bet · H401FiU32 · 2017-01-10 00:00:00 — Sådana finansiella institut som driver verksamhet i enlighet med lagen om valutaväxlare omfattas av penningtvättslagens regler och står under tillsyn av . För att ytterligare tydliggöra sanktionssystemets proportionalitet bör enligt regeringen förutsättningarna för att ingripa med beslut som ålägger en verksamhetsutövare att upphöra med verksamheten ändras. Sådana beslut, som får anses vara mycket ingripande, föreslås i fortsättningen förbehållas överträdelser som är allvarliga, upprepade eller systematiska. Sanktionsavgifter mot juridiska personer och mot personer i ledningen ska kunna besluta om sanktionsavgift för ett finansiellt institut (som är registrerat enligt lagen om valutaväxling) som är en juridisk person vid överträdelser av penningtvättslagen som inte är ringa. Sanktionsavgiften ska uppgå till lägst och högst till det högsta av av det finansiella institutets omsättning eller, i förekommande fall, motsvarande omsättning på koncernnivå, närmast föregående räkenskapsår 2.två gånger den vinst som det finansiella institutet gjort till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa eller 3.ett belopp i kronor motsvarande . Vidare ska kunna ingripa mot en person som ingår i finansinstitutets ledning4 för lagöverträdelser som institutet har gjort sig skyldig till. ska endast ingripa om överträdelsen är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet har orsakat överträdelsen. Ett ingripande ska ske genom beslut att personen i fråga av tre till inte får ha en ledande position i ett finansiellt institut eller genom beslut om sanktionsavgift. Sanktionsavgiften för en fysisk person i ett finansiellt instituts ledning ska högst uppgå till det högsta av 1.två gånger den vinst som personen gjort till följd av regelöverträdelsen om beloppet går att fastställa eller 2.ett belopp som per i kronor motsvarar . Ingripande genom sanktionsavgift mot verksamhetsutövare som är fysiska personer De aktörer som omfattas av lagen om valutaväxlare är att betrakta som finansiella institut enligt fjärde penningtvättsdirektivets definition. Detta gäller även när verksamheten bedrivs av en fysisk person. ska även kunna besluta om sanktionsavgift för en verksamhetsutövare som är en fysisk person om verksamhetsutövaren överträder penningtvättslagen. Ett sådant ingripande får ske endast om överträdelsen är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet har orsakat överträdelsen. Sanktionsavgiften ska som högst fastställas till det högsta av 1.två gånger den vinst som det finansiella institutet gjort till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa eller 2.ett belopp i kronor motsvarande . Omständigheter som ska vara styrande vid beslut om sanktioner Det ska i lagen om valutaväxling tydliggöras vilka faktorer som ska ligga till grund för valet av sanktion och för sanktionsavgiftens storlek. Lagen ska innehålla en exemplifierande uppräkning av de omständigheter som kan tillmätas betydelse. ska ta hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den har pågått. Särskild hänsyn ska tas till skador som har uppstått och graden av ansvar. I försvårande riktning ska det 4 En person som ingår i institutets styrelse eller är dess verkställande direktör eller på motsvarande sätt företräder institutet, eller är ersättare för någon av dem. beaktas om den som har begått överträdelsen har gjort sig skyldig till överträdelser. I förmildrande riktning ska det bl.a. beaktas om den ansvariga personen i väsentlig utsträckning har underlättat utredning samt om det finansiella institutet upphör med överträdelsen. När sanktionsavgiftens storlek fastställs, ska hänsyn tas till de angivna omständigheterna samt till den finansiella ställningen hos den som har begått överträdelsen och, om det går att fastställa, den vinst som har erhållits. I lagen om valutaväxling införs också vissa bestämmelser om sanktionsföreläggande, preskription och verkställighet. Sanktionsbestämmelser för banker m.fl. i särskilda rörelselagar För de finansiella företag som regleras i särskilda rörelselagar ska det i huvudsak finnas motsvarande sanktionsbestämmelser som i lagen om valutaväxling i syfte att uppfylla fjärde penningtvättsdirektivets krav. Det gäller lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder, lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter, lagen (2004:46) om värdepappersfonder, lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet, lagen (2005:405) om försäkringsförmedling, försäkringsrörelselagen (2010:2043), lagen (2010:751) om betaltjänster samt lagen (2011:755) om elektroniska pengar. När det gäller lagen om bank- och finansieringsrörelse och lagen om värdepappersmarknaden finns redan en sanktionsregim som i stort lever upp till fjärde penningtvättsdirektivets krav. Ytterligare anpassningar till direktivets krav på sanktioner i nämnda rörelselagar föreslås i proposition 2016/17:162 Nya regler om marknader för finansiella instrument (MiFID II och MiFIR).5 Vidare när det gäller lagen om värdepappersfonder har den genomgått en omfattande revidering med anledning av genomförandet av Ucits V- direktivet.6 Detta direktiv omfattar en liknande sanktionsregim som fjärde penningtvättsdirektivet, och genomförandet har därför täckt in flera av penningtvättsdirektivets krav när det gäller ingripanden. Sanktionsbestämmelser i penningtvättslagen mot verksamhetsutövare som inte är kreditinstitut eller finansiella institut En av nyheterna i fjärde penningtvättsdirektivet är att även icke-finansiell verksamhet ska omfattas av en sanktionsregim som liknar den som gäller för kreditinstitut och finansiella institut. Sanktionsregimen för icke-finansiella verksamhetsutövare innehåller dock en lägre nivå på den högsta sanktionsavgiften som ska kunna beslutas mot en juridisk person eller fysiska personer i dess ledning. Avsnittet om tillsyn och ingripanden i den nya penningtvättslagen (7 kap.) omfattar de icke-finansiella verksamhetsutövare vars verksamhet, i de delar 5 Denna proposition behandlas i bet. 2016/17:FiU35. 6 Direktiv /91/EU, se prop. 2015/16:170 och bet. 2016/17:FiU12. som omfattas av penningtvättsregelverket, inte regleras i någon särskild rörelselag. Föreläggande om rättelse och om att upphöra med verksamheten Bestämmelsen om tillsynsmyndighetens möjlighet att förelägga en verksamhetsutövare att göra rättelse vid överträdelser av penningtvättslagen eller föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen ska, med några tillägg, överföras till den nya penningtvättslagen. ska kunna förelägga en verksamhetsutövare att upphöra med verksamheten vid överträdelser av penningtvättslagen som är allvarliga, upprepade eller systematiska. Sanktionsavgifter mot juridiska personer och mot personer i ledningen ska besluta om sanktionsavgift för verksamhetsutövare som är juridiska personer vid överträdelser av penningtvättslagen som inte är ringa. Sanktionsavgiften ska uppgå till lägst och högst till det högsta av 1.två gånger den vinst som verksamhetsutövaren gjort till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa eller 2.ett belopp i kronor motsvarande . Om verksamhetsutövaren är en juridisk person får tillsynsmyndigheten ingripa mot en person som ingår i verksamhetsutövarens ledning7 om verksamhetsutövaren har gjort sig skyldig till en överträdelse av penningtvättslagen. ska endast ingripa om överträdelsen är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet har orsakat överträdelsen. Ett ingripande ska ske genom beslut att personen i fråga av tre till inte får ha en ledande position i en verksamhetsutövare eller genom beslut om sanktionsavgift. Sanktionsavgiften för en ledningsperson ska som högst fastställas till det högsta av 1.två gånger den vinst som personen gjort till följd av regelöverträdelsen om beloppet går att fastställa eller 2.ett belopp i kronor som motsvarar . Ingripande genom sanktionsavgift mot verksamhetsutövare som är fysiska personer ska kunna besluta om sanktionsavgift för verksamhetsutövare som är fysiska personer om dessa överträder penningtvättslagen. Ett sådant ingripande får ske endast om överträdelsen är allvarlig, upprepad eller systematisk och personen i fråga uppsåtligen eller av 7 Med verksamhetsutövarens ledning avses styrelse eller dess verkställande direktör eller någon som på motsvarande sätt företräder verksamhetsutövaren, eller är ersättare för någon av dem. grov oaktsamhet har orsakat överträdelsen. Sanktionsavgiften ska högst fastställas till det högsta av 1.två gånger den vinst som det finansiella institutet gjort till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa eller 2.ett belopp i kronor motsvarande . Omständigheter som ska vara styrande vid beslut om sanktioner I penningtvättslagen ska det tydliggöras vilka faktorer som ska ligga till grund för valet av sanktion och för sanktionsavgiftens storlek. Lagen ska innehålla en exemplifierande uppräkning av de omständigheter som kan tillmätas betydelse. Vid bedömningen ska hänsyn tas till överträdelsens allvarlighet och hur länge den har pågått. Särskild hänsyn ska tas till skador som uppstått och graden av ansvar. ska i försvårande riktning beakta om den som har begått överträdelsen har gjort sig skyldig till överträdelser av penningtvättslagen. I förmildrande riktning ska det bl.a. beaktas om verksamhetsutövaren genom ett aktivt samarbete i väsentlig utsträckning har underlättat tillsynsmyndighetens utredning och om verksamhetsutövaren upphör med överträdelsen. När sanktionsavgiftens storlek fastställs, ska hänsyn tas till de angivna omständigheterna samt till den finansiella ställningen hos den som har begått överträdelsen och, om det går att fastställa, den vinst som har erhållits. I penningtvättslagen införs också vissa bestämmelser om sanktionsföreläggande, preskription och verkställighet. Sanktionsbestämmelser i särskilda rörelselagar mot verksamhetsutövare som är icke-finansiella institut För de icke-finansiella institut som regleras av särskilda rörelselagar föreslås i huvudsak motsvarande sanktionsbestämmelser som i den nya penningtvättslagen i syfte att uppfylla direktivets krav. Det gäller de verksamhetsutövare som regleras av fastighetsmäklarlagen (2011:666), kasinolagen (1999:355), lotterilagen (1994:1000), pantbankslagen (1999:1000) och revisorslagen (2001:883). Frågan om ingripanden mot advokater och advokatbolag bör utredas vidare Fjärde penningtvättsdirektivet innebär att advokater, advokatbolag eller personer i advokatbolags ledning ska kunna träffas av samma sanktioner som övriga verksamhetsutövare som omfattas av direktivet. Regeringen bedömer att man saknar beredningsunderlag för att föreslå en ändamålsenlig ordning och att dessa frågor bör utredas vidare innan förslag lämnas på ett fullständigt genomförande av direktivet på denna punkt. Tillsyn över gränsöverskridande verksamhet Lagen om värdepappersmarknaden föreslås kompletteras med en bestämmelse som innebär att ett utländskt värdepappersföretag som hör hemma inom EES och som driver verksamhet från filial i ska kunna bli föremål för ingripande vid överträdelse av penningtvättslagen. I övrigt bedömer regeringen att direktivets krav på kontroll av utländska verksamhetsutövare och ingripande i förhållande till gränsöverskridande verksamhet omfattas av gällande rätt. Lagrådets synpunkter på sanktionsbestämmelserna Lagrådet har för ett antal lagförslag föreslagit att den maximala sanktionsavgiften för ledningspersoner ska anges i lagtext uttryckt som ett fast belopp i kronor, inte som ett belopp i kronor som motsvarar en viss angiven dag. Regeringen anför att den inte finner tillräckliga skäl att göra den ändring som Lagrådet föreslår med tanke på beloppets specifika karaktär som innebär att det bara tillämpas av och då bara som ett tak för sanktionsavgiften i det enskilda fallet. Vidare anser regeringen att en sådan ändring skulle bidra till mindre enhetlighet, eftersom det i de aktuella lagförslagen också förekommer andra belopp i euro som inte är knutna till kronkursen en viss dag och därför inte kan omvandlas till ett fast belopp i kronor en viss dag. Statistik, finansunderrättelseenhet och samordningsorgan I direktivet ställs krav på att medlemsstaterna ska föra omfattande statistik över frågor som har betydelse för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Regeringen bedömer att det i pågår ett fortlöpande arbete för att förbättra statistiken i linje med den strävan direktivet uttrycker, dvs. att det ska finnas ett fullgott underlag för analyser och riskbedömningar. Därmed är inga lagstiftningsåtgärder nödvändiga för att genomföra direktivets krav på denna punkt. Direktivet ställer vidare krav på finansunderrättelseenhetens roll, organisation och ansvar samt samarbete med andra finansunderrättelseenheter. Finanspolisen är, i egenskap av finansunderrättelseenhet, utsedd att vara en självständig funktion inom . Regeringen bedömer att befintlig reglering uppfyller de grundläggande kraven på finansunderrättelseenheten, men föreslår att det i penningtvättslagen tas in en bestämmelse som på ett generellt plan pekar ut som finansunderrättelseenhet enligt direktivet. Direktivet innehåller även krav på att inrätta en samordningsfunktion för arbetet med nationella riskbedömningar och för att etablera ett effektivt samarbete på nationell nivå för åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Inrättandet och den närmare utformningen av en sådan samordningsfunktion bör enligt regeringen genomföras på förordningsnivå. Registrering av verkliga huvudmän Ny lag om registrering av verkliga huvudmän I syfte att genomföra fjärde penningtvättsdirektivet föreslår regeringen en ny lag om registrering av verkliga huvudmän. Lagen innehåller bestämmelser som syftar till att öka insynen i ägande i och kontroll av juridiska personer och juridiska konstruktioner som truster, och har som syfte att förebygga penningtvätt och finansiering av terrorism. Lagförslaget är enligt regeringen en viktig beståndsdel i ett regelverk som syftar till att göra det svårare för kriminella att gömma sig bakom en juridisk person. Verksamhetsutövare som genomför åtgärder för kundkännedom med anledning av en affärsrelation eller enstaka transaktion ska identifiera kundens verkliga huvudman. Syftet med att identifiera den verkliga huvudmannen är att på ett korrekt sätt kunna bestämma kundens riskprofil och förstå affärsrelationens syfte och art. Om den verkliga huvudmannen är en person i politiskt utsatt ställning gäller skärpta krav på kundkännedom. Möjligheten att klarlägga vem som är verklig huvudman i en juridisk person har således stor betydelse för de verksamhetsutövare som omfattas av penningtvättslagen. har också ett intresse av att inom ramen för sin underrättelseverksamhet och brottsbekämpande verksamhet få tillgång till uppgifter om vilken fysisk person som kontrollerar en juridisk person. Detsamma gäller andra myndigheter som har brottsbekämpande uppgifter eller som utövar tillsyn över juridiska personer. Att snabbt få reda på vem som är verklig huvudman i en juridisk person är ofta förenat med svårigheter. Uppgifter om vem som äger eller är medlem i en juridisk person finns normalt inte tillgängliga utanför den juridiska personen. Det formella ägandet eller medlemskapet är dessutom endast en av flera omständigheter som måste beaktas när den verkliga huvudmannen bakom en juridisk person ska identifieras. Registrering av verkliga huvudmän i juridiska personer och truster Den nya lagen om registrering av verkliga huvudmän innehåller bestämmelser om insyn i juridiska personers, trusters och liknande juridiska konstruktioners ägar- och kontrollförhållanden och om registrering av sådana uppgifter. Lagen ska tillämpas i fråga om svenska juridiska personer, utländska juridiska personer som driver verksamhet i och fysiska personer som har hemvist i och som förvaltar en trust eller liknande juridisk konstruktion. Från lagens tillämpningsområde undantas staten, landsting och kommuner, kommunalförbund och samverkansorgan, och också juridiska personer över vilka staten, landstingen, kommunerna, kommunalförbund och samverkansorgan har ett direkt eller indirekt rättsligt bestämmande inflytande. Lagen ska inte heller tillämpas på aktiebolag vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad, dödsbon eller konkursbon, eftersom det i dessa fall redan finns genomlysning av ägande och kontroll. Definition av verklig huvudman Lagens definition av en verklig huvudman är en fysisk person som, ensam eller tillsammans med någon annan, ytterst äger eller kontrollerar en juridisk person eller den fysiska person till vars förmån någon annan handlar. I lagen finns bestämmelser som konkretiserar vad som avses med att utöva den yttersta kontrollen av juridiska personer genom olika medel. Det kan bl.a. vara att en fysisk person på grund av aktieinnehav kontrollerar av det totala antalet röster i den juridiska personen. Det finns också särskilda bestämmelser om kontroll som utövas av medlemmar av samma familj. Den juridiska personens undersöknings- och dokumentationsskyldighet Lagen innehåller bestämmelser om den juridiska personens undersöknings- och dokumentationsskyldighet. En juridisk person ska ha tillförlitliga uppgifter om vem som är dess verkliga huvudman och om arten och omfattningen av personens intresse i den juridiska personen. Om en verklig huvudman saknas eller om det inte finns tillförlitliga uppgifter om vem det är, ska den juridiska personen i stället ha uppgift om detta. Informationen ska hållas aktuell och kontrolleras i den utsträckning som omständigheterna kräver. Uppgifterna ska dokumenteras om det inte är uppenbart obehövligt. Det sistnämnda kan handla om ideella och ekonomiska föreningar med ett större antal medlemmar där varje medlem enligt stadgarna har en röst. I en sådan situation är det lätt att konstatera att det inte finns någon verklig huvudman redan utifrån stadgarna och uppgift om antalet medlemmar i föreningen. Ett krav på att dokumentera vilka överväganden som gjorts i en sådan situation fyller inte någon praktisk funktion. Den nya lagen ställer krav på att en juridisk person på begäran av en myndighet utan dröjsmål ska lämna ut dokumentation om sitt verkliga huvudmannaskap. Dokumentation om verkligt huvudmannaskap ska också lämnas ut till verksamhetsutövare som genomför åtgärder för kundkännedom med anledning av en transaktion eller en affärsförbindelse med den juridiska personen. Lagen innehåller också bestämmelser om sanktioner om dokumentationen inte lämnas ut. ska vara registreringsmyndighet för registret över verkliga huvudmän och andra uppgifter som anmäls enligt den nya lagen. ska kunna förena förelägganden om att rätta felaktiga uppgifter med vite. I lagen finns också bestämmelser om anmälan om oriktiga eller ofullständiga uppgifter i registret, överklaganden och avgifter för registrering m.m. Anmälan om verkliga huvudmän ska göras till Anmälan om den juridiska personens verkliga huvudman ska göras till . En anmälan till registret ska göras senast från det att en juridisk person har registrerats i ett annat myndighetsregister. Utländska juridiska personer med hemvist inom EES undantas, om den juridiska personen anmält motsvarande uppgifter om verkligt huvudmannaskap i ett centralt register i en stat inom EES. För en fysisk person som är förvaltare av en trust eller liknande juridisk konstruktion ska gälla samma skyldigheter som för en juridisk person i fråga om att dokumentera, anmäla och på begäran tillhandahålla uppgift om trustens verkliga huvudmän. För en ideell förening och andra juridiska personer (som inte omfattas av ett krav på registrering i andra myndighetsregister) gäller kraven på att anmäla uppgift om det verkliga huvudmannaskapet först när en uppgift om den juridiska personens verkliga huvudman lämnas till en verksamhetsutövare med anledning av åtgärder för kundkännedom. I ett sådant fall ska en anmälan för registrering i registret över verkliga huvudmän göras från det att uppgiften lämnats till verksamhetsutövaren. En anmälan behöver dock inte göras om den juridiska personen saknar en verklig huvudman. Vidare gäller att om en juridisk person som inte är registrerad i något myndighetsregister tar emot eller samlar in pengar för att främja ett varaktigt ändamål som innebär att pengar eller egendom överförs till en annan fysisk eller juridisk person, ska den juridiska personen anmäla uppgift om sina företrädare och firmatecknare till registret över verkliga huvudmän. Denna bestämmelse omfattar exempelvis en ideell förening som har till syfte att samla in pengar för ett visst ändamål. Vissa undantag för juridiska personer som har ett politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant ändamål Juridiska personer vars ändamål är politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant av regeringsformen (2 kap. 2 §) skyddat ändamål, undantas från anmälningsskyldigheten. Förutsättningen är att den juridiska personen inte omfattats av någon registreringsskyldighet i andra myndighetsregister, och att en anmälan skulle medföra att medlemmen därigenom ger sin åskådning i något av dessa avseenden till känna. Anpassningar till EU-förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel EU-förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel8 träder i kraft . Förordningen är direkt tillämplig och ska således inte genomföras genom nationell normgivning, men i förordningen krävs dock att 8 och rådets förordning (EU) 2015/847 av om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel och om upphävande av förordning (EG) nr 1781/2006. medlemsstaterna ska införa vissa kompletterande bestämmelser om tillsyn, sanktioner och system som ska underlätta för visselblåsare m.m. Regeringen föreslår mot bakgrund av förordningen att kompletterande bestämmelser förs in i de rörelselagar som reglerar de verksamheter på vilka förordningen ska tillämpas, och i penningtvättslagen. Vissa frågor som rör direktivet om administrativt samarbete i fråga Genom EU-direktivet om administrativt samarbete i fråga om beskattning9 (förkortat Dac 5) togs det in en ny punkt i direktivet som bl.a. innebär att medlemsstaterna ska föreskriva att skattemyndigheterna ges tillgång till penningtvättsdirektivet och som erhålls i samband med åtgärder för kundkännedom. Regeringen bedömer att Dac 5 inte ger anledning till några ändringar i svensk lag utöver de förslag som i övrigt lämnas i propositionen. Det innefattar även tillgång till registret med verkliga huvudmän. Regeringen föreslår att samtliga lagändringar ska träda i kraft . Nuvarande bestämmelser ska tillämpas i fråga om överträdelser som begåtts före lagstiftningens ikraftträdande. Övergångsbestämmelserna ska föras in i penningtvättslagen och de olika rörelselagstiftningarna. För de juridiska personer för vilka registreringsskyldighet om verkliga huvudmän uppstår i och med den lagens ikraftträdande, ska en anmälan göras senast efter att lagen har trätt i kraft. Regeringens förslag till ändring i lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet innebär bl.a. att aktörerna ska ansöka om registrering och att det ska göras en prövning av dem innan de får registrera sig. De aktörer som ansöker om registrering efter ikraftträdandet av lagändringarna kommer således att omfattas av särskilda krav för att få bli registrerade. De aktörer som förts in i register redan innan ikraftträdandet ska enligt regeringens förslag dock inte omfattas av denna inledande ansökningsprocess, utan ska få fortsätta att bedriva verksamhet på grundval av sin befintliga registrering. Enligt regeringens förslag ska anordnare som omfattas av penningtvättsregleringen anmäla sina ombud för registrering till Lotteriinspektionen.