bet · H401AU7 · 2017-03-03 00:00:00 — Relationerna vid uthyrning är mer komplicerade än förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare eftersom också en tredje part, det inhyrande företaget, är inblandat. Det försvårar möjligheterna att driva en effektiv facklig verksamhet. Det gör det svårare för de fackliga organisationerna att skydda arbetstagarens anställnings- och arbetsvillkor och att undvika att diskriminering och godtycke sker. Det är också svårare för anställda i uthyrningsföretag att få det inflytande i arbetslivet som de har rätt till och de har också ofta mindre möjlighet att ta del av kompetensutvecklande åtgärder. Jag anser, i enlighet med vad som anförs ovan, att regeringen bör återkomma med förslag om ett lagtillägg att det inte är tillåtet att använda inhyrning för att tillgodose permanenta arbetskraftsbehov. Enligt uthyrningslagen ska en anställd hos ett bemanningsföretag inte kunna hindras från att ta anställning hos ett företag där hen utför arbete som inhyrd. Men saknar uthyrda arbetstagare och deras fackförbund rätt att ta del av bemanningsföretagets affärsavtal. Därmed saknas möjlighet att kontrollera om det finns några klausuler som hindrar den uthyrde arbetstagaren från att ta anställning vid ett kundföretag. Jag anser, i enlighet med vad som anförs ovan, att regeringen bör återkomma med förslag om komplettering av uthyrningslagen med en bestämmelse som ger arbetstagare och avtalsslutande fackförbund rätt att på begäran ta del av bemanningsföretagens affärsavtal. EU:s bemanningsdirektiv gäller som lag i . Direktivet innebär ett stärkt skydd mot diskriminering av inhyrda arbetstagare, vilket främst förbättrat villkoren för inhyrda i de länder där bemanningsföretagen inte är bundna av kollektivavtal. På den svenska arbetsmarknaden har direktivet främst inneburit ett stärkt skydd för arbetstagare som både är utstationerade och uthyrda. Men direktivet innebär också att enskilda medlemsstater inte längre själva kan besluta huruvida och i så fall på vilka villkor bemanningsföretag ska vara tillåtna på den egna arbetsmarknaden. anser att det är en fråga som varje medlemsland måste ha rätt att besluta om. Inhyrning av arbetskraft är i praktiken en arbetsrättslig fråga, och EU ska inte reglera arbetsrätten. Jag anser, i enlighet med vad som ovan anförs, att regeringen bör verka för en ändring av EU:s bemanningsdirektiv som innebär att medlemsstaterna själva kan besluta huruvida bemanningsföretag ska vara tillåtna på den egna arbetsmarknaden. Utstationeringsdirektivet och fackliga rättigheter i EU, punkt 9 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2511 av och (båda SD) yrkande 12 och 2016/17:1196 av m.fl. (V) yrkandena 4–6, 2016/17:1868 av (S) delyrkande 2 och 2016/17:2677 av och (båda S) delyrkande 2. Månadsrapportering och anmälningsplikt ska vara tvingande för samtliga företag som har utstationerad arbetskraft i . En anmälningsplikt och månadsrapport av utländska företag verksamma i till skulle kunna bidra till sundare konkurrensvillkor. I har svenska företag anmälningsplikt i och med att de är registrerade hos och har en F-skattsedel men det gäller inte för utländska företag. är det oklart exakt hur många utstationerade löntagare som finns i , till vilka löner de jobbar för samt hur länge de har varit och kommer att vara här. Det bör också införas en bortre maxgräns för hur länge en arbetstagare kan vara utstationerad i . Denna bör sättas . Om en arbetsgivare behöver ha personal stationerad i annat EES-land längre än så medför det inget hinder emedan den anställde har rätt att, i enlighet med inremarknadsakten, arbetskraftsinvandra på vederbörligt sätt. Vi anser att regeringen bör verka för att utstationeringsdirektivet reformeras i enlighet med vad vi anfört ovan. Registerutdrag i arbetslivet, punkt 12 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3079 av m.fl. (M) yrkande 26 och 2016/17:3232 av m.fl. (M) yrkande 8. Enskildas begäran om utdrag om sig själva ur belastningsregistret har ökat lavinartat. förs av och innehåller uppgifter om påföljd för brott, påföljdseftergift eller kontaktförbud. Uppgifter i belastningsregistret finns i första hand till för rättsväsendet. Vissa arbetsgivare har dock rätt att inhämta uppgifter inför anställning, i vissa fall finns en skyldighet. Dessutom har enskilda rätt att få utdrag om sig själva. De utdrag som enskilda får ut omfattar all information som finns i registret och det är dessa utdrag som arbetsgivare begär att få se. Enskildas begäran om utdrag om sig själva har ökat lavinartat. En inkluderande arbetsmarknad innebär att alla människor ska få en andra chans att ta sig in på arbetsmarknaden. Det gäller även tidigare dömda. misstag ska inte behöva stänga ute en person från arbetsmarknaden och ett av de bästa sätten att förhindra återfall i brottslighet är att få ett arbete och en egen försörjning. Därför är det viktigt att säkerställa att arbetsgivare inte begär att få se registerutdrag utan godtagbara skäl. Givetvis finns det situationer där arbetsgivare har skäl att få ta del av de här uppgifterna. Men möjligheten ska vara noga övervägd, och den information som finns med i utdraget ska också vara relevant. Med hänsyn till dömda personers möjlighet att återanpassa sig i samhället är det viktigt att arbetsgivares registerkontroll begränsas. En utredning som alliansregeringen tillsatte har föreslagit att ett förbud för arbetsgivare att utan stöd i lag efterfråga ett utdrag från belastningsregistret. Förbudet är förenat med skadestånd. Det är angeläget att regeringen skyndsamt går vidare med förslaget för att motverka att arbetsgivare begär utdrag utan godtagbara skäl. Vi anser, i enlighet med vad som anförts ovan, att regeringen skyndsamt bör återkomma med förslag om att begränsa arbetsgivarens möjlighet att utan författningsstöd begära utdrag ur belastningsregistret inför anställning. En ny lag mot trakasserier i arbetslivet, punkt 13 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:158 av m.fl. (V) yrkande 3. Enligt upplever ungefär var tionde arbetstagare att de är mobbade av sin chef eller av andra arbetstagare. Fler kvinnor än män upplever sig mobbade på sin arbetsplats (Arbetsmiljön 2015, rapport 2016:2). Mobbning på jobbet är ett stort och alltför lite uppmärksammat arbetsmiljöproblem med allvarliga konsekvenser för de drabbade. Det leder i första hand till stort psykiskt lidande, men ökar också risken att bli fysiskt sjuk. Forskare vid det danska centret för arbetsmiljö har visat att kränkningar på jobbet har samma effekt som posttraumatisk stress. Förutom det personliga lidandet som mobbningen i arbetslivet innebär kostar det samhället betydande belopp i uteblivna inkomster, sjukersättningar och vårdkostnader. Det är arbetsgivarens skyldighet att se till att det är en sund och säker arbetsmiljö på arbetsplatsen. Det handlar framför allt om att förebygga ohälsa. Arbetsgivarens arbetsmiljöarbete ska bedrivas i samverkan med de anställda och i enlighet med föreskriften om systematiskt arbetsmiljöarbete, men arbetsgivaren är alltid ensam ansvarig för att arbetsmiljön inte gör någon sjuk eller att någon råkar ut för en olycka. Om det finns organisatoriska och sociala problem på en arbetsplats finns det också stor risk att det uppstår en grogrund för mobbning. Det innebär i sin tur en stor risk för att den person som mobbas drabbas av ohälsa och sjukskrivning, med stora kostnader för den enskilda och för samhället som följd. saknas en tydlig lagstiftning som skyddar den som utsätts för trakasserier på jobbet. En lucka i lagstiftningen gör att anställda kan frysas ut och systematiskt mobbas av en chef eller av andra arbetstagare utan att någon ställs till svars. Enligt arbetsmiljölagen ska arbetsgivare arbeta förebyggande mot trakasserier och mobbning, men den arbetsgivare som inte prioriterat det förebyggande arbetet eller inte åtgärdat påtalad mobbing behöver inte stå till svars ens om det går så långt att den drabbade blir sjukskriven. trädde föreskrifter och allmänna råd om organisatorisk och social arbetsmiljö (AFS 2015:4) i kraft. Föreskrifterna ersatte därmed tidigare föreskrifter på området, däribland Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter (AFS 1993:17) om kränkande särbehandling i arbetslivet. De nya föreskrifterna innebär en förbättring så till vida att de har ett organisatoriskt angreppssätt och ett vidare kränkningsbegrepp. Av föreskrifterna framgår att arbetsgivare ska vidta åtgärder för att motverka kränkande särbehandling och se till att det finns rutiner för hur sådana kränkningar ska hanteras på arbetsplatsen. välkomnar de nya föreskrifterna men anser, i likhet med flera fackliga organisationer, att de är otillräckliga för att skydda den som utsätts för kränkande särbehandling på jobbet. Problemet är att arbetsmiljölagen är en förvaltningsrättslig lag som reglerar förhållandet mellan staten och arbetsgivaren. Arbetsmiljölagen ger ingen lösning eller upprättelse i form av erkännande eller ekonomiskt skadestånd till den som blivit trakasserad. För att kunna få sin rätt prövad i domstol behövs det en arbetsrättslig lag. fattade beslut om att regeringen bör återkomma med förslag om hur mobbning och trakasserier i arbetslivet ska minska. Varken den förra eller den nuvarande regeringen har ännu lagt fram några sådana förslag, trots tillkännagivande. Det är hög tid att regeringen tar problemet med mobbning i arbetslivet på allvar. anser att arbetsrätten behöver stärkas så att de drabbade kan få sin sak prövad samt få upprättelse och ekonomiskt skadestånd. Därför behövs en ny lag mot trakasserier i arbetslivet. har formulerat ett förslag på hur en sådan lagstiftning skulle kunna utformas. Vi anser att förslaget är en bra utgångspunkt för ett kommande lagstiftningsarbete. Jag anser att, i enlighet med vad som ovan anförts, att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag till en ny lag mot trakasserier i arbetslivet. Rätt till heltid, punkt 4 (SD) (SD) och (SD) anför: I motion 2016/17:2373 av (SD) föreslås att regeringen bör utreda en lagändring för att ge offentliganställda rätt till heltidsarbete. Vi har valt att inte reservera oss till förmån för förslaget och hänvisar i stället till budgetförslag . Där finns omfattande satsningar för att öka möjligheterna till heltidstjänst inom offentlig sektor (se även motion 2016/17:2511 yrkande 2). Vi står naturligtvis bakom dessa satsningar och kommer att återkomma till dem i andra sammanhang. Utstationeringsdirektivet och fackliga rättigheter i EU, punkt 9 (V) (V) anför: I motion 2016/17:1196 lämnar förslag om att regeringen bör verka för att utstationeringsdirektivet ändras så att bestämmelserna tolkas som ett golv och inte som ett tak (yrkande 4), om att regeringen bör verka för att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att fackliga rättigheter inte får underordnas ekonomiska intressen (yrkande 5) och slutligen om att regeringen bör verka för ett permanent skydd av den svenska kollektivavtalsmodellen (yrkande 6). Syftet med förslagen är att motverka riskerna för att utstationerad arbetskraft utsätts för diskriminering och att det uppstår en press nedåt mot lägre löner och sämre anställningsvillkor samt att åstadkomma ett bättre skydd inom EU för de grundläggande fackliga rättigheterna och stärka kollektivavtalens ställning på EU-nivå. Utskottet menar att detta är ståndpunkter som regeringen i princip delar. har i de samråd som hållits stött regeringens redovisade ambitioner men framhållit vikten av att arbetet bedrivs aktivt. Särskilt viktigt är det att bygga opinion och allianser för ett socialt protokoll. Vi ser återkommande påminnelser om problemen med att upprätthålla arbetstagarnas sociala och fackliga rättigheter i möte med EU:s marknadsliberala fundament. Det krävs grundläggande förändringar för att inte arbetet för att upprätthålla den svenska arbetsmarknadsmodellen ska behöva göras i ständig uppförsbacke. Detta är ett kärnproblem med det svenska EU-medlemskapet. har alltsedan inträde i EU arbetat för förslag som kan förbättra faktiska lagar och regler inom de ramar som följer med EU:s konstruktion. När det gäller förslag under denna punkt gör utskottets skrivningar om att regeringens ambitioner sammanfaller med att jag inte har reserverat mig. Jag avser dock att fortsättningsvis noga följa arbetet och kommer vid behov att återkomma till frågorna i andra sammanhang. Entreprenörsansvar, punkt 10 (SD) (SD) och (SD) anför: I motion 2016/17:2511 yrkande 13 föreslår att regeringen ska återkomma med ett förslag om entreprenörsansvar som omfattar samtliga företag och anställda i byggsektorn. Som framgår av utskottets ställningstagande har ett utredningsarbete inom initierats med uppdraget att lämna förslag om hur ett entreprenörsansvar som omfattar alla anställda inom bygg- och anläggningsarbete i kan utformas. Uppdraget ska redovisas . Vi har valt att inte reservera oss till förmån för motionsförslaget då vi förutsätter att regeringen skyndsamt återkommer med ett lagförslag när utredningsuppdraget har redovisats. Om så inte blir fallet kommer vi att återkomma till frågan i andra sammanhang. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /17 2016/17:47 av m.fl. (V): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagen (1982:80) om anställningsskydd bör ändras så att allmän visstidsanställning utgår och att det i stället införs objektiva kriterier för när det är tillåtet med visstidsanställningar och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det ska införas en övre tidsgräns för hur länge någon kan vara tidsbegränsat anställd, oavsett anställningsform, hos samma arbetsgivare innan anställningen övergår i en tillsvidareanställning, och detta tillkännager för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att analysera de ekonomiska och sociala effekterna av intermittenta anställningar samt utforma en begränsningsregel som ger ett effektivt skydd mot dessa, och detta tillkännager för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning bör kortas och inträda efter sammanlagt sex månaders anställning och att tiden under vilken företrädesrätten gäller bör förlängas efter anställningens upphörande, och detta tillkännager för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regelverket kring vikariat bör förtydligas i syfte att förhindra missbruk av anställningsformen och tillkännager detta för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagen (1982:80) om anställningsskydd bör ändras så att regelverket gällande arbetsbrist blir tillämpligt om en arbetsgivare avser att omreglera den anställdes sysselsättningsgrad, och detta tillkännager för regeringen. 7.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att rätten för arbetsgivare i företag med högst tio anställda att ensidigt undanta två personer från turordningen ska tas bort ur 22 § lagen om anställningsskydd och tillkännager detta för regeringen. 8.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för en ändring av EU:s bemanningsdirektiv som innebär att medlemsstaterna själva kan besluta huruvida bemanningsföretag ska vara tillåtna på den egna arbetsmarknaden och tillkännager detta för regeringen. 9.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör göras ett lagtillägg om att det inte är tillåtet att använda inhyrning för att tillgodose permanenta arbetskraftsbehov och tillkännager detta för regeringen. 10.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med ett förslag på en tydlig skrivning i lagen om anställningsskydd där det uttryckligen framgår att det inte är tillåtet att anlita inhyrda från bemanningsföretag när det finns tidigare anställda som har företrädesrätt till återanställning, och detta tillkännager för regeringen. 11.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den fackliga vetorätten i lagen om medbestämmande i arbetslivet bör stärkas och tillkännager detta för regeringen. 12.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagen om uthyrning av arbetstagare bör kompletteras med en bestämmelse som ger arbetstagare och avtalsslutande fackförbund rätt att på begäran ta del av bemanningsföretagets affärsavtal och tillkännager detta för regeringen. 14.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den arbetsrättsliga lagstiftningen, lagen om anställningsskydd och medbestämmandelagen, samt lagen om offentlig upphandling bör skrivas om så att anställda skyddas mot godtyckliga uppsägningar vid byte av entreprenör i samband med upphandlingar och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:81 av (SD): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda om flexicurity skulle vara bättre än LAS och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:158 av m.fl. (V): 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag till en ny lag mot trakasserier i arbetslivet och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:324 av m.fl. (M): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fördjupa kunskapen om flexicurity och liknande system och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:359 av Finn och (båda M): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skapa en utökad flexibilitet i det arbetsrättsliga regelverket för att gynna företagare och företagande och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ändra regelverket för att underlätta för personer med funktionsnedsättning och nyanlända invandrare att få anställning i företag, och detta tillkännager för regeringen. 2016/17:400 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att rimligheten och utformningen av fackens lagstadgade möjligheter till stridsåtgärder bör ses över och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:447 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om lagen om anställningsskydd (LAS) och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:698 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om återanställningsskyddet i LAS och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:810 av m.fl. (V): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att rätten till heltid bör stärkas genom ändringar i lagen om anställningsskydd som gör heltid till norm, medan anställningar på deltid ska kunna ingås om parterna kommer överens om detta, och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1020 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över turordningsreglerna i lagen om anställningsskydd och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1035 av (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ratificera 94 och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1064 av m.fl. (L): 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att höja gränsen för rätten att stanna kvar i arbetslivet till och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1068 av m.fl. (L): 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa startjobb och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1086 av m.fl. (L): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ändra turordningsreglerna i LAS och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1113 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att göra en översyn av den svenska modellens funktionssätt för att säkerställa att den fungerar som det var avsett, dvs. som en maktbalans i samförstånd mellan arbetsgivare och fackföreningar för en väl fungerande arbetsmarknad och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1114 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över turordningsregeln i lagen om anställningsskydd för att minska inlåsningseffekter och därmed bidra till en bättre fungerande arbetsmarknad för alla parter och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1196 av m.fl. (V): 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör fortsätta verka för att förändra utstationeringsdirektivet i syfte att säkerställa att direktivets regler tolkas som ett golv för löne- och anställningsvillkor, inte som ett tak, och detta tillkännager för regeringen. 5.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör fortsätta verka för att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att fackliga rättigheter inte får underordnas ekonomiska intressen, och detta tillkännager för regeringen. 6.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om permanent skydd för den svenska kollektivavtalsmodellen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1287 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om en proportionalitetsprincip vid fackliga stridsåtgärder och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1467 av Boriana (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av möjligheten att reformera lagen om anställningsskydd (LAS) och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1495 av i (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om en proportionalitetsprincip vid fackliga stridsåtgärder och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1567 av och (båda M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av att reformera turordningsreglerna och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1632 av (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka företrädesrätten till anställning med högre sysselsättningsgrad och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1680 av m.fl. (S): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att anställningsformen allmän visstid tas bort och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att företrädesrätten, återanställningskravet och konverteringsregeln i LAS ska räknas utifrån hur länge en person arbetat för en viss huvudman i stället för en viss arbetsgivare, förutsatt att det är arbete inom samma yrkeskategori, och detta tillkännager för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det bör införas ett mål om att det ska vara tillsvidareanställda inom alla yrkeskategorier i offentligt finansierad verksamhet, och detta tillkännager för regeringen. 2016/17:1694 av (S): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att arbetsgivare inte ska kunna använda sig av bemanningsföretag för att kringgå anställningstrygghet och turordningsregler och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det inte bör vara tillåtet att säga upp anställda med hänvisning till ”arbetsbrist” för att senare hyra in samma personal via bemanningsföretag och att de drabbade i dessa fall bör ha rätt till återanställning, och detta tillkännager för regeringen. 2016/17:1697 av (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om heltid som norm på svensk arbetsmarknad och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1852 av Boriana (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga en komplettering av MBL med regler som förbjuder facket att utöva blockad mot företag med mindre än tio anställda och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1868 av (S):