bet · H401JuU9 · 2017-02-20 00:00:00 — Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till lagändringar om transporter av frihetsberövade personer och avslår yrkandena i en följdmotion. De föreslagna bestämmelserna syftar till att renodla verksamhet och till att säkerställa en ändamålsenlig och rättssäker transportverksamhet. • att det införs nya bestämmelser om Kriminalvårdens rätt att utföra transporter av frihetsberövade personer åt andra myndigheter. • att ska få överlämna en transport av en frihetsberövad person till Kriminalvården. • att en begäran om handräckning med stöd av vissa lagar om tvångsvård och utlänningslagen ska få göras endast om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att tillgripa en polismans eller Kriminalvårdens särskilda befogenhet att använda våld eller tvång eller det annars finns synnerliga skäl. • att ges ett övergripande ansvar för transporter som sker inom ramen för internationellt samarbete. Även dessa transporter ska få överlämnas av till Kriminalvården. Lagändringarna föreslås träda i kraft . I betänkandet finns två reservationer (V). Proposition 2016/17:57 Transporter av frihetsberövade. Två yrkanden i en följdmotion som väckts med anledning av propositionen. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 1.Samtransporter, punkt 2 (V) 2.Kompetens inom , punkt 3 (V) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott, 2. lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m., 3. lag om ändring i lagen (1970:375) om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling, 4. lag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom, 5. lag om ändring i polislagen (1984:387), 6. lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, 7. lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, 8. lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, 9. lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, 10.lag om ändring i lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt, 11. lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård, 12. lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, 13. lag om ändring i lagen (2002:329) om samarbete med , 14. lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder, 15. lag om ändring i utlänningslagen (2005:716), 16. lag om ändring i fängelselagen (2010:610), 17. lag om ändring i häkteslagen (2010:611), 18. lag om ändring i lagen (2011:1165) om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder, 19. lag om ändring i lagen (2015:96) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen. Därmed bifaller proposition 2016/17:57 punkterna 1–19. 2016/17:3574 av m.fl. (V) yrkande 1. Reservation 1 (V) 2016/17:3574 av m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 2 (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (MP), i (S), (S), (M), Arhe Hamednaca (S), (S), (C), (M), (S), (SD), (L), (V), Lawen Redar (S), (M), (SD) och (KD). I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2016/17:57 Transporter av frihetsberövade. Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. En motion har väckts med anledning av propositionen. Förslagen i motionen återges i bilaga 1. Lagförslagen har granskats av Lagrådet. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets synpunkter. gjorde på förslag av justitieutskottet ett tillkännagivande med innebörden att regeringen skulle återkomma till med ett förslag om hur polisens uppgifter kan renodlas ytterligare. Utskottet anförde att polisen utför en mängd sysslor som inte tillhör polisens traditionella verksamhet, bl.a. vissa handräckningsuppdrag. Polisens uppgifter borde enligt utskottet renodlas i syfte att förstärka utrycknings- och utredningsverksamheten, t.ex. genom att pröva om vissa av polisens uppgifter kan läggas på andra myndigheter (bet. 2014/15:JuU16, rskr. 2014/15:152). På förslag av justitieutskottet gjorde vidare ett tillkännagivande om att utredningen om att renodla polisens verksamhet skulle återupptas. Utskottet hänvisade till att den förra regeringen tillsatte en utredning med uppgift att se över vilka verksamheter som kan utföras av någon annan i syfte att frigöra resurser för att förstärka den centrala polisverksamheten (dir. 2014:59), men att den nuvarande regeringen efter en delredovisning på djurområdet beslöt att lägga ned utredningen. Utskottet pekade på det angelägna i att tillkännagivandet skulle efterkommas av regeringen. Utskottet ansåg i linje härmed att den nedlagda utredningen skyndsamt skulle återupptas för att undersöka hur mer resurser kan frigöras för att förstärka den centrala polisverksamheten (bet. 2015/16:JuU20, rskr. 2015/16:197). Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag och avslår två motionsyrkanden om dels samtransporter, dels kompetens inom . Jämför reservationerna 1 (V) och 2(V). I propositionen pekar regeringen på att det har utvecklats en praxis där Kriminalvården utför transporter för och andra myndigheters räkning. som i större utsträckning kan ägna sig åt sin kärnverksamhet sköts transporterna av en myndighet med kompetens och vana att hantera frihetsberövade personer och med en väl fungerande struktur för transporter. Från ett renodlingsperspektiv har denna ordning uppenbara fördelar. Att förfarandet saknar uttryckligt stöd i lag väcker dock en rad frågor av principiell och praktisk natur, anför regeringen. Regeringen konstaterar att ombudsmän () har framhållit att den ordning som råder riskerar att stå i konflikt med regeringsformens och krav på lagstöd för frihetsberövanden och vidmakthållande av frihetsberövanden. Ett oklart verksamhetsansvar leder också till betydande effektivitetsförluster, särskilt då flera myndigheter kan komma i fråga för att utföra transporter. Regeringen hänvisar vidare till en kartläggning som gjorts av handräckningsregleringen på tvångsvårdsområdet och inom det internationella rättsliga samarbetet. Av kartläggningen framgår att det förekommer olikheter och oklarheter i de olika regelverken och att det i vissa fall inte framgår vem som ska ha ansvaret för att genomföra en åtgärd. Det har också framkommit att möjligheten att utbyta information mellan de myndigheter som begär handräckning och och Kriminalvården behöver förbättras och att det finns ett behov av att förtydliga under vilka förutsättningar handräckning ska få begäras. Kriminalvårdens ansvar för transporter av frihetsberövade m.m. Regeringen gör i propositionen bedömningen att Kriminalvården är väl lämpad att transportera frihetsberövade åt andra myndigheter och därför även fortsättningsvis bör få transportera frihetsberövade personer åt andra myndigheter. När det gäller transport av sjuka människor anför regeringen att utgångspunkten ska vara att vårdinstitutionen, liksom , själv ska sköta transporten om det inte finns skäl att befara att en polismans eller Kriminalvårdens möjligheter att använda våld eller tvång kan behövas. När det gäller frågan om samtransporter delar regeringen den uppfattning som framförts av några remissinstanser, nämligen att utgångspunkten bör vara att personer som transporteras enligt de olika lagarna om tvångsvård inte ska samtransporteras med andra klientgrupper. Det finns emellertid enligt regeringen inte skäl att reglera den frågan i lag. Det bör i stället vara Kriminalvården som i det enskilda fallet prövar lämpligheten av enskilda transportarrangemang. Enligt regeringen bör Kriminalvårdens rätt att utföra transporter åt andra myndigheter regleras i lag. Kriminalvården ska enligt lagförslaget hjälpa till vid transporter i handräckningsärenden när det gäller frihetsberövade personer som vistas i den beställande myndighetens eller någon annan myndighets lokaler. Vid övriga transporter av frihetsberövade personer ska Kriminalvården ansvara för transportuppdrag som överlämnas av eller Säkerhetspolisen. Den sistnämnda kategorin omfattar t.ex. övriga handräckningsärenden, ärenden som rör internationellt straffrättsligt samarbete samt transporter av personer som är placerade i polisens lokaler. Förslaget innebär att det införs en bestämmelse i polislagen som ger och Säkerhetspolisen en möjlighet att överlämna en transport av en frihetsberövad person till Kriminalvården. I vissa lagar om tvångsvård och i utlänningslagen införs dessutom bestämmelser som innebär att Kriminalvården ska lämna hjälp vid transport av en frihetsberövad person. I propositionen föreslås att förutsättningarna för handräckning ska förtydligas. Enligt förslaget ska en begäran om handräckning med stöd av vissa lagar om tvångsvård och utlänningslagen få göras endast om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att tillgripa de särskilda befogenheter att använda våld eller tvång som anges i polislagen respektive häkteslagen eller om det annars finns synnerliga skäl. Det föreslås också att handräckningsmöjligheterna vid transport av psykiskt sjuka utvidgas. Således ska handräckning med stöd av lagarna om tvångsvård av psykiskt sjuka generellt kunna begäras för transport vid förflyttning av en patient. Regeringen föreslår att ska bära det primära ansvaret för transporter inom ramen för internationellt straffrättsligt samarbete. Kriminalvården ska dock bära det primära ansvaret för vissa transporter vid verkställighet av påföljd. ska kunna ta en transporterad person i förvar om det är nödvändigt för att transporten ska kunna genomföras när myndigheten själv eller Kriminalvården ansvarar för transporten och när den bistår en annan stat med en transitering genom . Kriminalvårdens möjligheter att använda våld och annat tvång vid transporter Regeringen föreslår att Kriminalvården ska ha möjlighet att göra kroppsvisitation och använda fängsel vid transporter som utförs åt andra myndigheter. Det föreslås också att Kriminalvården ska ha rätt att begära hjälp av , om det på grund av risk för fritagning eller av någon annan särskild anledning behövs för att en transport ska kunna genomföras på ett betryggande sätt. Vissa frågor om förvar Regeringen föreslår att det i vissa lagar om tvångsvård införs bestämmelser om att missbrukaren respektive den unge får tas i förvar om det är nödvändigt för att en transport ska kunna genomföras. Reglerna ska inte gälla för den som är . I propositionen föreslås att den myndighet som begär hjälp enligt vissa lagar om tvångsvård och utlänningslagen utan hinder av sekretess ska lämna den verkställande myndigheten de uppgifter om den enskilde som behövs för att planera och vidta åtgärden. ska lämna Kriminalvården sådana uppgifter i samband med att ett transportuppdrag överlämnas. I motion 2016/17:3574 av m.fl. (V) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som innebär att samtransporter som huvudregel förbjuds. I yrkande 2 anförs att regeringen bör vidta åtgärder för att säkerställa att Kriminalvården har tillräcklig kompetens för att på ett säkert och värdigt sätt fullfölja den uppgift som myndigheten nu åläggs. Ett tillkännagivande begärs. Som regeringen anför i propositionen har en praxis utvecklats där Kriminalvården utför transporter för och andra myndigheters räkning. Utskottet delar uppfattningen att denna ordning från ett renodlingsperspektiv har uppenbara fördelar och anser att Kriminalvården är väl lämpad för uppgiften att transportera frihetsberövade. Det faktum att förfarandet har saknat uttryckligt stöd i lag och att verksamhetsansvaret i praktiken har varit oklart har emellertid varit problematiskt. Utskottet ser därför positivt på regeringens förslag att Kriminalvårdens rätt att utföra transporter ska regleras i lag. Utskottet ställer sig även i övrigt bakom de förslag som presenteras i propositionen och anser att lagförslagen fått en väl avvägd utformning. I motion 2016/17:3574 av m.fl. (V) yrkande 1 anförs att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att samtransporter förbjuds. Motionärerna understryker vikten av att undvika samtransporter av Kriminalvårdens egna klienter och personer som transporteras enligt de olika lagarna om tvångsvård. Utskottet delar uppfattningen att den typen av samtransporter bör undvikas och konstaterar att regeringen gör samma bedömning i propositionen. I likhet med regeringen anser utskottet emellertid att det inte finns skäl att reglera den frågan i lag. Det bör i stället vara Kriminalvården som i det enskilda fallet prövar lämpligheten av enskilda transportarrangemang. Motionsyrkandet avstyrks med det anförda. Utskottet instämmer även i vad motionärerna anför i yrkande 2 om vikten av att Kriminalvården har tillräcklig kompetens för att på ett säkert och värdigt sätt fullfölja den uppgift som i fortsättningen kommer att åligga myndigheten enligt lag. Utskottet konstaterar i detta sammanhang att Kriminalvården har lång erfarenhet av att utföra transporter för och andra myndigheters räkning. Vidare utgår utskottet från att regeringen noga kommer att följa verksamheten. Det finns därför inte något behov för att ta något initiativ i frågan och utskottet föreslår således att motionsyrkandet avslås. Samtransporter, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3574 av m.fl. (V) yrkande 1. Jag vill i likhet med flera remissinstanser understryka vikten av att undvika samtransporter av Kriminalvårdens egna klienter och personer som transporteras enligt de olika lagarna om tvångsvård. Det är enligt min mening varken lämpligt eller godtagbart med en ordning där exempelvis barn kan transporteras tillsammans med grovt kriminella personer eller personer som lider av allvarliga psykiska sjukdomar. Regeringens utgångspunkt är att samtransporter inte bör ske. I propositionen anges dock att regeringen inte ser några skäl till att reglera frågan i lag utan att det i stället bör vara upp till Kriminalvården att i det enskilda fallet pröva lämpligheten av enskilda transportarrangemang. Utskottet har anslutit sig till detta synsätt. Jag delar inte denna bedömning utan anser att det behöver införas en lagreglering som stadgar att samtransporter som huvudregel ska vara förbjudet. Regeringen bör därför återkomma med ett lagförslag som innebär att samtransporter som huvudregel förbjuds. Kompetens inom , punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3574 av m.fl. (V) yrkande 2. Jag vill understryka vikten av att transportören kan tillgodose de krav på exempelvis kompetens, säkerhet och värdighet som behöver ställas när det gäller transporter av skilda kategorier av frihetsberövade. Det är av avgörande vikt att dessa särskilda behov och krav inte får stå tillbaka för ekonomiska effektivitetskrav och liknande. Regeringen bör därför vidta åtgärder för att säkerställa att Kriminalvården har tillräcklig kompetens för att på ett säkert och värdigt sätt fullfölja den uppgift som myndigheten nu lagligen åläggs. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2016/17:57 Transporter av frihetsberövade: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1970:375) om utlämning till , , eller för verkställighet av beslut om vård eller behandling. 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom. 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387). 6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. 7.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. 8.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård. 9.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. 10.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt. 11.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård. 12.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. 13.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2002:329) om samarbete med . 14.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder. 15.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716). 16.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i fängelselagen (2010:610). 17.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i häkteslagen (2010:611). 18.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2011:1165) om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder. 19.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2015:96) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen. 2016/17:3574 av m.fl. (V): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med ett lagförslag som innebär att samtransporter som huvudregel förbjuds och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör vidta åtgärder för att säkerställa att Kriminalvården har tillräcklig kompetens för att på ett säkert och värdigt sätt fullfölja den uppgift som myndigheten nu lagligen åläggs och tillkännager detta för regeringen. har ett stort och brett uppdrag att brottsförebygga och skapa trygghet, och där ingår en otroligt stor mängd arbetsuppgifter. Det gäller allt från att med dragna vapen jaga kriminella till att visa sin radiobil för nyfikna förskolebarn. Men polisen befinner sig i en situation med hög arbetsbelastning, och det sker mycket i just , inte minst i den kriminella världen. Skjutningar på öppen gata har ökat, tyvärr likaså antalet döda, vilket är oerhört allvarligt. Och just därför är det bra att polisen inte ska utföra fler arbetsuppgifter än nödvändigt. En renodling av polisens arbetsuppgifter är välkommen, och debatten handlar om att polisen inte ska utföra onödiga transporter som en annan myndighet likaväl kan utföra - i detta fall Kriminalvården. Men likaväl som initiativet från regeringen om renodling är bra finns det många andra politiska förslag som regeringen, tillsammans med andra partier i den här kammaren, helhjärtat stöttar som ger polisen mer att göra. Det är gränskontroller som förlängs och som är en stor belastning för polisen i syd. Det är en region som är hårt belastad med en ökad kriminell verksamhet i . säger prognos att antalet flyktingar minskar. Ändå förlänger regeringen gränskontrollerna. Vi är starkt kritiska till detta. STYLEREF Kantrubrik \* av frihetsberövade Regeringen föreslår också att ska kunna begära hjälp, handräckning, av polisen för att utvisa personer från Migrationsverkets anläggningsboenden. Förutom att regeringens asylpolitik har lett till mer utsatthet och fattigdom bland asylsökande ska nu polisens redan höga arbetsbelastning leda till att personer utvisas till länder som inte är säkra. Jag har svårt att förstå varför vi i justitieutskottet ska renodla polisens arbetsuppgifter när regeringen lägger fram lagförslag i andra utskott som ger polisen mer att göra. Den ena handen vet inte vad den andra handen gör. Ta ert ansvar för polisen! Ta ert ansvar för migrationspolitiken! Det gäller både regeringen och alla borgerliga partier. Ni upprätthåller polisens svåra situation genom att ständigt ge den fler arbetsuppgifter. Det är oansvarigt. utför Kriminalvården transporter för andra myndigheters räkning. Det handlar om att transportera åtalade till domstolsförhandling eller till sjukvårdsbesök. Det finns en inarbetad praxis som används, och det mesta fungerar bra. Det är alltså inga problem att Kriminalvården utför fler transporter. vill två saker. För det första vill vi inte att samtransporter sker mellan Kriminalvårdens egna klienter och personer som transporteras enligt olika lagar om tvångsvård. Det är en uppfattning som både JO och JK delar. Det finns en praxis att sådana samtransporter inte ska ske, men vi vill att det lagregleras. För det andra vill vi att det säkerställs att Kriminalvården får den utbildning som behövs för det nya uppdraget. Vi måste säkerställa att krav på kompetens, säkerhet och värdighet uppfylls när transporter av skilda kategorier av frihetsberövade sker. Att Kriminalvården utför fler transporter är bra. Men tror man att det här förslaget kommer att renodla polisens arbetsuppgifter, ja, då måste man vara politiskt blind för alla andra lagförslag som har klubbats eller kommer att klubbas igenom som ger polisen mer att göra. Jag yrkar bifall till reservation 1. Inledningsvis vill jag i vanlig ordning yrka bifall till förslaget i betänkandet. resulterar det politiska arbetet i braskande rubriker och pukor och fanfarer. är det de små stegens politik, små skruvningar i befintliga system. är det små reformer som knappt märks. monteras hela system ned om en del politiker får möjligheten och tiden att göra det, men allt som oftast handlar det om den här typen av finmekanik. Kortfattat handlar det om att den myndighet som är bäst lämpad att utföra vissa uppgifter också ska göra det. I det här fallet är det transportverksamheten inom . Kriminalvården är en ganska välmående myndighet. Det är fjärde största myndighet. och jag får om ungefär en månad anledning att diskutera det här vidare. Men vi kan konstatera att myndigheten har genomgått det organisatoriska stålbad som polisen delvis fortfarande befinner sig i. Vi kan se att Kriminalvården har en i stort sett alkohol- och narkotikafri miljö. Vi kan se att antalet rymningar är i princip lika med noll. Vi kan också, vilket är det absolut mest glädjande, se att andelen som återfaller i brott minskar. STYLEREF Kantrubrik \* av frihetsberövade Slutsatsen är att vi tror att Kriminalvården är väl att anta nya och utvidgade utmaningar, och det här är en utmaning. Det jobbar 400 personer inom transportverksamhet, och man utför en bra bit över 10 000 transporter . Med det förslag som ligger kommer omfånget att utökas dramatiskt. Bara polisen genomför åtminstone 30 000-35 000 handräckningar . Det är stigande och har så varit . Det här innebär alltså att Kriminalvården kommer att få skala upp sin verksamhet. Det kommer att innebära en del utmaningar i fråga om utbildning, som beskrev. Man har en grundutbildning . Man kommer att få hantera det här på ett bra sätt. Fördelen med att Kriminalvården skalar upp är att Kriminalvården finns i hela landet. Man finns ofta inte i områden eller på orter där vi redan har en överhettad arbetsmarknad. Kriminalvården har med sina anstalter och häkten placeringar även där övriga statliga förvaltningar har stängt butiken. Utan att egentligen ha det som ett övergripande mål - Kriminalvården har ju andra mål - har man alltså behållit sitt regionalpolitiska uppdrag.