bet · H401FöU6 · 2017-02-23 00:00:00 — Motionärerna anför även att de gruppbefäl, soldater och sjömän som har tjänstgöring bör överföras till värnpliktig placering och att de gruppbefäl, soldater och sjömän som har kontinuerlig tjänstgöring bör erbjudas tillsvidareanställningar (yrkande 36). Vidare anser motionärerna att bör ställa sig bakom det som anförs i motionen om att lätta infanteribataljoner, som består av delar av personalreserven, ska rustas och repetitionsutbildas för uppgifter tillsammans med hemvärnet (yrkande 42) och att officersutbildningen ska börja med ett femårigt schema (yrkande 45). Motionärerna ser även behov av att återuppta utbildningen av fallskärms- och lapplandsjägare och yrkar att ställer sig bakom det som anförs i motionen (yrkande 47). I motion 2016/17:2497 av m.fl. (KD) yrkar motionärerna att regeringen bör se över möjligheten att organisera en stridsgrupp av brigadstorlek för skyddet av (yrkande 21). När det gäller sjöstridskrafterna anser motionärerna att regeringen bör se över möjligheten att utveckla fartygsförbandens förmåga att snabbt ombasera från en kuststräcka till en annan (yrkande 22) och att säkerställa möjligheten till skydd av importsjöfart och mottagande av utländsk hjälp i anslutning till som sjöstrid på ostkusten bedrivs (yrkande 24). När det gäller flygstridskrafternas utveckling yrkar motionärerna att regeringen bör se över möjligheten att utöka antalet baser där luftstridskrafterna kan omlokalisera stridsflyget (yrkande 27) och möjligheten att skyndsamt inrätta ett kvalificerat markskydd (yrkande 28) samt möjligheten att förstärka luftstridskrafternas basorganisation (yrkande 29). Vidare yrkar motionärerna att luftvärnet ska ha kapaciteten att täcka minst två större geografiska områden samt (yrkande 26) och att radarspanings- och stridsledningsförmågan bör ses över (yrkande 31). Bakgrund och tidigare behandling Vid behandlingen av regeringens försvarspolitiska inriktningsproposition 2015 (prop. 2014/15:109, bet. 2014/15:FöU11, rskr. 2014/15:251) instämde utskottet i regeringens bedömning att den enskilt viktigaste delen under den kommande försvarsinriktningsperioden är att öka den operativa förmågan i krigsförbanden och att säkerställa den samlade förmågan i totalförsvaret. Enligt utskottet, liksom för regeringen, var det av avgörande betydelse att alla krigsförband är bemannade, utrustade och samövade för att lösa sina uppgifter. Bland annat framhölls vikten av övningar, mobiliseringsplaner, mobiliserings- och beredskapsövningar och förstärkningar av vissa förmågor. Vidare framhöll utskottet vikten av att Försvarsmakten rekryterar, utvecklar och vidmakthåller den personal som krävs för att genomföra verksamheten. Utskottet bedömde vid sin beredning av frågor om övnings- och utbildningsverksamhet i betänkandet Militära frågor (2015/16:FöU3) att det inte fanns behov av ytterligare riktlinjer utöver de som nämns ovan och därmed avstyrkte utskottet samtliga motionsyrkanden inom området. När det gäller inriktningen för Försvarsmaktens operativa förmåga anger regeringen i budgetpropositionen att den utgörs av krigsförbandens förmåga och myndighetens förmåga att använda krigsförbanden i militära operationer, ytterst för att försvara mot ett väpnat angrepp. Utifrån regeringens övergripande inriktning redovisade regeringen att Försvarsmakten ska fokusera på åtgärder som leder till en ökad operativ förmåga. Det handlar bl.a. om att repetitionsutbildning, övningsverksamhet och materielanskaffning genomförs med utgångspunkt i krigsförbandens huvuduppgifter i krig. När utskottet behandlade 13 olika yrkanden om försvarets förmåga i betänkandet Försvarspolitik (bet. 2016/17:FöU3) avstyrkte utskottet dessa och ställde sig bakom det som regeringen anfört om att Försvarsmaktens operativa förmåga bör utgå från målen för det militära försvaret samt krav på tillgänglighet i fredstid och beredskap för intagande av höjd beredskap. Vid beslutet betonade även utskottet vikten av väl avvägda prioriteringar som tar hänsyn till den samlade operativa värderingen och förmågan att möta ett väpnat angrepp. Utskottet såg då inga skäl till att komplettera eller förändra prioriteringarna i den nu gällande försvarspolitiska inriktningen. Försvarsmaktens operativa förmåga bör utgå från målen för det militära försvaret samt krav på tillgänglighet i fredstid och beredskap för intagande av höjd beredskap. Precis som vid tidigare beredningstillfällen vill utskottet betona vikten av väl avvägda prioriteringar som tar hänsyn till den samlade operativa värderingen och förmågan att möta ett väpnat angrepp. I likhet med tidigare bedömer utskottet att det inte finns skäl till att komplettera eller förändra prioriteringarna i den nu gällande försvarspolitiska inriktningen i de avseenden motionärerna föreslår, och utskottet bedömer fortfarande inte att det finns behov av ytterligare riktlinjer inom området och avstyrker därmed samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om hemvärnet. Jämför reservationerna 13 (M) och 14 (SD). I motion 2015/16:2172 av m.fl. (M) framhåller motionärerna att det finns flera områden där hemvärnet kan bidra till en höjd operativ förmåga för försvaret, inte minst mot bakgrund av de nya hoten mot samhället. Motionärerna yrkar därför att hemvärnet bör fortsätta utvecklas för att kunna utföra mer kvalificerade uppgifter och att de bör få tillgång till mer modern materiel (yrkande 17 i motionen ovan samt yrkande 24 i motion 2016/17:3204). I motion 2016/17:3204 av m.fl. (M) yrkar även motionärerna att möjligheten att göra hemvärnet till en egen försvarsgren bör utredas (yrkande 25). I motion 2016/17:3246 av (M) yrkar motionären att regeringen omgående bör se över möjligheten att säkerställa hemvärnets förmåga att strida i mörker. Detta då motionären menar att det är en stor brist att flertalet hemvärnsförband saknar förmåga att strida fullt ut i mörker, vilket betyder att nästan halva av den nuvarande försvarsorganisationen saknar mörkerkapacitet. Bakgrund och tidigare behandling I och med det försvarspolitiska inriktningsbeslutet beslutade om inriktningen för krigsförbanden i och att den bl.a. ska bestå av 40 hemvärnsbataljoner (prop. 2014/15:109, bet. 2014/15:FöU11, rskr. 2014/15:251). I inriktningspropositionen beskrev regeringen att utvecklingen i närområdet fortsatt i negativ riktning, och mot denna bakgrund lyfte man fram ett antal förslag som försvarsberedningen lämnat. Bland dessa finns bl.a. förslaget om mer kvalificerade hemvärnsförband. I propositionen anförs att hemvärnsförbandens lokala förankring och rekrytering är viktig för försvarets folkförankring och att hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna utgör en stor och viktig del av arméstridskrafterna. Med sin höga tillgänglighet, sin numerär och sin geografiska spridning tillskrev regeringen dem en central betydelse för försvaret av det svenska territoriet, inklusive skyddet av flyg- och marinstridskrafternas basområden samt kritisk infrastruktur och viktigare skyddsobjekt. När det gäller hemvärnets beredskaps- och tillgänglighetskrav bedömde regeringen att hemvärnsförbanden skulle kunna verka med huvuddelen samt med mindre delar . Regeringen framhöll att hemvärnet även i fredstid snabbt skulle kunna lösa ålagda uppgifter inklusive stöd till samhället vid kris. Därmed skulle hemvärnsförbanden med delar kunna vara tillgängliga även utan särskilt beslut om aktivering, t.ex. för vissa bevakningsuppgifter eller stöd till samhället. Vidare framhölls att hemvärnsgruppen på skulle utökas personellt för att bl.a. medge en högre övningsförmåga på ön och att hemvärnsförbanden skulle få en utökad förmåga genom att fyra granatkastarplutoner och bataljonsledningsförmåga tillförs. I budgetpropositionen bedömde regeringen att hemvärnsförbanden har utvecklats i enlighet med och regeringens beslut. Hemvärnsförbanden hade genomfört ett fyrtiotal krigsförbandsövningar (KFÖ) och drygt 80 ytterligare övningar i syfte att öva särskilda moment, s.k. särskilda övningar förband (SÖF). Hemvärnsförbandens lokala förankring och rekrytering bidrar enligt utskottet till deras stora betydelse för försvarets folkförankring. Utskottet anser att hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna inte bara utgör en stor och viktig del av arméstridskrafterna utan med sin höga tillgänglighet, sin numerär och sin geografiska spridning har en central betydelse och bidrar på ett värdefullt sätt till vissa bevakningsuppgifter och stöd till samhället. Mot denna bakgrund är det naturligt att det försvarspolitiska inriktningsbeslutet framhåller att utvecklingen bör gå mot mer kvalificerade hemvärnsförband. Regeringen har redovisat för att hemvärnsförbanden utvecklats i enlighet med och regeringens beslut. Utskottet lägger stor vikt vid att hemvärnet fortsätter att utvecklas till alltmer kvalificerade förband, och bedömer inte utskottet att det finns skäl att vidta ytterligare åtgärder varför samtliga motioner om hemvärnet avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden när det gäller internationellt genusperspektiv. Jämför reservationerna 15 (SD) och 16 (V). I motion 2015/16:3218 av m.fl. (SD) anför motionärerna att gendercentrum ska avvecklas (yrkande 25). Motionärerna anser att alla soldater ska få utbildning i de lokala sedvänjor och könsroller som finns i det land de ska tjänstgöra i och att gendercentrum bör läggas ned då kompetensen inte behövs för ett fullgörande av tjänsten, något som även framhålls i yrkande 22 i motion 2016/17:2899 av m.fl. (SD). I motion 2016/17:159 av m.fl. (V) anför motionärerna att regeringen bör sätta upp mål och delmål för att nå målet att av deltagarna vid fredsbevarande insatser ska vara kvinnor (yrkande 16). I motionen anförs även att anställda inom internationella insatser vid upprepade tillfällen har missbrukat sin maktposition genom att utnyttja kvinnor och flickor sexuellt. Förutom de direkta konsekvenserna för kvinnan eller flickan motverkas det faktiska syftet med den internationella närvaron. Genom att bidra till den organiserade brottsligheten, som ofta kontrollerar prostitution och människohandel, upprätthåller man instabiliteten och våldet i landet. Motionärerna anser därför att meddelarfriheten måste gälla även för de anställda inom Försvarsmakten som påtalar missförhållanden när det gäller sexuellt våld, oavsett om man arbetar i eller internationellt. I motionen yrkas att regeringen i kontakt med berörda myndigheter bör säkerställa att det finns tillgänglig information och nödvändiga rutiner för att möjliggöra uppgiftslämnande när det gäller sexuellt våld, sexuella trakasserier eller liknande missförhållanden för anställda inom Försvarsmakten oavsett arbetsplats (yrkande 18). Bakgrund och tidigare behandling in Military Operations (NCGM) är Försvarsmaktens internationella inom för såväl integrerad multinationell stabsutbildning som genderperspektiv på taktisk och operativ nivå. Vid genomförs 40–50 kurser , och har 144 nationer varit representerade och över 1 000 personer har deltagit i utbildningarna. Förutom kurser vid genomför och stödjer NCGM kurser och utbildningar i andra länder. När utskottet behandlade frågor inom detta område i sitt betänkande Försvarets personalförsörjning och personalpolitik m.m. noterade utskottet att centrumet hade utsetts till huvudansvarig för genusutbildningar inom Nato. Utskottet förutsåg att NCGM:s roll och verksamhet på så sätt skulle stärkas ytterligare (bet. 2013/14:FöU2). När utskottet behandlade frågan om att andelen kvinnor i fredsbevarande insatser bör uppnå ansåg utskottet att det var nödvändigt att Försvarsmakten skulle fortsätta vidta åtgärder för att fler kvinnor ska söka sig till Försvarsmakten och stanna kvar i sin anställning. Däremot ansåg inte utskottet att det vore lämpligt att sätta upp ett sådant rekryteringsmål givet den nuvarande basen för rekrytering av kvinnor till de internationella insatserna. De 1 491 kvinnor som 2013 tjänstgjorde som officerare eller soldater var då den huvudsakliga rekryteringsbasen till de internationella insatserna, och enligt Försvarsmaktens årsredovisning har den basen stigit marginellt till 1 579 kvinnor. Enligt budgetpropositionen var 1 357 personer, varav 110 kvinnor, insatta i internationella insatser . Om andelen kvinnor istället hade varit skulle det ha varit över 540 kvinnor insatta i internationella insatser. Om Försvarsmakten ska bemanna internationella insatser med en så hög andel kvinnor skulle det betyda att alla svenska kvinnor som är anställda som officerare eller soldater i princip måste tjänstgöra i och därefter i internationell insats och fortsätta rotera enligt ett sådant schema under sin yrkeskarriär. Enligt uppgift från Försvarsmakten är svensk personal som ingår i militära truppinsatser internationellt fortfarande anställda av Försvarsmakten och lyder därför under svenskt regelverk och myndighetens egen policy. Det innebär att det i princip inte finns någon skillnad mellan det regelverk som gäller för den anställde när denne tjänstgör i och tjänstgör utomlands. För den ovannämnda personalen betyder detta att det inte finns någon regel som hindrar personalen från att anmäla annan personal, svensk eller utländsk, som bryter mot insatsens uppförandekod. Vidare kan utländska regler aldrig försvaga utan endast komplettera det svenska regelverket inom området. Exempelvis gäller rapporteringsskyldighet för den här personalen vid brott mot svensk lag (t.ex. sexköp) om den misstänkte gärningsmannen är svensk och i princip alltid även åtalsskyldighet. Vid brott mot folkrättsliga regler (t.ex. våldtäkt som ett medel i krigföring) har svensk personal rapporterings-skyldighet oavsett den misstänkte gärningsmannens nationalitet. Att kunna uppfylla kvinnors och flickors grundläggande mänskliga rättigheter är såväl en skyldighet inom ramen för internationella åtaganden som en förutsättning för bredare utrikespolitiska mål om utveckling, demokrati, fred och säkerhet. Sexuellt våld i konflikter bör inte ses som något annat än ett centralt säkerhetshot. Utskottet anser att ett fokus på kvinnors och flickors aktörskap och egenmakt är en central del i freds- och säkerhetsbyggande verksamhet, och utskottet betonar, i överensstämmelse med en av slutsatserna i FN:s globala rapport om 1325, att kvinnors deltagande ökar chansen till en hållbar fred. Utskottet vill understryka vikten av att arbeta med ett helhetsgrepp där implementeringen inriktas mot nationella verksamhet och arbetet i samarbetsländer, regionalt samt internationellt. Utskottet menar att NCGM ska vara ledande när det gäller utbildning i genderfrågor av militär personal som ska ut i fält. Utskottet välkomnar det arbete NCGM bedriver för att höja den militära kompetensen i genderfrågor nationellt och internationellt och bedömer att det i förlängningen utgör ett viktigt bidrag till att skapa förutsättningar för hållbar fred. Utskottet avstyrker motionerna 2015/16:3218 (yrkande 25) och 2016/17:2899 (yrkande 22). I likhet med tidigare anser utskottet att det är nödvändigt att Försvarsmakten fortsätter att vidta åtgärder för att fler kvinnor ska söka sig till myndigheten och stanna kvar i sin anställning. Utskottet har dock inte ändrat sig bedömning i fråga om målet att av dem som rekryteras till fredsbevarande insatser ska vara kvinnor. Utskottet bedömer att en bemanning av internationella insatser med en så hög andel kvinnor riskerar att bli orimligt och kontraproduktivt med hänsyn till de krav som skulle ställas på de kvinnor som är anställda som soldater och officerare. Utskottet avstyrker motion 2016/17:159 (yrkande 16). När det gäller möjligheterna och skyldigheterna för anställda inom Försvarsmakten att påtala missförhållanden i fråga om sexuellt våld bedömer utskottet det som positivt att även den personal som ingår i militära truppinsatser internationellt lyder under svenskt regelverk och myndighetens policy i dessa frågor. Utskottet utgår från att myndigheten verkar för att Försvarsmaktens policy och värdegrund genomsyrar arbetet såväl nationellt som internationellt och ser därför inga skäl att tillstyrka motion 2016/17:159 (yrkande 18). Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om övnings- och skjutfält och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller motion 2015/16:2171 av m.fl. (FP, M, C, KD) yrkande 5. Jämför reservation 17 (S, MP). I motion 2015/16:2171 av m.fl. (FP, M, C, KD) yrkar motionärerna att det bör göras en översyn av Försvarsmaktens tillgång till skjutfält och övningsområden för att säkra försvarets möjligheter att skala upp verksamheten vid ett försämrat säkerhetsläge (yrkande 5). I motionen anförs att Försvarsmakten kommer att ha betydligt större närvaro på än tidigare i och med den satsning som gjorts. menar motionärerna att närvaron inte är mycket värd om Försvarsmakten saknar reella möjligheter till övningar – vilket är fallet . På finns ett skjutfält – skjutfält – där norra delen av fältet, cirka hälften av fältet, får användas för övning. Orsaken till att inte hela fältet är tillgängligt för Försvarsmaktens verksamhet är att den södra delen måste miljöprövas, och det ärendet ligger på regeringens bord. Beslutet att tillåta övning på fältet överklagades 2010. Motionärerna anser vidare att det är oroande att inte är det enda ärendet som ligger på regeringens bord för avgörande. Att det totalt finns 17 överklaganden som ligger oavgjorda hos regeringen hindrar Försvarsmakten att öva vid närmare hälften av sina skjutfält, och utdragna miljöprövningsprocesser riskerar att försämra Försvarsmaktens möjlighet till kvalificerade övningar. Satsningen på försvåras, och anser motionärerna att Försvarsmaktens verksamhet i stort riskeras om hälften av fälten inte är tillgängliga. Att det ska ta myndigheterna att avgöra ett ärende för att Försvarsmakten ska kunna få ett tillstånd för övning på ett fält som är avsett för ändamålet är inte acceptabelt. Processen måste skyndas på, i synnerhet vid geografiskt utsatta platser, såsom . Motionärerna yrkar därför att regeringen gör en översyn som syftar till att säkra försvarets tillgång till nödvändiga tillstånd för övning på skjutfält och övningsområden. Bakgrund och tidigare behandling I 9 kap. 6 § fastställs tillstånds- och anmälningsplikt för miljöfarlig verksamhet. Miljöprövningsförordningen listar i sin tur den tillståndspliktiga verksamheten, och skjutfält regleras i 30 kap. 1 §. Försvarsmaktens verksamhet vid skjutfält bedrivs enligt gällande miljötillstånd och i dessa regleras bl.a. antalet verksamhetsdagar, under vilka tider som verksamhet får bedrivas samt antalet skott som får avlossas . Enligt uppgift från Miljö- och har departementet sju överklagandeärenden i fråga om Försvarsmaktens tillståndsansökningar enligt för verksamhet på övnings- och skjutfält (Härads skjutfält, Kusträsk skjutfält, Bodens södra skjutfält, skjutfält, Göteborgs skärgårdsskjutfält och två ärenden som gäller Marma skjutfält). ställde sig bakom det som utskottet anfört om att beslutsprocesserna för miljöprövningen av övnings- och skjutfält behöver ses över i syfte att förkorta handläggningstiderna så att Försvarsmaktens möjligheter till övning inte försvåras allvarligt (bet. 2015/16:FöU3, rskr. 2015/16:50). Regeringen redovisade därefter att regelverket för miljöprövning hade reformerats i syfte att förenkla och förkorta prövningen. Det framhölls att utgångspunkten för Miljö- och handläggning av överklagandeärenden är att den ska ske snabbt, effektivt och utan att rättssäkerheten eftersätts, vilket bl.a. innebär att åldersprincipen är en viktig utgångspunkt, dvs. det äldsta ärendet har högst prioritet. Regeringen framhöll att viktiga samhällsintressen ställs mot varandra vid miljöprövningen av Försvarsmaktens övnings- och skjutfält, vilket kräver en ingående prövning ur både rättslig och politisk synpunkt. Regeringen bedömde vidare att tillkännagivandet skulle kunna tillgodoses (skr. 2015/16:75). När det gäller skjutfält beslutade miljöprövningsdelegationen att ge Försvarsmakten miljötillstånd för skjutfält enligt ansökan och föreskrev villkor som i stort sammanföll med de som Försvarsmakten angett i ansökan som endast avsåg skjutfältets norra del. senare överklagade tillståndet till mark- och miljödomstolen som överlämnade ärendet till regeringen för avgörande. I kontakter med Region har Försvarsmakten enligt protokollsutdrag från (RS2016/40) framfört starka önskemål om att Region skulle dra tillbaka sin överklagan, och beslutade Region att återta överklagan. Av beslutet framkommer bl.a. att Region i ett förändrat omvärldsläge ser det som ytterst angeläget att inte fördröja eller hindra den nu pågående militära etablerings- och utvecklingsprocess som äger rum på skjutfält. När det gäller södra delen av skjutfält finns ingen ansökan om miljötillstånd, men Försvarsmakten förbereder en ny ansökan om miljötillstånd som avser hela skjutfält. Försvarsmaktens bedömning är att en ansökan som avser hela skjutfältet kan komma att lämnas in i närtid. När det gäller möjligheter att utöka försvarsverksamheten och att säkerställa tillgång till skjutfält och övningsområden vid ett försämrat säkerhetsläge finns en möjlighet till undantag från avvikelser från . Denna möjlighet regleras i 1 kap. 5 § där det framgår att regeringen under vissa förutsättningar får meddela föreskrifter för totalförsvaret som avviker från i den utsträckning det på grund av rådande särskilda förhållanden är nödvändigt för att stärka försvarsberedskapen. iakttar Försvarsmakten de begränsningar som följer av miljötillstånden även vid höjd beredskap och hushållar därför med det tillståndsgivna antalet verksamhetsdagar och antalet skott m.m. som följer av miljötillståndet. När det gäller dessa regler i anförde regeringen följande i proposition 1997/98:45 del II s. 11 f.: Bemyndigandet ger regeringen en möjlighet att anpassa miljölagstiftningen såvitt gäller totalförsvaret till de ändrade förhållanden krig eller krigsfara kan föra med sig (numera Regeringsformen 15 kap. 6 §). Bestämmelsen gäller även sådana situationer då beredskapen måste höjas utan att läget för den skull är så allvarligt att krig eller krigsfara föreligger här i landet. För att avvikelser skall få göras från bestämmelser gäller att regeringen har meddelat särskilda föreskrifter. Sådana föreskrifter kan komma ifråga för hela totalförsvaret…Särskilda föreskrifter skall utfärdas endast om det krävs för att stärka eller höja försvarsberedskapen… Bemyndigandet kan utnyttjas bl.a. för att möjliggöra genomförandet av beslut om att höja krigsdugligheten i enlighet med vad som följer av försvarsbeslut. Genom bemyndigandet ges regeringen möjlighet både att meddela särskilda föreskrifter och beslut i enskilda ärenden, t.ex. villkor för den verksamhet Försvarsmakten bedriver vid en viss anläggning, och att meddela en ny beslutsordning för en viss ärendehantering, t.ex. att regeringen själv skall fatta beslut i ett tillståndsärende som annars skulle prövas i flera instanser. Utskottet har tidigare i detta betänkande understrukit vikten av att Försvarsmakten ges goda förutsättningar att öva. Utskottet kan konstatera att regeringen minskat antalet inneliggande överklagandeärenden något i fråga om tillstånd för verksamhet på övnings- och skjutfält. Utskottet lägger stor vikt vid att överklagandeärenden ska handläggas både snabbt och effektivt utan att rättssäkerheten eftersätts. Försvarsmaktens tillgång till skjutfält och övningsområden är avgörande för krigsdugligheten i 2016, och utdragna miljöprövningsprocesser riskerar att försämra Försvarsmaktens möjlighet till kvalificerade övningar. I synnerhet vid geografiskt utsatta platser bedömer utskottet att dröjsmålen medför en risk för Försvarsmaktens verksamhet. Utskottet noterar att Försvarsmakten ännu inte färdigställt en ansökan som avser miljötillstånd för verksamhet på skjutfält i sin helhet.