bet · H401KU20 · 2017-06-13 00:00:00 — I de fall ett rådsmöte berört flera statsråds ansvarsområden bör det klart framgå vilka frågor som hör till respektive statsråds ansvarsområde. En kopia av rapporten bör lämnas till . Berörda utskott och får vidare i samband med information och samråd en muntlig redovisning av regeringens företrädare om vad som hänt vid det senaste rådsmötet på det aktuella sakområdet. Det aktuella ärendet: rådets slutsatser om kultur i EU:s yttre förbindelser, med fokus på utvecklingssamarbetet Kallelse och föredragningslista till sammanträde Till EU-nämndens kallelse och föredragningslista till sammanträdet (2015/16:15) hade en kommenterad dagordning till rådets sammanträde den 23–bifogats. I den kommenterade dagordningen hade den svenska ståndpunkten när det gällde utkast till rådets slutsatser om kultur i EU:s yttre förbindelser, med fokus på utvecklingssamarbetet (dagordningspunkt 12) angetts vara följande: Regeringen välkomnar att frågan om kulturens roll och betydelse i EU:s yttre förbindelser och i utvecklingssamarbetet lyfts fram och att kulturens möjligheter att bl.a. utveckla och värna åsiktsfrihet och yttrandefrihet, kulturell mångfald och en hållbar demokratisk utveckling tydliggjorts. Regeringen föreslår att ställer sig bakom antagandet av slutsatserna. Av EU-nämndens uppteckningar från sammanträdet (2015/16:17, § 6) inför ett möte i Europeiska unionens råd för utbildning, ungdom, kultur och idrott den 23–framgår att kultur- och demokratiminister (MP) i samband med behandlingen av dagordningspunkt 12, utkast till rådets slutsatser om kultur i EU:s yttre förbindelser, med fokus på utvecklingssamarbetet avslutningsvis anförde följande i sitt inledande inlägg (anförande 187): När det gäller förslaget till svensk ståndpunkt har frågan överlagts med utskottet, som gjort ett tydligt medskick. Det har införts i den svenska ståndpunkten, som lyder: Regeringen välkomnar att frågan om kulturens roll och betydelse i EU:s yttre förbindelser och i utvecklingssamarbetet lyfts fram och att kulturens möjligheter att bland annat utveckla och värna åsiktsfrihet och yttrandefrihet, kulturell mångfald och en hållbar demokratisk utveckling tydliggjorts. Regeringen föreslår att ställer sig bakom antagandet av slutsatserna. Det ska betonas att kulturpolitiken är en nationell angelägenhet och att rådsslutsatserna inte ska ses som ett steg mot en gemensam EU-politik på kulturområdet. ordförande anförde följande (anförande 188): Jag kan informera ministern om en diskussion som återkommit ett antal gånger under dagens möte. Det har sagts att det är bra om regeringen redan i sina skriftliga positioner betonar när det inte är fråga om EU-kompetens och att vill försvara den nationella kompetensen i de fallen. Det är bra om det kan framgå av det skriftliga underlaget. Efter inlägg från ledamöter i nämnden anförde kultur- och demokratiministern följande (anförande 191): Tack för kommentarerna! Precis som ledamoten betonar hade vi en diskussion med utskottet och fick ett tydligt medskick vid de överläggningarna. Vi har också stämt av skrivelsen, som jag kommer att betona. Jag vill från regeringens sida, som representant vid mötet, framhålla att den nationella kompetensen betonas i diskussionerna. Det gäller inte bara från svensk sida, utan det är en gemensam hållning bland kulturministrarna att vi ska betona vikten av den nationella kompetensen. Det är viktigt för framtiden. Ordföranden fann att det fanns stöd för regeringens redovisade ståndpunkt och en avvikande mening anmäld från . Skriftlig återrapport från rådets möte den 23– I den skriftliga återrapporten från (Utbildnings-departementet, och ) om rådsmötet den 23–anges beträffande utkast till rådets slutsatser om kultur i EU:s yttre förbindelser, med fokus på utvecklingssamarbetet (punkt 12) att rådets slutsatser antogs. Det finns inte något referat av någon diskussion. Av EU-nämndens uppteckningar från sammanträdet (2015/16:45, § 3) framgår att återrapporten från mötet i unionens råd för utbildning, ungdom och kultur den 23–behandlades enligt följande: Vi välkomnar statssekreterare till mötet. Innan vi går in på de konkreta dagordningspunkterna undrar jag om det finns något muntligt att rapportera utöver det vi redan har fått skriftligt från mötet den 23–. Nej, det har jag inte. Jag kan hänvisa till den skriftliga återrapporteringen. 31 i (M): Inför det förra mötet hade vi en diskussion i utskottet om vad som tillhör den nationella kompetensen och vad som inte tillhör den. Vi sa då att kultur-, idrotts- och utbildningsfrågor ligger inom den nationella kompetensen och fortsättningsvis ska göra det och att detta skulle lyftas på mötet. Jag uppfattade också att kulturministern höll med om detta. Jag undrar var, när och hur kulturministern lyfte detta under mötet. Min uppfattning är att det inte togs upp specifikt eftersom det inte riktigt fanns något specifikt kring mötet som föranledde att det behövde lyftas. minns jag att det inte fanns några föreskrifter på den nivån i slutsatserna, så det var inget som var juridiskt bindande på något sätt. Vi brukar i alla fall poängtera det, så det kan statssekreteraren komma ihåg till nästa gång. Med förlov sagt: Det är så det ser ut när det gäller kompetenserna. Fördraget är som det är, och eftersom vi inte driver på för någon förändring av fördraget känns detta som ganska okomplicerat. Samråd och återrapportering kring vissa andra frågor på det aktuella rådsmötet Även utbildningsminister och statsrådet samrådde med inför det aktuella rådsmötet. De delarna gällde utbildning och idrott () respektive ungdom (Hadzialic). Också i dessa delar framhöll att på rådsmötet borde understryka den nationella kompetensen. Såvitt kan utläsas av den skriftliga och muntliga återrapporteringen skedde också detta. och gjorde sina inlägg i samband med debatter vid rådsmötet. granskade ett statsråds hantering av en fråga i EU och hur statsrådets hantering förhöll sig till vad som förevarit i (bet. 1997/98:KU25). I sitt ställningstagande inledde utskottet med att konstatera att samråden under sammanträden avslutas med att ordföranden gör sammanfattningar för att klargöra opinionsläget i nämnden. Vanligtvis konstateras att statsråden inte har en majoritet av ledamöterna mot sin uppläggning. Det är möjligt för nämnden att ytterligare klargöra opinionsläget genom att anta ett skriftligt uttalande. Ordförandens sammanfattning eller uttalanden är inte ett mandat i strikt mening eftersom det är regeringen som företräder vid rådets sammanträden. Internationella relationer är regeringens prerogativ. Regeringen är således ansvarig för hur landet företräds i rådet även om samråd med har ägt rum inför rådssammanträdet. Trots att samrådet inte är konstitutionellt bindande, uttalade konstitutions-utskottet vidare, är det ändå möjligt att betrakta resultatet av samrådet som ett slags mandat. har tidigare konstaterat att man kan utgå från att regeringen inte kommer att företräda en ståndpunkt som står i strid med vad nämnden har gett uttryck för i samrådet. Av utskottets uttalanden följer att regeringen har ett ansvar att följa mandat. Mandaten kan, anförde utskottet vidare, teoretiskt sett, innehålla olika komponenter. Det är för det första naturligt att mandaten rör ställningstagandet i sakfrågan. Bör stödja det aktuella förslaget eller ej? För det andra kan det i mandaten också formuleras hur stort kompromissutrymme regeringen har. Regeringen har som regel ett handlingsutrymme för att kunna göra kompromisser under rådets behandling av en fråga. Nämnden kan i sitt mandat ange inom vilka gränser ett sådant kompromissutrymme finns. För det tredje kan mandaten också innehålla nämndens uppfattning om vilka andra länder som kan eller bör bilda allianser med. Vidare kan karaktären på mandaten variera. För det första kan de vara mer eller mindre uttryckligt uttalade. Vissa delar av ett mandat kan bygga på underförstådda förutsättningar. För det andra kan mandaten vara mer eller mindre flexibla. En viss flexibilitet är en förutsättning för att ska kunna hävda sina intressen under rådets förhandlingar. Att medlemsländernas representanter inte är klavbundna av sina parlament är också en förutsättning för att beslutsfattandet i rådet ska kunna vara effektivt. Utskottet hänvisade till sitt yttrande 1997/98:KU9y och att utskottet där vidhöll sin tidigare inställning att det inte är lämpligt att binder regeringen med fastställda förhandlingsdirektiv i EU-förhandlingarna. I det aktuella granskningsärendet, fortsatte , sammanfattade nämndens ordförande i ett första skede att det fanns en majoritet mot statsrådet. Efter ytterligare några inlägg avslutas samrådet genom att ordföranden sammanfattar med att statsrådet har ett visst handlingsutrymme inom vilket han bör använda ”sunt förnuft” eftersom det finns ”ett svängrum”. Det fanns med andra ord en från nämnden uttalad flexibilitet i mandatet. Vidare anförde utskottet (bet. 1997/98:KU25 s. 40): vill erinra om vad utskottet tidigare uttalat om att man kan utgå från att regeringen inte kommer att företräda en ståndpunkt som står i strid med vad nämnden har gett uttryck för i samrådet. kan situationer uppstå, t.ex. på grund av ändrade omständigheter, som innebär att regeringen kan bedöma att intressen bäst företräds genom att den svenska ståndpunkten avviker från nämndens mandat. Regeringen måste ha ett visst handlingsutrymme vid rådssammanträdena. Enligt bedömning måste det emellertid föreligga mycket goda skäl för regeringen att göra en sådan avvikelse. Några sådana skäl har dock inte förelegat i det aktuella fallet. granskade utskottet ett statsråds agerande vid unionens råd när det gällde antagande av rådsslutsatser (bet. 2011/12:KU20 s. 11 f.). Utskottet anförde i sitt ställningstagande bl.a. följande: Utskottet konstaterar att arbetsmarknadsministern vid samråd delgavs att nämndens ståndpunkt inför beslutet om de aktuella rådsslutsatserna var att för att regeringen ska kunna acceptera rådets slutsatser måste dessa innehålla tydliga skrivningar som klargör att arbetsmarknadens parters autonomi och ingångna avtal på arbetsmarknaden respekteras och att alla former av social dumpning ska motverkas. noterar även att regeringen i ett tidigare skede överlade i frågan med arbetsmarknadsutskottet. ordförande konstaterade då att en majoritet av utskottets ledamöter inte stod bakom regeringens då presenterade ståndpunkt om den inte kompletterades med en skrivning om att motverka social dumpning. Granskningen visar att mandat tolkades av regeringen på så sätt att rådsslutsatserna visserligen inte stod i strid med ståndpunkt, men att inte kunde ställa sig bakom rådsslutsatserna om inte tillägg gjordes. Utskottet noterar att regeringen i denna situation valde att lägga ned röst och på så vis markera att inte fullt ut kunde ställa sig bakom rådsslutsatserna men inte ville förhindra att de antogs. Även om att det är ytterst ovanligt att medlemsstater röstar mot rådsslutsatser noterar utskottet att vid tidigare tillfälle har röstat emot rådsslutsatser. Av granskningen framgår att det i sådana fall där en medlemsstat röstar mot rådsslutsatser normalt är så att medlemsstaten i fråga tydligt markerat i Coreper att den inte kan ställa sig bakom ett visst innehåll som anses gå emot dess nationella intressen. Mot bakgrund av det nämnda bedömer utskottet att arbetsmarknadsministern och regeringen inte med tillräckligt eftertryck agerade i enlighet med de råd och synpunkter som genom sina organ lämnade till regeringen. Regeringen borde i rådets förberedande organ tydligare ha markerat att rådsslutsatser som saknade skrivningar om att motverka social dumpning skulle gå emot svenska intressen. Detta skulle i ett tidigare skede ha markerat avsikt att inte acceptera rådsslutsatser utan dessa skrivningar och därmed att rösta mot slutsatserna. Utskottet uttalade avslutningsvis att statsrådet inte kunde undgå kritik för sitt agerande vid unionens råd. granskade utskottet om två statsråd agerat i strid med det mandat som lämnat i tre frågor (bet. 2015/16:KU20 s. 106 f.). Utskottet anförde följande i sitt ställningstagande (bet. 2015/16:KU20 s. 119 f.): Utskottet konstaterar att i de tre aktuella fallen ansåg att regeringen skulle ställa sig bakom antagandet av de föreslagna rådsslutsatserna. Vidare gjorde nämnden i vart och ett av fallen ett tillägg såvitt avsåg frågan om den nationella kompetensen på det aktuella området. Enligt utskottets uppfattning har nämndens ståndpunkt innefattat dels inställningen till de föreslagna rådsslutsatserna, dels tillägget angående den nationella kompetensen. Vid samråden framfördes inga invändningar från de berörda statsrådens sida. Av svarspromemoriorna framgår att ställde sig bakom de föreslagna rådsslutsatserna vid rådsmötet , men att det inte framfördes något i samband med det. Utskottet konstaterar vidare att det inte i något av de aktuella fallen finns någon anteckning i den skriftliga återrapporten om att tillägget angående den nationella kompetensen inte hade framförts. Utskottet vill framhålla vikten av att en ståndpunkt som förankrats i fullföljs fullt ut i rådet. Om regeringen bedömer att en avvikelse från nämndens ståndpunkt är nödvändig finns som tidigare uttalats möjlighet att söka förnyad kontakt med nämnden. Utskottet vill också understryka att om regeringen av något skäl inte agerar i enlighet med nämndens ställningstaganden ska skälen för avvikelsen tydligt redovisas i den skriftliga återrapporten. Utskottet vill i detta sammanhang påminna om tillkännagivande till riksdagsstyrelsen om att tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppgift att utreda arbete med EU-frågor (bet. 2015/16:KU16, rskr. 2015/16:206). Utskottet förutsätter att man i det utredningsarbetet beaktar redovisningen och iakttagelserna i denna granskning. Genom en skrivelse till begärde utskottet svar på följande frågor: – Var det någon diskussion på mötet i unionens råd för utbildning, ungdom, kultur och idrott den 23–när utkastet till rådsslutsatser om kultur i EU:s yttre förbindelser, med fokus på utvecklingssamarbetet (punkt 12) behandlades och vilka länder yttrade sig i så fall i diskussionen? Eller antogs rådsslutsatserna utan diskussion vid rådsmötet? – Vilka ståndpunkter framfördes av vid mötet i unionens råd för utbildning, ungdom, kultur och idrott den 23–när utkastet till rådsslutsatser om kultur i EU:s yttre förbindelser, med fokus på utvecklingssamarbetet (punkt 12) behandlades? – Hur förhåller sig de ståndpunkter som framfördes av till ståndpunkt vid samrådet ? – Om inte gjorde något inlägg under dagordningspunkt 12 om rådsslutsatser, vad var skälet till det? – Återspeglar den skriftliga återrapporten det svenska agerandet vid rådsmötet? I den mån den inte fullt ut återspeglar det svenska agerandet, av vilket skäl kompletterade inte statssekreteraren återrapporten muntligt vid sammanträde ? Som svar överlämnades en promemoria som upprättats inom (bilaga A1.5.2). I svaret anförs att rådsslutsatserna antogs utan diskussion. framförde inte några ståndpunkter när utkastet till rådsslutsatser behandlades vid rådsmötet. Vid rådsmötet ställde sig bakom rådsslutsatserna, vilket var i enlighet med vad som hade förankrats i . Skälet till att det inte gjordes något inlägg var att slutsatserna antogs utan diskussion och att dessa var i enlighet med vad som hade förankrats i . Den skriftliga återrapporteringen återspeglar det svenska agerandet vid rådsmötet. Utskottet konstaterar att statsrådet fick stöd i ställa sig bakom de aktuella rådsslutsatserna. Enligt ståndpunkten som fick stöd i betonas vidare att kulturpolitiken är en nationell angelägenhet och att rådsslutsatserna inte ska ses som ett steg mot en gemensam EU-politik på kulturområdet, och under samrådet i nämnden anförde statsrådet att hon från regeringens sida, som representant vid rådsmötet, ville framhålla att den nationella kompetensen betonas i diskussionerna. Vid antagandet av rådsslutsatserna gjordes inte något uttalande från svensk sida. Att så inte gjordes framgick inte av den skriftliga återrapporten. Enligt utskottet kan det inte råda något tvivel om att framhållandet av den nationella kompetensen ingick i den ståndpunkt som fick stöd i , jämte att skulle ställa sig bakom rådsslutsatserna. Utskottet vill i likhet med sina tidigare ställningstaganden framhålla vikten av att en ståndpunkt som förankrats i fullföljs fullt ut i rådet. Om regeringen bedömer att en avvikelse från nämndens ståndpunkt är nödvändig finns möjlighet att söka förnyad kontakt med nämnden. Så skedde inte i det aktuella fallet. Om regeringen av något skäl inte agerar i enlighet med nämndens ställningstaganden ska skälen för avvikelsen tydligt redovisas i den skriftliga återrapporten. Det anges i riksdagsordningen att regeringen ska redovisa sitt agerande i EU för . I förarbetena påpekas att redovisningen ska inbegripa hur agerandet förhåller sig till ställningstaganden, dvs. betänkanden som kammaren ställt sig bakom. Regeringens redovisning bör enligt förarbetena också relateras till vad som framkommit i . I det aktuella fallet var, enligt svaret till utskottet, skälet till att det inte gjordes något inlägg att slutsatserna antogs utan diskussion och att slutsatserna var i enlighet med vad som hade förankrats i . Först efter att en ledamot i nämnden ställt frågor om det i samband med den muntliga återrapporteringen framkom att något inlägg inte hade gjorts och att statsrådet således hade avvikit från nämndens mandat. Utskottet anser mot denna bakgrund att återrapporteringen i den aktuella frågan var ofullständig. Liknande brist i åliggandena gentemot och från det aktuella statsrådets sida framkom även vid förra årets granskning. Det nu aktuella rådsmötet med efterföljande återrapport ägde dock rum innan utskottet justerade förra årets granskningsbetänkande. Utskottet vill i detta sammanhang påminna om parlamentariska (dnr 1935-2015/16) som tillsattes och som har till uppgift att utreda arbete med EU-frågor. Utskottet förutsätter att man i det utredningsarbetet beaktar redovisningen och iakttagelserna i denna granskning. 1.6 Förhandlingarna om EU:s nya vapendirektiv I en anmälan till (dnr 2491-2015/16), bilaga A1.6.1, begärs det att utskottet granskar ett antal frågor med koppling till förhandlingarna om EU:s nya vapendirektiv. Anmälaren begär för det första att utskottet granskar om statsrådet vid förhandlingarna om EU:s nya vapendirektiv har gått utöver det förhandlingsmandat som regeringen har fått från . Enligt anmälaren ligger två svenska ståndpunkter utanför regeringens förhandlingsmandat från . De anges i en instruktion daterad från (, Polisenheten) inför ett möte i en rådsarbetsgrupp (GENVAL, Arbetsgruppen för allmänna frågor inklusive utvärdering). Anmälaren menar bl.a. att de svenska förhandlarna i en bestämmelse som rör halvautomatiska vapen har föreslagit en formulering som blir onödigt betungande eller ingripande för enskilda tillståndshavare och drabbar delar av sportskyttet på ett sådant sätt att anmälaren anser att regeringen har gått utanför förhandlingsmandat. Enligt anmälaren kan det inte heller utläsas i regeringens återrapporter att skulle ha ”motsatt sig licenskrav på magasin”. För det andra begär anmälaren att utskottet granskar regeringens hantering av en begäran om att få ta del av allmänna handlingar och gallring av allmänna handlingar. Anmälaren gör gällande i huvudsak att e-postmeddelanden felaktigt har lämnats ut i maskat skick respektive gallrats. Slutligen begär anmälaren att utskottet granskar om ett uttalande av statsrådet om halvautomater i en interpellationsdebatt varit förenligt med kravet på saklighet och opartiskhet i 1 kap. 9 § regeringsformen. Till grund för granskningen har legat bl.a. två promemorior jämte bilagor som har upprättats inom , bilaga A1.6.2–3. Vissa bilagor till en av promemoriorna har sekretessmarkering. Kommissionens förslag till reviderat vapendirektiv Efter terrorattentaten i och uppmanade först vid sitt möte och därefter Europeiska unionens råd för rättsliga och inrikes frågor () den 12–kommissionen att bl.a. se över på vapenområdet. Efter att kommissionen presenterade den europeiska säkerhetsagendan antog rådet slutsatser som bl.a. uppmanade kommissionen att skyndsamt presentera ett reviderat förslag till vapendirektiv. Kommissionen presenterade därefter ett reviderat förslag till vapendirektiv (COM(2015) 750 Förslag till och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen). Kommissionens förslag innehöll en rad skärpningar i förhållande till nuvarande direktiv. Med anledning av förslaget till ändrat vapendirektiv upprättade , faktapromemoria 2015/16:FPM24. Subsidiaritetsprövning och motiverade yttrande subsidiaritetsprövade justitieutskottet kommissionens förslag till reviderat vapendirektiv och anförde i utlåtande /16:JuU26 att det ansåg att kommissionens förslag i flera delar strider mot subsidiaritetsprincipen. Utskottet föreslog därför att skulle lämna ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. biföll utskottets förslag (prot. 2015/16:59). I motiverade yttrande anfördes sammanfattningsvis att direktivet enligt mening på ett övergripande plan var förenligt med subsidiaritetsprincipen, men att det i flera delar stred mot denna princip. Det rörde sig i första hand om reglerna om tidsbegränsade tillstånd och obligatoriska läkarundersökningar i samband med tillståndsprövning. ansåg att dessa åtgärder gick utöver vad som var nödvändigt för att uppnå det eftersträvade målet med dem. Dessa mål kunde enligt uppnås lika bra om medlemsstaterna gavs större utrymme att inom direktivets ram själva bestämma de åtgärder som ska vidtas. Överläggning, svensk ståndpunkt och information Vid ett sammanträde i justitieutskottet (prot. 2015/16:19) överlade utskottet med statsrådet om förslaget till ändring av EU:s vapendirektiv (COM(2015) 750). Underlaget till överläggningen utgjordes av promemoria Överläggning med justitieutskottet – Förslag till revidering av EU:s skjutvapendirektiv, som översänts till utskottet inför överläggningen. Företrädarna för samtliga riksdagspartier förklarade att de ställde sig bakom regeringens ståndpunkt som hade angetts vara följande: Regeringen välkomnar generellt att kommissionen lagt fram ett förslag till reviderat EU-direktiv om skjutvapen. Skjutvapen har kommit till användning i allt fler terrorattentat och andra grova våldsbrott. Enligt har fler än 10 000 personer dödats av skjutvapen inom EU . Det är viktigt att de regler som antas inte blir onödigtvis betungande eller begränsande för enskilda tillståndshavare, för kulturhistoriska intressen eller för nationella försvars- och säkerhetsintressen, som en hög säkerhetsnivå upprätthålls. Regeringen anser t.ex. att det är viktigt att de nuvarande möjligheterna att öva för de frivilliga försvarsorganisationerna inte inskränks. För vissa särskilt farliga vapentyper som erfarenhetsmässigt kommit till användning vid terrorattentat och andra grova våldsbrott, t.ex. helautomatiska vapen och vapen som till sitt funktionssätt liknar eller kan modifieras till att bli helautomatiska vapen, bör särskilda kontrollnivåer gälla. Detsamma bör gälla för vapen som genom sin utformning, stor magasinskapacitet, tekniska tillbehör eller på annat sätt är ägnade för strid snarare än för jakt. Beträffande halvautomatiska vapen avsedda för jakt gäller enligt föreskrifter att de ska ha en begränsad magasins-kapacitet om högst fem patroner för kulgevär och högst två patroner för hagelgevär. Polisen har tillämpat denna restriktiva praxis i sin tillståndsgivning. Mot bakgrund av det anser regeringen att dessa vapen avsedda för jakt inte bör förbjudas och alltså inte placeras i kategori B.7. När det gäller förslagen om 18 års åldersgräns för innehav, generell tidsbegränsning för tillstånd, obligatoriska läkarundersökningar och privatpersoners distanshandel med skjutvapen anser regeringen att förslagen går för långt.