bet · H401FöU10 · 2017-03-24 00:00:00 — betänkande 2016/17:FöU10 Skärpta straff för brott mot tillståndsplikten för explosiva varor Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till lag om ändring i lagen om brandfarliga och explosiva varor (LBE) och lag om ändring i lagen om straff för terroristbrott. Med anledning av två följdmotionsyrkanden föreslår utskottet dessutom ett tillkännagivande som innebär att regeringen bör utreda möjligheten att höja minimistraffet för grovt brott mot tillståndsplikten enligt LBE till fängelse. I propositionen föreslår regeringen att straffen skärps för allvarliga brott mot tillståndsplikten för explosiva varor, t.ex. att minimistraffet för grovt brott mot tillståndsplikten höjs från fängelse till fängelse . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Övriga följdmotionsyrkanden, samt tre yrkanden från allmänna motionstiden /17 om handgranater, avstyrks bl.a. med hänvisning att den föreliggande propositionen i huvudsak tillgodoser syftet med initiativen. I anslutning till detta ärende behandlas också två motioner från allmänna motionstiden /17 om fyrverkerier som avstyrks med hänvisning till att rådande reglering i lag anses tillräcklig . I betänkandet finns sex reservationer (M, SD, C, V, L, KD). Proposition 2016/17:92 Skärpta straff för brott mot tillståndsplikten för explosiva varor. Sex yrkanden i följdmotioner. Fem yrkanden från allmänna motionstiden /17. Utskottets förslag till riksdagsbeslut ............................................................... Redogörelse för ärendet .................................................................................. Ärendet och dess beredning.......................................................................... Propositionens huvudsakliga innehåll .......................................................... Skärpta straff för brott mot tillståndsplikten för explosiva varor.................. Innehav och användande av krigsmateriel.................................................. Lag om ändring i lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor, punkt 1 (SD)............................................................................... Otillåten hantering av handgranater, punkt 4 (SD) ............................... Otillåten hantering av handgranater, punkt 4 (L).................................. Innehav och användande av krigsmateriel, punkt 5 (M, C, KD) .......... Innehav och användande av krigsmateriel, punkt 5 (L) ........................ Fyrverkerier, punkt 6 (V)...................................................................... Förteckning över behandlade förslag ............................................................ Motioner från allmänna motionstiden /17 ......................................... Förslag till lag om ändring i lagen (2010:1011) om brandfarliga och Förslag till lag om ändring i lagen (2003:148) om straff för Utskottets förslag till riksdagsbeslut 1.Lag om ändring i lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor antar 29 och 29 a §§ regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor. Därmed bifaller proposition 2016/17:92 punkt 1 i denna del och avslår motion 2016/17:3619 av m.fl. (SD). Reservation 1 (SD) antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor i den mån lagförslaget inte omfattas av vad utskottet föreslagit ovan, 2.lag om ändring i lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Därmed bifaller proposition 2016/17:92 punkterna 1 i denna del och 2. 3.Skärpta straff för brott mot tillståndsplikten för explosiva varor ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör utreda möjligheten att höja minimistraffet för grovt brott mot tillståndsplikten enligt lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor till fängelse och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3612 av m.fl. (L) yrkande 1 och 2016/17:3617 av m.fl. (M, C, KD) yrkande 1 och avslår motion 2016/17:3612 av m.fl. (L) yrkande 2. 4.Otillåten hantering av handgranater avslår motionerna 2016/17:788 av (SD), 2016/17:2287 av och (båda M) och 2016/17:3468 av m.fl. (L) yrkande 8. Reservation 2 (SD) Reservation 3 (L) 5.Innehav och användande av krigsmateriel UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT 2016/17:3612 av m.fl. (L) yrkande 3 och 2016/17:3617 av m.fl. (M, C, KD) yrkande 2. Reservation 4 (M, C, KD) Reservation 5 (L) 2016/17:262 av m.fl. (V) och 2016/17:1954 av (C). Reservation 6 (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (L), (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (C), (MP), (S), (SD), (V), (KD), (S), (S) och (M). Ärendet och dess beredning fick en utredare i uppdrag att biträda med att utreda vissa frågor om brandfarliga och explosiva varor (Ju2015/08872/P). Uppdraget bestod av två delar. Den första bestod i att, med utgångspunkt i de förändringar av straffbestämmelserna i vapenlagen som trädde i kraft och med beaktande av allmänna straffrättsliga principer om bl.a. proportionalitet och ekvivalens, göra en översyn av straffbestämmelserna i lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor, förkortad LBE, och lämna förslag till författningsändringar. överlämnande utredaren promemorian Skärpta straff för allvarliga brott mot lagen om brandfarliga och explosiva varor. Denna har remissbehandlats. Remissyttrandena finns tillgängliga på (dnr Ju2016/02657/L4). Utredaren föredrog promemorian för utskottet . Den andra delen av uppdraget avsåg att se över bestämmelserna i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen när det gäller kontroll av införsel av brandfarliga och explosiva varor. överlämnades promemorian Ex- plosiva varor – om införsel, smuggling och befogenheter. Denna bereds inom . Den aktuella propositionen behandlar den första delen av uppdraget, dvs. översynen av straffbestämmelserna i . Lagrådet har inte haft några invändningar mot förslagen. Tre följdmotioner har väckts i ärendet. I anslutning till detta ärende behandlas också sammanlagt fem yrkanden från allmänna motionstiden /17, dels om handgranater, dels om fyrverkerier. Den nuvarande lagstiftningen om brandfarliga och explosiva varor Lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor syftar till att hindra, förebygga och begränsa olyckor och skador på liv, hälsa, miljö eller egendom som kan uppkomma genom bränder eller explosioner orsakade av brandfarliga eller explosiva varor. Lagen syftar även till att förebygga obehörigt förfarande med brandfarliga eller explosiva varor (1 § andra stycket). Till brandfarliga varor hänförs brandfarliga gaser, brandfarliga vätskor och brandreaktiva varor (3 §). Till explosiva varor hänförs explosiva ämnen och blandningar, explosiva föremål och andra ämnen, blandningar och föremål som tillverkas i avsikt att framkalla en verkan genom en explosion eller en pyroteknisk effekt (4 §). 15 §§ LBE finns krav som rör bl.a. hantering av explosiva varor, exempelvis krav på aktsamhet (6 § LBE). Den som hanterar, överför, importerar eller ex- porterar explosiva varor och den som yrkesmässigt eller i större mängd hante- rar brandfarliga varor ska ha tillstånd till det (16 § första stycket LBE). som av oaktsamhet bryter mot tillståndsplikten döms till böter (29 § första Begås brottet med uppsåt eller av grov oaktsamhet döms till böter eller fängelse högst (29 § andra stycket). Om ett uppsåtligt brott avser explosiva varor och är att anse som grovt döms till fängelse lägst Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas risken för att de explosiva varorna hade kunnat komma till brottslig använd- ning samt varornas grad av farlighet och omfattningen av det olagliga inneha- vet (29 § tredje stycket). Härutöver finns, i 28 § LBE, bestämmelser om ansvar för den som bl.a. bryter mot kraven i 6–15 §§ LBE. I ringa fall döms det inte till ansvar enligt LBE (30 § första stycket). ansvar enligt 28 eller 29 § första eller andra styckena döms inte heller om an- svar för gärningen kan dömas ut enligt eller enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling (30 § andra stycket). Förekomsten av explosiva varor i kriminella kretsar har ökat. Vissa explosiva varor är påtagligt vapenlika och lika farliga som skjutvapen. Mot bakgrund av det och att straffen för vapenbrott har höjts föreslår regeringen att straffen skärps för allvarliga brott mot tillståndsplikten för explosiva varor. Bland annat ska minimistraffet för grovt brott mot tillståndsplikten höjas från fängelse till fängelse . Det ska också införas en särskild straffskala för brott som är att anse som synnerligen grovt. Straffet ska vara fängelse i lägst tre och högst . Vidare ska vissa ändringar göras när det gäller de omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott ska anses som grovt. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Skärpta straff för brott mot tillståndsplikten för explosiva varor Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor (LBE) och lag om ändring i lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör utreda möjligheten att höja minimistraffet för grovt brott mot tillståndsplikten enligt LBE till fängelse och tillkännager detta för regeringen. Samtliga övriga motionsyrkanden avslås. Utskottet hänvisar i sin bedömning i huvudsak till att propositionen tillgodoser syftet med motionärernas övriga initiativ. Jämför reservationerna 1–2 (SD) och 3 (L). Regeringen föreslår att straffskalorna för brott mot tillståndsplikten för explosiva varor ska ändras på så sätt att straffminimum för grovt brott ska höjas från fängelse till fängelse och att straffmaximum för brott som begås uppsåtligen eller av grov oaktsamhet ska höjas från fängelse till fängelse . Vidare ska det införas en särskild straffskala för synnerligen grovt brott mot tillståndsplikten för explosiva varor. Straffet ska vara fängelse i lägst tre och högst . Det ska dessutom göras följdändringar i lagen om brandfarliga och explosiva varor och lagen om straff för terroristbrott. Regeringen föreslår vidare att vid bedömningen av om ett brott mot tillståndsplikten är grovt ska det särskilt beaktas om den explosiva varan har varit av särskilt farlig beskaffenhet, om hanteringen, överföringen, importen eller exporten har avsett flera explosiva varor eller en stor mängd av en sådan vara eller om gärningen i övrigt har varit av särskilt farlig art. Vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om hanteringen, överföringen, importen eller exporten har avsett ett stort antal explosiva varor eller en särskilt stor mängd av en sådan vara. Regeringen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . Några särskilda övergångsbestämmelser anses inte behövas. I motion 2016/17:3612 av m.fl. (L) välkomnas regeringens förslag i propositionen, men motionärerna menar att förslagen på flera punkter inte är tillräckliga. I motionen hänvisas till att anser att minimistraffet för grovt brott enligt LBE bör sättas till . Då blir det möjligt att vid misstanke om sådant brott använda de processuella tvångsmedel som medges i lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet. Motionärerna föreslår att minimistraffet för grovt brott mot LBE ska vara fängelse (yrkande 1). I motionen hänvisas dessutom till att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) anser att det borde införas en särskild kvalifikationsgrund för grovt brott mot LBE som tar sikte på sådana militära produkter som utgör explosiva varor och som är vapenliknande. En sådan bestämmelse skulle enligt motionärerna kunna vara en garanti för att brottet får ett straffvärde i paritet med brottets allvar. Motionärerna anser att MSB:s synpunkter bör tas på allvar och att definitionen av grovt brott i 29 a § LBE bör ändras med denna innebörd (yrkande 2). m.fl. (M, C, KD) anför i motion 2016/17:3617 att det har skett en kraftig ökning av den illegala användningen av explosiva varor, och då främst av handgranater. Motionärerna menar därför att det är positivt att regeringen nu föreslår straffskärpningar när det gäller brott mot tillståndsplikten för explosiva varor och att denna lagstiftning harmoniseras gentemot den lagstiftning som gäller för vapenbrott. De förslag som läggs fram är dock otillräckliga, hävdar motionärerna. Motionärerna hänvisar till att i sitt remissvar till propositionen pekar på att straffskärpningen upp till fängelse, vilket föreslås bli minimistraffet för grovt brott mot tillståndsplikten för handgranater och andra militära explosiva varor, inte är tillräcklig och begränsar möjligheterna för polisen att ingripa. Om minimistraffet för brott mot tillståndsplikten i stället skulle sättas till skulle polisen kunna använda sig av tvångsmedel som inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation. Dessutom skulle häktning i det närmaste bli obligatoriskt för denna typ av brott. Med hänvisning till att regeringen har aviserat att den vill höja minimistraffet till fängelse för grovt vapenbrott och har tillsatt en snabbutredning som ska vara klar föreslår motionärerna att man ska utreda en straffskärpning av minimistraffet till fängelse för alla olovliga förfaranden med handgranater och andra explosiva militära produkter (yrkande 1). I motion 2016/17:3619 av m.fl. (SD) uttrycker man att den aktuella propositionen är ett välkommet steg för att skärpa straffen för illegalt innehav av explosiva ämnen, såsom handgranater. Motionärerna menar dock att förslagen inte går tillräckligt långt. Den nya straffskalan för vapenbrott gör gällande att den som fälls för grovt vapenbrott ska dömas till fängelse i lägst och högst . förordade i detta sammanhang att straffet för grovt vapenbrott borde höjas till minst fängelse . Speciellt för brott som avser enhandsvapen eller helautomatiska vapen har man också förordat höjt maxstraff till fängelse . I motionen anförs att regeringen måste höja straffskalan för vapenbrott, och i linje med detta bör därför påföljderna för brott mot LBE läggas på nivå som för vapenbrott. Även i detta fall har i sitt remissvar angett att det vore önskvärt att höja minimistraffet för grovt brott enligt LBE till , vilket motionärerna anser det värt att ta hänsyn till. De föreslår därför att beslutar om ändringar i LBE i enlighet med detta resonemang. och (båda M) föreslår i motion 2016/17:2287 att lagskärpningen i fråga om granatinnehav skyndsamt bör ses över eftersom granatattackerna i dagens saknar motstycke. I motion 2016/17:788 av (SD) föreslås att handgranater bör betecknas som vapen eftersom de är tillverkade för krigshandlingar. m.fl. (L) föreslår i motion 2016/17:3468 att otillåten hantering av handgranater bör klassas som vapenbrott eftersom de saknar fredlig användning (yrkande 8). I betänkande 2015/16:FöU11 behandlades klassning och straffsatser i fråga om handgranater. Utskottet såg där allvarligt på den ökade användningen av vapen och sådana explosiva varor som handgranater och andra sprängmedel ute i samhället. Det ansågs därför att det var viktigt att vidta alla nödvändiga åtgärder för att stoppa tillgången på dessa explosiva varor för brottsliga syften. Utskottet noterade att handgranater klassas som explosiva varor och inte som vapen och att det fanns anledning att se över det regelverket och utreda om handgranater bör klassas på ett annat sätt än och därigenom göra det enklare för tullen att stoppa införseln, och för polisen och rättsväsendet att lagföra dem som använder sådana i kriminella sammanhang. Utskottet välkomnade den inledda översynen av befogenheter men ansåg att regeringens pågående översyn av straffbestämmelserna i borde utvidgas till att även omfatta en översyn av lagstiftningen om handgranater i sin helhet. Som ett underlag i det arbetet borde en kartläggning av explosiva ämnen i kriminella sammanhang göras, anförde utskottet. kom att ställa sig bakom det som utskottet anförde om att genomföra en kartläggning av explosiva ämnen i kriminella sammanhang och om att se över lagstiftningen som omfattar handgranater och tillkännagav detta för regeringen. Utskottet anser det välkommet att regeringen vidtar åtgärder för att stävja den ökade förekomsten av explosiva varor i kriminella kretsar, inklusive innehav och användning av handgranater i brottsligt syfte. Regeringens uppfattning att det behöver vidtas åtgärder för att kunna likställa straffen för brott mot lagen om brandfarliga och explosiva varor med straffen för vapenbrott är positiv. Utskottet tillstyrker därför regeringens förslag om skärpta straff för brott mot tillståndsplikten för explosiva varor. Utskottet anser emellertid att det kan sättas i fråga om förslaget i alla delar är tillräckligt långtgående. anför i sitt remissvar att minimistraffet för grovt brott mot LBE bör vara fängelse. Med ett sådant minimistraff skulle bl.a. möjligheterna att hämta in uppgifter enligt lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet och besluta om häktning enligt öka. Utskottet anser mot bakgrund härav att regeringen bör utreda möjligheten att höja minimistraffet för grovt brott mot tillståndsplikten enligt LBE till fängelse. Utskottet föreslår att med bifall till motionerna 2016/17:3612 (L) yrkande 1 och 2016/17:3617 (M, C, KD) yrkande 1 ställer sig bakom vad utskottet anför och tillkännager detta för regeringen. Övriga motionsyrkanden avstyrks med hänvisning till att utskottet anser att den föreliggande propositionen i huvudsak tillgodoser syftet med motionärernas initiativ. Innehav och användande av krigsmateriel Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om innehav och användande av krigsmateriel. Utskottet hänvisar i sin bedömning i huvudsak till att den utredning som legat till grund för propositionen inte haft i uppdrag att utreda frågan och att det inte finns skäl att vidta ytterligare åtgärder. Jämför reservationerna 4 (M, C, KD) och 5 (L). I motion 2016/17:3612 av m.fl. (L) anförs att även i fråga om ett annat förslag från , om att göra det straffbart för privatpersoner att inneha och använda produkter som utgör krigsmateriel, menar regeringen att tillräckligt beredningsunderlag saknas. Definitionen av krigsmateriel återfinns i det regelverk som meddelats med stöd av lagen (1992:1300) Som krigsmateriel definieras bl.a. vissa typer av skyddsvästar. Lagen om krigsmateriel ställer emellertid bara krav på tillstånd till produktion, utförsel och införsel av krigsmateriel. Däremot är det t.ex. inte förbjudet för privatpersoner i att köpa, inneha och bära skyddsvästar. Inte minst i informerar om att det bland unga kriminella blivit mycket vanligt att bära skyddsväst också på allmän plats. En- ligt motionärerna ligger det nära till hands att tro att den känsla av personlig trygghet som bärande av skyddsväst ger medverkar till att sänka tröskeln för användande av grovt våld. Det är motionärernas uppfattning att synpunkter bör tas på allvar och att ett straffbelagt förbud mot inköp, innehav och nyttjande av krigsmateriel utan tillstånd bör utredas (yrkande 3). m.fl. (M, C, KD) anför i motion 2016/17:3617 att det även finns anledning att se över lagstiftningen när det gäller privatpersoners innehav och användande av krigsmateriel. Handgranater är ett tydligt exempel på en produkt som bara tillverkas i militärt syfte och inte har något civilt användningsområde. Dessutom kan handgranater orsaka stor skada även utan uppsåt eftersom flera av de illegala handgranater som finns i är gamla och instabila. I enlighet med förslag anser motionärerna att man därför bör utreda möjligheten att införa ett särskilt straffstadgande som gör det förbjudet för privatpersoner att inneha och använda sig av krigsmateriel som tillverkas i syfte att skada eller döda människor. I sammanhanget är det enligt motionärerna viktigt att beakta den gränsdragningsproblematik som finns mellan civilt och militärt bruk (yrkande 2). Utskottet konstaterar att det utredningsuppdrag som har bildat grund för propositionen inte har omfattat införandet av ett särskilt straffstadgande som gör innehav och användning av krigsmateriel förbjuden för privatpersoner. Därför har det inte heller funnits möjlighet att ordentligt behandla detta inom ramen för det aktuella lagstiftningsärendet. Utskottet ser fram emot resultatet av både den inledda översynen av befogenheter när det gäller kontroll av införsel av brandfarliga och explosiva varor som regeringen aviserar i propositionen och en kommande redovisning av vidtagna åtgärder med anledning av det tillkännagivande som har riktat till regeringen om behovet av en översyn av lagstiftningen om handgranater i sin helhet (bet. 2015/16:FöU11, rskr. 2015/16:200). Det finns inte skäl att vidta ytterligare åtgärder, och därför avstyrks samtliga nu aktuella motionsyrkanden. 2016/17:FöU10 UTSKOTTETS ÖVERVÄGANDEN Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motioner om lagstiftningen i fråga om försäljning och användning av fyrverkerier. Utskottet hänvisar i sin bedömning till att rådande reglering i lag anses tillräcklig . Jämför reservation 6 (V). (C) föreslår i motion 2016/17:1954 att försäljningen av pyrotekniska varor till privatpersoner begränsas kraftigt och att övrig användning endast tillåts efter särskild tillståndsprövning. Skälet till detta är att det sker stora tragedier på grund av fyrverkerier, framför allt kring nyår men även vid andra och olika evenemang. Hus som brinner ned, djur som skräms till döds, miljöförstöring, samt svårt skadade barn och vuxna är skäl för att förbjuda försäljning av pyrotekniska varor till privatpersoner, anför motionären. I motion 2016/17:262 av m.fl. (V) anförs att även om fyrverkerier kan vara till glädje för en del kan de också leda till en rad negativa konsekvenser. Ljudet kan upplevas som mycket skrämmande för både människor och djur. Man vet dessutom att människor skadas allvarligt, t.o.m. dör, . Till detta kommer en problematik med bränder orsakade av fyrverkerier. De kemikalier som ingår är också en belastning på miljön. Det handlar också om spridande av giftiga ämnen i naturen och om skräckslagna husdjur. För exempelvis människor med demenssjukdomar och människor, särskilt barn, som flytt undan krigssituationer kan fyrverkerier skapa stor oro och mycket obehag. Även många andra störs av fyrverkerierna och upplever obehag när de avfyras i närheten av bostäder. Det finns således många skäl för att reglera användandet av fyrverkerier – miljöskäl, personskadeskäl, djurskyddsskäl etc. Det handlar bl.a. om att begränsa användandet till vissa anvisade platser och tidpunkter, samt att reglera vem som får sälja och köpa fyrverkerier och när detta ska få ske. finns dock brister i såväl tillsyn som efterlevnad. Motionärerna föreslår att det bör göras en översyn av lagstiftningen för att förbättra tillsynen, skärpa regleringen av användningen av fyrverkerier och öka efterlevnaden av lagstiftningen. I betänkande 2014/15:FöU6 ansåg utskottet att det var förenat med ett stort personligt ansvar att använda sig av fyrverkerier, både för ens egen och för andras säkerhet och trivsel. Även om utskottet ansåg det glädjande med en sjunkande tendens avseende olyckor med fyrverkerier borde det aktuella arbetet inte avstanna utan utvecklas så att användningen av fyrverkerier fullt ut kunde ske till förmån för vad de ursprungligen var till för, som ett glädjeämne vid högtidliga tillfällen. Det kunde dock konstateras, med stöd från MSB, och Kommuner och Landsting (SKL) att det inte fanns påtagliga problem när det gällde allmänhetens användning av fyrverkerier och att det inte fanns stöd för ändring av innehållet i och tillämpningen av LBE. Lagstiftningen ansågs välavvägd och tydlig, och kommunerna hade goda möjligheter att reglera när och var fyrverkerier fick användas och på så sätt minimera de risker och problem som kunde uppkomma för allmänheten.