bet · H501FiU18 · 2017-11-08 00:00:00 — Diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union Utskottet har granskat kommissionens diskussionsunderlag Om en fördjupad ekonomisk och monetär union (KOM(2017) 291). Diskussionsunderlaget är en del i en bredare diskussion om EU:s framtid, som ska pågå fram till valen till 2019. I diskussionsunderlaget presenteras en rad åtgärder som på olika sätt syftar till att stärka den ekonomiska och monetära unionens funktionssätt. Underlaget bygger till stor del på ”de fem ordförandenas rapport” som presenterades . Åtgärderna handlar bl.a. om att höja motståndskraften i ekonomier genom starkare samordning och beslutsfattande på EU-nivå. väntas anta slutsatser om framtidsfrågorna . Utskottet ger stöd till den ståndpunkt som regeringen formulerat med anledning av diskussionsunderlaget. Utskottet vill särskilt betona vikten av att EU hålls samman och att frågor som rör hela EU ska diskuteras och beslutas av samtliga medlemsländer. Utskottet anser även att fokus bör vara att effektivt genomföra redan beslutade åtgärder snarare än att inrätta nya förfaranden och organ. Utskottet vill även lyfta fram betydelsen av nationellt ägarskap för den ekonomiska politiken och vikten av att politiken förankras demokratiskt. Utskottet föreslår att lägger utlåtandet till handlingarna. I utlåtandet finns en reservation (V) och ett särskilt yttrande (SD). Diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union (KOM(2017) 291). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union Tal om tillståndet i unionen Möte med EU-kommissionären för ekonomiska och finansiella frågor Information och överläggningar i utskottet Bilaga Förteckning över granskade dokument Utskottets förslag till riksdagsbeslut Diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union lägger utlåtandet till handlingarna. Reservation (V) – motiveringen Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (S), (M), (S), (SD), (M), (C), (MP), (M), (S), (SD), (L), (S), (S), (M), (V) och (KD). Ärendet och dess beredning Diskussionsunderlaget Om en fördjupad ekonomisk och monetär union (KOM (2017) 291) offentliggjordes . Underlaget kom in till . Talmannen beslutade efter samråd med ledarna för partigrupper att rapporten skulle hänvisas till finansutskottet för behandling. hänvisade kammaren diskussionsunderlaget till finansutskottet. överlämnade regeringen en faktapromemoria (2017/17:FPM102) om diskussionsunderlaget till . arrangerade regeringen ett EU-sakråd i frågan, där ett tjugotal representanter från myndigheter, civilsamhället och forskarvärlden deltog. hade utskottet (tillsammans med skatteutskottet) en överläggning med finansminister och finansmarknadsminister om diskussionsunderlaget Om en fördjupad ekonomisk och monetär union. hade utskottet ett möte i frågan med EU-kommissionär . Diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union Utskottets förslag i korthet lägger utlåtandet till handlingarna. Jämför motivreservationen (V) och det särskilda yttrandet (SD). Debatten om reformeringen av den ekonomiska och monetära unionen (EMU) inleddes under den ekonomiska och finansiella krisen. behandlade finansutskottet en rapport från Europeiska rådets ordförande, en verklig ekonomisk och monetär union, samt ett meddelande från kommissionen, En plan för en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union (utl. 2012/13:FiU29). I rapporten och meddelandet presenterades flera långtgående förslag för att centralisera beslutsfattandet om den ekonomiska politiken i euroområdet, men konkreta resultat uteblev. Inför Europeiska rådets möte den 25–presenterades rapporten av EU:s ekonomiska och monetära union, som samma höst behandlades av finansutskottet (utl. 2015/16:FiU13). Bakom rapporten, även kallad ”de fem ordförandenas rapport”, stod ordförandena för kommissionen, eurotoppmötet, , och. I rapporten presenterades en plan i två steg för att ge EMU fyra ömsesidigt kompletterande grundstenar i form av en ekonomisk, finansiell, finanspolitisk och politisk union. I rapporten aviserades även en vitbok som bl.a. skulle innehålla förslag om den fortsatta processen. Efter den brittiska folkomröstningen beslutade kommissionen att i stället ta fram ett underlag för en bredare diskussion om EU:s framtid. presenterade kommissionen en vitbok om EU:s framtid, där fem olika scenarier för utveckling lanserades (KOM(2017) 2025, yttr. 2016/17:FiU5y). Kommissionen angav även att den mot bakgrund av vitbokens olika scenarier avsåg att presentera särskilda diskussionsunderlag för fem centrala politikområden: EU:s sociala dimension, globaliseringen, en fördjupad ekonomisk och monetär union, EU:s försvar och EU:s finanser. presenterades diskussionsunderlaget om en fördjupad ekonomisk och monetär union. EU:s framtidsfrågor förväntas komma att diskuteras fram till valen till 2019. väntas anta slutsatser om framtidsfrågorna den 14–. Kommissionen understryker behovet av att nå en bred samsyn om utvecklingen av den ekonomiska och monetära unionen. I diskussionsunderlaget presenteras fyra vägledande principer för vägen framåt: • Jobb, tillväxt, social rättvisa, ekonomisk konvergens och finansiell stabilitet bör vara huvudmål för valutaunionen. EMU ska inte vara ett självändamål. • Ansvar och solidaritet, riskminimering och riskdelning hör ihop. • EMU bör förbli öppet för EU:s alla medlemsländer. Alla medlemmar, förutom och , förväntas ansluta sig till valutaunionen. • Beslutsprocessen måste bli mer transparent och möjligheten till demokratiskt ansvarsutkrävande säkerställas. Mot bakgrund av dessa principer förespråkar kommissionen åtgärder inom tre områden: 1) en finansiell union, 2) en ekonomisk och finanspolitisk union och 3) en politisk union (styrning och demokratiskt ansvarsutkrävande). Åtgärderna bygger till stor del på vad som presenterades i de fem ordförandenas rapport. Det föreslås att åtgärderna genomförs i två etapper, varav den första löper . Den andra etappen, med mer långtgående förslag, löper . Det görs ingen uppdelning enligt de scenarier som presenterades i vitboken om EU:s framtid. Enligt kommissionen är ett integrerat finansiellt system avgörande för ett effektivt och stabilt EMU. Bankernas höga andelar innehav av hemländernas statsobligationer, hög privat och offentlig skuldsättning samt hög andel dåliga lån i banksektorn beskrivs som risker i systemet. Det krävs både riskminimering och riskdelning för att åtgärda detta. Riskhantering, färdigställande av bankunionen och av kapitalmarknadsunionen fram bör enligt kommissionen åtgärder för att minska riskerna i det finansiella systemet prioriteras. Det paket med förslag som kommissionen presenterade bör antas omgående, och en europeisk strategi för att hantera dåliga lån bör lanseras. När det gäller bankunionen lyfter kommissionen fram två redan föreslagna åtgärder för att stärka riskdelningen. Dels införandet av en säkerhetsmekanism för den gemensamma resolutionsfonden (fiscal backstop), dels införandet av en gemensam europeisk insättningsgaranti (). Inom ramen för kapitalmarknadsunionen föreslår kommissionen att tillsynen av de europeiska kapitalmarknaderna gradvis stärks för att slutligen leda till införandet av ett gemensamt tillsynsorgan för kapitalmarknaderna. Ett europeiskt värdepapper och förändrat regelverk för innehav av statsobligationer Under den andra etappen, 2020–2025, föreslår kommissionen två åtgärder för att minska riskerna som är förknippade med länken mellan bankerna och deras hemländers nationella finanser. Kommissionen föreslår att det skapas ett europeiskt värdepapper som baseras på statsobligationer, en s.k. europeisk säker placering (European safe asset). Kommissionen gör en jämförelse med amerikanska statsobligationer och menar att den finansiella stabiliteten skulle förstärkas genom utgivning av denna typ av värdepapper. framhåller kommissionen att frågan om ömsesidigt ansvar för skulder är omstridd och att det finns en oro för att medlemsländernas incitament till att föra en ansvarsfull nationell finanspolitik försvagas. Kommissionen föreslår även en förändring av reglerna för bankers innehav av statsobligationer. Enligt dagens regelverk klassificeras statsobligationer i princip som riskfria. Det bidrar till att många banker har höga innehav av sina hemländers statsobligationer. För att öka diversifieringen av innehaven krävs enligt kommissionen en förändring av regelverket. Kommissionen poängterar dock att förändringen måste ske gradvis för att bankerna inte kraftigt ska minska sina innehav och på så sätt riskera den finansiella stabiliteten. En ekonomisk och finanspolitisk union Ökad konvergens mot mer motståndskraftiga ekonomiska och sociala strukturer är enligt kommissionen grundläggande för ett långsiktigt hållbart EMU och även viktigt för EU som helhet. För att uppnå detta krävs enligt kommissionen flera åtgärder som berör medlemsländernas finanspolitik. Fördjupning av befintliga EU-strukturer Kommissionen beskriver EU:s inre marknad som ett kraftfullt verktyg för att öka den ekonomiska integrationen. I kombination med den digitala inre marknaden, energiunionen, bankunionen och kapitalmarknadsunionen utgör den inre marknaden grunden för konvergens inom EU. Enligt kommissionen bör fördjupningen av den inre marknaden fortsätta. Ökad samordning inom ramen för den europeiska planeringsterminen Kommissionen föreslår att den europeiska planeringsterminen förstärks . Ökad dialog med fler parter i medlemsländerna samt en starkare koppling mellan den årliga europeiska planeringsterminen och fleråriga nationella reformstrategier föreslås. Dessutom föreslår kommissionen att rekommendationerna till euroområdet som helhet får en mer framträdande roll, för att tydligare lyfta fram vilka reformer som är nödvändiga för hela eurozonen. Kommissionen föreslår även att det införs en uppsättning bindande standarder för den ekonomiska politiken, t.ex. för arbetsmarknadsfrågor och konkurrenskraft. Den europeiska pelaren för sociala rättigheter omnämns som vägledande för sociala frågor. Förstärkt koppling mellan nationella reformer och EU-finansiering Kommissionen föreslår i ett första steg att de ekonomiska förhållandena i medlemsländerna i högre utsträckning ska påverka graden av medfinansiering vid utbetalning av strukturfondsmedel. På kan incitamenten för att genomföra reformer höjas genom att skapa en särskild fond eller genom att göra utbetalningar av strukturfondsmedel knutna till genomförandet av reformer. Kommissionen diskuterar möjligheten att införa en makroekonomisk stabiliseringsfunktion under den andra etappen, . Funktionen skulle vid allvarliga asymmetriska chocker kunna komplettera nationella budgetar eller vara ett finanspolitiskt komplement till penningpolitiken inom euroområdet. Funktionen skulle vara öppen för alla EU:s medlemsländer. Tre olika alternativ för inriktningen på funktionen presenteras: en mekanism för att upprätthålla nivån på offentliga investeringar, en försäkringsfond för de nationella arbetslöshetsförsäkringarna eller en buffertfond för att mildra chocker. Olika finansieringsmöjligheter berörs. Bland alternativen nämns EU-budgeten, Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM), BNP-baserade avgifter eller intäkter från moms eller punktskatter. Kommissionen föreslår att möjligheten att ge teknisk assistans till medlemsländerna ska utökas. Det skulle exempelvis kunna vara aktuellt vid genomförandet av olika strukturreformer. Kommissionen berör kort debatten om en särskild budget för euroområdet och konstaterar att frågan ligger längre fram i tiden. Kommissionen konstaterar att relationen till EU-budgeten måste klargöras, särskilt i ljuset av att antalet euroländer väntas öka. De finanspolitiska reglerna i stabilitets- och tillväxtpakten nämns i korthet. Kommissionen tar upp att reglerna bör förenklas under den andra etappen, men går inte in på hur. En politisk union (styrning och demokratiskt ansvarsutkrävande) Enligt kommissionen kan en starkare valutaunion endast uppnås om medlemsländerna lämnar ifrån sig fler befogenheter när det gäller euroområdet. bör den demokratiska legitimiteten och möjligheten till ansvarsutkrävande stärkas. De flesta åtgärderna inom detta område skulle enligt kommissionen införas på , –2025. Ökad politisk integrering och regelkonsolidering För att öka den politiska integreringen öppnar kommissionen både för en förändring av och/eller för att sluta mellanstatliga avtal. Kommissionen föreslår att finanspakten[1] och ESM ska bli delar av EU:s rättsliga ram, respektive 2025. För att stärka det demokratiska ansvarsutkrävandet föreslår kommissionen en formalisering av de dialoger som förs mellan och kommissionen inom ramen för den europeiska planeringsterminen och stabilitets- och tillväxtpakten. Liknande dialoger föreslås etableras mellan och . Formaliseringen bör ske före valen till 2019. bör processen enligt kommissionen skrivas in i . En förstärkt roll för Kommissionen föreslår att får ökad befogenhet att fatta beslut som rör euroområdet och att konstellationen även får en permanent ordförande. Ordföranden föreslås även bli kommissionär med ansvar för EMU. Med utgångspunkt i att storlek kommer att växa föreslås även att blir en egen rådskonstellation. Samlad representation i internationella sammanhang Kommissionen förordar att euroområdet efter beslut och får en samlad extern representation i exempelvis (). Syftet skulle vara att motverka fragmentering och säkerställa att perspektiv som grupp ges inflytande. Finansdepartement och finansminister för euroområdet Kommissionen föreslår att ett finansdepartement för euroområdet inrättas, där befogenheter och funktioner för euroområdet samlas. skulle exempelvis, med stöd av ett europeiskt finanspolitiskt råd, ansvara för tillsyn av ekonomiska och finansiella politik. Departementet skulle ledas av en finansminister som även är ordförande i /. Kommissionen tar upp möjligheten att inrätta en europeisk valutafond. Fonden skulle bygga vidare på ESM och huvudsakligen stå för likviditetsstöd. Eventuellt skulle fonden även kunna fungera som säkerhetsmekanism för bankunionen. I faktapromemoria 2016/17:FPM102 om diskussionsunderlaget konstaterar regeringen att stora delar av förslagen återfinns i de fem ordförandenas rapport. Den ståndpunkt som regeringen då angav är därför fortfarande aktuell i relevanta delar (2014/15:FPM44). har ett starkt intresse av ett väl fungerande EMU. är största handelspartner, och EMU är en central del av . Regeringen ser positivt på att valutaunionens funktionssätt förbättras för att undvika framtida kriser, skapa ekonomisk stabilitet och ökade tillväxtmöjligheter. Det är viktigt att värna sammanhållningen bland EU:s samtliga medlemsstater och att inflytande över beslut som påverkar det egna landet inte minskar. Transparens och gott samarbete mellan och övriga medlemsstater bör främjas. Det finns risker med en del förslag i starkt centraliserande riktning. Prioriteten bör vara att effektivt genomföra det ramverk för ekonomisk styrning som förstärktes under krisen förstärkta ramverket snarare än att inrätta nya instrument och förfaranden. Regeringen har en i grunden positiv syn på bankunionen och kapitalmarknadsunionen. Konvergens i den ekonomiska utvecklingen är viktigt inte minst vad gäller konkurrenskraften. Det framhålls som centralt att förändringar i det ekonomiska samarbetet är demokratiskt förankrade. Kommissionen har i diskussionsunderlaget i viss utsträckning konkretiserat de mer långtgående förslagen i de fem ordförandenas rapport, och den har även lagt fram vissa nya förslag. Det gäller en s.k. europeisk säker placering, en central stabiliseringsfunktion, medel för att nå ekonomisk konvergens, inrättandet av ett europeiskt finansdepartement och en finansminister samt vissa andra institutionella förändringar. Regeringen kommer att analysera förslagen, och de kommer att bli föremål för dialog med intressenter och expertis. Regeringen välkomnar att kommissionen i diskussionsunderlaget tar upp förhållandet mellan länderna i euroområdet och övriga medlemsländer i EU. Förhållandet kommer i ett nytt ljus i och med utträde ur EU. Regeringen anser att det hade varit bra om underlaget, i likhet med vitboken om EU:s framtid, hade presenterat några alternativa scenarier. Ett av dessa hade kunnat fokusera på de reformer som kommissionen anser vara helt nödvändiga för att EMU ska fungera väl. överlämnade regeringen en promemoria till finansutskottet om diskussionsunderlaget inför överläggningen . I promemorian anförs att den preliminära ståndpunkt som regeringen angett i faktapromemorian om diskussionsunderlaget (2016/17:FPM102) är giltig som ståndpunkten utvecklas ytterligare. Regeringen framhåller även att det inte är klart hur förhandlingarna om fördjupningen av EMU kommer att läggas upp, eftersom tidsperspektivet för förslagen varierar och hållningen hos viktiga aktörer ännu i hög grad är okänd. Regeringen anser därför att det svenska agerandet bör ge utrymme för flexibilitet. I promemorian anförs bl.a. att många av de åtgärder som vidtagits för att förbättra EMU:s funktionssätt har varit bra och nödvändiga för att säkra stabiliteten i euroområdet. Andra åtgärder håller fortfarande på att genomföras, t.ex. bankunionen. Regeringen anser att prioritet bör ges åt att genomföra de åtgärder som redan har beslutats. En viktig utgångspunkt för regeringen är också att EMU:s funktionssätt kan förbättras betydligt om medlemsländerna i euroområdet nationellt för en politik som är förenlig med att de har euron som valuta. De finanspolitiska reglerna ska respekteras, vilket skapar förtroende och utrymme för finanspolitiken att motverka en konjunkturnedgång eller allvarlig asymmetrisk chock. Det är viktigt att medlemsländerna vidtar ekonomiska reformer, särskilt för att säkra konkurrenskraft och främja tillväxt och sysselsättning. På det finansiella området behöver brister i banksystemen åtgärdas av medlemsländerna. Regeringen anser med andra ord att viktiga verktyg när det gäller EMU:s funktionssätt finns hos medlemsländerna. Befogenheten att besluta om politikområden som skatter, offentliga utgifter, arbetsmarknadsfrågor och sociala frågor bör förbli hos medlemsländerna, liksom ägarskap för olika ekonomiska reformer. Mot den bakgrunden är regeringen skeptisk till en del förslag från kommissionen som går i starkt centraliserande riktning. Eventuella steg i den riktningen behöver underbyggas av noggrann analys och diskussion. Arrangemang som innebär ökad riskdelning eller nya institutioner kan inte vara en genväg till förtroende. Därutöver framhåller regeringen att det är angeläget att en reformering av EMU tar hänsyn till intressen bland de medlemsländer som inte har euron som valuta och att dessa länders inflytande över beslut som påverkar det egna landet inte minskar. Tal om tillståndet i unionen Kommissionens ordförande höll sitt tal om tillståndet i Europeiska unionen. I fråga om den ekonomiska och monetära unionen betonade Juncker bl.a. att euron är tänkt att vara hela EU:s gemensamma valuta och att alla medlemsländer utom två är skyldiga och har rätt att gå med i valutaunionen när de uppfyller alla förutsättningar. Juncker föreslog att det ska inrättas ett instrument för euroanslutning som erbjuder praktisk och ekonomisk hjälp. Juncker uppmuntrade alla EU-länder att gå med i bankunionen. Det är bråttom att bli färdig med bankunionen; kvarvarande risker i banksystemen i några medlemsländer måste minska. Juncker framförde även att ESM successivt bör utvecklas till en europeisk valutafond. Han aviserade att kommissionen kommer att lägga fram förslag om detta . Förslaget om en europeisk finansminister och ett finansdepartement upprepades. Den nya ministern bör samordna de finansiella mekanismer som finns tillgängliga i EU när ett medlemsland drabbas av en recession eller kris. Kommissionären för ekonomiska och finansiella frågor skulle kunna ta på sig uppdraget och även fungera som ordförande i . Ministern skulle vara redovisningsskyldig inför . Juncker anser inte att det behövs en särskild budget för euroområdet. Möte med EU-kommissionären för ekonomiska och finansiella frågor hade finansutskottet ett möte med EU-kommissionär , som i kommissionen har ansvar för de ekonomiska och finansiella frågorna. Kommissionären förklarade att syftet med kommissionens diskussionsunderlag var att få frågorna på bordet och skapa en bred diskussion bland alla medlemsländer. Kommissionären betonade vid mötet att en starkare ekonomisk och monetär union är till nytta för alla EU:s medlemsländer. Han förtydligade att även om det endast är som har ett formellt undantag från att införa euron som valuta så är det upp till varje medlemsland att besluta om deltagande. Kommissionären ansåg det viktigt att arbeta mot ökad ekonomisk och social konvergens. Han nämnde att det finns länder i EU som stöder stärkt finanspolitisk samordning och att ett eventuellt europeiskt finansdepartement skulle vara ansvarigt inför . Kommissionären ansåg vidare att färdigställandet av bankunionen låg närmast i tiden. arrangerade regeringen ett EU-sakråd om kommissionens diskussionsunderlag om en fördjupad ekonomisk och monetär union, där ett tjugotal representanter från myndigheter, civilsamhället och forskarvärlden deltog. leddes av statssekreterare och syftade till att ge deltagarna möjlighet att ge sina perspektiv och synpunkter på de förslag som kommissionen presenterat. Regeringen publicerade minnesanteckningar från . Av minnesanteckningarna från sakrådet framgår det att många var skeptiska till den väg mot starkare samordning och arrangemang för riskdelning som kommissionen föreslagit. I stället förespråkades en mer decentraliserad ansats med större egenansvar för de enskilda medlemsländerna. I fråga om en gemensam finanspolitik ansåg vissa att bör låta gå vidare med att utveckla en gemensam finanspolitik, medan andra betonade det nationella ansvaret för finanspolitiken. En makroekonomisk stabiliseringsfunktion kan inte vara ett substitut för ekonomiska reformer och en ansvarsfull ekonomisk politik. Generellt sett fanns det stöd i sakrådet för att arbeta vidare med bankunionen och kapitalmarknadsunionen. Regeringens kommande utredning om deltagande i bankunionen välkomnades. Skepsis uttrycktes till förslaget om gemensam tillsyn inom ramen för kapitalmarknadsunionen. Det ansågs att kommissionen inte tillräckligt analyserar hur demokratiskt ansvarsutkrävande ska gå till, och det togs upp att ansvarsutkrävande och inflytande är två olika saker. roll i förhållande till euroområdet diskuterades. Bland annat framfördes att det är viktigt att frågor som berör hela EU inte ska hänskjutas till . Information och överläggningar i utskottet överlade utskottet med regeringen om regeringens ståndpunkt när det gäller de fem ordförandenas rapport, som den redovisats i faktapromemoria 2014/15:FPM44. Utskottet gav stöd för den redovisade ståndpunkten. Finansminister informerade finansutskottet om kommissionens vitbok om EU:s framtid (KOM(2017) 2025) och regeringens preliminära bedömning av dess innehåll . hade utskottet (tillsammans med skatteutskottet) en överläggning med finansminister och finansmarknadsminister om diskussionsunderlaget Om en fördjupad ekonomisk och monetär union (KOM(2017) 291). I underlaget inför överläggningen ingick en promemoria från med en ståndpunkt för fortsatta arbete. I promemorian anfördes att den preliminära ståndpunkt som regeringen gett i faktapromemorian (2016/17:FPM102) om diskussionsunderlaget fortfarande var giltig, men i promemorian utvecklades ståndpunkten ytterligare. Utskottet gav stöd för regeringens redovisade ståndpunkt. Färdigställandet av EU:s ekonomiska och monetära union (2016/17:FiU13) lämnade ett utlåtande om rapporten av EU:s ekonomiska och monetära union, ”de fem ordförandenas rapport” (utl. 2016/17:FiU13).