bet · H401UbU12 · 2017-03-29 00:00:00 — I motionerna framförs olika önskemål om vilka hänsyn som bör tas i högskolans resurstilldelningssystem. I flera fall efterfrågas även en utredning av systemet. Med hänvisning till den utredning om högskolans resurstilldelningssystem som aviseras i propositionen och till den breda ansats för utredningen som redovisas i propositionen avstyrker utskottet motionerna 2016/17:831 (SD) yrkandena 3 och 4, 2016/17:930 (S) yrkande 2, 2016/17:1123 (KD) yrkandena 1 och 2, 2016/17:3038 (C) yrkandena 1 och 17, 2016/17:3048 (M) yrkande 9, 2016/17:3105 (C), 2016/17:3389 (M) yrkande 42, 2016/17:3392 (KD) yrkande 13, 2016/17:3559 (SD) yrkande 5, 2016/17:3561 (V) yrkandena 3 och 5, 2016/17:3564 yrkandena 15 och 18 samt 2016/17:3567 (L) yrkandena 7 och 16. Tilldelningen av forskningsresurser i avvaktan på ett nytt system I propositionen presenterar regeringen en modell för tilldelning av ökade resurser till forskning och utbildning på forskarnivå i avvaktan på ett nytt resurstilldelningssystem för högskolan. Modellen utgår från den modell som presenterades i propositionen Ett lyft för forskning och innovation (prop. 2008/09:50). Regeringen beskriver sin vidareutveckling av modellen, bl.a. att den s.k. basresursen höjs för att stärka forskningsanknytningen i utbildningen och att samverkan med det omgivande samhället ska vara en grund för resurstilldelning. Utskottet anser att denna redovisning av principerna för resursfördelning framöver är till fyllest i detta sammanhang och finner inte skäl att vidta någon åtgärd med anledning av redovisningen. Vidare framgår i propositionen att regeringen avser återkomma med förslag till fördelning och eventuell omfördelning av resurserna till forskning och utbildning på forskarnivå i kommande budgetpropositioner. Utskottet avvaktar förslagen i kommande budgetpropositioner. Med det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna 2016/17:3564 (C) yrkandena 3 och 4, 2016/17:3566 (KD) yrkandena 3 och 4, 2016/17:3567 (L) yrkandena 3, 4 och 6 samt 2016/17:3568 (M) yrkandena 7 och 8. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kriterier för benämningen universitet. Jämför reservation 12 (M, SD, C, KD) och särskilt yttrande (L). I budgetpropositionen föreslog regeringen ett antal kriterier för att ett statligt lärosäte skulle kunna benämnas universitet, bl.a. att forskningen skulle vara väl etablerad och av god vetenskaplig kvalitet. Regeringen föreslog också att det skulle ankomma på regeringen att besluta om användningen av benämningen universitet. beslutade enligt regeringens förslag (prop. 1996/97:1, bet. 1996/97:UbU1, rskr. 1996/97:100). I propositionen Forskarutbildning med profilering och kvalitet föreslog regeringen att tidigare ställningstagande om universitetsbegreppet inte längre skulle gälla och beslutade enligt regeringens förslag (prop. 2008/09:134, bet. 2008/09:UbU18, rskr. 2008/09:276). Regeringen skulle dock även i fortsättningen besluta om benämningen universitet. Regeringen menade att det inte finns något som hindrar eller regeringen från att göra bedömningen att särskilda resurser ska satsas på att bygga ut något eller några lärosäten till universitet. En sådan bedömning borde dock enligt regeringens mening vara en del av en långsiktig utbildnings- och forskningspolitisk bedömning (prop. 2008/09:134 s. 56). I kommittémotion 2016/17:3568 av m.fl. (M) yrkande 10 anser motionärerna att det ska finnas fastställda kriterier för vad som gäller för att ett lärosäte ska få benämnas universitet. Motionärerna menar att det är viktigt att möjligheterna för dagens högskolor att få universitetsstatus klargörs och att man undviker godtycke genom att ha tydliga kriterier. Regeringen bör därför enligt motionärerna återkomma till med förslag på sådana kriterier. Ett likalydande yrkande finns i kommittémotionerna 2016/17:3564 av m.fl. (C) yrkande 17 och 2016/17:3566 av m.fl. (KD) yrkande 18. I motion 2016/17:894 av m.fl. (S) framför motionärerna bl.a. att vägen till universitetsstatus inte ska vara stängd för . I motion 2016/17:1669 av m.fl. (S) påminner motionärerna om att planeringsförutsättningen när beslutade att starta var att ett nytt universitet skulle byggas upp och inte en regional högskola. Motionärerna anser därför att det är önskvärt att staten fullföljer sin ursprungliga ambition för . Nuvarande ordning för beslut om benämningen universitet, som beslutade (bet. 2008/09:UbU18), är enligt utskottets mening till fyllest. Utskottets uppfattning är att det bör vara regeringen som beslutar om benämningen universitet och att ett sådant beslut bör vara en del av en långsiktig utbildnings- och forskningspolitisk bedömning. Utskottet ser därför inte att det finns skäl att vidta någon åtgärd med anledning av de aktuella yrkandena. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2016/17:894 (S), 2016/17:1669 (S), 2016/17:3564 (C) yrkande 17, 2016/17:3566 (KD) yrkande 18 och 2016/17:3568 (M) yrkande 10. Doktorander och forskare i högskolan Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om villkoren för doktorander, meriteringsanställningar i högskolan samt karriärvägar och meritering i högskolan. Jämför reservationerna 13 (C), 14 (V), 15 (M, C, L, KD), 16 (M, C, L) och 17 (C). Doktorander är studenter som är antagna till och bedriver högskoleutbildning på forskarnivå (1 kap. 4 § högskoleförordningen [1993:100]). Anställning som doktorand är en tidsbegränsad anställningsform som regleras i 5 kap. högskoleförordningen. Universitet och högskolor får ha särskilda anställningar för doktorander för att dessa ska genomföra sin utbildning på forskarnivå (5 kap. 1 §). Bara den som antas eller redan har antagits till en sådan utbildning på forskarnivå vid ett universitet eller en högskola får anställas som doktorand (5 kap. 3 §). En anställning som doktorand gäller tills vidare, dock längst till en viss tidpunkt och aldrig än efter avlagd doktorsexamen eller konstnärlig doktorsexamen. Den första anställningen får gälla högst och anställningen får förnyas i taget. En person får vara anställd som doktorand under sammanlagt högst (5 kap. 7 §). Stipendium för utbildning på forskarnivå En doktorand som finansierar sin högskoleutbildning på forskarnivå med ett stipendium är inte anställd vid högskolan. Stipendier berättigar inte till sociala förmåner på samma sätt som en anställning. Stipendier är skattefria. De berättigar inte till arbetslöshetsersättning och de är inte pensionsgrundande. När det gäller ersättning vid långvarig sjukdom och föräldraledighet då doktorandens stipendium bortfaller är doktorander med stipendier försäkrade via Kammarkollegiet. Stipendiets storlek och villkor varierar beroende på stipendiegivare. Av regleringsbrevet för universitet och högskolor framgår att stipendier som är avsedda att vara ett alternativ till lön eller annan form av studiefinansiering inte får finansieras med medel från statsbudgeten. Stipendier för doktorander kan alltså endast finansieras med medel från icke-statliga forskningsfinansiärer. Bestämmelser om anställning för meritering finns 4 kap. 12 a och b §§ högskoleförordningen (1993:100). En lärare får anställas tills vidare, dock längst , i syfte att läraren ska ges möjlighet att utveckla sin självständighet som forskare och få meriter för en annan läraranställning där det ställs högre krav för behörighet. Den sammanlagda anställningstiden får omfatta högst . I fråga om anställningen gäller i övrigt lagen (1982:80) om anställningsskydd. Undantag från detta får göras genom kollektivavtal. Behörig att anställas är den som har avlagt doktorsexamen eller har uppnått motsvarande vetenskapliga kompetens. Främst bör den komma i fråga som har avlagt doktorsexamen eller har nått motsvarande kompetens högst före ansökningstidens utgång. Den s.k. överlämnade sitt betänkande, Trygghet och attraktivitet – en forskarkarriär för framtiden (SOU 2016:29), . Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . Villkoren för doktorander med stipendier Utredningen föreslår att doktorander med stipendiefinansiering ska anställas senast när det enligt den individuella studieplanen återstår en utbildningstid som motsvarar utbildning på heltid till doktorsexamen eller konstnärlig doktorsexamen. Undantag från huvudregeln bör göras i vissa fall. Utredningen föreslår vidare att det ska införas en reglering om en lägsta beloppsnivå vid stipendiefinansiering. Utredningen föreslår att Kammarkollegiets försäkring ska ge rätt till ersättning för förlängd studietid på grund av sjukdom eller föräldraledighet som motsvarar tiden för frånvaro, under förutsättning att stipendium inte lämnas för den förlängda tiden. Ny anställning som biträdande lektor I utredningen visas att i princip aldrig har haft en sammanhållen karriärstruktur. Särskilt problematisk är enligt utredningen perioden efter doktorsexamen som ofta präglas av osäkra villkor och otydlighet i vad som gäller för att meritera sig för en tillsvidareanställning. Utredningen föreslår därför att en ny tidsbegränsad anställning som biträdande lektor om lägst fyra och högst införs. Biträdande lektor ska ersätta nuvarande reglering om anställning för meritering i högskoleförordningen. Syftet med anställningen är att den biträdande lektorn ska ges möjlighet att utveckla sin självständighet som forskare och meritera sig såväl vetenskapligt som pedagogiskt för att uppfylla behörighetskraven för en anställning som lektor. En biträdande lektor ska efter ansökan befordras till en tillsvidareanställning som lektor om den biträdande lektorn har behörighet för en sådan anställning och dessutom bedöms lämplig vid en prövning enligt de bedömningsgrunder som lärosätet vid utlysningen har ställt upp för anställningen. I syfte att betona anställningens betydelse för personer i början av en karriär föreslår utredningen att tiden mellan doktorsexamen och en meriteringsanställning får uppgå till högst . Utredningen föreslår att anställning som biträdande lektor ska föregås av utlysning nationellt och, om inte särskilda skäl talar emot, även internationellt. Externa bedömare ska enligt utredningens förslag delta i rekryteringsprocessen med sakkunnigbedömning. Bättre villkor för stipendiefinansierade doktorander har en rad åtgärder vidtagits, på såväl nationell som lokal nivå, för att begränsa användningen av stipendier och förbättra villkoren för doktorander med stipendier. Åtgärderna kommer dock inte till rätta med alla de olikheter som finns i fråga om villkoren mellan doktorander med stipendiefinansiering respektive anställning. Regeringen bedömer att det är angeläget, inte minst ur ett jämställdhetsperspektiv, att doktorander erbjuds trygga och likvärdiga villkor. Därutöver är allas lika möjligheter till meritering ett viktigt argument för att vidta ytterligare åtgärder för att förbättra villkoren för stipendiefinansierade doktorander. Regeringen anser att användningen av stipendier bör minska så att förhoppningsvis fler kommer att anställas som doktorander. Regeringen anser vidare att villkoren för de doktorander som fortfarande har stipendier bör stärkas och avser att vidta ytterligare åtgärder i syfte att förbättra villkoren för den aktuella gruppen av doktorander. föreslår i sitt betänkande en rad åtgärder som kan bidra till att förbättra villkoren för stipendiefinansierade doktorander. Betänkandet med de förslag till förordningsändringar som framförs däri har remissbehandlats och bereds inom . Attraktiva meriteringsvägar för unga forskare För att fler framstående unga forskare ska välja en fortsatt karriär inom högskolan krävs att det finns attraktiva karriärvägar och trygga anställningsvillkor liksom en tydlighet i vad som gäller för att meritera sig för en tillsvidareanställning. Regeringen anser därför, i likhet med , att meriteringsanställningen behöver bli mer enhetligt nationellt reglerad i vissa grundläggande avseenden. En sådan förändring kan utöver en tydligare karriärstruktur även ge viktiga mobilitets- och jämställdhetsvinster. Eftersom svenska lärosäten konkurrerar på en global arena är det vidare en fördel om det finns en nationellt reglerad anställningsform som är igenkänningsbar även i ett internationellt perspektiv. Öppna och transparenta utlysningar av anställningar i högskolan är avgörande för att rekrytera de bäst kvalificerade kandidaterna till olika läraranställningar. Svenska lärosäten har i ett internationellt perspektiv en hög grad av rekryteringar från det egna lärosätet, vilket inte är optimalt. Regeringen anser att det är viktigt att mobiliteten bland högskolans undervisande och forskande personal ökar och att mobilitet främjas t.ex. vid rekrytering och meritering. Här har varje lärosäte ett stort ansvar. Regeringen menar vidare, i likhet med , att meriteringsanställningar bör utlysas i öppen konkurrens nationellt och så långt som möjligt även internationellt. Utlysningar av meriteringsanställningar bör riktas mot forskare i slutskedet av utbildningen på forskarnivå eller postdoktorsperioden och utformas för att främja rörligheten mellan lärosäten och andra forskningsmiljöer, såväl i som internationellt. En sådan ordning ökar konkurrensen om anställningarna och ger förutsättningar för ökad jämställdhet och ökad mobilitet mellan lärosäten, liksom mellan lärosäten och andra samhällssektorer, t.ex. näringsliv och offentlig verksamhet. förslag har remissbehandlats. Det är regeringens uppfattning att åtgärder behöver vidtas för att främja unga forskares möjlighet till meritering genom attraktiva och enhetliga karriärvägar. Frågan bereds inom . Uppföljningar av stipendiefinansierade doktorander, meriteringsanställningar och visstidsanställningar i högskolan som regeringen avser att vidta ytterligare åtgärder för att förbättra villkoren för stipendiefinansierade doktorander, finns anledning att kontinuerligt följa upp doktorander med stipendier t.ex. i fråga om antal doktorander, stipendiegivare, stipendiebelopp och tilläggsfinansiering. Även utvecklingen av antalet meriteringsanställningar enligt högskoleförordningen bör följas upp, anser regeringen. Regeringens satsningar på ökade anslag för forskning och utbildning på forskarnivå ger goda förutsättningar att öka antalet meriteringsanställningar vid universitet och högskolor. I en uppföljning är det särskilt viktigt att även följa jämställdheten bland de personer som anställs på meriteringsanställningar. Av den undervisande och forskande personalen vid statliga lärosäten 2015 var anställda . Sammantaget är andelen visstidsanställda påtagligt högre för statliga universitet och högskolor än för arbetsmarknaden i stort där andelen visstidsanställda är . Den högre andelen visstidsanställda inom högskolan kan delvis förklaras med att såväl högskoleförordningen som kollektivavtal ger större möjligheter till tidsbegränsade anställningar i högskolan. Regeringen anser att visstidsanställningarna i högskolan bör minska. Därför finns det ett behov av att få en samlad bild och analys av utvecklingen av tidsbegränsade anställningar inom högskolan, liksom könsfördelningen bland dessa. Regeringen anser dessutom att det är angeläget att främja mobilitet mellan lärosäten men även mellan lärosäten och andra samhällssektorer, t.ex. näringsliv och offentlig verksamhet. Det behövs därför en regelbunden uppföljning av mobiliteten bland doktorander samt den undervisande och forskande personalen vid universitet och högskolor. Regeringen avser därför att ge en myndighet i uppdrag att regelbundet följa upp stipendiefinansierade doktorander, meriteringsanställningar, visstidsanställningar och mobiliteten i högskolan. Sådana uppföljningar ger såväl regeringen som lärosätena ett viktigt underlag inför eventuella framtida överväganden om behov av åtgärder. I kommittémotion 2016/17:3564 av m.fl. (C) yrkande 19 uttrycker motionärerna en oro för att ökade kostnader för att utbilda doktorer riskerar att minska antalet nya doktorer. Motionärerna menar att regeringen bör beakta detta i kommande förslag om stipendiefinansiering av doktorander. I kommittémotion 2016/17:2961 av m.fl. (V) yrkande 6 anser motionärerna att regeringen bör gå vidare med (SOU 2016:29) förslag om bättre villkor för doktorander med stipendier. bör stipendier avskaffas som finansiering av forskarutbildning, anser motionärerna. I kommittémotion 2016/17:3561 av m.fl. (V) yrkande 4 anser motionärerna att regeringen bör vidta åtgärder för en förändring i högskoleförordningen (1993:100) i syfte att öka anställningstryggheten för doktorander på så sätt att det sätts en övre tidsgräns för hur länge någon kan vara tidsbegränsat anställd hos samma arbetsgivare innan anställningen övergår i en reguljär tillsvidareanställning motsvarande vad som regleras i LAS (lagen [1982:80] om anställningsskydd). Anställningar för forskare i högskolan I kommittémotion 2016/17:3568 av m.fl. (M) yrkande 18 föreslår motionärerna att man ska se över möjligheten att alla meriteringsanställningar ska ge rätt till prövning för tillsvidareanställning. En sådan prövning bör göras mot i förväg uppställda krav. Ett likalydande yrkande finns i kommittémotionerna 2016/17:3564 av m.fl. (C) yrkande 7, 2016/17:3567 av (L) yrkande 12 och 2016/17:3566 av m.fl. (KD) yrkande 7. I kommittémotion 2016/17:3568 av m.fl. (M) yrkande 20 anser motionärerna att regeringen bör överväga att införa ett enhetligt system för meriteringsanställningar vid svenska lärosäten. Ett likalydande yrkande finns i kommittémotionerna 2016/17:3564 av m.fl. (C) yrkande 9, 2016/17:3567 av (L) yrkande 14 och 2016/17:3566 av m.fl. (KD) yrkande 8. I kommittémotion 2016/17:3568 av m.fl. (M) yrkande 19 anser motionärerna att man ska kunna meritera sig både vetenskapligt och pedagogiskt för en meriteringsanställning och att man bör se över om även mobilitet ska vara meriterande. Ett likalydande yrkande finns i kommittémotionerna 2016/17:3564 av m.fl. (C) yrkande 8 och 2016/17:3567 av (L) yrkande 13. I kommittémotion 2016/17:3038 av m.fl. (C) anser motionärerna att man bör verka för tryggare anställningsformer för forskare och att tydliga karriärvägar för unga forskare bör utarbetas (yrkande 2). Vidare anser motionärerna att lärosätena själva ska få bestämma hur icke-akademiska meriter ska jämföras med akademiska meriter vid anställningar i högskolan (yrkande 10). I samma kommittémotion menar motionärerna att det bör bli mer meriterande för forskare att gå mellan akademin och näringslivet (yrkande 3). Ett liknande yrkande finns i kommittémotion 2016/17:3564 av m.fl. (C) yrkande 24. I motion 2016/17:970 av m.fl. (S) efterfrågar motionärerna tydliga och säkra karriärsystem för forskare som vill göra en akademisk karriär. När det gäller stipendiefinansierade doktorander kan utskottet inledningsvis konstatera att en rad åtgärder har vidtagits , på såväl nationell nivå som lärosätesnivå, för att begränsa användningen av stipendier och förbättra villkoren för doktorander med stipendier. Regeringen avser dock att vidta ytterligare åtgärder i syfte att förbättra villkoren för den aktuella gruppen av doktorander, och förslag till sådana åtgärder bereds inom . Regeringen anser också att det finns anledning att kontinuerligt följa upp doktorander med stipendier och avser därför att uppdra åt en myndighet att göra detta. Mot bakgrund av den pågående beredningen av förslag och det aviserade uppdraget avstyrker utskottet motionerna 2016/17:2961 (V) yrkande 6 och 2016/17:3564 (C) yrkande 19. När det gäller bestämmelserna om anställning som doktorand vill utskottet påminna om att denna anställning är en form av studiefinansiering för att doktoranden ska kunna genomföra sin utbildning på forskarnivå. Det är därför naturligt att en sådan anställning upphör efter att doktorsexamen avlagts, menar utskottet. När det gäller visstidsanställningar i högskolan generellt anser regeringen att dessa bör minska och att det finns ett behov av att få en samlad bild och analys av utvecklingen av tidsbegränsade anställningar inom högskolan. Utskottet välkomnar att regeringen därför avser att följa upp visstidsanställningar i högskolan för att få ett underlag inför eventuella framtida överväganden om behov av åtgärder. Därmed avstyrker utskottet motion 2016/17:3561 (V) yrkande 4. Anställningar för forskare i högskolan Utskottet delar regeringens uppfattning att det måste finnas attraktiva karriärvägar, trygga anställningsvillkor och tydliga krav för tillsvidareanställning för att fler framstående unga forskare ska välja en fortsatt karriär inom högskolan. Utskottet välkomnar därför att regeringen anser att meriteringsanställningen behöver bli mer enhetligt nationellt reglerad i vissa grundläggande avseenden. Utskottet delar också regeringens uppfattning att en sådan förändring även kan ge viktiga mobilitets- och jämställdhetsvinster. Utskottet vill i sammanhanget betona lärosätenas stora ansvar att främja mobilitet och jämställdhet vid t.ex. rekrytering och meritering. Utskottet ser positivt på att regeringen anser att åtgärder behöver vidtas för att främja unga forskares möjlighet till meritering genom attraktiva och enhetliga karriärvägar och ser fram emot resultatet av den pågående beredningen av förslag. Utskottet ser också positivt på att regeringen avser att regelbundet följa upp bl.a. meriteringsanställningar och mobiliteten i högskolan. Mot bakgrund av den pågående beredningen av förslag och aviserade uppdrag avstyrker utskottet motionerna 2016/17:970 (S), 2016/17:3038 (C) yrkandena 2, 3 och 10, 2016/17:3564 (C) yrkandena 7–9 och 24, 2016/17:3566 (KD) yrkandena 7 och 8, 2016/17:3567 (L) yrkandena 12–14 och 2016/17:3568 (M) yrkandena 18–20. Övriga frågor om universitet och högskolor Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att regeringen bör verka för ett ökat samarbete mellan lärosäten, arbetsliv och relevanta branschorganisationer och en kontinuerlig dialog om utbildningars innehåll och dimensionering. avslår motionsyrkanden om lärosätenas autonomi, lärosätenas ledning, samverkan mellan lärosäten, lärosätenas profilering, studenternas etablering på arbetsmarknaden, utbildningarnas kvalitet, högskolans digitalisering och högskolans tillgänglighet. Jämför reservationerna 18 (C), 19 (KD), 20 (M), 21 (M, C, L), 22 (M), 23 (SD), 24 (C), 25 (L), 26 (S, MP, V), 27 (SD), 28 (L), 29 (M, SD), 30 (M) och 31 (V). I den s.k. autonomipropositionen En akademi i tiden – ökad frihet för universitet och högskolor (prop. 2009/10:149) bedömde regeringen att självbestämmandet för statliga universitet och högskolor skulle öka inom ramen för myndighetsformen. Det gjordes genom lättnader i de högskolespecifika regelverken om lärosätenas interna organisation, läraranställningar och utbildning och genom att lärosätena undantogs från vissa av de regelverk som gäller allmänt för statliga förvaltningsmyndigheter inom t.ex. det ekonomiadministrativa området (bet. 2009/10:UbU23, rskr. 2009/10:337). Utgångspunkten för regeringens överväganden i propositionen var att författningsregleringar för högskoleverksamheten kan vara motiverade när dessa syftar till att t.ex. garantera frihet i forskning och utbildning. Inom ramen för arbetet med att följa upp och utvärdera riksdagsbeslut har utbildningsutskottet följt upp effekterna av autonomireformen. Uppföljningen utfördes av () vid –2016 och har publicerats i serien Rapporter från (bl.a. 2014/15:RFR5). CFA drar bl.a. slutsatsen att den lokala lärosätesspecifika kulturen och traditionen verkar ha en avgörande betydelse för hur reformen har omsatts i praktiken. Det uttrycks också en farhåga för att reformen skulle kunna resultera i ett anställningssystem med så stor lokal variation att medarbetarrörligheten mellan lärosätena hindras. Forskningens frihet gavs ett uttryckligt grundlagsskydd genom att en ny bestämmelse om forskningens frihet infördes i regeringsformen (prop. 2009/10:80, bet. 2010/11:KU4, rskr. 2010/11:21). I 2 kap. 18 § regeringsformen slås fast att forskningens frihet är skyddad enligt bestämmelser som meddelas i lag.