillfört ärendet sakuppgift. Utkast eller koncept till en myndighets beslut eller skrivelse och annan därmed jämställd handling som inte har expedierats anses inte som allmän handling, såvida den inte tas om hand för arkivering. För att en handling ska anses utgöra en minnesanteckning krävs således bl.a. att den tillhör ett ärende, och den ska ha tillkommit endast för ärendets föredragning eller beredning. En handling som saknar anknytning till ett ärende kan inte utgöra en minnesanteckning enligt 2 kap. 9 § TF. För en sådan gäller reglerna i 2 kap. 7 § TF. Handlingen får inte heller tillföra ärendet någon sakuppgift. Om handlingen tillför ärendet ”nytt” sakmaterial är den inte att anse som en minnesanteckning i nu avsedd bemärkelse utan en handling som omfattas av 2 kap. 7 § TF (, Offentlighetsprincipen, 9 uppl., 2015, s. 91 f.). Enligt 2 kap. 12 § TF ska en allmän handling som får lämnas ut på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället utan avgift tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Om en handling inte kan tillhandahållas utan att en sådan del av handlingen som inte får lämnas ut röjs, ska den i övriga delar göras tillgänglig för sökanden i en avskrift eller kopia. Vidare anges i 2 kap. 13 § TF att den som önskar ta del av en allmän handling även har rätt att mot en fastställd avgift få en avskrift eller kopia av handlingen till den del den får lämnas ut samt att begäran att få en avskrift eller kopia av en allmän handling ska behandlas skyndsamt. Enligt 2 kap. 14 § TF ska begäran att få ta del av en allmän handling göras hos den myndighet som förvarar handlingen, och begäran prövas av myndigheten. Om det finns särskilda skäl får det dock föreskrivas att prövningen vid tillämpningen av bestämmelsen ska genomföras av en annan myndighet. I 6 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, anges att om en anställd vid en myndighet, enligt arbetsordningen eller på grund av ett särskilt beslut, har ansvar för vården av en handling, är det i första hand han eller hon som ska pröva om handlingen ska lämnas ut. I tveksamma fall ska den anställde låta myndigheten göra prövningen, om det kan ske utan onödigt dröjsmål. Myndigheten ska pröva om handlingen ska lämnas ut om den anställde vägrar att lämna ut handlingen eller lämnar ut den med förbehåll som inskränker en enskilds rätt att röja innehållet eller annars förfoga över handlingen den enskilde begär myndighetens prövning. Den enskilde ska informeras om möjligheten att begära myndighetens prövning och om att det krävs ett skriftligt beslut av myndigheten för att beslutet ska kunna överklagas. Hantering av framställningar om att få ut allmänna handlingar som förvaras hos Frågor om att lämna ut allmänna handlingar som förvaras i prövas enligt 18 § förordningen (1996:1515) med instruktion för , förkortad RKI, inom det departement som förvarar handlingarna, om något annat inte är särskilt föreskrivet. I tveksamma fall, eller om den sökande begär det, ska en sådan fråga prövas av ett statsråd i departementet eller – när det gäller handlingar hos – av ett statsråd i Statsrådsberedningen. Frågan får också överlämnas till regeringens prövning. Enligt 2 kap. 15 § första stycket TF ska talan mot beslut av ett statsråd föras hos regeringen. Beslut av regeringen får enligt 6 kap. 7 § tredje stycket OSL inte överklagas. Om ett regeringsärende faller inom flera departements verksamhetsområden ska det enligt 13 § RKI handläggas i det departement till vilket det huvudsakligen hör. Enligt 15 § RKI ska regeringsärenden som faller inom flera departements verksamhetsområden beredas i samråd med övriga berörda statsråd. Detta gäller också inom ett departement när ett ärende rör fler än ett statsråd. Enligt 10 kap. 10 § regeringsformen (RF) ska regeringen fortlöpande informera och samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet i Europeiska unionen (EU). Närmare bestämmelser om informations- och samrådsskyldigheten meddelas i riksdagsordningen (RO). Regeringens skyldighet att informera och samråda med i EU-frågor grundlagsfästes i syfte att markera den starka ställning som bör ha när det gäller dessa frågor (prop. 2001/02:72 s. 37, bet. 2001/02:KU18, rskr. 2002/03:15–16). I 7 kap. 14 § RO föreskrivs att regeringen ska underrätta om frågor som ska beslutas i Europeiska unionens råd. Regeringen ska också rådgöra med nämnden om hur förhandlingarna i rådet ska föras inför besluten i rådet. Regeringen ska vidare överlägga med i andra frågor om arbetet i Europeiska unionen när nämnden av särskilda skäl begär en sådan överläggning. Regeringen ska också rådgöra med inför möten och beslut i . När det gäller genomförandet av samrådet i anför m.fl. att utgångspunkten vid samråden är dagordningarna för rådsmötena och att regeringen förser nämnden med skriftligt underlagsmaterial för de dagordningspunkter som gäller beslut (Grundlagarna [l , Zeteo], kommentaren till 7 kap. 14 § RO). Information till och överläggningar med utskotten Regeringen och andra statliga myndigheter ska lämna information om arbetet inom EU som ett utskott begär, enligt 10 kap. 8 § RO. Av 7 kap. 12 § RO följer vidare att regeringen ska överlägga med utskotten i de frågor om arbetet i EU som utskotten bestämmer. besvarade finansminister en interpellation (2015/16:772) om när ledamöterna i skatteutskottet kommer att få ta del av analys (prot. 2016/17:8 § 6). I debatten anförde finansministern bl.a. följande (anf. I detta ärende liksom i alla andra ärenden följer regeringen de regler som finns för offentlig handling och dessutom den arbetsordning som vi har gällande när vi lämnar handlingar till . Svaret på fråga finns i interpellationssvaret när jag säger: De delar som innebär ändringar i vår lagstiftning kommer i sedvanlig ordning att åtföljas av en konsekvensanalys. När detta blir lagstiftning kommer det alltså i sedvanlig ordning att åtföljas av en konsekvensanalys, precis som i fråga om andra propositioner som regeringen lämnar till . Det är då som denna konsekvensanalys kommer till skatteutskottet. När det gäller detta ärende, precis som när det gäller alla andra ärenden, följer vi de regler som finns om handlingar och om när man lämnar ut handlingar. Det är alltså inget konstigt med detta. Det finns inte någon handling på som är en färdig handling, utan detta är ett arbetsmaterial. Det kommer att finnas en färdig konsekvensanalys i samband med att vi kommer med dessa förslag till – helt i sin ordning. Vill man ändra denna ordning handlar det om att ändra den lagstiftning som finns om offentlighetsprincipen och om vilka handlingar som ska lämnas ut från offentliga myndigheter. Vidare framhöll finansministern att de positioner som regeringen drivit i har varit förankrade i (anf. granskade utskottet regeringens och statsrådets hantering av en begäran om att få ta del av vissa beräkningar inom (bet. 2015/16:KU20 s. 222 f.). Utskottet noterade i sitt ställningstagande att regeringens beslut med anledning av den aktuella begäran att ta del av handlingar var daterat och att beslutet sändes till den som begärt ut handlingarna först . Utskottet ansåg att det mot bakgrund av det skyndsamhetskrav som gäller enligt tryckfrihetsförordningen vad gäller utlämnande av allmänna handlingar inte är tillfredsställande att så förflyter mellan det att beslutet fattas med anledning av en begäran och expediering av beslutet. Att beslutet innebar att inga handlingar kunde lämnas ut föranledde ingen annan bedömning. granskade utskottet regeringens samråd med i vissa frågor (bet. 2009/10:KU20 s. 25 f.). Med anledning av granskningen anförde utskottet bl.a. följande: Utskottet erinrar inledningsvis om att ändamålet med reglerna om samråd och information mellan regeringen och är att får ett aktivt och reellt inflytande som gör det möjligt att på förhand påverka de ståndpunkter som ska inta inför förhandlingar och beslutsfattande inom EU samt även i övrigt insyn i och inflytande över den process som leder fram till för vårt land viktiga och bindande beslut. Det är inte tillräckligt att inflytande utövas endast genom kontroll i efterhand. I sina tidigare uttalanden har utskottet betonat att den grundlagsstadgade informationsskyldigheten får anses innefatta bl.a. att regeringen så tidigt och så utförligt som möjligt ska redogöra för sina ståndpunkter i EU-frågor för . Utskottet har tidigare även påtalat att bristande rutiner inom inte är godtagbart som grund för otillräckligt samråd med avseende A-punktslistor. Utskottet anförde vidare: Vidare framgår av utskottets granskning att det förekom brister i regeringens information till inför samråden. I båda fallen förekom brister i regeringens underrättelser till avseende huruvida de aktuella ärendena förväntades utgöra beslutspunkter i kommande rådsmöten och därmed om de omfattades av den grundlagsstadgade samrådsskyldigheten. I det ena fallet fick inte tillgång till ett dokument som var aktuellt för behandling i rådet förrän efter rådets beslut. Utskottet anser att tillgång till samtliga handlingar som omfattas av samrådsskyldigheten utgör en förutsättning för att samråd ska kunna genomföras. granskade utskottet statsministerns underlag under ett samråd med (bet. 2015/16:KU20 s. 96 f.). Utskottet konstaterade att något skriftligt underlag inte skickades till inför det muntliga samrådet, varför viss oklarhet föreföll ha uppstått. och regeringen har, anförde utskottet, ett gemensamt intresse i att samråden inför ministerrådsmöten fungerar väl och ger goda möjligheter för regeringen att förankra sin förhandlingslinje och för att påverka regeringens agerande. Mot bakgrund av de omständigheter som rådde fanns det inte något skäl att rikta någon anmärkning för det tillämpade förfaringssättet. Genom en skrivelse till begärde utskottet svar på följande frågor: – Har beslut fattats avseende anmälarens begäran om utfående av allmän handling och när har i så fall beslutet expedierats? Om beslut har fattats önskar utskottet ta del av det. – Hur förhåller sig hanteringen av nämnda begäran till skyndsamhetskravet i TF? – Har berört utskott och fått information om det aktuella direktivets konsekvenser för ? – Vilka kommentarer i övrigt ger anmälan och denna promemoria anledning till? Som svar överlämnades en promemoria (inklusive en bilaga) som har upprättats inom (bilaga A2.5.2). I svaret anförs att anmälarens begäran kom in till registratorbrevlåda. Vidare att ansvarig handläggare i ärendet skickade ett svar via e-post till anmälaren där det framgick att handläggaren gjorde bedömningen att handlingen var internt arbetsmaterial och att det därför inte fanns någon allmän handling att lämna ut. Med hänsyn till de åtgärder och överväganden som krävdes för att kunna ta ställning till aktuell begäran bedömdes hanteringen vara förenlig med skyndsamhetskravet i tryckfrihetsförordningen. Av svaret framgår vidare att information om direktivet i fråga har lämnats till skatteutskottet vid sex tillfällen februari–och att överläggning om direktivet har skett och . Vid flera av dessa tillfällen har information om direktivets konsekvenser för lämnats, framhålls det i svaret. I samband med ett sammanträde redogjorde statssekreteraren för vilka konsekvenser direktivet kan medföra för , särskilt vad avser konkurrenskraften. Även vid överläggningarna lämnades information om direktivets konsekvenser. Finansministern lämnade också information till utskottet om vilka konsekvenser direktivet kan ha på konkurrenskraft vid sammanträdet . Finansministern lämnade även information om direktivets konsekvenser i samband med en öppen utfrågning som skatteutskottet och näringsutskottet anordnade . Information om direktivet och direktivets konsekvenser för har också lämnats till vid sammanträdena och . En handling är allmän om den förvaras hos en myndighet och om den är inkommen till eller upprättad hos myndigheten. Enligt 2 kap. 7 § TF ska en handling anses som upprättad hos en myndighet när den har expedierats. En handling som inte har expedierats anses upprättad först när det ärende till vilket den hänför sig har slutbehandlats hos myndigheten eller, om handlingen inte hänför sig till ett visst ärende, när den har justerats av myndigheten eller på något annat sätt färdigställts (2 kap. 7 § TF). Tanken bakom reglernas utformning är att en myndighet bör ha ett rimligt utrymme att själv bilda sig en uppfattning och fatta en ståndpunkt innan den måste ställa handlingarna till förfogande för allmänheten. Fram till dess att en handling är färdig eller upprättad är den således att anse som ett myndighetsinternt arbetsmaterial. En minnesanteckning som har tillkommit hos en myndighet och inte har expedierats ska inte heller efter den tidpunkt då den är att anse som upprättad anses som allmän handling hos myndigheten, om den inte tas om hand för arkivering. Med minnesanteckning förstås promemoria och annan uppteckning eller upptagning som har kommit till endast för ett ärendes föredragning eller beredning, dock inte till den del den har tillfört ärendet sakuppgift. För att en handling ska anses utgöra en minnesanteckning krävs således bl.a. att den tillhör ett ärende, och den ska ha tillkommit endast för ärendets föredragning eller beredning. Om handlingen tillför ärendet ”nytt” sakmaterial är den däremot inte att anse som en minnesanteckning i nu avsedd bemärkelse utan en handling som omfattas av 2 kap. 7 § TF. En begäran om att få ut en allmän handling ska behandlas skyndsamt. En person vars begäran att få ut en handling inte tillgodoses fullt ut ska upplysas om möjligheten att begära myndighetens prövning. I den nu aktuella granskningen har handläggaren vid gjort bedömningen att handlingen var ett internt arbetsmaterial och att det inte fanns någon allmän handling att lämna ut. Utskottet finner inte skäl att ifrågasätta den bedömningen. Utskottet noterar att någon upplysning om att personen i fråga har möjlighet att begära prövning av beslutet inte tycks ha lämnats i samband med beskedet. Granskningen i övrigt ger inte anledning till något uttalande. 2.6 Hantering av ett brev från en EU-kommissionär I en anmälan till (dnr 2908-2015/16), bilaga A2.6.1, begärs att utskottet granskar vilka åtgärder den tidigare regeringen vidtog med anledning av ett brev från den dåvarande industrikommissionären. I anmälan anförs att brevet diariefördes i . I brevet uppmanar den dåvarande industrikommissionären medlemsländerna att förbättra marknadsövervakningen av fordonsprodukter. Kommissionären menar att EU-länderna måste ha resurser för att spåra produkter som medför allvarliga säkerhets- och miljörisker eller produkter som förfalskats eller manipulerats. Vidare anförs i anmälan att kommissionären avslutar brevet med att be medlemsländerna att vidta åtgärder om de inte redan gjort det och återkomma med en redogörelse för arbetet. I anmälan anförs också att brevet är ställt till den dåvarande näringsministern och att något svar på brevet inte finns diariefört på . I anmälan anförs vidare att brevet , mot bakgrund av de avslöjanden som gjorts om manipulerad programvara i bilar, ter sig mycket allvarligt. Även utan den vetskapen är det enligt anmälaren anmärkningsvärt att en kommissionär skriver till alla medlemsländer att det finns en möjlighet att fordonstillverkare förfalskar eller manipulerar värden. För som har en stor fordonstillverkning och fordon som en viktig exportprodukt är detta brev av stor vikt och bör tas på allvar, skriver anmälaren. Vidare anförs i anmälan att regeringen fortlöpande ska informera om det som sker inom ramen för samarbetet i EU. Till grund för granskningen har bl.a. legat en promemoria upprättad inom , bilaga A2.6.2. Som bilaga till promemorian finns ett brev daterat från den dåvarande industrikommissionären till . Vidare har tidigare statsrådet svarat på skriftliga frågor från utskottet, bilaga A2.6.3. Utskottet höll en utfrågning med den tidigare näringsministern , bilaga B2. I en artikel i med rubriken om utsläppsfusk anges att den dåvarande näringsministern 2012 varnades om utsläppsfusk i bilindustrin genom ett brev från EU:s dåvarande industrikommissionär. Vidare anges att kommissionären innan brevet skickades – vid ett möte med vd:n i ett elektronikbolag – hade fått kännedom om problem med fuskmjukvara som kände av testsituationer i EU:s avgastest. I ett e-postmeddelande till har kommissionären uppgett att det efter mötet med elektronikbolaget skrevs ett brev till medlemsstaterna med krav på att de tvingar fram övervakningsåtgärder i bilindustrin och genomföra nödvändiga åtgärder för att ta bort alla produkter som inte höll måttet. Enligt artikeln var det det brevet som fick. Kommissionären framhöll för att det är medlemsstaternas ansvar att bilbolagen håller sig inom lagen – inte kommissionens. Vidare anges i artikeln att Transportstyrelsen fick ett e-postmeddelande från en tjänsteman vid kommissionen som pekade på risker med manipulerade avgastester. Enligt artikeln beskrev tjänstemannen att det fanns ett motstånd från bilindustrin mot en testmetod som visade verkliga kväveutsläpp i stället för utsläpp i laboratorietester. I en artikel i med rubriken : Svårt säga vad vi gjorde med brevet svarar bl.a. den dåvarande näringsministern på frågor om brevet. I 10 kap. 10 § regeringsformen anges att regeringen fortlöpande ska informera och samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet i EU. Vidare anges att närmare bestämmelser om informations- och samrådsskyldigheten meddelas i riksdagsordningen. En hänvisning görs i 9 kap. 21 § första stycket riksdagsordningen till 10 kap. 10 § regeringsformen. I andra stycket anges att regeringen ska redovisa sitt agerande i EU för och redovisa verksamheten i EU i en skrivelse till . Enligt förarbetena till riksdagsordningen (2000/01:RS1 s. 140 f.) kan redovisningen för agerandet lämnas i olika former. Statsministern ska även fortsättningsvis lämna information i kammaren eller i om Europeiska rådets möten, den årliga skrivelsen ska innehålla redogörelser för regeringens agerande, skriftliga återrapporter ska lämnas efter samtliga möten i ministerrådet, och ordningen med muntliga återrapporter i ska fortsätta. Självfallet kan utskott påkalla information om regeringens handlande i en viss fråga och påkalla överläggning i en fråga. I fråga om innehållet i den årliga skrivelsen med en berättelse över verksamheten i EU angavs i proposition 1994/95:19 att endast viktiga rättsakter som rådet beslutat bör anges. Vid utvärderingen uttalades (2000/01:RS1 s. 140 f.) att regeringen i den årliga skrivelsen bör redovisa vilka eventuella åtgärder som föranletts av domar från som rör . I betänkande 2008/09:KU10 (s. 89 f.) granskade utskottet regeringens information till och samråd med i EU-frågor. I betänkandet nämns att inom ramen för det egna arbetet med EU-frågor hade författat cirkulär med riktlinjer och anvisningar för handläggning, beredning och samordning av EU-ärenden inom kansliet. I cirkuläret angavs att skickar en kopia av samtliga kommissionsdokument till kammarkansli. Det gäller bl.a. förslag till nya rättsakter och ändringar i gällande rättsakter, grönböcker, vitböcker och meddelanden. Departementen ska även överlämna kopior av andra dokument som kan vara av intresse för . I Gula boken – Beslut och protokoll hos regeringen (SB PM 2012:2) anges att liksom andra myndigheter har en serviceskyldighet som också innebär en skyldighet att svara på brev. Vidare anges att ett brevsvar dokumenteras genom att en kopia av svaret arkiveras tillsammans med brevet. Också bedömningen att ett brev inte ska leda till något svar bör dokumenteras. Det kan göras genom att den som gör bedömningen antecknar på brevet att det ska läggas till handlingarna. Anteckningen bör dateras och signeras innan brevet arkiveras. Transportstyrelsen är godkännandemyndighet och prövar frågor om typgodkännanden av fordon efter ansökan av tillverkaren. granskade (bet. 2006/07:KU20 s. 183 f.) dåvarande kulturminister hantering av kommissionens meddelande om en kommande granskning av det svenska presstödet. Utskottet underströk att ett statsråd alltid har det yttersta ansvaret för ett fungerande utbyte mellan kommissionen och .