bet · H401MJU22 · 2017-05-23 00:00:00 — Miljö- och jordbruksutskottets betänkande Utskottet föreslår att ställer sig bakom det som utskottet anför om förenklade och förkortade tillståndsprocesser och tillkännager detta för regeringen. Utskottet avstyrker övriga motionsyrkanden, i huvudsak med hänvisning till pågående arbete och gällande regelverk. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat i ett särskilt avsnitt. I betänkandet finns nio reservationer (S, M, SD, MP, C, V, L, KD). Cirka 20 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /17. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Samverkan mellan svensk forskning och näringslivet Motioner som bereds förenklat 1.Förändringar i m.m., punkt 1 (V) 2.Förändringar i m.m., punkt 1 (KD) 3.Tillståndsprocesser, punkt 2 (S, MP, V) 4.Handläggningstiderna hos länsstyrelserna, punkt 3 (V) 5.Vindkraft, punkt 5 (V) 6.Talerättsfrågor, punkt 6 (M, C) 7.Talerättsfrågor, punkt 6 (SD) 8.Samverkan mellan svensk forskning och näringslivet, punkt 7 (C, L) 9.Tillsynsavgifter för gruvverksamhet, punkt 8 (M) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /17 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet under förslagspunkt 10 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2016/17:723 av och (båda M), 2016/17:1986 av m.fl. (V) yrkande 8 och 2016/17:2554 av m.fl. (KD) yrkande 1. Reservation 1 (V) Reservation 2 (KD) ställer sig bakom det som utskottet anför om förenklade och förkortade tillståndsprocesser och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 31, 2016/17:863 av (M) och 2016/17:3167 av m.fl. (M) yrkande 9. Reservation 3 (S, MP, V) 2016/17:1736 av m.fl. (V) yrkande 22. Reservation 4 (V) 2016/17:1772 av m.fl. (SD) yrkande 30. 2016/17:2457 av och (båda SD) och 2016/17:2473 av m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 5 (V) 2016/17:2450 av m.fl. (SD) yrkande 15 och 2016/17:3171 av m.fl. (M) yrkande 3. Reservation 6 (M, C) Reservation 7 (SD) Samverkan mellan svensk forskning och näringslivet 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 15. Reservation 8 (C, L) 2016/17:3168 av m.fl. (M) yrkande 11. Reservation 9 (M) 2016/17:1803 av (MP). Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (S), (S), (SD), (M), (S), (MP), (S), (V), (KD), (S), (M), (SD), (M) och (L). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet 23 motionsförslag om övergripande miljöfrågor från allmänna motionstiden /17. Motionerna tar upp bl.a. frågor om förändringar i , tillståndsprocesser och handläggningstider, torvärenden, vindkraft, miljöorganisationers talerätt, utvecklad samverkan mellan forskning och näringsliv, tillsynsavgifter för gruvverksamhet och definition av begreppet hållbar utveckling. Utskottet föreslår ett tillkännagivande med anledning av några motionsförslag. Regeringen uppmanas att ta ytterligare steg för att förenkla och förkorta tillståndsprocesser så att det bl.a. skapas incitament och bättre förutsättningar för företag som vill vidta miljöförbättrande åtgärder i sina verksamheter. Utskottet avstyrker övriga motionsyrkanden, i huvudsak med hänvisning till pågående arbete och gällande regelverk. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat i ett särskilt avsnitt. Betänkandet innehåller nio reservationer (S, M, SD, MP, C, V, L, KD). Utskottets förslag i korthet avslår motioner om en reviderad och moderniserad miljöbalk, om skärpta straff för allvarligare miljöbrott och om att på visst sätt komplettera förordningen om miljöledning i statliga myndigheter. Jämför reservation 1 (V) och 2 (KD). I motion 2016/17:723 av och (båda M) efterfrågas en reviderad och moderniserad miljöbalk. Motionärerna anser att klimatfrågan tydligt bör pekas ut i , t.ex. i dess portal-paragraf. Kommittémotion 2016/17:2554 av m.fl. (KD) yrkande 1 efterlyser skärpta straff för miljöbrott. Motionärerna anför att påföljden för de flesta miljöbrott bestäms till dagsböter och att detta inte är tillräckligt avskräckande. De föreslår därför skärpta straff upp till fängelse för allvarligare miljöbrott. Enligt partimotion 2016/17:1986 av m.fl. (V) yrkande 8 bör regeringen komplettera förordningen om miljöledning i statliga myndigheter med uppdraget att vid lokalisering av nya kontor eller dylikt eftersträva god tillgänglighet med kollektivtrafik, cykel eller gång. behandling och kompletterande uppgifter I betänkande 2015/16:MJU8 anförde miljö- och jordbruksutskottet att enligt 1 kap. 1 § syftar till att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. I den nämnda paragrafen anges mål som berör såväl människan som natur- och kulturmiljön och som är inriktat både på att begränsa nuvarande hälso- och miljöpåverkan och på att skapa långsiktigt goda förhållanden (prop. 1997/98:45 del 2). I paragrafens andra stycke anges vad som ska gälla för att målen ska uppnås. De uppräknade punkterna är enligt propositionen inte en uttömmande beskrivning av hur målet uppfylls utan exempel på sådant som är av särskild betydelse för balkens mål. Utskottet anförde också att klimatfrågan inte pekas ut särskilt i , men att inte heller många andra miljöfrågor gör det, t.ex. luftkvaliteten, en giftfri miljö eller rent vatten. och beslutade regeringen om tilläggsdirektiv till Miljömålsberedningen (M 2010:04). Enligt direktiven (dir. 2014:165 och 2015:101) skulle Miljömålsberedningen föreslå ett klimat-politiskt ramverk som reglerar mål och uppföljning. Beredningen skulle också utveckla en strategi med styrmedel och åtgärder för en samlad och långsiktig klimatpolitik. Miljömålsberedningen skulle enligt direktiven redovisa ett förslag till ett klimatpolitiskt ramverk inklusive klimatmål och en strategi med styrmedel och åtgärder för en samlad och långsiktig klimatpolitik . Miljömålsberedningen har därefter lämnat två delbetänkanden, SOU 2016:21 Ett klimatpolitiskt ramverk för och SOU 2016:47 En klimat- och luftvårdsstrategi för . överlämnade regeringen sitt förslag Ett klimatpolitiskt ramverk för , proposition 2016/17:146. Av propositionen (s. 1 och s. 43 f.) framgår bl.a. följande: Regeringen föreslår att ett klimatpolitiskt ramverk för inrättas. Det klimatpolitiska arbetet bör utgå från ett långsiktigt, tidssatt utsläppsmål som fastställer. Målet ska vara att inte ska ha några nettoutsläpp (nå nettonollutsläpp) av växthusgaser till atmosfären, för att därefter uppnå negativa utsläpp. Utsläppen från verksamheter inom svenskt territorium ska vara lägre än utsläppen . För att nå nettonollutsläpp får kompletterande åtgärder tillgodoräknas. De utsläpp i som kommer att omfattas av EU:s ansvarsfördelningsförordning, den så kallade ESR-sektorn, bör vara lägre än utsläppen . Högst av utsläppsminskningarna får ske genom kompletterande åtgärder. bör utsläppen i i ESR-sektorn vara lägre än utsläppen . Högst av utsläppsminskningarna får ske genom kompletterande åtgärder. Växthusgasutsläppen från inrikes transporter (utom inrikes luftfart som ingår i EU:s utsläppshandelssystem, EU ETS) ska minska med jämfört med . Delar av det klimatpolitiska ramverket lagregleras genom att det införs en ny klimatlag. Lagen innehåller grundläggande bestämmelser om regeringens klimatpolitiska arbete. Vidare reglerar lagen ett planerings- och uppföljningssystem, med årliga klimatredovisningar och klimatpolitiska handlingsplaner. Lagen ska träda i kraft . En klimatlag stärker förutsättningarna för ett effektivt arbete. Det allmänna ska enligt 1 kap. 2 § tredje stycket regeringsformen främja en hållbar utveckling som leder till en god miljö för nuvarande och kommande generationer. har också åtaganden enligt om klimatförändring. Dessa skyldigheter får anses inbegripa en skyldighet för det allmänna att agera för att se till att klimatsystemet inte förändras på ett skadligt sätt och att skydda samhällsmedborgarna mot potentiella effekter till följd av skadliga förändringar av klimatsystemet. Regeringen har ett ansvar för att se till att klimatpolitiken utformas i enlighet med detta. Ansvaret bör komma till tydligt uttryck i en författning. Därför bör det införas en ny klimatlag. Några remissinstanser befarar att regeringens handlingsfrihet i fråga om det klimatpolitiska arbetet i alltför hög utsträckning riskerar att bindas upp genom en reglering i lag. Andra remissinstanser anser tvärtom att man bör överväga att ta in den föreslagna regleringen i grundlag. […] Enligt regeringens mening kan en tillräcklig grad av handlingsfrihet behållas – som önskvärd kontinuitet och långsiktighet skänks åt klimatpolitiken – om det införs en särskild lag som reglerar vissa grundläggande principer samt planerings- och uppföljningssystem. Regleringen bör lämpligen utformas med viss flexibilitet så att till exempel målen för klimatpolitiken vid behov kan ändras utan att lagen måste ändras. Proposition 2016/17:146 kommer att behandlas av utskottet i betänkande 2016/17:MJU24 Ett klimatpolitiskt ramverk för . Enligt 29 kap. 1 § är straffet för miljöbrott böter eller fängelse i högst och för grovt miljöbrott fängelse lägst och högst . Bestämmelserna i 29 kap. 2 a § (förseelse mot områdesskydd), 29 kap. 3 a § (olovlig kemikaliehantering), 29 kap. 7 a § (nedskräpningsförseelse) och 29 kap. 9 § (brott mot vissa närmare angivna föreskrifter och bestämmelser m.m.) har enbart böter eller penningböter i straffskalan. När det gäller kapitlets övriga bestämmelser om straff för olika slags brott ingår fängelse i straffskalan. Straffskalorna för överträdelse av balkens bestämmelser har ansetts behöva ha en sådan omfattning och skärpa att de lämnar utrymme för att vid straffmätningen i det enskilda fallet fullt ut beakta det straffvärde som ett åsidosättande av bestämmelser till skydd för människors hälsa och miljön kan ha. En viktig omständighet för bedömningen är givetvis vilket det intresse är som den aktuella straffbestämmelsen är avsedd att skydda. En annan viktig omständighet är i vilken grad brottet utgjort ett allvarligt hot mot miljön, dvs. vilken faktisk skada eller risk för skada som brottet har medfört. Att miljöbrott bör betraktas med stort allvar har framhållits från lagstiftarens sida, som mot den bakgrunden understrukit att ett bötesstraff i många fall inte är tillräckligt för att motsvara brottets straffvärde. Som exempel på sådana brott som har sådant straffvärde att ett bötesstraff inte är en tillräckligt ingripande påföljd har angetts fall där, utan att brottet är att betrakta som grovt, den miljöförstörande handlingen eller underlåtenheten har medfört en ekonomisk eller skador som inte är obetydliga (prop. 2005/06:182 s. 65). När det gäller miljöbrott som artbrott sägs i motiven till att vissa gärningar bör anses vara av så allvarlig art att det kan finnas skäl att döma till frihetsberövande påföljd även om detta inte är motiverat enbart på grund av straffvärdet eller den tilltalades tidigare brottslighet. Ett exempel på sådan gärning anges inom miljörättens område vara att plundra utrotningshotade fåglars bon. Andra angivna exempel där presumtion för fängelsestraff föreligger är att uppsåtligen hälla ut farliga kemikalier och att uppsåtligen göra sig skyldig till betydande överutsläpp för ekonomisk skull (prop. 1997/98:45 del I s. 528). Frågan om miljöbrott som artbrott prövades av () i rättsfallet NJA 2005 s. 263. HD fann att gärningen i det aktuella målet, eldning av okända mängder avfall i form av trädgårdsavfall, bekämpningsmedelsrester, spillolja och andra kemikalierester, typiskt sett hade medfört en risk för miljöskadlig effekt, men att det i målet inte gick att med säkerhet säga att gärningen skulle anses ha varit av särskilt farlig art. HD fann därför att presumtionen inte gjorde sig gällande redan i ett fall som förevarande, men uttalade att uppsåtligt eller grovt vårdslöst handhavande av kemikalier på sådant sätt att allvarliga risker kan uppkomma för omgivningen utan tvekan tillhör de brottstyper som det ter sig särskilt angeläget att motverka. Även andra faktorer – såsom att brott av det slaget kan vara svåra att upptäcka och att fängelsestraff på detta område kan ha större preventiv betydelse än i många andra sammanhang – talar för att det bör finnas en viss presumtion för fängelsestraff, enligt HD. Genom proposition 2010/11:76 infördes straffbarhet även för försök och förberedelse till grovt miljöbrott (SFS 2011:512), detta som ett led i genomförandet av rådets rambeslut /841/RIF om kampen mot organiserad brottslighet (se m.fl., – En kommentar, Zeteo, version , kommentaren till 29 kap. 1 § ). Miljöledning i statliga myndigheter Av 1 § första och andra stycket förordningen (2009:907) om miljöledning i statliga myndigheter framgår att förordningen gäller domstolarna och de myndigheter som anges i 22–32 §§ samt att den är meddelad med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen. Enligt 2 § i förordningen avses med indirekt miljöpåverkan en negativ eller positiv förändring i miljön som uppkommer som ett resultat av att någon annan än myndigheten vidtar en åtgärd som en följd av att myndigheten har meddelat föreskrifter eller fattat något annat beslut, gett råd, genomfört utbildning eller lämnat information. Med direkt miljöpåverkan avses en negativ eller positiv förändring i miljön som uppkommer som ett resultat av myndighetens verksamhet och som inte är indirekt miljöpåverkan. Det följer av 3 § första stycket i den nämnda förordningen att en myndighet som anges i 22–32 §§ inom ramen för sitt ordinarie uppdrag ska ha ett miljöledningssystem som integrerar miljöhänsyn i myndighetens verksamhet så att man tar hänsyn till verksamhetens direkta och indirekta miljöpåverkan på ett systematiskt sätt. Av Statskontorets rapport 2016:8 Statliga myndigheters lokalisering – Ett samlat underlag framgår bl.a. följande: För ett fåtal myndigheter har regeringen i instruktionen angivit hur myndigheten ska vara lokaliserad. I annat fall är myndighetens organisation enligt myndighetsförordningen (2007:515) en fråga för myndigheten. Beslut om lokalisering inom en myndighet är en strategisk fråga. Därför bör, enligt Statskontorets bedömning, besluten fattas av myndighetens ledning och baseras på en konsekvensanalys. I konsekvensanalysen bör alla krav som ställs på myndigheten vägas samman. […] En grundläggande princip i den svenska förvaltnings-modellen är att myndigheterna är självständiga i förhållande till regeringen i beslut om enskilda ärenden och vid tillämpning av lag, men i övrigt lyder under regeringen. Vid beslut om lokalisering ska myndigheternas ledning balansera olika krav. När olika förordningar ska vägas mot varandra går myndighetens uppgift före bestämmelser i generella förordningar. Det betyder att myndighetens instruktion och verksamhetsspecifika författningar går före andra generella regler för myndigheterna, såväl vid beslut om lokalisering som vid andra beslut. Regeringen anger målen och uppgifterna i myndighetens instruktion, beslutar om ledningsformen och myndighetens chef, eventuella styrelse och vissa andra befattningshavare samt de resurser som myndigheten förfogar över. I instruktionen kan också regeringen ange hur verksamheten ska vara organiserad eller på vilken ort myndigheten ska finnas. Krav på var myndigheten ska vara placerad geografiskt är mindre vanligt (se rapporten s. 15 och s. 25). Som utskottet tidigare anfört i betänkande 2015/16:MJU8 pekas klimatfrågan – liksom flera andra miljöfrågor – inte ut särskilt i . Av redovisningen ovan framgår emellertid att regeringen har föreslagit att ett klimatpolitiskt ramverk för inrättas, och enligt förslaget ska delar av det klimatpolitiska ramverket lagregleras genom att det införs en ny klimatlag. Regeringens förslag är föremål för beredning i . Mot denna bakgrund finner utskottet inte skäl att föreslå de ändringar i som efterfrågas i motion 2016/17:723 (M). Utskottet föreslår därför att motionen avslås. När det gäller frågan om skärpta straff för miljöbrott konstaterar utskottet att straffskalan för miljöbrott ger utrymme för att bestämma påföljden till fängelse (se 29 kap. 1 § första stycket ). Samma sak gäller för merparten av de övriga brott som anges i 29 kap. . Påföljden för miljöbrott m.m. bestäms av domstolarna med hänsyn till den vägledning om påföljdsbestämning som ges i förarbeten, praxis och doktrin. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motion 2016/17:2554 (KD) yrkande 1 avslås. Som redovisats ovan ska domstolar och andra statliga myndigheter, inom ramen för sitt ordinarie uppdrag, ha ett miljöledningssystem som integrerar miljöhänsyn i myndighetens verksamhet så att man tar hänsyn till verksamhetens direkta och indirekta miljöpåverkan på ett systematiskt sätt. Möjligheten att kunna ta sig till en myndighet via kollektivtrafik eller genom att cykla eller gå är en aspekt som myndigheten enligt gällande regelverk kan ha att beakta och väga mot andra aspekter då det ska beslutas var myndigheten ska vara lokaliserad. Utskottet finner inte anledning att ta ett initiativ till en komplettering av förordningen (2009:907) om miljöledning i statliga myndigheter på det sätt som efterfrågas i motion 2016/17:1986 (V) yrkande 8. Motionen avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet bifaller motioner om att förenkla och förkorta tillstånds-processer. avslår en motion som rör länsstyrelsernas hand-läggningstider vid överprövning av kommunala beslut enligt . Jämför reservation 3 (S, MP, V) och 4 (V). I partimotion 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 31 anförs att hårda krav bör ställas på verksamheter som kan påverka miljön negativt och att tillståndsprocesserna måste utformas så att de inte i onödan hindrar jobb eller försenar investeringar som moderniserar verksamheter, skapar jobb och tillväxt och kan minska den samlade miljöpåverkan. Enligt kommittémotion 2016/17:3167 av m.fl. (M) yrkande 9 bör regeringen se över möjligheten att vid tillståndshanteringen premiera företag som vill göra miljöförbättrande åtgärder genom att ge dem en s.k. ”grön gräddfil”. Motionärerna anför bl.a. att de långa handläggnings-tiderna inverkar negativt på möjligheterna till viktiga investeringar. Även motion 2016/17:863 av (M) behandlar frågan om att överväga införandet av en ”grön gräddfil” för näringslivet. I partimotion 2016/17:1736 av m.fl. (V) yrkande 22 anförs att regeringen bör återkomma med förslag till åtgärder för att minska handläggningstiderna hos länsstyrelserna vid överprövning av kommunala beslut enligt . behandling och kompletterande uppgifter Frågor om tillståndsprocesser och handläggningstider m.m. behandlades av miljö- och jordbruksutskottet i betänkande 2015/16:MJU8. Av betänkandet framgick bl.a. följande: Regeringen har under en rad år angett som återrapporteringskrav i länsstyrelsernas regleringsbrev att länsstyrelserna ska redovisa hanteringen av tillståndsärenden vid länsstyrelsernas miljöprövnings-delegationer och vilka åtgärder som vidtagits för att effektivisera hanteringen samt hur i procent uppfyllt regeringens målsättning att ett ärende ska beslutas från det att en fullständig ansökan lämnats in. Av länsstyrelsernas årsredovisningar kan utläsas att en majoritet av länsstyrelserna i förhållande till 2013 antingen har lyckats minska de totala handläggningstiderna eller öka måluppfyllelsen (). Fyra länsstyrelser har dessutom lyckats med att både minska de totala handläggningstiderna och öka måluppfyllelsen. När det gäller domstolarna angavs i regleringsbrevet för Domstolar att skulle redovisa vilka åtgärder som hade vidtagits för att korta handläggningstiderna vid mark- och miljödomstolarna av bl.a. tillståndsmål enligt samt hur de ökade resurserna som tillförts genom budgetpropositionen i övrigt hade bidragit till en effektivare hantering av dessa måltyper. I årsredovisningen redovisade bl.a. statistik som visade att omloppstiderna för de aktuella målen minskat marginellt i förhållande till 2013. redovisade även åtgärder som vidtagits för att förkorta handläggningstiderna för bl.a. tillståndsmål enligt . kan en enskild part i ett mål eller ärende i domstol begära att målet eller ärendet ska handläggas med förtur i domstolen (lagen [2009:1058] om förtursförklaring i domstol). Frågan om s.k. okynnesöverklaganden har tidigare behandlats inom ramen för . Regeringen tillsatte 2013 en utredare med direktiv att bl.a. se över möjligheterna att klaga på kommunala beslut enligt , bl.a. i syfte att utröna om det finns möjlighet att tydligt avgränsa sakägarkretsen alternativt begränsa klagorätten av beslut om lov eller förhandsbesked (dir. 2013:53). Utredningen bedömde att uttrycket okynnesöverklagande inte kan definieras i lag och att det inte fanns skäl att införa en särskild bestämmelse om vem som har rätt att överklaga beslut om lov och förhandsbesked. I samband med att regeringen gav vissa länsstyrelser i uppdrag att inordna s.k. B-verksamheter från andra länsstyrelser angav regeringen att det skulle vara en målsättning att ett ärende vid en miljöprövningsdelegation beslutas från det att en fullständig ansökan lämnats in (regeringsbeslut IV:3 , dnr S2011/10148/SFÖ m.fl.). Regeringen beslutade om en nyindustrialiseringsstrategi – Smart industri – för att främja en digitaliserad, innovativ och hållbar produktion i . I handlingsplanen för Smart industri konstateras bl.a. att miljöprövningen tar och hämmar utvecklingen för en mer hållbar produktion (se s. 11 f.). Följande åtgärder föreslås: – Förslag till effektivare miljötillståndsprövning. Förslag till en mer effektiv och ändamålsenlig miljöprövningsprocess utarbetas. Det innefattar bl.a. effektivare tillämpning av bestämmelser om miljökonsekvensbeskrivning-ar i i syfte att underlätta prövningsprocessen. – Statistik för prövningstider. Regeringen avser att uppdra åt att upprätta statistik för branscher, olika typer av ärenden och instanser för att följa ärendehanteringen av miljötillstånd . – Uppdrag om förslag för snabbare prövning. Regeringen avser att lämna ett uppdrag med syfte att föreslå ytterligare konkreta förändringar av regelverk och processer som kan effektivisera prövningsprocessen. – En referensgrupp för kontinuerlig dialog om förbättringar. En referensgrupp för kontinuerlig dialog med representanter för näringslivet och myndigheter skapas i arbetet för att minska ledtiderna. När det gäller de uppsatta målen för förenklingsarbetet på myndigheter, bl.a. frågan om minskade handläggningstider, har dessa relativt behandlats av näringsutskottet i betänkande 2016/17:NU12. Av betänkandet framgår bl.a. följande: Regeringens förenklingsarbete kommer som tidigare nämnts att –2018 inriktas mot områdena bättre service och mer ändamålsenliga regler som kommer att följas upp mot fyra mål. De två målen för bättre service är att det ska bli enklare att lämna uppgifter och att handläggningstiderna ska kortas. De två målen för mer ändamålsenliga regler är att de ska främja företagens tillväxt samt att kostnader till följd av regler ska minska. Som även har nämnts gav regeringen i uppdrag till , och 13 andra myndigheter att följa upp och arbeta mot målen för förenklingsarbetet (N2013/5553/ENT) bl.a. i syfte att öka servicen och minska handläggningstiderna i det offentliga . I uppdraget ingår även att 2014–2020 ska ta fram en resultattavla baserad på rapporteringarna som de berörda myndigheterna har lämnat i enlighet med uppdraget. För att utveckla arbetet ska även lyfta fram goda exempel och föreslå fler insatser för att ge stöd och råd till myndigheter. Regeringen reviderade uppdraget 2014 till att omfatta ytterligare fyra myndigheter, och återrapporteringen ändrades med ett större fokus på att förändringar i kundnöjdhet, handläggningstider m.m. ska kunna följas på ett strukturerat sätt (N2014/05377/ENT).