bet · H501UU2 · 2017-12-01 00:00:00 — I yrkande 5 anförs att såväl som enskilt land som i EU och FN ska verka för att värna och stärka civilsamhällets och folkrörelsernas roll i utvecklingspolitiken. Motionärerna anser också i yrkande 8 att regeringen bör slå fast att inte ska använda bistånd som påtryckningsmedel inom migrationspolitiken. I yrkande 11 anförs att arbete med vatten och sanitet bör fokuseras på att långsiktigt stärka och bygga nationella system och institutioner. Enligt yrkandena 13–15 bör verka för totala och villkorslösa skuldavskrivningar, driva på för en global skuldrevision enligt norsk modell och agera för att uppmärksamma frågan om den växande skuldbördan. Allt bistånd bör också enligt yrkande 16 följa biståndseffektivitetsagendan och utgå från respektive mottagarlands egna behov. Enligt yrkandena 17 och 18 bör ha som mål att av biståndet ska gå till flickor och kvinnor, och bör dessutom verka för att EU, m.fl. inför samma mål. Beträffande SRHR anser motionärerna enligt yrkandena 19 och 20 att regeringen bör öka andelen bistånd som avsätts för arbete med dessa frågor till av den totala biståndsbudgeten och att stödet till SRHR bör ökas även i det humanitära biståndet. Vidare anförs att bör verka för inkluderande utbildning av hög kvalitet och trygga skolor för både pojkar och flickor (yrkande 21), att regeringen bör återkomma med förslag på krav på risk- och konsekvensanalyser för myndigheters och statsägda bolags insatser inom utvecklingssamarbetet (yrkande 24) och att regeringen bör stärka transparensen inom biståndet inom de områden där det finns brister (yrkande 30). I yrkande 31 anförs att bör verka för att fler länder ökar sitt kärnstöd till det multilaterala biståndet. I kommittémotion 2017/18:530 av m.fl. yrkande 5 anförs att inom ramen för utvecklingssamarbetet bör utöka det politiska såväl som det ekonomiska stödet till hbtq-rörelsens arbete i . Även arbetet med att understödja fackliga rättigheter och möjligheten till facklig organisering bör förstärkas enligt yrkande 7. Enligt yrkande 12 bör prioritera arbetet med SRHR i samarbetet med . Enligt yrkande 14 bör regeringen ta initiativ till att utveckla aktörssamverkan mellan och . Vidare bör stärka stödet till det civila samhället på och verka för en demokratisering av landet (yrkande 17). I partimotion 2017/18:55 av m.fl. yrkande 10 anförs att bör verka för att privatisering av vattenresurser stoppas. Enligt kommittémotion 2017/18:533 av yrkande 1 bör öka sitt stöd till kvinnorörelsen i söder om . bör också stärka såväl det politiska som det ekonomiska stödet till hbtq-rörelsens arbete i söder om (yrkande 2). Motionärerna anser även att ökat politiskt och ekonomiskt självbestämmande ska vara en av de centrala utgångspunkterna för samarbete med söder om (yrkande 4). Vidare anförs att fortsatt bör bedriva ett långsiktigt samarbete med för att stödja arbetet för demokrati och mänskliga rättigheter i landet (yrkande 11). bör också verka för en mer jämlik och rättvis fördelning av tillgångar och resurser i (yrkande 19). I motion 2017/18:534 av yrkande 5 anförs att bör stärka biståndet till de västsahariska flyktinglägren och den del av som är under Polisarios kontroll. Liberalerna anför i partimotion 2017/18:228 av m.fl. yrkande 2 att kvinnors och flickors rättigheter och möjligheter ska genomsyra svensk utrikespolitik. Enligt yrkande 3 bör svenskt bistånd i högre grad användas för att säkra flickors skolgång. Enligt partimotion 2017/18:568 av m.fl. yrkandena 1 och 2 bör humanitära insatser prioriteras inom det svenska biståndet och det finansiella stödet till FN:s humanitära hjälporgan öka. Vidare anser motionärerna att det svenska biståndet ska vara centralt för att garantera och bevara fria val (yrkande 5) och att svenska utlandsmyndigheter tydligare ska prioritera arbetet för att främja demokrati och mänskliga rättigheter. I yrkandena 10, 14 och 16 anför motionärerna att demokratibiståndet, biståndet till preventivmedel och aborter och det svenska stödet till utbildning bör öka. Dessutom bör en utredning tillsättas för att ta fram en agenda för ett ökat stöd till demokratiaktivister och fokusera på aktörer som arbetar för att stärka civila och politiska rättigheter (yrkande 7 och 11). Enligt motionärerna bör även en större del av biståndet gå till att främja yttrande- och pressfrihet (yrkande 8) och biståndet genom svenska civilsamhällesorganisationer reformeras (yrkande 23). Partiet anser också att biståndet ska vara uttalat feministiskt (yrkande 13) och understryker vikten av att biståndet bör verka för att utveckla och upprätthålla rättsstatens principer i mottagarländerna (yrkande 19). I det sammanhanget understryks behovet av att i högre grad utvärdera mottagarländers prestation vad gäller demokratiska reformer, mänskliga rättigheter, jämställdhet, öppenhet och korruptionsbekämpning och att utforma biståndet därefter (yrkande 20). Vidare anförs att biståndet till extremismbekämpning bör utvecklas (yrkande 21) och insatser vidtas för att skydda och restaurera kulturarv (yrkande 22). Motionärerna anser även att ska verka för att andra länder ska kunna uppnå sina åtaganden i genom samarbete gällande reformer, lagstiftning och tekniköverföring (yrkande 24). Slutligen anförs i yrkande 27 att stödet till internationella organisationer bör medföra högre krav på transparens, intern styrning och kontroll samt kostnadseffektivitet. Förslaget i yrkande 22 ovan återkommer i kommittémotion 2017/18:1911 av m.fl. yrkande 7. I partimotion 2017/18:3578 av m.fl. yrkande 32 understryker partiet vikten av demokratibistånd för arbete med hbtq-rättigheter. Enligt kommittémotion 2017/18:2818 av m.fl. yrkande 22 bör det svenska bilaterala biståndet, t.ex. till den afghanska staten, ses över för att kunna användas för att underlätta återvändande. anför i kommittémotion 2017/18:3742 av m.fl. yrkande 5 att biståndet bör omfördelas för att kunna hjälpa människor som befinner sig på flykt. I yrkande 6 anförs att bör påbörja arbetet med att bygga upp en egen svensk struktur för att kunna bistå med flyktinghjälp. Motionärerna anser även att det humanitära stödet i högre utsträckning bör kanaliseras genom civilsamhällesorganisationer och samfund (yrkande 7). Vidare bör stödet till multilaterala organ enligt yrkande 8 fokuseras och samlas hos de organ som arbetar bland flyktingar och med barns säkerhet och rättigheter. Enligt yrkandena 9 och 10 bör ligga i framkant när det gäller att stödja och utveckla insatser som syftar till att skapa arbets- och utbildningstillfällen för människor på flykt och införa en särskild biståndsstrategi inklusive en frihetsfond som inriktas på att ge stöd till människorättsförsvarare. Partiet anser även att och EU måste ställa krav på att den eritreanska regimen släpper fri för att kunna få ingå i EU:s biståndsprogram (yrkande 11). Enligt yrkande 12 måste regeringen tydliggöra att stöd måste kunna ges även till de organisationer som inte är erkända av regimen. Motionärerna anser också att nya landstrategier ska innehålla en analys av situationen för religions- och övertygelsefriheten (yrkande 13). Enligt yrkande 17 bör satsa ytterligare medel på vaccin och andra hälsoinsatser via den globala fonden och den globala vaccinalliansen . Vidare understryker motionärerna i yrkande 18 att måste ställa krav på den palestinska myndigheten, bl.a. vad gäller demokratiska principer, för att den ska få svenskt bistånd. Detta återkommer i motion 2017/18:3620 av m.fl. I motion 2017/18:3008 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 11 anförs att ska bidra till den internationella Aid for Trade-agendan för att främja ekonomisk tillväxt. Utskottet konstaterar att trots att antalet extremt fattiga i världen minskat med drygt en miljard människor , är fattigdomen fortfarande utbredd och djup. ska därför fortsätta att ha en ambitiös utvecklingspolitik och ett generöst bistånd där det bilaterala och multilaterala stödet samverkar. I enlighet med vad som fastslogs i beslut om politik för global utveckling (prop. 2002/03:122, bet. 2002/03:UU3) ska allt utvecklingssamarbete genomsyras av ett rättighetsperspektiv och av fattiga människors perspektiv på utveckling. Utvecklingsarbetet ska i huvudsak vara inriktat på de länder som har störst utmaningar vad gäller egna resurser, där behoven är som mest omfattande och där svenskt mervärde är som störst. Utvecklingssamarbetet ska bidra till att uppnå 2030-agendan för hållbar utveckling. De nya hållbarhetsmålen, som antogs i , syftar till att utrota fattigdom och främja en hållbar utveckling – ekonomiskt, socialt och miljömässigt – på ett integrerat sätt. I slutsatserna från högnivåmötet om hållbarhetsmålen framhålls att social och ekonomisk utveckling är beroende av ett hållbart utnyttjande av naturresurserna. De 17 hållbarhetsmålen ska styra det internationella utvecklings- och hållbarhetsarbetet och är universella och giltiga för alla, såväl på nationell och regional nivå som på global nivå. behandlade regeringens skrivelse om policyramverk för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd (skr. 2016/17:60, bet. 2016/17:UU11). Utskottet tillstyrkte då de tematiska prioriteringar som angavs i skrivelsen. Utskottet instämde även i att det fanns anledning att tydliggöra ytterligare tre perspektiv i utvecklingssamarbetet: konfliktperspektiv, jämställdhetsperspektiv samt miljö- och klimatperspektiv. I policyramverket understryks också att utgångspunkten för utvecklingssamarbetet ska vara partnerländernas egna visioner och prioriteringar, baserat på principen om samarbetsländernas ägarskap och ansvar för sin egen utveckling. Utskottet har vid ett flertal tillfällen uttalat sitt stöd för principerna om bistånds- och utvecklingseffektivitet som antagits och utvecklats av det internationella samfundet och har därför inga invändningar mot detta. vill utskottet understryka att detta förhållningssätt inte får leda till brister i regeringens styrning av vilka resultat som ska uppnås i biståndet. Beslut om biståndets fortsatta utformning bör i hög grad utgå från en analys av de resultat som har uppnåtts och inom vilka områden har komparativa fördelar. Ett antal motionärer för fram förslag på insatser som bör prioriteras i biståndet. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att mer kraft behöver läggas på stöd till sviktande och konfliktdrabbade stater, förstärkning av stödet till demokratins aktörer, jämställdhet, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR), klimat, miljö- och naturresurshantering, inkluderande och hållbar ekonomisk utveckling, jämlik hälsa och utbildning och forskning. Utskottet vill understryka att mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer är centrala som både mål och medel för en positiv utveckling inom samtliga dessa områden. Vidare välkomnar utskottet att regeringen kommer att arbeta aktivt för ytterligare genomslag för prioriterade frågor i EU:s utvecklingssamarbete och verka för att biståndets strategiska roll i EU:s externa relationer bidrar till en global hållbar utveckling. Utskottet anser att det är ett grundläggande krav att människor oavsett kön, ålder, funktionsförmågor, etnisk tillhörighet, religion och andra trosuppfattningar, sexuell läggning och könsöverskridande identitet eller uttryck ska kunna åtnjuta sina rättigheter. Ett sådant förhållningssätt innebär ett synliggörande av diskriminerade, exkluderade och marginaliserade individer och grupper före varje insats. Utskottet behandlade regeringens skrivelse om mänskliga rättigheter (skr. 2016/17:62, bet. 2016/17:UU15) och underströk bl.a. vikten av ett integrerat angreppssätt vad gäller mänskliga rättigheter och en rättighetsbaserad utrikespolitik. Utskottet välkomnar att regeringen har tagit fram en ny global strategi för hållbar fred, som kombinerar strategiskt globalt stöd med flexibla och tidskritiska insatser på landnivå och innebär en ökad satsning inom detta område . Genomförandet innehåller stärkt samordning av svenska aktörer för att förena politisk dialog och utvecklingssamarbete och på så sätt skapa mer sammanhållet stöd till förebyggande av väpnad konflikt och inkluderande fredsprocesser. Utskottet konstaterar att FN har en unik och oersättlig roll för universella normer och fattigdomsminskning. Enligt propositionen höjer regeringen ambitionen att verka för nödvändiga reformer och en modernisering av FN så att säkerhet, utveckling och gott ledarskap samverkar. Det finns ett momentum för dessa reformer tack vare initiativ som tagits av det nya ledarskapet inom FN. Detta innebär att regeringen ska bidra till att skapa opinion för FN:s generalsekreterares reformarbete och förebyggande ansats. Utskottet välkomnar att regeringen verkar för adekvat flerårig kärnstödsfinansiering för att stärka framförhållningen och flexibiliteten. ska använda sina bidrag till det multilaterala utvecklingssamarbetet för att driva på resultat, reformer och systemkoherens. ska också verka för att stärka FN:s ledarskap för att hantera klimatförändringens effekter på utveckling, humanitära krissituationer och internationell fred och säkerhet, flykting- och migrationsfrågan samt genomförandet av Agenda 2030. Utskottet instämmer med regeringen att stöd till barn- och mödrahälsovård samt SRHR är viktigare än någonsin, som både hälso- och rättighetsfråga. ska därför fortsätta att vara en stark global aktör och förespråkare för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter genom att oförtrutet driva SRHR-frågorna ur ett rättighetsperspektiv och påtala sambandet mellan SRHR och hållbar utveckling. Utskottet anser liksom regeringen att också aktivt bör driva SRHR-frågorna inom ramen för humanitära insatser samt främja stärkt kapacitet i samarbetsländerna för att tillhandahålla en fungerande hälsovård. Utskottet vill också understryka att barnrättsperspektivet är en viktig del av rättighetsperspektivet. är en betydande givare på barnrättsområdet, och utskottet välkomnar att regeringen understryker att arbetet med barns rättigheter fortsatt ska stärkas samt att ska bidra till att alla pojkar och flickor ska kunna fullgöra en avgiftsfri och likvärdig utbildning av god kvalitet. Utskottet anser att det civila samhället och dess organisationer är en stark förändringskraft som har en nyckelroll i arbetet för fattigdomsminskning och i genomförandet av Agenda 2030. Ett nära samarbete med civilsamhällesorganisationer kan komplettera eller ersätta direkt statligt stöd. Många av organisationerna har stor potential att verka lokalt och nära de fattiga och förtryckta människor som det svenska biståndet syftar till att nå. Utskottet välkomnar därför att regeringen fattade ett beslut om gemensamma åtaganden med svenska civilsamhällsorganisationer för stärkt dialog och samverkan inom utvecklingssamarbetet. Åtagandena har tagits fram i samarbete med ett antal organisationer, och regeringen har bjudit in civilsamhället att ansluta sig till åtagandena. Utskottet anser liksom regeringen att fler aktörer och nya resurser behöver engageras för att uppnå målen i Agenda . Den privata sektorn har en viktig roll i detta sammanhang, och utskottet välkomnar därför att regeringen avser att öka samverkan med den privata sektorn om innovativ finansiering i syfte att uppnå ett förstärkt bidrag till Agenda 2030 och klimatåtgärderna. Utskottet konstaterar att det svenska utvecklingssamarbetet, inklusive det som kanaliseras via Sida, får mycket gott betyg i de studier som görs av /Dac (/2013). I den s.k. mid-term review som genomfördes konstaterades bl.a. att Sida stärkt sin förmåga att analysera risker och att säkerställa att den rapportering som sker på ett systematiskt sätt återkopplar till målen. När det gäller landfokusering har utskottet tidigare uttalat att en minskning av antalet samarbetsländer ger förutsättningar för mer fokuserade insatser som möjliggör bättre kvalitet och mer mätbara resultat (bet. 2015/16:UU2). Enligt utskottets uppfattning kan förändringar i antalet samarbetsländer alltid behöva göras, men en ständig utökning av antalet länder kan medföra en försämrad effektivitet i arbetet. Frågan om utvecklingssamarbete med tas upp i en motion. Utskottet konstaterar att samarbetsstrategin för landet gick ut men att verksamheten ändå tar sin utgångspunkt i den till dess regeringen beslutat om en ny strategi. Vidare noterar utskottet att regeringen i budgetpropositionen aviserar att ett antal nya bilaterala strategier för bl.a. , , , , och kommer att operationaliseras av Sida och samlat följas upp av regeringen. bidrar till verksamhet för att bl.a. skydda de kultur- och naturarv som ingår i Världsarvskonventionen. lämnade bidrag från biståndsbudgeten till på sammanlagt . Samarbetet med utgår från samarbetsstrategi med som omfattar perioden –2017. har tidigare, bl.a. i betänkande 2012/13:UU13, behandlat motionsförslag om krav på privatisering, t.ex. av vatten. Utskottet konstaterade då att utvecklingen går bort från detaljerade policybaserade krav och att samarbetsländernas egna fattigdomsstrategier i stället utgör utgångspunkt; ömsesidiga mål och tillhörande resultatbaserade villkor sätts i allt högre utsträckning upp, detta i enlighet med de överenskommelser som gjorts om biståndseffektivitet. Utskottet framhöll vikten av tydligt offentligt ansvar för vatten-, sanitets- och hygienfrågor. Full kostnadstäckning och kostnadseffektivitet inom vattensektorn är grundläggande, och detta gäller oavsett om försörjningen sker i privat eller offentlig regi. Prissättningen på vatten får inte komma i konflikt med fattiga människors tillgång till vatten och sanitet. Frågan om skuldavskrivningar tas upp i ett motionsförslag. Utskottet anser att utgångspunkten för skuldavskrivningar ska vara skuldhållbarhet och en god reformpolitik. ska skuldavskrivningar riktas mot de fattigaste och mest skuldtyngda länderna. För att en skuldavskrivning ska innebära ett effektivt utnyttjande av medel för fattigdomsbekämpning är det viktigt att den baseras dels på en analys av skuldens hållbarhet, dels på att det aktuella landet för en politik som främjar tillväxt och fattigdomsbekämpning. Utskottet välkomnar att regeringen understryker att utvecklingssamarbete ska bidra till en mer inkluderande hållbar ekonomisk utveckling. Utvecklingssamarbetet har en central roll i regeringens arbete för fri och rättvis handel genom att stärka låg- och medelinkomstländers kapacitet att dra nytta av regional och internationell handel och värdekedjor. Handelsrelaterat bistånd (Aid for Trade, AfT) till utvecklingsländer syftar till att avhjälpa utvecklingsländers svårigheter att delta i global handel. AfT utgör ett viktigt handelspolitiskt instrument i strävan att implementera Agenda 2030. ska bidra till den internationella AfT-agendan för att främja ekonomiskt tillväxt och fattigdomsbekämpning. Utskottet förutsätter att regeringen aktivt driver den internationella AfT-agendan i detta syfte. Utvecklingssamarbetet ska bidra till hållbara, ansvarsfulla och produktiva investeringar samt hållbart företagande. Utvecklingssamarbetet ska vidare bidra till hållbar utveckling inom jordbruk, skogsbruk och fiske samt av landsbygden. Dessutom ska samarbetet bidra till en resurseffektiv, cirkulär och biobaserad ekonomi. Digitaliseringens potential ska tillvaratas, speciellt för kvinnor. Utskottet konstaterar liksom regeringen att flera av de stora humanitära kriserna , såsom de i , Sydsudan, norra , och , bedöms fortsätta . Den humanitära rätten måste följas och förstärkas generellt för att skydda civilbefolkningen och civila strukturer i högre utsträckning än . Möjligheterna till humanitär intervention måste säkerställas inom världssamfundet i syfte att motverka eskalerande konflikter och i förlängningen krig. Kriserna bakom behoven är komplexa, och det humanitära systemet måste kunna verka med maximal effektivitet. Utskottet välkomnar därför att regeringen avser att öka humanitära bistånd . Fokus ska läggas på internationell humanitär rätt och humanitära principer, flexibel finansiering, skyddsaspekter och jämställdhet. Utskottet vill understryka vikten av att lever upp till de åtaganden som gjordes vid det globala humanitära toppmötet och inom den nya humanitära reformagendan Grand Bargain. ska fortsatt ha en ledande roll vad gäller minskad öronmärkning av givarstöd, mer lokalt ägarskap, mer innovativa arbetssätt samt stärkt samverkan mellan humanitärt bistånd och långsiktigt utvecklingssamarbete. På så sätt utformas stöd som stärker samhällens motståndskraft och främjar hållbara lösningar på utdragna kriser. Utskottet välkomnar också att regeringen avser att verka för att på ett mer systematiskt sätt bidrar till krisförebyggande arbete i sviktande stater och stärker sin samverkan med humanitära aktörer. Dessutom vill utskottet betona vikten av att stärka synergierna mellan långsiktigt utvecklingssamarbete och humanitärt stöd. I den mån de inte tillgodosetts genom det anförda avstyrker utskottet motionerna 2015/16:2174 av m.fl. (M) yrkande 6, 2017/18:228 av m.fl. (L) yrkandena 2 och 3, 2017/18:530 av m.fl. (V) yrkandena 5, 7, 12 och 14, 2017/18:533 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2, 4 och 11, 2017/18:534 av m.fl. (V) yrkande 5, 2017/18:555 av m.fl. (V) yrkandena 1–5, 10, 11, 13–21, 24, 30 och 31, 2017/18:568 av m.fl. (L) yrkandena 1, 2, 5–8, 10, 11, 13, 14, 16, 19–21, 23, 24 och 27, 2017/18:1581 av m.fl. (SD) yrkande 9, 2017/18:3008 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 11, 2017/18:3215 av m.fl. (M) yrkande 21, 2017/18:3239 av m.fl. (M) yrkandena 6, 27, 29, 39, 40 och 42, 2017/18:3566 av m.fl. (M) yrkandena 11–13, 2017/18:3578 av m.fl. (L) yrkande 32, 2017/18:3656 av m.fl. (SD) yrkandena 11, 14, 15 och 17–20, 2017/18:3684 av m.fl. (C) yrkandena 41–45, 2017/18:3735 av m.fl. (M) yrkande 35, 2017/18:3742 av m.fl. (KD) yrkandena 5–10, 13 och 17, 2017/18:3775 av m.fl. (C) yrkandena 1–6, 2017/18:3846 av m.fl. (M) yrkandena 6–10 och 2017/18:3890 av m.fl. (SD) yrkande 1. Övriga frågor inom utvecklingssamarbetet Det framgår av regeringens ställningstagande med anledning av EU:s förslag till ny partnerskapsram med tredjeländer (fakta-PM 2015/16:FPM112) att regeringen anser att det, för att säkerställa den framtida gemensamma asyl- och migrationspolitiken och värna , är viktigt att EU får till stånd ett bättre återvändande. Regeringen står bakom initiativet till en skräddarsydd ansats för att främja samarbetet om migration med specifika tredjeländer, i syfte att uppnå ett mer effektivt återtagande. Regeringen anser inte att ett generellt villkorande av bistånd kopplat till frågan om återtagande vore en ändamålsenlig metod; detta skulle kunna verka kontraproduktivt. I enlighet med slutsatser som EU antagit, där främst principerna om ett effektivt utvecklingssamarbete och mer för mer tillämpas, kan bistånd användas som grund för att medvetandegöra tredjeländer om vikten av att få till stånd ett väl fungerande samarbete om återtagande. Utskottet har inga invändningar mot regeringens ställningstagande men vill i sammanhanget påminna om att syftet med det svenska biståndet är att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Vidare understryker utskottet att ODA-medel måste användas i enlighet såväl med /Dacs kriterier som med principerna om biståndseffektivitet. Utskottet konstaterar med anledning av ett motionsyrkande om att avveckla budgetstödet att inget land får generellt budgetstöd från . Utskottet vill i sammanhanget påminna om sitt tidigare uttalande (bet. 2016/17:UU2) om att graden av förtroende för samarbetslandets regering ska ges stor vikt vid överväganden om vilken typ av insatser som svenskt bistånd ska kunna finansiera i ett enskilt land. Mänskliga rättigheter, demokrati och god samhällsstyrning bör vara av särskilt stor betydelse i detta sammanhang. Om förtroendet för samarbetslandets regering försämras kraftigt eller helt saknas ska biståndet inte kanaliseras genom statliga aktörer utan i stället gå till det civila samhället eller andra förändringsaktörer.