bet · H501SoU5 · 2017-11-27 00:00:00 — Habiliteringsersättning syftar till att aktivt stimulera den enskilde att delta i verksamheten. Av budgetpropositionen framgår att regeringen avser att införa ett bidrag med i syfte att stödja kommunerna i deras arbete med att stimulera deltagande i daglig verksamhet genom att t.ex. införa eller höja en låg dagpenning. Regeringen avser även att besluta om ett tilläggsdirektiv till för att se över frågan om habiliteringsersättning. Vidare framgår av budgetpropositionen att regeringen har för avsikt att besluta om nya föreskrifter för schablonbeloppet för timersättning i förordningen (1993:1091) om assistansersättning på så sätt att schablonbeloppet för assistansersättning fastställs till . Det innebär att schablonbeloppet räknas upp (4,) jämfört med . Detta är en högre uppräkning än då schablonen höjdes . och om införande av vissa skyldigheter för och kommuner Av rapporten av behov av införande av vissa skyldigheter för och kommuner i samband med att assistansersättning har dragits in, och svar på ett regeringsuppdrag, framgår att den gemensamma bedömning som gjorts inom myndigheterna är att det inte finns behov av ytterligare författningsbestämmelser som reglerar skyldighet att lämna information till kommunen i det specifika fallet när en person fått sin assistansersättning indragen, utöver den allmänna skyldighet som redan finns att sända beslut om assistansersättning till kommunen. Däremot ska se över sina rutiner i samband med att beslut om assistansersättning skickas till kommunen. Det kan också finnas anledning för kommunerna att se över hur informationsöverföringen går till inom kommunen. Vidare bedömer att kommunen bör få en skyldighet att ta kontakt med den enskilde när beslut om att dra in assistansersättning har tagits emot från . föreslår därför att en ny paragraf som reglerar detta ska införas i LSS. Rapporten bereds inom . – mål, uppdrag och rapporter m.m. I regleringsbrev för angavs som mål för assistansersättningen att ska bidra till att bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen. En god rättstillämpning skulle säkerställas, och handläggningen, utredningarna och besluten skulle vara likvärdiga över hela landet och hålla hög kvalitet så att rätt person får rätt ersättning. skulle även säkerställa en god kontroll för att motverka överutnyttjande. Därutöver skulle verka för att de försäkringsmedicinska utredningarna och läkarutlåtandena håller hög kvalitet. skulle redovisa måluppfyllelsen och genomförda insatser för att uppnå målet. Här skulle särskilt framgå vilka åtgärder som vidtagits för att öka möjligheten att följa utvecklingen av förmånen, bl.a. genom utveckling och förändring av it-stödet. I årsredovisning 2016 bedömde myndigheten att målet för assistansersättningen delvis är uppfyllt. De främsta orsakerna till detta är att utvecklingen av antalet timmar bedöms vara på väg att brytas, att kvaliteten i handläggningen har ökat, att kontrollerna har förbättrats och att ett nytt läkarutlåtande har utarbetats. I regleringsbrevet för har man angett som mål för assistansersättningen att arbete med assistansersättning ska präglas av hög kvalitet och rättssäkerhet så att rätt person får rätt ersättning, såväl flickor och pojkar som kvinnor och män. Besluten ska vara likvärdiga över hela landet. ska verka för att utredningar, försäkringsmedicinska utredningar och läkarutlåtanden håller hög kvalitet. ska även säkerställa en god kontroll för att motverka överutnyttjande och brottsligt nyttjande med ett särskilt fokus på den ökande timutvecklingen. ska redovisa måluppfyllelsen och genomförda insatser för att uppnå målet. Här ska särskilt framgå vilka åtgärder som vidtagits för att öka möjligheten att följa utvecklingen av förmånen, bl.a. genom utveckling och förändring av it-stödet. Av regleringsbrevet för framgår att ska utreda konsekvenserna för flickor, pojkar, kvinnor och män med assistansersättning av de domar från HFD som rör det s.k. femte grundläggande behovet ”annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade”, bl.a. HFD 2015 ref. 46. ska särskilt följa utvecklingen av antalet beviljade assistanstimmar fördelat på grundläggande behov och andra personliga behov. ska inom ramen för denna del av uppdraget samråda med (jämför uppdrag under . ska vidare göra en fördjupad analys av inflödet och utflödet av personer i assistansersättningen. Analysen ska omfatta skäl för avslag och indragningar och avslut av assistansersättningen. ska redovisa uppdraget till () . I regleringsbrevet för fick i uppdrag att följa upp och analysera utvecklingen av assistansersättningen. I delrapporten – Förändringsprocesser 2005–2015 (Socialförsäkringsrapport 2016:5) har valt att lyfta fram hur assistansersättningen förändrats och analysera utvecklingen –2015. Av rapporten framgår att antalet timmar fortsätter att öka, att ökningen av antalet mottagare har avstannat och att allt fler män än kvinnor får assistansersättning. Av slutrapporten (Socialförsäkringsrapport 2017:4) framgår att antalet personer som har assistansersättning är relativt stabilt. De flesta behåller ersättningen ; endast för ett fåtal dras den in. När det sker beror det på att de grundläggande behoven inte längre uppgår till mer än . Vidare framgår att antalet med statlig assistansersättning ökade men har varit relativt stabilt med omkring 16 000 personer. Enligt bedömningar har två lagändringar bidragit till nästan halva ökningen: mottagare över 65 får behålla ersättningen, och många har beviljats assistans för annan hjälp som förutsätter ingående kunskap. Helt nya siffror visar på en minskning . Antalet assistansmottagare är nu 15 691. Det är enligt ännu för tidigt att säga om detta är ett trendbrott eller inte, även om det finns vissa faktorer som talar för att det kan vara så. redovisar även att antalet som nybeviljas assistansersättning har minskat . Det beror troligen på att framväxten av normering och rättspraxis har förtydligat hur de grundläggande behoven ska beviljas och beräknas, vilket lett till att färre har rätt till statlig assistansersättning. Vidare redovisar att det genomsnittliga antalet beviljade timmar per mottagare har ökat kontinuerligt . Ökningen kan framför allt härledas till ett ökat antal timmar för de som redan har ersättning. Av inom assistansersättningen – Hur kan vi förstå den senaste tidens ökning? (Socialförsäkringsrapport 2017:8) framgår att har andelen ansökningar om assistansersättning som avslås ökat kontinuerligt. avslogs av alla ansökningar, jämfört 2016. har andelen avslag alltså ökat med en tredjedel. Resultaten pekar på att ökningen av andelen avslag i första hand beror på två saker: dels har sammansättningen av de som ansöker om assistansersättning förändrats, dels har förändrad rättspraxis medfört att färre personer bedöms ha rätt till assistansersättning. Av och prognos för anslag inom ansvarsområde budgetåren 2017–2021 (rapport ) framgår att antalet brukare inom assistansersättningen började gå ned och har minskat med i genomsnitt 40 brukare . Nedgången har varit något kraftigare . Givet denna utveckling förväntas antalet brukare bli 15 380 personer 2017 (genomsnitt ), vilket är färre än . Vidare framgår att planerar att övergå till efterskottsinbetalningar från kommunerna för utförd assistans. har kommunernas inbetalningar skett i förskott. Enligt regeringens budgetproposition (prop. 2017/18:1 utg.omr. 9) har infört ett nytt handläggningsstöd som bidrar till att minska andelen felaktiga utbetalningar och gör det möjligt att ta emot tidsredovisningar digitalt. Myndigheten har också utvecklat styrande och stödjande dokument för att förtydliga rättstillämpningen, och vägledningen har reviderats. För att höja kvaliteten i de medicinska underlag som ligger till grund för utredningarna har tagit fram ett nytt läkarutlåtande. Utlåtandet ska tydliggöra vilken medicinsk information som behövs för att utreda rätten till assistansersättning. Det ska också ge information om den assistansberättigade behöver vård i hemmet. uppger att man sammantaget ökat kvaliteten i handläggningen, förtydligat rättstillämpningen och att likformigheten i bedömningarna i landet har förbättrats. har vidare infört nya arbetssätt för att utreda oseriösa anordnare av personlig assistans. Av för budgetåren 2017–2022 (rapport ) framgår att prognosen för assistansersättning har sänkts . Sänkningen beror i huvudsak på att antalet brukare beräknas bli färre än tidigare samt att förändrade kontroller och redovisningsrutiner i samband med övergången till efterskottsutbetalning antas medföra lägre utgifter. Vidare framgår att statens utgifter för assistansersättning uppgick till 2016 och beräknas öka till 2022. Den kraftiga ökningen 2016–2017 beror i huvudsak på att införde efterskottsutbetalning av assistansersättningen , vilket innebar att utbetalningar försköts framåt i tiden. Ökningen drivs annars av att genomsnittligt antal ersatta timmar per brukare och månad beräknas fortsätta öka och att schablonbeloppet (ersättning ) höjs. Ett av prioriterade områden är att arbeta med att förbättra kvaliteten i handläggningen samt att säkerställa en god kontroll för att motverka överutnyttjande och brottsligt nyttjande inom assistansersättningen. Det är ännu för tidigt för att kunna bedöma hur stor effekt arbetet med detta kommer ha på utvecklingen framöver. Antalet brukare har minskat . I prognosen förväntas de fortsätta att minska –2019 för att därefter vara på samma nivå som 2019. Antalet medeltimmar per brukare har ökat kontinuerligt sedan ersättningen infördes. Ökningen brukar plana ut , men –t.o.m. minskade antalet timmar. vände dock antalet timmar upp igen. Detta innebär att medeltimmarna beräknas öka i något långsammare takt jämfört med tidigare. Slutligen framgår att när föregående prognos beslutades planerade att övergå till efterskottsinbetalningar från kommunerna för utförd assistans. Övergången har skjutits . Skrivelsen Om personlig assistans – konsekvenser av en dom från beslutades av (dnr 49577-2017). Av skrivelsen, som är ställd till , framgår följande (jämför HFD:s dom under rubriken m.m. ovan): meddelade en dom om rätten till personlig assistans enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). [2] I domen anses en funktionsnedsatt persons behov av transport inte utgöra ett sådant annat personligt behov som ger rätt till personlig assistans. I domskälen finns även följande generella uttalande. ”Mot denna bakgrund kan slutsatsen dras att inte alla personliga behov ger rätt till personlig assistans enligt bestämmelsen i 9 a § andra stycket. Det särskilda stöd som den funktionshindrade behöver ska också i någon mening vara kvalificerat för att grunda en rätt till personlig assistans enligt bestämmelsen. Detta krav får anses innefatta att den personliga assistentens insats ska ha en direkt och konkret koppling till ett individuellt behov av hjälp i det dagliga livet.” vill uppmärksamma regeringen på uttalandet eftersom det enligt myndighetens uppfattning kommer att få konsekvenser för bedömningen av rätten till assistansersättning för de så kallade andra personliga behoven. Domen kommer inte att påverka vilka personer som har rätt till assistansersättning, men däremot hur många assistanstimmar som de som beviljas assistansersättning har rätt till. Enligt uppfattning kommer domen att få svåröverskådliga konsekvenser för stat, kommun och enskilda. måste givetvis följa uttalandet i domen och kommer därför att besluta ett rättsligt ställningstagande som beskriver hur tillämpning ska anpassas med anledning av domen. Den ändrade tillämpningen kommer direkt att slå igenom i nya beslut. Ett beslut där en försäkrad har beviljats assistansersättning gäller däremot till dess att det omprövas. Om den försäkrade inte har fyllt ska beslutet omprövas förflutit från senaste prövningen eller vid väsentligt ändrade förhållanden för den enskilde. Om den försäkrade har fyllt får omprövning ske endast vid väsentligt ändrade förhållanden för den enskilde. kan konstatera att den tillämpning som myndigheten har haft när det gäller rätt till assistansersättning för andra personliga behov delvis har varit felaktig. Anledningen till detta är att har gjort en annan tolkning av lagstiftningen än den HFD nu gör. HFD:s dom innebär att många assistansberättigade kommer att beviljas färre timmar. Det är visserligen timmar som de enligt den nya domen inte heller tidigare borde ha haft rätt till, men för många enskilda kommer domen alltså ge konsekvenser. har inga möjligheter att utan stöd i lag eller förordning göra något för att mildra konsekvenserna av domen. Anledningen till att väljer att särskilt uppmärksamma regeringen på domen är alltså att den kommer att få svåröverskådliga konsekvenser för stat, kommun och enskilda. Enligt uppfattning är detta en fråga som regeringen behöver hantera med förtur. Av det rättsliga ställningstagandet Assistansersättning – hjälp med andra personliga behov som beslutades av (dnr 47058-2017, serienummer 2017:05) framgår bl.a. följande: Hjälp med andra personliga behov ska i någon mening vara kvalificerad för att ge rätt till assistansersättning. För att den hjälp som en assistent ger ska räknas som kvalificerad hjälp måste hjälpen ha en direkt och konkret koppling till ett individuellt behov. Det innebär följande: Hur assistenten behöver hjälpa den enskilde är avgörande för om hjälpen kan räknas som kvalificerad. Hjälpen måste på något sätt påverkas av att den enskilde är närvarande. Det är hjälpen som ska vara kvalificerad och inte hjälpbehovet. Vid dubbel assistans ska bedömningen av hur assistenten behöver hjälpa den enskilde göras för varje assistent. För rätt till ersättning för dubbel assistans måste varje assistents insats var för sig räknas som kvalificerad. En slutsats som kan dras av detta är att vänta aldrig i sig kan räknas som kvalificerad hjälp. Det innebär att så kallad väntetid, beredskap och tid mellan preciserade hjälpbehov vid aktiviteter utanför den plats där den enskilde regelbundet vistas aldrig kan ge rätt till assistansersättning. På platser där den enskilde regelbundet vistas, exempelvis i hemmet, gäller att tid mellan olika insatser inte kan ge rätt till assistansersättning. – uppdrag och rapporter Av regleringsbrev för framgår att ska fortsätta uppdraget att administrera och hantera utbetalningarna av ersättning till utbildningen för handläggare som prövar ansökningar om insatser enligt LSS. Utbildningen är tidsbegränsad och inleds och avslutas . ska lämna en slutrapport . Vidare ska enligt regleringsbrevet för på ett ändamålsenligt sätt och till berörda aktörer sprida det kunskapsunderlag som slutredovisades (dnr S2014/885/FST) inom verksamhetsområdet stöd till personer med funktionsnedsättning. ska också ta fram ett kunskapsunderlag om metoder för ökad delaktighet och självständighet för personer med kognitiva funktionsnedsättningar. En slutrapport som omfattar kunskapsunderlaget om metoder för delaktighet ska redovisas . Av regleringsbrevet för framgår att ska kartlägga vilket stöd som lämnas av kommuner till personer med funktionsnedsättningar som har behov av hjälp med genomförande av s.k. egenvårdsinsatser. ska också undersöka i vilken utsträckning kommuner samverkar med landstingen i frågor som rör egenvård för denna målgrupp. Uppdraget ska redovisas till () . Vidare ska enligt regleringsbrevet för utreda konsekvenserna av de domar från HFD som rör det s.k. femte grundläggande behovet ”annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade” (bl.a. HFD 2015 ref. 46). Analysen ska omfatta hur domarna påverkat kommunernas beviljanden av insatser enligt LSS och SoL. Vidare ska konsekvenserna för brukare med personlig assistans samt ett barnrätts- och jämställdhetsperspektiv inkluderas i analysen. ska inom ramen för uppdraget samråda med (jämför uppdrag under . Uppdraget ska redovisas till () . redovisade ett uppdrag att kartlägga hur hälso- och sjukvården arbetar med information och säkerhet när det gäller egenvårdsinsatser i enlighet med föreskrifter Bedömningen av om en hälso- och sjukvårdsåtgärd kan utföras som egenvård (SOSFS 2009:6). I rapporten arbetar hälso- och sjukvården med egenvårdsinsatser? En kartläggning drar bl.a. slutsatsen att myndigheten behöver ta fram tydligare information om hälso- och sjukvårdens ansvar för bedömning, information och samråd med andra aktörer vid egenvårdsinsatser enligt föreskrifterna samt att en ny egenvårdsbedömning ska göras vid förändrade omständigheter. I och stöd till personer med funktionsnedsättning – Lägesrapport beskriver tillståndet och utvecklingen inom funktionshindersområdet och de individuella stöden. Av rapporten framgår att barn, ungdomar och vuxna som bor i en bostad med särskild service enligt LSS blir alltmer delaktiga och har större inflytande över insatsens genomförande . Vidare uppger många brukare att de är nöjda med handläggningen av LSS-ärenden; de kan få tag på sin handläggare vid behov och de är nöjda med beslutet. Men det finns även brukare som lyfter fram vissa brister i handläggningen, t.ex. långa handläggningstider och bristande kunskap om funktionsnedsättningar. Inspektionen för socialförsäkringen – uppdrag och rapport Regeringen gav 2013 Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) i uppdrag (S2013/4380/FST) att följa upp och analysera effekterna av de ändringar i LSS och SFB som trädde i kraft (prop. 2012/13:1 utg.omr. 9, bet. 2012/13:SoU1, rskr. 2012/13:115). ISF ska också följa upp de åtgärder som vidtagit för att utveckla styrning och organisation i syfte att effektivisera handläggningen och kontrollen av ärenden inom assistansersättningen. Vidare ska ISF följa arbete med att utveckla ett ändamålsenligt it-stöd för handläggning och kontroll av ärenden om assistansersättning. ISF ska bedöma om kompletterande åtgärder behöver vidtas för att förhindra oegentligheter, överutnyttjande eller andra orsaker till felaktiga utbetalningar. ISF ska lämna en slutlig redovisning av uppdraget till () . Av ISF:s regleringsbrev för framgår att ISF ska kartlägga och analysera marknaden för anordnare med tillstånd att bedriva personlig assistans. ISF ska bl.a. kartlägga och analysera marknadens aktörer, deras lönsamhet, spridningen i lönsamhet samt brister i marknads- och konkurrensförhållanden. Assistansersättningssystemets konstruktion och dess effekter på lönsamhetsutvecklingen ska ingå i analysen. ISF ska återrapportera uppdraget till () . I rapporten och personlig assistans (2016:16) undersöker ISF hur tolkar reglerna om egenvård och i vilken utsträckning ansvar kan utkrävas om något går fel. I samband med detta redovisas hur relevant domstolspraxis påverkar tillämpning av reglerna om assistansersättning. Granskningen visar att lagstiftningen är otydlig när det gäller olika huvudmäns ansvar och att det finns incitament för kommuner och landsting att vältra över ansvaret för sjukvårdande insatser på personliga assistenter som därmed ofta tvingas ta ett orimligt stort ansvar. Av granskningen framgår även att HFD i några centrala domar har ändrat praxis i fråga om sjukvård i personlig assistans i en kraftigt åtstramande riktning. Dessa domar innebär att många brukare riskerar att bli av med sin assistans. Detta kan tillämpande myndigheter – i detta fall – inte ändra på, eftersom myndigheten är skyldig att följa den praxis som fastställts av HFD. Om konsekvenserna av dessa domar inte stämmer överens med lagstiftarens intentioner bör regeringen tydliggöra detta och föreslå att gällande lagstiftning ändras. Rapporten har överlämnats till . Inspektionen för vård och omsorg – uppdrag Av regleringsbrevet för för Inspektionen för vård och omsorg () framgår att myndigheten ska ta fram en handlingsplan för hur myndigheten avser att utveckla arbetet med tillståndsprövning och tillsyn av assistansanordnare enligt SFB samt LSS. har redovisat en del av uppdraget med rapporten för utveckling av tillsyn och tillståndsprövning av assistansanordnare – Redovisning av regeringsuppdrag enligt regleringsbrevet . I handlingsplanen tar bl.a. upp frågor om att utveckla metoder och rutiner till stöd för tillsynen och tillståndsprövningen. En samlad redovisning ska lämnas till () . En interpellation om regeringens regleringsbrev till (ip. 2016/17:533, prot. 2016/17:124) besvarades av statsrådet . Statsrådet anförde bl.a. följande: Jag har på olika sätt tagit tag i den här frågan: en långsiktig utredning om LSS, regleringsbrev som styr kvalitet, rätt insats till rätt personer – inte till fusk – och flera olika uppdrag, bland annat om domarna och om företagens roll, som vi inte kom in så mycket på här. Jag kommer också att få underlag som ger en bättre bild av effekten av domarna, till exempel när det gäller gränsen mellan lagen om stöd och service och hälso- och sjukvårdsinsatser. […] Om personer faktiskt behöver sjukvård ska de naturligtvis få det. Personliga assistenter ska inte utföra sjukvård. Vi måste veta hur domarnas effekter har blivit och hur de olika människornas liv ser ut för att kunna förändra lagen om det behövs. I så fall är jag beredd att göra det. Svar på skriftliga frågor Som svar på en skriftlig fråga (fr. 2016/17:1914) om bedömningar av LSS-stöd uttalade statsrådet bl.a. följande: Jag vill börja med att betona att jag anser det angeläget att intentionerna med LSS upprätthålls. Det är nu LSS och lagen (1993:389) om assistansersättning trädde ikraft. Reformen har på avgörande sätt förbättrat levnadsvillkoren och skapat möjlighet till delaktighet i arbets- och samhällsliv för personer med omfattande funktionsnedsättningar. Det är viktigt att reformen värnas. Det finns problem med hur LSS-insatserna och assistansersättningen har utvecklats och insatsernas förmåga att uppfylla syftet med lagstiftningen. Jag har därför tagit initiativ till (S 2016:3) vilken har i uppdrag att göra en översyn av insatserna i LSS och assistansersättningen, i syfte att få till stånd mer ändamålsenliga insatser och en långsiktigt hållbar ekonomisk utveckling av personlig assistans. har det kommit ny rättspraxis som får genomslag i och kommuners tillämpning av lagen. Detta har medfört ett behov av att redan nu fördjupa kunskaperna om vilka effekter detta får för personer med assistansersättning eller personlig assistans enligt LSS. I väntan på utredningsbetänkandet har regeringen därför lämnat flera uppdrag till berörda myndigheter, bland annat att utreda och analysera konsekvenserna av den nya tillämpningen. och har också haft ett gemensamt uppdrag att utreda om det finns behov av en tydligare lagstiftning för att säkerställa att en överlämning sker mellan och kommunen i de fall assistansersättningen dras in. Rapporten har inkommit och bereds nu i . Som svar på en skriftlig fråga (fr. 2017/18:189) om rätten till personlig assistans uttalade statsrådet bl.a. följande: Jag har tagit del av skrivelse om konsekvenserna av Högsta förvaltningsdomstolens dom från om väntetid och beredskap. Jag vill betona att lagens intentioner att främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet ska upprätthållas. En lagändring behöver därför utredas skyndsamt. I övriga frågor som rör LSS följer jag fortsatt noga utvecklingen. Vid frågestunden besvarade statsrådet en fråga om tillämpningen av LSS (prot. 2017/18:24). Statsrådet uttalade bl.a. följande: Det som har skett är att flera vägledande domar har fallit gentemot lagstiftningen om stöd och service och personlig assistans och assistansersättningen. Lagen har stiftats i den här kammaren, och om tvister uppstår ska rättsväsendet enligt vår grundlag ta hand om det och sedan ska resultatet av det tolkas och genomföras av myndigheter och inte av oss politiker. Däremot kan politiker be om en översyn av effekter av de här domarna. Och det har jag gjort. Det gjorde jag . Och kommer jag att få ett underlag för att se vad man kan göra. måste dock kommuner och landsting träda in här. Man ska inte lämna personer som har stora behov i sticket.