bet · H401AU5 · 2017-02-17 00:00:00 — I motion 2016/17:3555 av m.fl. är kritiska till regeringens planer på att inrätta en jämställdhetsmyndighet och anser att ett aktivt jämställdhetsarbete måste bedrivas inom alla relevanta myndigheter för att få genomslag (yrkande 2). anser också att det är högst tveksamt att den nya myndigheten å ena sidan ska delta i genomförandet av jämställdhetspolitiken genom att fördela medel och stötta andra aktörer operativt och å andra sidan utvärdera politiken. och (båda SD) anför i motion 2016/17:3553 att det inte bör inrättas en jämställdhetsmyndighet (yrkande 1). De anser att regeringen inte har förmått visa på några klara fördelar med en ny myndighet och att regeringen inte i tillräcklig grad har tagit hänsyn till de risker och nackdelar som finns med förslaget och som påtalas av ett antal remissinstanser. (C) påtalar i motion 2016/17:3551 vikten av att ett aktivt jämställdhetsarbete bedrivs inom samtliga berörda myndigheter (yrkande 1). I motionen föreslås också att uppföljning och utvärdering för jämställdhet samlas under en befintlig myndighet med fokus på jämställdhetsintegrering och strukturellt jämställdhetsarbete i stället för en ny myndighet (yrkande 2). Ett likalydande förslag framförs av i motion 2016/17:3037 av m.fl. (yrkande 5). I motion 2016/17:3551 anförs vidare att ansvarsfördelningen mellan de myndigheter som pekas ut i skrivelsen och deras uppdrag bör kvarstå i befintliga organisationer (yrkande 3), och att de myndighetsuppdrag som är tillfälliga ska permanentas (yrkande 4). Därtill ges uttryck för att Nationellt centrum för kvinnofrid bör behålla sitt nationella uppdrag som kunskaps- och resurscentrum (yrkande 5). I motionen framhålls även att analysen av effekterna av regeringens politik för den ekonomiska jämställdheten måste utvecklas och bättre följas upp (yrkande 8), Liberalerna anför i motion 2016/17:3556 av m.fl. att ett villkor för att en jämställdhetsmyndighet inrättas är att den inte övertar det nationella uppdraget om hedersrelaterat våld och förtryck (yrkande 1) och föreslår att en särskild funktion som nationell samordnare i fråga om hedersrelaterat våld och förtryck bör läggas hos i (yrkande 3). Partiet anser vidare att en ny jämställdhetsmyndighet inte bör ha ansvar för statsbidrag till jämställdhetsprojekt och kvinnors organisering (yrkande 5). I samma motion tar Liberalerna upp det nationella uppdraget om prostitution och människohandel för sexuella ändamål (yrkande 4). Enligt partiet är det inte lämpligt att flytta detta uppdrag till en ny jämställdhetsmyndighet. konstaterar i motion 2016/17:3554 av m.fl. att invändningarna från en rad tunga remissinstanser mot inrättandet av en jämställdhetsmyndighet är tydliga och tungt vägande, och gör den samlade bedömningen att det inte är motiverat att inrätta en ny jämställdhetsmyndighet (yrkande 5). anser i stället att man bör pröva Statskontorets förslag om en delegation för jämställdhetsstudier och användandet av befintliga myndigheter för löpande utvärderingar av jämställdhetspolitiska satsningar (yrkande 8). m.fl. (S) anför i motion 2016/17:2703 att den nya jämställdhetsmyndigheten bör placeras i . anser i motion 2016/17:3037 av m.fl. att det behövs en genomgripande utredning som behandlar och belyser statens, näringslivets, samhällets och individens totala kostnader för ojämställdhet relaterade till de mål för jämställdhetspolitiken som har antagit (yrkande 1). I motion 2016/17:3551 av (C) återfinns ett likalydande yrkande (yrkande 7). För att snabbare kunna åstadkomma förändring är det enligt viktigt att frågan får en grundlig belysning ur ett nationalekonomiskt perspektiv. I motion 2016/17:3037 anser vidare att arbetet med jämställdhetsintegrering bör stärkas och att alla myndigheter ska få direktiv om jämställdhetsintegrering (yrkande 2). Könsuppdelad statistik efterfrågas också eftersom detta enligt partiet förenklar jämställdhetsintegrering och gör det möjligt att se hur beslut, åtgärder och bemötande faller ut för kvinnor och män (yrkande 3). Skillnader kan därmed upptäckas och åtgärdas. uppmärksammar också s.k. jämställdhetsbudgetering och anser att arbetet med detta bör stärkas (yrkande 4). Slutligen anser att regeringens bilaga till budgetpropositionen om ekonomisk jämställdhet kan utvecklas (yrkande 6). och (båda C) anser i motion 2016/17:3057 att alla beslut bör jämställdhetsprövas och analyseras utifrån hur de gynnar eller missgynnar det underrepresenterade könet (yrkande 1). Frågan om var det nationella uppdraget om hedersrelaterat våld och förtryck ska ligga har utskottet behandlat ovan. I detta avsnitt behandlar utskottet övriga delar av styrningen och organisationen av jämställdhetspolitiken. I likhet med regeringen anser utskottet att det är betydelsefullt att skapa bättre förutsättningar för politikens genomförande i form av en strategisk och stärkt styrning och en långsiktig organisering på jämställdhetspolitikens område. Som regeringen påtalar i skrivelsen är dock en tydlig styrning av offentlig förvaltning endast en av flera pusselbitar som måste vara på plats för att nå de jämställdhetspolitiska målen. Flera samhällsaktörer – t.ex. företag och ideella organisationer på alla nivåer samt arbetsmarknadens parter – behöver också arbeta strategiskt och systematiskt inom sina områden för att uppnå ett jämställt samhälle. Regeringen tecknar i skrivelsen en bild av en splittrad organisation på jämställdhetsområdet med dels en fast organisation, dels ett antal tillfälliga uppdrag. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att det finns ett kontinuerligt och växande behov av uppföljning, analys, samordning och stöd på jämställdhetspolitikens område. Mot bakgrund av regeringens ambitioner när det gäller en stärkt styrning på jämställdhetspolitikens område är det tydligt för utskottet att detta behov kommer att växa ytterligare. I likhet med regeringen anser utskottet att en myndighet på jämställdhetspolitikens område svarar mot dessa behov och ger bättre förutsättningar för det nationella arbetet med att nå jämställdhetsmålen, men också för aktörer på regional och lokal nivå. Utskottet är således positivt till regeringens planer på att inrätta en jämställdhetsmyndighet. och lyfter fram vikten av att alla myndigheter bedriver ett aktivt jämställdhetsarbete och menar, som utskottet förstår det, att det jämställdhetsarbete som pågår i ordinarie strukturer i myndigheter och hos andra relevanta aktörer riskerar att sidoordnas om en jämställdhetsmyndighet inrättas. Utskottet anser också att det är angeläget att alla myndigheter fortsätter att utveckla sitt arbete med jämställdhet inom sina respektive verksamheter, och vill i sammanhanget understryka att den aviserade jämställdhetsmyndigheten inte är avsedd att överta det ansvar som andra myndigheter har för jämställdhet inom sina respektive ansvarsområden enligt principen om jämställdhetsintegrering. Utskottet delar därmed inte de farhågor som dessa partier ger uttryck för. Ett effektivt genomförande av jämställdhetspolitiken kräver enligt utskottet en samlad organisation för uppföljning, analys, samordning och stöd. Med nuvarande organisation har en del av dessa behov – men långt ifrån alla – kunnat tillgodoses genom avgränsade och ofta tillfälliga myndighetsuppdrag. Att som föreslår inrätta en delegation för jämställdhetsstudier och använda befintliga myndigheter för utvärderingar av jämställdhetspolitiska satsningar anser utskottet inte är tillräckligt för att svara mot de behov av uppföljning, analys, samordning och stöd som finns på jämställdhetspolitikens område. Utskottet välkomnar sammantaget regeringens planer på att inrätta en ny jämställdhetsmyndighet och finner det tillfredsställande att en särskild utredare har utsetts med uppgift att vidta de åtgärder som krävs för att myndigheten ska kunna inleda sin verksamhet . Utskottet välkomnar vidare att myndigheten ska ligga i . efterfrågar bl.a. en övergripande genomlysning av konsekvenserna av och kostnaderna för ett ojämställt samhälle. Utskottet vill här hänvisa till att regeringen arbetar efter principen att jämställdhetsperspektivet ska beaktas i alla delar av politikutvecklingen. Därmed kan också utvecklingen av jämställdhetspolitiken följas upp i respektive områdes resultatredovisning i budgetpropositionen. Jämställdhetspolitiken redovisas dessutom på en övergripande nivå inom utgiftsområde 13, och de resultatindikatorer som används tydliggör de centrala aspekterna i jämställdhetsmålen. Ett antal indikatorer för t.ex. fördelning av makt och inflytande fungerar här som utgångspunkt för en beskrivning och en analys av jämställdhetsutvecklingen i samhället. Sådan strategisk och förutsägbar uppföljning ger enligt utskottet förutsättningar att ta till vara resultat och erfarenheter från den förda politiken, vilket bidrar till höjd kvalitet och långsiktighet inom politikområdet. I sammanhanget vill utskottet också lyfta fram det arbete som pågår med jämställdhetsintegrering i myndigheterna. Genom att integrera ett jämställdhetsperspektiv i relevanta delar av sina verksamheter bidrar myndigheterna på ett värdefullt sätt till att uppnå de jämställdhetspolitiska målen. Utskottet ser med gillande att regeringen uttrycker att jämställdhetsintegrering är en av dess viktigaste prioriteringar. Att också anlägga ett jämställdhetsperspektiv i budgetarbetet är avgörande för att förverkliga feministisk politik. Utskottet kan konstatera att regeringen har tagit viktiga steg för att säkerställa att budgetpolitikens jämställdhetseffekter synliggörs i underlag inför budgetbeslut. har ett arbete med att stärka tillämpningen av jämställdhetsbudgetering pågått . Regeringen anför i skrivelsen att den har tagit fram nya mål för hur jämställdheten ska utvecklas inom en rad centrala utgiftsområden och indikatorer för att följa upp utvecklingen. Liksom anser utskottet att könsuppdelad statistik är ett viktigt redskap i arbetet för ett jämställt samhälle. Kunskap om rådande förutsättningar krävs för att kunna göra jämställdhetsanalyser och bedriva en politik för jämställdhet inom alla utgiftsområden. Det är angeläget att förbättra förutsättningarna för att göra grundliga jämställdhetsanalyser, och utskottet välkomnar därför att regeringen bereder ett förslag om att införa krav på att samtliga myndigheter som presenterar individbaserad statistik i sin årsredovisning ska göra detta uppdelat efter kön. Utskottet anser sammantaget att regeringen arbetar aktivt med att förbättra styrningen och organisationen av jämställdhetspolitiken och välkomnar särskilt att regeringen har inlett arbetet med att inrätta en jämställdhetsmyndighet. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Förslaget från om att den nya myndigheten ska placeras i får anses vara tillgodosett och avstyrks på den grunden. Nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor m.m. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden. Jämför reservationerna 12 (M), 13 (SD), 14 (C), 15 (L) och 16 (KD) samt särskilda yttrandena 3 (M), 4 (SD), 5 (C) och 6 (L). För att stärka förutsättningarna att nå det jämställdhetspolitiska delmålet att mäns våld mot kvinnor ska upphöra uppger regeringen att dess arbete på området kommer att följa en samlad nationell strategi –2026 som särskilt betonar förebyggande insatser. Till sitt innehåll ska strategin fullt ut motsvara det jämställdhetspolitiska målet på området, och strategin inkluderar därmed frågor om hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Strategin omfattar politiska målsättningar och insatser kopplade till detta, en organisation för genomförande och ett system för uppföljning. Delmålet att mäns våld mot kvinnor ska upphöra innebär att kvinnor och män, flickor och pojkar ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Delmålet omfattar alla yttringar av fysiskt och psykiskt, inklusive sexuellt, våld och hot om våld som riktas mot kvinnor och flickor. Delmålet omfattar också hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och handel med människor för sexuella ändamål. Vidare omfattar delmålet mäns och pojkars våldsutsatthet och kroppsliga integritet. Delmålet har ett särskilt fokus på kopplingen mellan maskulinitet och våld. Vidare omfattas, liksom tidigare, att motverka kommersialisering och exploatering av kvinnokroppen i medier, pornografi och reklam som syftar till att reproducera föreställningar om kvinnors underordning. I delmålet ingår också trakasserier, hot och annat våld på internet och i andra digitala kanaler. Delmålet är således mer omfattande än vad som räknas till begreppet våld i nära relationer, dvs. mellan närstående (prop. 2006/07:38). Delmålet om mäns våld mot kvinnor har en stark koppling till närliggande former av våld såsom våld i samkönade relationer och våld mot barn. Nedan följer en sammanfattning av strategin och regeringens åtgärdsprogram med insatser för perioden –2020. Inriktning och politiska målsättningar för strategin Utvecklingen av verksamhet för att uppnå det jämställdhetspolitiska delmålet att mäns våld mot kvinnor ska upphöra bör enligt regeringen ha fyra målsättningar. Principer och prioriterade frågor som är gemensamma för genomförandet av målsättningarna formuleras av regeringen som utgångspunkter för strategin. Regeringen anför att utgångspunkterna och målsättningarna ska genomsyra arbetet med att genomföra strategin samt ligga till grund för det uppföljningssystem med indikatorer som regeringen avser att ta fram. När det gäller utgångspunkterna för strategin skriver regeringen att den huvudsakliga utgångspunkten för strategin är att förebygga mäns våld mot kvinnor, dvs. att förhindra att våld över huvud taget uppstår eller upprepas. Fokus ska genomgående sättas på den eller dem som utövar våld och dem som har bäst förutsättningar att stoppa det. Större uppmärksamhet bör enligt regeringen riktas på flickors och unga kvinnors utsatthet för våld, och olika former av sårbarhet bör alltid beaktas i planering och genomförande av insatser. Insatserna måste vidare genomgående utgå från ett funktionshindersperspektiv. Vidare påtalar regeringen bl.a. vikten av att i genomförandet av strategin beakta den betydelse som hedersnormer kan ha för såväl våldsutövare som våldsutsatta. De fyra politiska målsättningarna för strategin beskrivs av regeringen kortfattat enligt följande: – Ett utökat och verkningsfullt förebyggande arbete mot våld: Strategins första målsättning handlar om att i högre grad förhindra att våld över huvud taget uppstår samt att förmå män och pojkar som utövar våld att upphöra med det. Den avser både insatser som riktas till hela befolkningen och insatser som riktas till grupper som enligt bästa tillgängliga kunskap har förhöjd risk att utöva eller utsättas för våld (s.k. universell respektive selektiv prevention). Här ingår även insatser som syftar till att minska antalet möjliga tillfällen att utöva våld (s.k. situationell prevention), såsom åtgärder i utformningen av stadsmiljöer. Hit hör också insatser riktade till män som har utövat våld för att förebygga upprepat våld (s.k. indikativ prevention), t.ex. genom användning av strukturerade riskanalyser. – Förbättrad upptäckt av våld samt starkare skydd och stöd för våldsutsatta kvinnor och barn: Strategins andra målsättning handlar om att förbättra möjligheterna att upptäcka våld och våldsutövare samt att förstärka skyddet och stödet för de kvinnor och barn som har utsatts för våld. Med stöd avses här alla former av stöd, inklusive vård och behandlingsinsatser. – Effektivare brottsbekämpning: Strategins tredje målsättning handlar om effektivare bekämpning av brott som rör mäns våld mot kvinnor, dvs. främst förbättringar i rättsväsendets ingripande mot brott. Till viss del kan rättsväsendets arbete underlättas av aktörer utanför rättsväsendet, bl.a. genom brottsofferstöd, hjälp att säkra bevis vid brott samt anmälningar och tips till . – Förbättrad kunskap och metodutveckling: Strategins fjärde målsättning handlar om behov av förbättrad kunskap och metodutveckling. Med det avses kunskap om mäns våld mot kvinnor hos allmänheten samt berörda yrkesgrupper och beslutsfattare på alla samhällsnivåer, liksom utveckling av metoder och arbetssätt för att motverka våldet genom forskning, utvärdering och uppföljning. Regeringen ser ett behov av att stärka styrningen och samordningen av arbetet mot mäns våld mot kvinnor, och anför att strategins målsättningar bör följas upp genom indikatorer och av rapporter från berörda myndigheter. avser regeringen att ge den kommande jämställdhetsmyndigheten i uppdrag att sammanställa en nationell rapport som ska ligga till grund för regeringens samlade bedömning av behovet av inriktning och insatser. Regeringen avser också att stärka det interdepartementala arbetet för att på så sätt skapa en stabil organisation för sektorsövergripande bedömning av behov samt genomförande och uppföljning av insatser. Regeringen skriver vidare att den avser att till den nya jämställdhetsmyndigheten överföra bl.a. sådana nationella uppdrag om hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål som innehas av länsstyrelserna i respektive . Regeringen omnämner i skrivelsen ett antal särskilda uppdrag för att stödja genomförandet av strategin; bl.a. kommer jämställdhetsmyndigheten att få i uppdrag att göra den nationella strategin känd, att stödja samordningen av andra aktörers arbete med strategin, att stödja länsstyrelsernas insatser inom länen samt att följa upp genomförandet av strategin på nationell nivå. Regeringens åtgärdsprogram för perioden –2020 I det åtgärdsprogram för perioden –2020 som regeringen presenterar i skrivelsen beskrivs exempel på vad regeringen avser att göra för att nå målen i strategin. I skrivelsen finns vidare en förteckning över redan beslutade åtgärder med bäring på strategin. Regeringen pekar också på ett antal områden där ansvariga för verksamhet på regional och lokal nivå bör överväga behov av fortsatt utvecklingsarbete. Som exempel på regeringens insatser kan nämnas stöd till förebyggande arbete mot hedersnormer, att skapa långsiktiga förutsättningar för att bedriva det slags verksamhet som utvecklats inom det nationella kompetensteamet mot hedersrelaterat våld och förtryck vid i respektive det nationella metodstödsteamet mot prostitution och människohandel vid i samt att skapa förbättrade förutsättningar för det civila samhällets organisationer. Regeringen tar vidare upp bl.a. behov av kunskaps- och metodutveckling om verkningsfullt våldsförebyggande arbete samt vikten av att de som kommer i kontakt med våldet och dess konsekvenser blir bättre på att upptäcka det. Nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor m.m. anser i motion 2016/17:3078 av m.fl. att regeringen skyndsamt bör sjösätta en nationell strategi för arbetet mot mäns våld mot kvinnor (yrkande 21). I motion 2016/17:3037 av m.fl. anför att en nationell strategi mot våld i nära relationer, sexualiserat våld och hedersrelaterat våld och förtryck bör tas fram med både förebyggande och akuta delar (yrkande 28). tar i motion 2016/17:3346 av m.fl. upp frågan om våld i nära relationer och anser att samhället förutom att skydda och bistå dem som utsätts måste konfrontera de bakomliggande värderingar och attityder som bidrar till våldsutövandet (yrkande 18). I motion 2016/17:3554 av m.fl. anför att delmålet att mäns våld mot kvinnor ska upphöra bör ändras till EU:s begrepp frihet från könsrelaterat våld (yrkande 1). Enligt finns det annars risk att våld i samkönade relationer och våld mot män och pojkar osynliggörs. I motion 2016/17:385 av (S) framförs att möjligheterna att stärka det förebyggande arbetet mot mäns våld mot kvinnor bör ses över (yrkande 1). Våldet sker ofta i hemmet, och det finns stort behov av stöd och hjälp till dem som blir utsatta för våld, men också för dem som tvingas bevittna våld. Civilsamhällets betydelse för att öka kunskaperna om samt förebygga och förhindra mäns våld mot kvinnor bör enligt motionären uppmärksammas mer (yrkande 2). Motionären tar vidare upp behovet av informationsarbete om hur var och en lämpligen ska agera vid misstanke om våld i hemmet (yrkande 3). Genom att visa omsorg kan grannar rädda liv och förhindra våld. (S) tar i motion 2016/17:922 upp fortsatta åtgärder mot mäns våld mot kvinnor. Det handlar om förebyggande arbete men också om att samhällets skyddsnät finns där om eller när något händer. (M) uppmärksammar i motion 2016/17:2094 det dödliga våldet mot kvinnor och anför att det bör tillsättas en utredning om utökade möjligheter att skydda utsatta kvinnor och barn med uppdrag att föreslå konkreta åtgärder för att stärka skyddet för kvinnor som utsätts för våld av en partner eller före detta partner (yrkande 2). I motion 2016/17:2101 påtalar m.fl. (M) behovet av en nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. Hedersrelaterat våld och förtryck I motion 2016/17:3146 av m.fl. anser att arbetet för att säkerställa ett mer effektivt arbete mot hedersproblematik behöver stärkas och att stödet från samhällets sida till personer som utsätts för hedersförtryck måste bli bättre (yrkande 7). Enligt partiet måste frågan om hedersproblematik också tas upp i arbetet om samhällsorientering för nyanlända. I motion 2016/17:3288 av m.fl. lyfter frågan om regelbunden uppföljning av länsstyrelsernas arbete med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck (yrkande 3). Vidare anser partiet att det finns ett behov av att i varje län identifiera de kommuner som kommit längre än andra i arbetet med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck samt att bygga upp en struktur för utvecklingsarbete och erfarenhetsutbyte (yrkande 4). I partimotion 2016/17:1769 av m.fl. anför att det behövs åtgärder för att bryta upp hederskulturens fäste i (yrkande 19). Att det finns könssegregerad simundervisning är enligt partiet oacceptabelt. och (båda SD) anför i motion 2016/17:3553 att regeringen bör inse och därefter skriva om skillnaderna mellan å ena sidan mäns våld mot kvinnor generellt i samhället och å andra sidan det strukturellt och kulturellt betingade hedersrelaterade våldet (yrkande 6). I motionen anförs vidare att regeringen bör upprätta en kännbar nolltolerans gentemot förtryckande, odemokratiska och intoleranta värderingsskillnader som kommer med invandringen och som bl.a. förtrycker tjejer och kvinnor i snarare än att inte tala om dessa alls i sin skrivelse om en jämställd framtid (yrkande 8). anför i partimotion 2016/17:865 av m.fl. att en hederskommission bör tillsättas (yrkande 17). Kommissionen bör få i uppgift att kartlägga situationen och undersöka vilka insatser som fungerar bäst i kampen mot hedersnormer och brottslighet i hederns namn. Partiet vill vidare lägga in en högre växel för att förebygga hedersvåld och framhåller behovet av förebyggande åtgärder mot hedersvåld (yrkande 19). Partiet anser att det behövs ökad kunskap om problematiken och ett tydligare stöd från samhället till de gräsrotsorganisationer som gör sitt bästa i arbetet mot hedersproblematik. tar också upp frågan om hbtq-personers utsatthet och vill att fokus när det gäller hedersproblematik vidgas till att även inkludera hjälp till hbtq-personer (yrkande 20). I motion 2016/17:3037 av m.fl. yrkar att hedersrelaterat förtryck måste bekämpas (yrkande 20). Liberalerna tar i partimotion 2016/17:1079 av m.fl. upp frågan om hedersrelaterat våld och förtryck mot hbtq-personer (yrkande 16). För att effektivt motverka alla former av hedersrelaterat våld och förtryck är det enligt Liberalerna av stor vikt med ett tydligt hbtq-perspektiv i arbetet. I motion 2016/17:3346 av m.fl. anför att regeringen bör vidta åtgärder för att motverka förtryck i hederns namn (yrkande 2). Ett likalydande yrkande återfinns i motion 2016/17:3348 av m.fl. (yrkande 14).