bet · H401SkU22 · 2017-03-24 00:00:00 — Regeringen bör se över möjligheten för arbetsgivare att subventionera cykel- och kollektivtrafikresor till och från arbetet utan att det räknas som skattepliktig löneförmån. Reseavdraget bör också moderniseras. En övergång till ett avståndsbaserat reseavdragssystem är eftersträvansvärt av främst miljö- och klimatskäl, men även av förenklingsskäl och för att minska det överutnyttjande som förekommer. En sådan övergång bör ske på ett sådant sätt att de som bor där det saknas tillgång till kollektivtrafik bör ha ett reseavdrag i paritet med dagens. Man bör också ta hänsyn till kollektivtrafikens olika taxesystem för att inte få orimliga effekter. vill också höja milersättningen till och gränsen för reseavdraget till . I motion 2016/17:3102 av och (båda C) anförs att regeringen bör se över reseavdraget i syfte att inte missgynna de resenärer som saknar tillgång till kollektivtrafik. Höjningen i budgeten av beloppsgränsen för reseavdrag ökar kostnaderna för invånarna på landsbygden. Ett nytt system för reseavdrag som baseras på avstånd och utan beloppsgränser bör utredas. I motion 2016/17:3363 av (KD) anförs att resandekostnaderna för att pendla med bil har ökat som reseavdraget är oförändrat. Att åka bil kostar per mil och man får göra avdrag med . Detta slår mot människor i glesbygd som är tvungna att använda bil för att ta sig till olika ställen. Regeringen bör ta initiativ till en utredning som ser över nivåerna före reseavdraget. I kommittémotion 2016/17:3373 av (L) yrkande 14 anförs att den som cyklar kan få ett avdrag på . Avdragen för resor till arbetet behöver ses över för att man ska finna en modell som bättre kompenserar cyklister och deras insats för miljön. Ekonomiska styrmedel är en del av utvecklingen av hållbara samhällen och därför bör skattesystemet bidra till klimatvänliga transporter såsom cykling. Utskottet anser att beskattningen så långt som möjligt bör ha en likformig och neutral utformning. Den bör också vara utformad på ett sådant sätt att den inte motverkar miljömålen. Ytterligare en aspekt är fördelningen av avdrag mellan olika inkomstgrupper. Avvikelser som syftar till att gynna eller missgynna olika företeelser bör inte införas utan starka skäl. lämnade sitt slutbetänkande (SOU 2017:1 För landsbygder – en sammanhållen politik för arbete, hållbar tillväxt och välfärd). Kommittén föreslår bl.a. att regeringen tar initiativ till en översyn av reseavdraget i syfte att göra det avståndsbaserat. Även Miljömålsberedningen har föreslagit en sådan översyn. Utskottet är inte berett att tillmötesgå förslagen om ändrade regler för cykelresor, ett avståndsbaserat färdmedelsneutralt reseavdrag eller ett avdrag för studenters resor. Utskottet avstyrker de aktuella motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om en allmän avdragsrätt för kostnader för friskvård och andra hälsofrämjande åtgärder. Jämför reservation 18 (M). Med hälso- och sjukvård avses i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. Begreppet hälso- och sjukvård är enligt förarbetena till HSL begränsat till att omfatta sådana vårdbehov som bedöms kräva insatser av medicinskt utbildad personal eller sådan personal i samarbete med annan personal. Exempel på verksamhet som inte kan anses som hälso- och sjukvård är bl.a. alternativmedicinska metoder, enskilt verksamma terapeuter, optiker utan legitimation, dietister, fotvårdsspecialister och annan liknande personal (prop. 1995/96:176 s. 62–63). I skattesammanhang skiljer man mellan offentligt och icke-offentligt finansierad hälso- och sjukvård. Reglerna innebär att anställda i allmänhet ska beskattas för ersättningar från arbetsgivaren för patientavgifter som tagits ut inom den offentligt finansierade hälso- och sjukvården. Arbetsgivaren har rätt till avdrag för kostnaderna. En anställds förmån av fri hälso- och sjukvård som inte är offentligt finansierad är skattefri (11 kap. 18 § IL). Arbetsgivaren får i normalfallet inte avdrag för kostnaderna. Den icke-offentligt finansierade vården är av begränsad omfattning eftersom flertalet privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster omfattas av det offentliga finansieringssystemet. Förmånen fri företagshälsovård är skattefri för den anställde, och arbetsgivarens kostnader för företagshälsovården är avdragsgilla. Andra slag av förmåner som är skattefria för anställda är t.ex. förebyggande behandling eller rehabilitering. Någon allmän avdragsrätt för olika former av levnadskostnader för hälso- och sjukvård, friskvård, motion etc. finns inte. I motion 2016/17:217 av och (båda M) föreslås att regeringen bör undersöka fördelar och nackdelar med införandet av ett s.k. BOT-avdrag. Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen föreslog att man skulle överföra rehabiliteringsansvaret från till hälso- och sjukvården. Med den utgångspunkten skulle det därför vara intressant att studera möjligheterna med ett BOT-avdrag. I motion 2016/17:652 av (L) anförs att regeringen bör se över möjligheten att införa en avdragsrätt för hälsofrämjande åtgärder. I motion 2016/17:1126 (KD)föreslås att regeringen utreder möjligheten att införa ett individuellt friskvårdsavdrag. Ett skatteavdrag för den som motionerar för köp av friskvårdstjänster skulle likna de väl fungerande ROT- och RUT-avdragen. Då skulle många fler få tillgång till statligt subventionerad friskvård. Med en sådan reform skulle friskvårdsavdraget också kunna omfatta fler motionsidrotter, bli mer rättvist och nå fler som kan utnyttja friskvårdsstödet. I motion 2016/17:1401 av Finn (M)föreslås att regeringen ser över möjligheten till enskild skattereduktion för hälsofrämjande åtgärder, s.k. BOT-avdrag. I motion 2016/17:2071 av (M) föreslås en översyn av möjligheterna till skatteavdrag för anmälningsavgifterna till En Svensk Klassiker, Tjejklassikern och andra motionstävlingar. Ett skatteavdrag ger incitament att öka träningsmängden i vardagen och skulle förbättra folkhälsan och minska kostnaderna för sjukdomar. I motion 2016/17:2104 av (M) anförs att regeringen bör överväga möjligheten att införa ett skatteavdrag för privatpersoner för gymkort och vissa kostnader i samband med träning, tävling och motion. I motion 2016/17:2109 av (M) föreslås att regeringen överväger att införa ett skatteavdrag för köp av tjänster av massör, kiropraktor, sjukgymnast, personlig tränare och motsvarande. I motion 2016/17:2270 av (M) anförs att ett BOT-avdrag skulle underlätta för människor att investera i sin hälsa och det borde vara lönsamt både för individen och för samhället. Även kulturaktiviteter skulle kunna inrymmas i avdragsrätten eftersom sambandet mellan kultur och hälsa är tydligt. Regeringen bör se över frågan och inleda en försöksverksamhet i och , län som båda har profilerat sig som hälso- och kulturlän och som är öppna för nya tankar och idéer. I kommittémotion 2016/17:2355 av m.fl. (M) yrkande 7 anförs att en arbetsgivare har möjlighet att göra avdrag för kostnader för förebyggande behandling om arbetsgivaren kan visa att behandlingen syftar till att den anställde ska kunna fortsätta att förvärvsarbeta. Dessa möjligheter bör utvecklas så att anställda och arbetsgivare uppmuntras agera förebyggande i större utsträckning. I motion 2016/17:3131 av (M) anförs att regeringen bör se över möjligheten att förändra dagens friskvårdsavdrag till ett individuellt friskvårdsavdrag om utan undantag. Friskvårdsarbetet bör utvecklas och breddas och inkludera de som inte har en arbetsgivare: studenter, de med sjuk- och aktivitetsersättning samt pensionärer m.fl. Utskottet vill på nytt (se bet. 2015/16:SkU16) påminna om vikten av att inkomstbeskattningen av löner och förmåner hålls likformig och neutral och att avdrag för kostnader som inte har med inkomsternas förvärvande att göra undviks så långt som möjligt. De förslag som läggs fram i motionerna om en allmän avdragsrätt för kostnader för friskvård och andra hälsofrämjande åtgärder innebär ett avsteg från dessa principer. Utskottet avstyrker de nu aktuella motionerna. Gåvor till ideell verksamhet Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att gåvoskatteavdraget ska återinföras. Jämför reservation 19 (KD). infördes en skattereduktion för penninggåvor till ideell verksamhet (prop. 2011/12:1, bet. 2011/12:FiU1, yttr. 2011/12:SkU1y). Skattereduktionen var och uppgick till högst för ett beskattningsår. För att den enskilde skulle kunna få skattereduktion måste varje gåva uppgå till , och årets sammanlagda gåvor fick inte understiga . Detta motsvarar ett underlag för skattereduktion om . Skattereduktionen gavs endast för gåvor som lämnats till gåvomottagare som godkänts av utifrån på förhand fastställda kriterier. En svensk stiftelse, en svensk ideell förening eller ett svenskt registrerat trossamfund som uppfyllde kraven för beskattning enligt 7 kap. 3, 7 eller 14 §§ IL skulle godkännas som gåvomottagare under den grundläggande förutsättningen att den har som ändamål att bedriva hjälpverksamhet bland behövande eller att främja vetenskaplig forskning eller helt eller delvis bedriver sådan verksamhet. Som gåvomottagare skulle också godkännas utländska motsvarigheter till sådana svenska stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund som kan bli godkända gåvomottagare. Den som ansökte om att bli godkänd gåvomottagare skulle betala en ansökningsavgift. En godkänd gåvomottagare skulle vidare betala en års-avgift. De två gåvoändamål som berättigar till skattereduktion är dels att främja vetenskaplig forskning, dels att bedriva hjälpverksamhet bland behövande. Denna avgränsning har inneburit att ett antal ändamål lämnats utanför, t.ex. ändamålen konst, kultur, idrott och religion och andra allmännyttiga ändamål som hör till den ideella sektorn. Antalet tillgängliga ändamål för godkända gåvomottagare bestämdes av kostnads-, missbruks- respektive kontrollskäl till färre ändamål än de som kan leda till inskränkt skattskyldighet för stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund. Detta gällde inte minst med hänsyn till att även utländska associationer var tvungna att inkluderas bland de godkända mottagarna. Skattereduktionen för gåvor till ideell verksamhet slopades (prop. 2015/16:1, bet. 2015/16:FiU1). Regeringen anförde bl.a. följande. En stark och livaktig ideell sektor har stor betydelse för samhällslivet och demokratin. Det är emellertid angeläget att skatter tas ut på ett sätt som främjar skattepolitikens främsta syfte, dvs. att finansiera den gemensamma välfärden, och också i övrigt är förenliga med de övergripande målen för regeringens ekonomiska politik. Skattereduktion för gåvor ökar komplexiteten i skattesystemet. Det förtjänar att framhållas att det faktum att det aktuella skatteincitamentet utformades som en skattereduktion när det infördes uttryckligen ansågs innebära en markering av att reglerna i princip ligger vid sidan av den vanliga beskattningen. Stöd till de verksamheter som den ideella sektorn bedriver bör fördelas utifrån en prioritering och bedömning av hur dessa bidrar till samhällsnytta, snarare än utifrån vilken förmåga de berörda organisationerna har att hitta privatpersoner som har råd att genom gåvor stödja verksamheten. Offentligt stöd bör snarare utgå från tydliga prioriteringar än från privatpersoners val av och förmåga till stöd via skattereduktion. Skattereduktionen för gåvor har också inneburit att måste pröva frågor om godkännande av gåvomottagare och utöva tillsyn över godkända gåvomottagare – uppgifter som är helt verksamhetsfrämmande för myndigheten. I motion 2016/17:2052 av (M) yrkandena 1 och 2 föreslås att regeringen överväger att återinföra avdragsrätt för gåvor och att utöka omfattningen till att gälla fler organisationer än som omfattades av avdragsrätten . I kommittémotion 2016/17:2461 av m.fl. (KD) yrkande 3 anförs att gåvoskatteavdraget gäller enbart enskilda gåvogivare och enbart till hjälpverksamhet eller vetenskaplig forskning. Reformen har varit av mycket stor betydelse för det civila samhället. föreslår att gåvoskatteavdraget utvecklas och utökas. Hur ska kunna uppmuntra ökad sponsring inom kulturen är en viktig framtidsfråga för hela sektorn. Över huvud taget bör de offentliga regelverken ses över för att underlätta och uppmuntra enskilda och företag att bidra finansiellt till kultursektorn. I motion 2016/17:2479 av (KD) yrkande 1 föreslås att gåvoskatteavdraget återinförs. I kommittémotion 2016/17:3353 av m.fl. (KD) yrkande 8 anförs att anser att civilsamhället spelar en viktig roll i samhällsutvecklingen och att det därför behövs åtgärder som skapar bättre förutsättningar för civilsamhället att fungera och utvecklas. Gåvoskatteavdraget bör återinföras i sin tidigare utformning, och ansöknings- och årsavgifterna för organisationer som tar emot gåvor ska avskaffas. bör takbeloppet för avdragsrätten höjas. Slutligen bör frågan om skatteavdraget även ska omfatta juridiska personer utredas. har beslutat slopa skattereduktionen för gåvor fr.o.m. (bet. 2015/16:FiU1, yttr. 2015/16:SkU1y). Utskottet tillstyrkte förslaget och anförde följande i sitt yttrande till finansutskottet. En stark och livaktig ideell sektor har stor betydelse för samhällslivet och demokratin. Det är angeläget att skatter tas ut på ett sätt som främjar skattepolitikens främsta syfte, dvs. att finansiera den gemensamma välfärden, och också i övrigt är förenliga med de övergripande målen för regeringens ekonomiska politik. Skattereduktion för gåvor ökar komplexiteten i skattesystemet. Det faktum att det aktuella skatte-incitamentet utformades som en skattereduktion när det infördes ansågs innebära en markering av att reglerna i princip ligger vid sidan av den vanliga beskattningen. Utskottet instämmer i att stöd till de verksamheter som den ideella sektorn bedriver bör fördelas utifrån en prioritering och bedömning av hur dessa bidrar till samhällsnytta, snarare än utifrån vilken förmåga de berörda organisationerna har att hitta privatpersoner som har råd att genom gåvor stödja verksamheten. Offentligt stöd bör snarare utgå från tydliga prioriteringar än från privatpersoners val av och förmåga till stöd via skattereduktion. Skattereduktionen för gåvor har också inneburit att måste pröva frågor om godkännande av gåvomottagare och utöva tillsyn över godkända gåvomottagare – uppgifter som är helt verksamhetsfrämmande för myndigheten. Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrker motionsförslagen om att gåvoskatteavdraget ska återinföras. Utvärdering av att gåvoskatteavdraget avskaffats Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att utvärdera effekterna av att gåvoskatteavdraget avskaffats. Jämför reservation 20 (M, C, L, KD). I kommittémotion 2016/17:3405 av Per Åsling m.fl. (C, M, L, KD) yrkande 4 anförs att civilsamhället är en grundpelare i demokratin och står för en mycket viktig samhällsfunktion. Bakgrunden till avdragsrätten för gåvor var att pengar som används för att stödja det civila samhället inte ska beskattas lika hårt som övrigt kapital. Redan första året då skattereduktionen för gåvor till den ideella sektorn infördes skedde en markant ökning av den genomsnittliga gåvan. Regeringen bör utvärdera effekterna av att skattereduktionen avskaffats. har av skäl som utskottet redogjort för beslutat slopa skattereduktionen för gåvor fr.o.m. . Utskottet tillstyrkte förslaget (bet. 2015/16:FiU1, yttr. 2015/16:SkU1y). Utskottet ser ingen anledning att rikta ett tillkännagivande till regeringen om att utvärdera effekterna av att skattereduktionen avskaffats. Utskottet avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om en ändrad förmånstagarkrets. Pensionssparande har beskattats enligt särskilda regler. Reglerna innebär att beskattningen av en inkomst av förvärvsverksamhet som utgörs av pensionsförmåner – oavsett om sparandet sker privat eller av arbetsgivaren som tjänstepension – skjuts upp tills pensionen betalas ut. Denna uppskjutna beskattning ger upphov till en skattekredit som återbetalas först genom att den framtida pensionen beskattas. För att en försäkring ska vara en pensionsförsäkring ska en rad kvalitativa villkor vara uppfyllda. Skälet till att de kvalitativa villkoren ställts upp är i första hand att regeringen vill försäkra sig om att sparandet har ett pensioneringssyfte, dvs. verkligen är avsett som ett sparande för att trygga försörjningen i ett senare skede i livet. Reglerna är konstruerade så att det finns en symmetri mellan avdraget/skattefriheten för förmånen och skatteplikten för pensionen. De kvalitativa villkoren för en pensionsförsäkring finns i 58 kap. inkomstskattelagen (IL). Av bestämmelserna i 58 kap. 13 § IL framgår att efterlevandeförmåner enligt en pensionsförsäkring endast får betalas ut till den försäkrades make, maka eller sambo, den försäkrades barn och barn till den försäkrades make, maka eller sambo. Om den försäkrade avlider innan pensionen hunnit slutbetalas och det inte finns någon förmånstagare tillfaller överskottet försäkringskollektivet. Som ett led i finansieringen av slopandet av förmögenhetsskatten begränsades fr.o.m. möjligheten att göra avdrag för privat pensionssparande till maximalt (i stället för som tidigare ett halvt prisbasbelopp med tillägg av av tjänsteinkomsten mellan 10 och 20 prisbasbelopp). begränsades möjligheten att göra avdrag för för pensionsförsäkring och inbetalningar på pensionssparkonton (pensionssparavdrag) genom att det fasta beloppet sänktes från till (prop. 2014/15:1, bet. 2014/15:FiU1). slopades rätten att göra avdrag för för pensionsförsäkring och inbetalningar på pensionssparkonton med ett fast belopp om . Anställda som helt saknar pensionsrätt i anställning eller skattskyldiga som har inkomst av aktiv näringsverksamhet kan även fortsättningsvis göra avdrag med belopp motsvarande det särskilda tilläggsutrymmet (prop. 2015/16:1, bet. 2015/16:FiU1). Regeringen anförde följande. Det finns skäl för enskilda att spara till sin pension, men det finns inga entydiga motiv till att det bör ske i en viss skattesubventionerad sparform. Därutöver gynnar pensionssparavdragets konstruktion vissa grupper mer än andra. En skattesubvention av en viss typ av pensionssparande är ett trubbigt instrument för att stötta individer med låg ersättningsgrad från allmän pension och tjänstepension. Det finns därför såväl fördelnings-argument som effektivitetsargument för att jämna ut de skattemässiga villkoren mellan olika sparformer. Regeringen anser därmed att rätten att göra pensionssparavdrag med ett fast belopp ska slopas. I motion 2016/17:1921 av (M) anförs att regeringen bör se över inkomstskattelagens regler om förmånstagare till pensionsförsäkringar. är det endast make, maka, sambo och barn samt makes eller sambos barn som är förmånstagare. Uteslutna är således barnbarn, syskon, syskonbarn med flera. Konsekvensen är att pengarna försvinner in i försäkringskollektivet i de fall godkända förmånstagare saknas. Utskottet anser fortfarande (se bet. 2015/16:SkU16) att utgångspunkten när man bestämmer förmånskretsen till pensionsförsäkringar i första hand bör vara att pensionen ska tillfalla den försäkrade och i andra hand den krets av personer som kan vara beroende av den försäkrade för sin försörjning. Utskottet avstyrker motionsförslaget om en ändrad förmånstagarkrets. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om en höjning av schablonavdraget eller att helt skattebefria hyresintäkter vid uthyrning av bostäder. För att utnyttja det befintliga bostadsbeståndet effektivare och på så vis stimulera till en rörligare arbetsmarknad höjdes schablonavdraget för uthyrning av privatbostäder från till fr.o.m. (prop. 2012/13:1, bet. 2012/13:FiU1, yttr. 2012/13:SkU1y). började lagen om uthyrning av egen bostad att gälla. Den största nyheten med lagen är att den ger hyresvärden och hyresgästen en större frihet att komma överens om hyran. Lagen gäller när en lägenhet hyrs för att användas som bostad under förutsättning att uthyrningen inte sker i en näringsverksamhet. En person som hyr ut en bostad som han eller hon inte har behov av bedriver normalt inte näringsverksamhet. En person som hyr ut tre bostäder eller fler anses normalt bedriva näringsverksamhet. Om en person upplåter flera bostäder, gäller lagen bara för den första upplåtelsen. För de senare gäller i stället reglerna i 12 kap. jordabalken (hyreslagen). De bostäder som hyrs ut enligt lagen kan t.ex. vara villor, bostadsrättslägenheter som hyrs ut av bostadsrättshavaren, möblerade och omöblerade rum eller ägarlägenheter. En uthyrning av en hyresrätt i andra hand omfattas dock inte av lagen. I motion 2016/17:2516 av och (båda SD) yrkande 1 anförs att bostadsbristen i är ett påträngande problem och politiken bör prioritera att skapa incitament för den som har en bostad att hyra ut delar av bostaden för att minska trycket på bostadsmarknaden. Den som har inneboende bör i så fall slippa att beskattas för inkomsten. I motion 2016/17:2864 av och (båda M) anförs att unga kan tvingas att avstå från jobb och från studier för att man inte kan finna en bostad. Som en särskild satsning på landets studenter bör regeringen som ett komplement till andra satsningar överväga att helt skattebefria hyresintäkten för den som hyr ut till en student. För att bättre utnyttja det befintliga bostadsbeståndet och stimulera till en rörligare arbetsmarknad höjdes schablonavdraget för uthyrning av privatbostäder från till . Regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att utreda möjligheterna att öka uthyrningen av privatbostad eller del av en bostad. Statskontoret ska lämna förslag till åtgärder i syfte att effektivisera utnyttjandet och förmedlandet av det befintliga beståndet. Uppdraget ska återrapporteras till regeringen . Utskottet är inte berett att tillstyrka förslagen om en höjning av schablonavdraget eller att helt skattebefria hyresintäkter vid uthyrning av bostäder. Utskottet avstyrker de aktuella motionerna. Skatteskala, grundavdrag m.m., punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:266 av (SD), 2016/17:2202 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2016/17:2899 av m.fl. (SD) yrkande 38 och 2016/17:77 av (SD), 2016/17:422 av och (båda M), 2016/17:536 av (M) yrkandena 1 och 2, 2016/17:575 av och (båda S) yrkandena 1 och 2, 2016/17:776 av (SD), 2016/17:942 av (S) yrkandena 1 och 2, 2016/17:959 av (S), 2016/17:1095 av Finn m.fl. (M), 2016/17:1103 av Finn (M), 2016/17:1251 av (M) yrkande 1, 2016/17:1259 av (M), 2016/17:1263 av (M), 2016/17:1422 av m.fl. (M) yrkande 2, 2016/17:1454 av Finn och (båda M), 2016/17:1465 av Boriana (M), 2016/17:1480 av (M) yrkande 4, 2016/17:1486 av (M), 2016/17:1508 av (M), 2016/17:1637 av och (båda S) yrkandena 1 och 2, 2016/17:1876 av (M), 2016/17:1914 av (M) yrkande 2, 2016/17:2049 av (M), 2016/17:2068 av (M), 2016/17:2108 av (M), 2016/17:2134 av och (båda M) yrkandena 1–3, 2016/17:2158 av (M) yrkandena 1 och 2, 2016/17:2622 av m.fl. (C), 2016/17:2682 av (M), 2016/17:2686 av Finn och (båda M), 2016/17:2728 av (M), 2016/17:2925 av i (M), 2016/17:2971 av m.fl. (C) yrkande 21, 2016/17:3084 av (M) yrkande 2, 2016/17:3118 av m.fl. (C) yrkande 6, 2016/17:3326 av (M), 2016/17:3331 av (M) yrkande 1 och 2016/17:3356 av (KD). Bristen på bostäder i kombination med höga priser i storstadsregionerna och ett ökat antal unga vuxna har skapat en besvärlig situation för den som vill flytta hemifrån. Problemet är inte betalningsförmågan utan snarare bristen på finansiering och sparkapital. Debatten har dominerats av förslag om utbudssubventioner för hyresbostäder och regelförenklingar. Erfarenheten visar dock att subventionerna ofta är ineffektiva och dyra varför nyproduktionen domineras av bostads- och äganderätter.