bet · H401FöU13 · 2017-06-01 00:00:00 — Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet och lag om ändring i lagen (2010:973) om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. Av propositionen framgår att ändringarna innebär att tillståndshavarens ansvar för säkerheten vid kärnteknisk verksamhet förtydligas och att det införs gemensamma principer för säkerhetsarbetet och krav på att säkerhetsarbetet fortlöpande utvärderas och verifieras. De ändringarna görs för att genomföra EU:s ändrade kärnsäkerhetsdirektiv. Vidare införs bestämmelser om att tillsynsmyndigheten ska ges insyn i hur tillståndshavaren tillgodoser att entreprenörer, leverantörer och andra uppdragstagare uppfyller säkerhetskraven samt att tillståndshavaren vid en radiologisk nödsituation, hot eller annan liknande omständighet ska säkerställa att värden för s.k. processparametrar för reaktorn överförs till tillsynsmyndigheten. Ändringarna görs för att förbättra tillsynsmyndighetens möjligheter till insyn i och övervakning av säkerhetsarbetet. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Inga följdmotioner har väckts i ärendet. I anslutning till detta ärende behandlas också ett yrkande från allmänna motionstiden /16 om lokala säkerhetsnämnder och ett yrkande från allmänna motionstiden /17 om oberoende härdkylning. Utskottet avstyrker bägge yrkandena mot bakgrund av redan vidtagna åtgärder. I betänkandet finns en reservation (V). Proposition 2016/17:157 Ökad kärnsäkerhet. Ett yrkande från allmänna motionstiden /16. Ett yrkande från allmänna motionstiden /17. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Oberoende härdkylning, punkt 3 (V) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motion från allmänna motionstiden /16 Motion från allmänna motionstiden /17 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet Förslag till lag om ändring i lagen (2010:973) om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, 2. lag om ändring i lagen (2010:973) om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. Därmed bifaller proposition 2016/17:157 punkterna 1 och 2. 2015/16:1541 av (M). 2016/17:2473 av m.fl. (V) yrkande 9. Reservation (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (L), (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (V), (KD) och (S). Ärendet och dess beredning antog direktiv /87/Euratom om ändring av direktiv /71/Euratom om upprättande av ett gemenskapsramverk för kärnsäkerhet vid kärntekniska anläggningar. Medlemsstaterna ska införa de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet . Som ett led i genomförandet av direktivet gav regeringen ett uppdrag till att utreda vilka författningsändringar som är nödvändiga för genomförandet av direktivet. Myndigheten redovisade sitt förslag i en rapport till regeringen (dnr M2015/04091/Ke). Förslaget har remissbehandlats. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig hos Miljö- och (dnr M2015/04091/Ke). Regeringen har följt de förslag som inhämtats från Lagrådet. Inga följdmotioner har väckts i ärendet. I anslutning till detta ärende behandlas också ett yrkande från allmänna motionstiden /16 om lokala säkerhetsnämnder och ett yrkande från allmänna motionstiden /17 om oberoende härdkylning. Med hänvisning till kärnkraftsolyckan i i och Europeiska rådets slutsatser presenterade kommissionen ett förslag till reviderat kärnsäkerhetsdirektiv. Den viktigaste nyheten i rådets slutliga direktiv /87/Euratom av om ändring av direktiv /71/Euratom om upprättande av ett gemenskapsramverk för kärnsäkerhet vid kärntekniska anläggningar (ändringsdirektivet) är införandet av säkerhetsmål. Innebörden är att medlemsstaterna ska kräva att kärntekniska anläggningar ska lokaliseras, konstrueras, uppföras, drivas och avvecklas så att olyckor förhindras, och om en olycka ändå inträffar ska dess konsekvenser kunna hanteras (artikel 8a). Vidare anges att säkerhetssystemen ska bygga på djupförsvarsprincipen, dvs. att det ska finnas flera lager av säkerhetssystem som tar vid när ett lager brister (artikel 8b). Detta innebär att systemen ska vara redundanta, dvs. överlappande, samt fysiskt separerade och diversifierade så att inte den initiala händelsen, t.ex. brand eller översvämning, ska slå ut alla säkerhetssystem. Direktivet ställer också krav på att det för alla kärntekniska anläggningar minst ska genomföras en återkommande säkerhetsvärdering av anläggningen för att verifiera att anläggningen uppfyller de aktuella krav som finns samt identifiera eventuella förbättringar som behöver genomföras på anläggningen (artikel 8c). Kraven på beredskapsorganisation i händelse av en olycka har också specificerats genom bl.a. krav på förbättrad samordning på såväl regional som internationell nivå (artikel 8d). Vidare har direktivet utvidgats med krav på god säkerhetskultur genom bl.a. effektiva ledningssystem och utbildning (artikel 6 d och 8b.2). Slutligen har det tillkommit bestämmelser i direktivet om ökad öppenhet och informationsplikt (artikel 8). I propositionen föreslås i huvudsak ändringar i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. Ändringarna innebär att tillståndshavarens ansvar för säkerheten vid kärnteknisk verksamhet förtydligas och att det införs gemensamma principer för säkerhetsarbetet och krav på att säkerhetsarbetet fortlöpande utvärderas och verifieras. Ändringarna görs för att genomföra EU:s ändrade kärnsäkerhetsdirektiv. Vidare införs bestämmelser om att tillsynsmyndigheten ska ges insyn i hur tillståndshavaren tillgodoser att entreprenörer, leverantörer och andra uppdragstagare uppfyller säkerhetskraven samt att tillståndshavaren vid en radiologisk nödsituation, hot eller annan liknande omständighet ska säkerställa att värden för s.k. processparametrar för reaktorn överförs till tillsynsmyndigheten. De ändringarna görs för att förbättra tillsynsmyndighetens möjligheter till insyn i och övervakning av säkerhetsarbetet. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet och lag om ändring i lagen (2010:973) om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. Regeringen föreslår att det förtydligas i lagen att det är förbjudet att utan särskilt tillstånd bedriva kärnteknisk verksamhet. I propositionen föreslås vidare att direktivets bestämmelser om säkerhetsmål förs in i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. Det innebär ett förtydligande om att kärntekniska anläggningar ska konstrueras, lokaliseras, uppföras, tas i drift, drivas och avvecklas med målsättningen att radiologiska nödsituationer ska undvikas. Om en sådan nödsituation ändå uppstår ska konsekvenserna kunna hanteras, dvs. utsläpp av radioaktiva ämnen ska begränsas och fördröjas. Uttrycket ”radiologisk olycka” ersätts med ”radiologisk nödsituation”, vilket också definieras i lagen. Syftet är att tydliggöra att lagen även omfattar situationer som ännu inte har resulterat i en olycka. Regeringen föreslår vidare att det förs in bestämmelser i lagen om kärnteknisk verksamhet som tydliggör att tillståndshavaren har det fulla ansvaret för säkerheten vid den kärntekniska anläggningen. Vidare klargörs att tillståndshavaren ska säkerställa att entreprenörer och underentreprenörer som utför åtgärder på uppdrag av tillståndshavaren har de personella resurser och lämpliga kvalifikationer som krävs. Den nuvarande bestämmelsen om godkännande av uppdragstagare tas bort. Förslaget innebär också att en tillståndshavare ska säkerställa att tillsynsmyndigheten ges möjlighet till insyn i och granskning av hur tillståndshavaren tillgodoser krav på säkerhet när uppgifter utförs av andra än tillståndshavaren. I propositionen föreslås att säkerheten vid kärnteknisk verksamhet fortlöpande och systematiskt ska värderas och verifieras samt förbättras så långt det är möjligt och rimligt med hänsyn till de förhållanden under vilka verksamheten bedrivs, hur utrustningar och anläggningar påverkas av drift och ålder samt vunna erfarenheter och utvecklingen inom vetenskap och teknik. Bestämmelserna om helhetsbedömningar av säkerheten och strålskyddet vid kärntekniska anläggningar ändras så att det blir tydligare att de helhetsbedömningar som ska göras minst , till skillnad från de fortlöpande säkerhetsvärderingarna, ska avse en ny systematisk helhetsbedömning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter om vad som följer av tillståndshavarens skyldigheter. Regeringen föreslår vidare att tillståndshavaren ska informera såväl allmänheten som arbetstagarna om säkerheten vid den kärntekniska anläggningen vid normala driftsförhållanden. I lagen införs också en hänvisning till de ytterligare bestämmelser om tillståndshavarens informationsansvar som finns i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor och i föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. I propositionen föreslås också att den som har tillstånd att inneha eller driva en kärnkraftsreaktor ska säkerställa att värden för s.k. processparametrar (dvs. aktuella värden som varierar avseende bl.a. tryck, nivå, flöde, temperatur och aktivitet i kärnkraftsreaktorn) avseende reaktorns drift överförs till tillsynsmyndigheten vid en radiologisk nödsituation, hot eller annan liknande händelse. Regeringen föreslår avslutningsvis att straffbestämmelsen i lagen, vars nuvarande lydelse föreskriver att den som med uppsåt eller av oaktsamhet åsidosätter en föreskrift som meddelats med stöd av lagen kan dömas till böter eller fängelse i högst , ändras så att den endast omfattar överträdelse av föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av lagen. Dessutom görs en språklig modernisering av bestämmelsen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet välkomnar regeringens förslag och konstaterar att det inte har väckts någon motion med anledning av propositionen. Utskottet anser att av de skäl som anförs i propositionen bör anta regeringens lagförslag. Propositionen tillstyrks därmed i sin helhet. Utskottets förslag i korthet avslår motionen om lokala säkerhetsnämnder. Utskottet hänvisar till en kommande utredning. I motion 2015/16:1541 av (M) hänvisas till slutbetänkande (SOU 2011:18) som har förslag på hur de lokala säkerhetsnämnderna vid de kärntekniska anläggningarna ska sättas samman. De lokala säkerhetsnämnderna är sammansatta av lokala politiker från det geografiska område som utgör beredskapszon vid respektive kärnteknisk anläggning. Respektive kommun nominerar personer, och regeringen tillsätter nämnden. Slutbetänkandet föreslår att sammansättningen av de lokala säkerhetsnämnderna ändras så att representanter för intresseorganisationer, t.ex. miljöorganisationer, ska kunna nomineras till nämnderna. Motionären menar att detta skapar en uppenbar risk för att nämnderna kan utvecklas till plattformar för olika sakpolitiska intresseorganisationer där frågan om ja eller nej till kärnkraft står i centrum. I en representativ demokrati är det allmänhetens ombud, de förtroendevalda, som är beslutsfattarna. Miljöorganisationerna har inte den rollen och kan därför inte heller ställas till svars för besluten. Detta är viktigt att framhålla när insynsnämnderna föreslås få ett utvecklat och förstärkt uppdrag, anför motionären. I stället föreslås i motionen en ordning som innebär att allmänheten och lokala miljöorganisationer ska bjudas in till vissa öppna möten så att möjlighet finns att ställa frågor om säkerhet och beredskap. Vidare föreslås i slutbetänkandet att antalet ledamöter i respektive lokal säkerhetsnämnd minskas från nuvarande maximalt 13 till högst 9 ledamöter. När det gäller antalet ledamöter anser motionären att man bör beakta att de geografiska förhållandena skiljer sig åt mellan de olika nämnderna. En del kommuner har flera grannkommuner som berörs liksom grannregioner. Denna breda förankring försvåras när antalet ledamöter minskas. Antalet ledamöter i nämnderna bör kunna vara olika till antalet beroende på dessa förhållanden. Lämpligen anges antalet ledamöter till lägst 9 och högst 13, föreslår motionären. Vad gäller sammansättningen av de lokala säkerhetsnämnderna vid de kärntekniska anläggningarna hänvisade utskottet i betänkande 2014/15:FöU6 till att betänkande (SOU 2011:18) höll på att beredas inom och att man inte ville föregripa denna eftersom den bl.a. behandlade just lokala säkerhetsnämnder. Det aktuella motionsyrkandet avstyrktes därmed. Utskottet har inhämtat information från Miljö- och om att nu betraktas som färdigberedd inom . Utredningen ledde dels till ändringar i strålskyddsförordningen (1988:293) om ett förbud mot att utan tillstånd införa, tillverka, förvärva, inneha, använda, överlåta eller upplåta starka laserpekare (SFS 2013:1044), dels till att kom att ställa sig bakom regeringens förslag till lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220) i enlighet med proposition 2016/17:55. Därigenom blir det förbjudet fr.o.m. att yrkesmässigt låta någon som inte har fyllt sola i ett kosmetiskt solarium. Regeringen avser att fatta beslut om att tillsätta en utredning om att se över lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, kallad kärntekniklagen, som bl.a. reglerar lokala säkerhetsnämnder. Utskottet är mot bakgrund av den kommande utredningen om att se över kärntekniklagen inte berett att vidta några ytterligare åtgärder för tillfället. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om oberoende härdkylning. Utskottet hänvisar till redan vidtagna åtgärder. Jämför reservationen (V). I motion 2016/17:2473 av m.fl. (V) anförs att enligt ett beslut från ska svenska kärnkraftsbolag ha genomfört åtgärder för s.k. oberoende härdkylning, dvs. ett kylsystem som fungerar även om elen skulle slås ut. Detta är ett mycket viktigt krav, enligt mo-tionärerna. De äldre reaktorerna som planeras att tas ur drift inom den närmsta framtiden ska dock få dispens från detta krav, och man ska då i stället sätta in ”kompensatoriska åtgärder”. Detta är en mycket märklig ordning, anförs det i motionen. När man kommit fram till att oberoende härdkylning är ett mycket viktigt krav för säkerheten på kärnkraftverken så borde detta krav även ställas på de äldsta och farligaste reaktorerna. Alla svenska reaktorer bör således omfattas av kravet på oberoende härdkylning, föreslås i motionen (yrkande 9). I betänkande 2014/15:FöU6 uttryckte utskottet att det är godtagbart att det finns möjlighet att ge dispens för villkoren för en sådan härdkylning för de reaktorer som är på väg att tas ur drift så länge prövningen av ansökan om dispens inte visar att den kostnadsbesparing det innebär att inte fullt ut uppfylla kraven på oberoende härdkylning äventyrar den övergripande säkerheten för svenska kärnkraftverk. Det aktuella motionsyrkandet avstyrktes därmed. beslutade om villkor för oberoende härdkylning vid kärnkraftverk, dvs. ett system med en oberoende kraftkälla som pumpar in vatten och som träder in om övriga kylsystem inte fungerar. De svenska kärnkraftverken ska ha ett oberoende system för kylning av reaktorhärden. Då den slutliga installationen tar tid att genomföra har myndigheten även beslutat om krav på att en övergångslösning ska vara genomförd . För de reaktorer som kraftbolagen ämnar ta ur drift efter 2020 beslutades att bolagen kunde ansöka om ändring av villkoren på kraven att installera ett system för oberoende härdkylning (SSM2012-3023). Utskottet har inhämtat information från om att alla de sex nuvarande reaktorer som ska vara kvar i kommersiell drift efter 2020 kommer att få ett oberoende system för kylning av reaktorhärden. De övriga tre reaktorer som är i kommersiell drift kommer att läggas ned 2017, 2019 respektive 2020. För dessa reaktorer har åtgärder vidtagits i likhet med övergångslösningarna för övriga reaktorer. Utskottet välkomnar beslut om att de svenska kärnkraftverken ska ha ett oberoende system för kylning av reaktorhärden och att en övergångslösning ska vara genomförd . Utskottet anser att eftersom det vidtagits åtgärder för de tre snart nedlagda reaktorerna som motsvarar övergångslösningarna avseende övriga reaktorer och det är aktuellt att ge dispens för villkoren för härdkylning finns det inte skäl för att vidta ytterligare åtgärder på området. Oberoende härdkylning, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2473 av m.fl. (V) yrkande 9. Enligt ett beslut från ska svenska kärnkraftsbolag ha genomfört åtgärder för s.k. oberoende härdkylning, dvs. ett kylsystem som fungerar för reaktorer även om elen skulle slås ut. Detta är ett mycket viktigt krav. De äldre reaktorerna som planeras att tas ur drift inom den närmsta framtiden ska dock kunna få dispens från detta krav, och man ska då i stället sätta in ”kompensatoriska åtgärder”. Detta är en mycket märklig ordning, anser jag. När man kommit fram till att oberoende härdkylning är ett mycket viktigt krav för säkerheten på kärnkraftverken borde detta krav även ställas på de äldsta och farligaste reaktorerna. Jag anser att alla svenska reaktorer bör omfattas av kravet på oberoende härdkylning. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2016/17:157 Ökad kärnsäkerhet: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2010:973) om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. Motion från allmänna motionstiden /16 2015/16:1541 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inför en eventuell proposition på området ska motionens intentioner om LSN-sammansättning beaktas och tillkännager detta för regeringen. Motion från allmänna motionstiden /17 2016/17:2473 av m.fl. (V): 9.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att alla svenska reaktorer bör omfattas av kravet på oberoende härdkylning och tillkännager detta för regeringen. Förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet Förslag till lag om ändring i lagen (2010:973) om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet Enligt ett beslut från ska svenska kärnkraftsbolag ha genomfört åtgärder för så kallad oberoende härdkylning, det vill säga ett kylsystem som fungerar för reaktorer även om elen skulle slås ut - vilket kan hända, har vi ju märkt. Det är ett mycket viktigt krav. Men - ett stort men - de äldre reaktorerna som planeras att tas ur drift ska kunna få dispens från det här kravet. Man ska då i stället sätta in "kompensatoriska åtgärder". Detta är en mycket märklig ordning, menar jag. Om man har kommit fram till att oberoende härdkylning är ett mycket viktigt krav för säkerheten på kärnkraftverken borde detta krav ställas även - kanske rent av framför allt! - på de äldsta och farligaste reaktorerna. Jag anser att alla svenska reaktorer bör omfattas av kravet och yrkar därför bifall till reservation. Jag kan förresten nämna att jag har testat tanken bakom detta undantag. Det är nämligen så att jag har en bil. Som alla gamla bilar har den en del skavanker, men inspirerad av beslutet från brydde jag mig inte om att göra någon genomgång före besiktningen. Jag försökte däremot förklara för besiktningsmannen att visst har bilen diverse fel och brister - den är ju gammal och så. Men den är ju så gammal att jag nog troligen, med största sannolikhet, kanske ändå snart ska ställa av den. Då borde jag väl i konsekvensens namn klara mig med att göra några "kompensatoriska åtgärder". Silvertejp runt avgasröret. En större golvmatta över rosthålen i durken, alternativt större hål så att jag skulle kunna fotbromsa bokstavligen eftersom bromsskivorna är väldigt slitna. Men det gick inte alls! Bilinspektören menade att det är gamla bilar som det är särskilt viktigt att både besiktiga och åtgärda. Tänk så olika man kan resonera! Och ibland får jag för mig att ett kärnkraftverk kan vara rent av farligare än en bil. Därför yrkar jag bifall till reservationen. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkande FöU13 och avslag på reservationen. antog 2014 ett direktiv, Euratomdirektivet, om ändring av ett äldre direktiv om upprättande av ett gemenskapsramverk för kärnsäkerhet vid kärntekniska anläggningar. Syftet var att höja säkerheten vid anläggningar genom nationella åtgärder och internationellt samarbete. Konventionen har en pådrivande mekanism i form av granskningsmöten , då man granskar varandra. Olyckorna i , i Tjernobyl och i visar att det som inte får hända ändå händer. Då gäller det att begränsa och förhindra utsläpp. Medlemsstaterna ska införa de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet . I propositionen föreslås i huvudsak ändringar i lagen om kärnteknisk verksamhet. Ändringarna innebär att tillståndshavarens ansvar för säkerheten vid kärnteknisk verksamhet förtydligas samt att det införs gemensamma principer för säkerhetsarbetet och krav på att säkerhetsarbetet fortlöpande utvärderas och verifieras. Vidare införs bestämmelser om att tillsynsmyndigheten ska ges insyn i hur tillståndshavaren tillgodoser att entreprenörer, leverantörer och andra uppdragstagare uppfyller säkerhetskraven och därmed ges bättre övervakning av säkerhetsarbetet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ökad kärnsäkerhet Regeringen föreslår att det förtydligas i lagen att det är förbjudet att utan särskilt tillstånd bedriva kärnteknisk verksamhet. Regeringen föreslår också att direktivets bestämmelser om säkerhetsmål förs in i lagen om kärnteknisk verksamhet, vilket innebär ett förtydligande att kärntekniska anläggningar ska konstrueras, lokaliseras, uppföras, tas i drift, drivas och avvecklas med målsättningen att radiologiska nödsituationer ska undvikas. Det ska finnas flera lager av säkerhetssystem som tar vid när ett lager brister, det vill säga att djupförsvarsprincipen ska gälla. Därmed begränsas konsekvenserna vid en nödsituation. Uttrycket "radiologisk olycka" ersätts med "radiologisk nödsituation", vilket också definieras i lagen. Syftet med det är att tydliggöra att lagen även omfattar situationer som ännu inte har resulterat i en olycka. Regeringen föreslår även att det förs in bestämmelser i lagen om kärnteknisk verksamhet som tydliggör att tillståndshavaren har det fulla ansvaret för säkerheten vid den kärntekniska anläggningen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Det här borde egentligen vara ett enkelt ärende, ett klubbärende som vi kallar det, men blev det inte riktigt så på grund av att det kom in en reservation. När det gäller frågorna om säkerhet har vi, tror jag, stor enighet i om att ett systematiskt säkerhetsarbete är en viktig del av det arbete som utförs på våra kärnkraftsanläggningar. Där finns det, tror jag, ingen avvikande åsikt. Däremot har det nya direktivet gjort att vi gör större uppdateringar än SSM och vi som lagstiftande myndighet kanske vanligtvis gör, detta på grund av det som skedde i för . Där hade man inte oberoende härdkylning, vilket man menar var anledningen till att olyckan som inträffade där blev så pass allvarlig. Vi kan väl konstatera att trots att vi inte har vare sig större jordbävningar eller tsunamier i kan det även här finnas anledning att ha ett extra lager av säkerhet. Det kan vara i händelse av en terroristattack eller annat antagonistiskt angrepp. Då är en dubbel säkerhetsbarriär givetvis säkrare än en enkel säkerhetsbarriär. Det ställer vi oss givetvis alla bakom. Men den reservation som jag tidigare nämnde kommer från . Min bild av syftet med den, med förslaget som har lagt fram, är att det handlar lite grann om det som tyvärr har karakteriserat kärnkraftsdebatten i .