bet · H401TU18 · 2017-06-09 00:00:00 — Utskottet välkomnar därför att ett beslut om ett NECA-område i och förväntas fattas av och träda i kraft . Ett sådant beslut innebär att skärpta regler för sjöfartens kväveutsläpp kommer att gälla i området för fartyg som byggs . Regeringen har uppdragit åt Trafikanalys att utreda kostnader och andra möjliga konsekvenser av att ett NECA-område inrättas. Trafikanalys redovisade sitt uppdrag . För att gå från nu gällande gränsvärden till de nya krävs enligt Trafikanalys att fartygens maskiner klarar en utsläppsminskning med . Utskottet konstaterar att de stora köparna av sjötransporter i NECA-området har en betydande andel export och är mycket beroende av sjötransporter. De är också beroende av sjöburen import av råvaror till sin produktion. Till den skandinaviska och europeiska marknaden är de inte fullt så beroende av sjötransporter. En del gods går på järnväg eller lastbil och färja den kortaste vägen till kontinenten. I norra är exportföretagen särskilt beroende av sjöfart, både när det gäller ut- och intransporter av färdigvaror och råvaror. Trafikanalys bedömer möjligheterna att föra över godstransporter till järnväg och landsväg som små eller obefintliga av kapacitets- och kostnadsmässiga skäl. Baserat på tillgänglig teknik uppskattar Trafikanalys investeringskostnaden till av den totala kostnaden för anpassning till NECA för ett nytt fartyg. Den årliga merkostnaden uppskattas till av den totala årskostnaden per fartyg. Trafikanalys konstaterar att merkostnaden således är begränsad men inte obetydlig. Många andra faktorer bedöms dock påverka fraktpriserna mer, främst priset på fartygsbränsle. Trafikanalys bedömer att effekterna på konkurrensen mellan trafikslagen eller transportflödena till följd av NECA blir små eller försumbara. Utskottet kan vidare konstatera att regeringen presenterade en ny inriktning för den svenska miljöpolitiken för . Där beskrivs tre områden som kommer att vara prioriterade framöver: ett stärkt klimatarbete, ett bättre skydd av biologisk mångfald och ekosystem samt ett hållbart resursutnyttjande. Dessutom kan här nämnas att är medlem i och driver på för ett mer aktivt klimatarbete inom rådet. Vid rådets ministermöte den 10–diskuterades bl.a. frågor om klimat och internationellt samarbete i . Utskottet vill även peka på pågående arbete nationellt och internationellt och framhålla vikten av en överflyttning av gods från vägtransporter till sjöfart. Utskottet kan konstatera att internationella beslut är avgörande för att minska sjöfartens utsläpp till luft och vatten. Utskottet förutsätter, liksom i betänkande 2016/17:TU12, att regeringen fortsätter att aktivt driva frågor för att inom ramen för det internationella samarbetet förbättra såväl havs- som landmiljöer. Utskottet vill vidare betona att anses vara ett föregångsland i fråga om sjöfart med hög kvalitet och som tar ansvar för miljön. Det är därför viktigt att även i fortsättningen ha en hög ambitionsnivå. Detta är till godo inte endast för miljön utan kan även utgöra ett varumärke för den svenska sjöfarten och dess konkurrenskraft. Utskottet vill dessutom framhålla att internationella åtgärder måste vidtas för att uppnå miljöförbättringar inom sjöfarten och välkomnar att arbetet med att minska utsläppen av kväveoxider fortsätter. Utskottet vill liksom framföra att det är viktigt att regeringen ser till att ett effektivt sanktionssystem för efterlevnaden av svaveldirektivet införs skyndsamt. Utskottet välkomnar därför det arbete som pågår i när det gäller dessa frågor. Med hänvisning till de insatser som genomförs finner utskottet sammanfattningsvis inte skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motionsförslagen och avstyrker därmed motionerna 2016/17:500 (M), 2016/17:1342 (MP), 2016/17:1989 (V) yrkande 3, 2016/17:3166 (M) yrkande 8 och 2016/17:3374 (L) yrkande 13 i denna del. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att införa ett fritidsbåtregister. Utskottet anser att fördelarna med ett register för fritidsbåtar inte är tillräckligt stora och pekar på de initiativ som tas för att finna konstruktiva lösningar på problemet med övergivna båtvrak. Det är inrättat för registrering av skepp, skeppsbyggen och vissa båtar. Att ägaren ska registrera sitt skepp är ett krav som även gäller för båtar som används yrkesmässigt. Om fartyget är och är det ett skepp, annars är det en båt. Alla skepp måste vara registrerade i fartygsregistret, och krav på registrering gäller även för båtar som används yrkesmässigt om båtens skrov är . fanns det enligt uppskattningsvis totalt ca 822 000 fritidsbåtar i . Antalet sjödugliga båtar uppgick till ca 756 000. Utöver dem fanns ca 65 500 båtar som inte är i sjödugligt skick och som inte planeras att sjösättas det närmaste året. Regeringen gav i uppdrag att föreslå ett system för omhändertagande av uttjänta fritidsbåtar samt, utifrån Statskontorets förslag i rapporten och ägarlösa båtar (2008:6), föreslå ett system för att spåra ägare samt forsla bort och eventuellt skrota övergivna nedskräpande fritidsbåtar. presenterade rapporten uttjänta fritidsbåtar. I rapporten lämnas bl.a. förslag om att införa ett producentansvarssystem för fritidsbåtar, om ett obligatoriskt fritidsbåtsregister för alla fritidsbåtar som inte är registrerade i något annat register med motsvarande spårningsmöjlighet och om att ändra reglerna för att ge kommunerna bättre möjligheter att omhänderta fartygsvrak. I motion 2016/17:1046 framför och (båda S) att problemet med nedskräpande båtar väntas öka då antalet uttjänta båtar förväntas öka. Motionärerna menar att ett införande av ett båtregister skulle bl.a. underlätta utkrävandet av ägaransvar. Motionärerna efterfrågar följaktligen att regeringen överväger att införa ett båtregister (yrkande 2). Utskottet kan inledningsvis konstatera att frågan om ett införande av fritidsbåtsregister har behandlats av utskottet vid ett flertal tillfällen, senast i betänkande 2015/16:TU17. tillkännagav att regeringen borde överväga ett återinförande av ett statligt fritidsbåtsregister (bet. 1994/95:TU12). Den dåvarande regeringen uppdrog åt att utreda de tekniska, administrativa och ekonomiska förutsättningarna för ett fritidsbåtsregister. Remissinstanserna var överlag kritiska till . En departementspromemoria om behörighetsbevis för fritidsbåtar och fritidsskepp (Ds 2008:32) utarbetades och remitterades. I budgetpropositionen (prop. 2011/12:1 utg.omr. 22) behandlade den dåvarande regeringen frågan om återinförande av det statliga fritidsbåtsregistret och framförde sin bedömning att så inte bör ske. Utskottet konstaterar att Havs- och vattenmyndigheten (HaV) menar att övergivna eller uttjänta båtar, s.k. skrotbåtar, bör skrotas för att inte orsaka onödig skada i naturen. HaV har konstaterat att det inte finns något register över fritidsbåtar och att det därför kan vara svårt att hitta ägaren till en övergiven båt. remitterade en promemoria om flyttning av båtar och skrotbåtar (dnr M2012/1824/R). I promemorian föreslås en ny lag om flyttning av båtar i vissa fall. Enligt den föreslagna lagen skulle regeringen få meddela föreskrifter om rätt för en myndighet eller kommun att flytta en båt om det behövs för att skydda människors hälsa och miljön, undvika materiella skador eller upprätthålla ordningen till sjöss eller på land. Enligt den föreslagna lagen får regeringen även meddela föreskrifter om rätt för en myndighet eller kommun att flytta en båt från en fastighet om fastighetsägaren begär det och båten har varit uppställd på fastigheten under minst en månad från det att fastighetsägaren uppmanat båtens ägare att flytta båten eller från det att fastighetsägaren påbörjat försök att nå båtens ägare. framförde infrastrukturministern i sitt svar på fråga 2015/16:1250 att detta förslag bereds i . Regeringen har lämnat proposition 2016/17:178 Skärpt ansvar för fartygsvrak till . I propositionen föreslår regeringen att ska tillträda internationella Nairobikonvention om avlägsnande av vrak (vrakkonventionen). Regeringen lägger också fram förslag till de lagändringar som behövs till följd av tillträdet. Förslagen innebär att fartygets ägare ska vara skyldig att avlägsna fartygsvrak som utgör en fara för sjöfarten eller för miljön, eller vidta någon annan åtgärd för att komma till rätta med faran. Ägaren ska också svara för de kostnader som åtgärderna medför, förutom i vissa undantagsfall. När det är fråga om större fartyg ska ägaren enligt regeringens proposition dessutom vara skyldig att ha en ansvarsförsäkring, eller ställa en annan betryggande säkerhet, för att täcka sitt ansvar. Utskottet vill även lyfta fram de initiativ som har tagits av privata aktörer och intresseorganisationer, t.ex. och stiftelsen , för att finna konstruktiva lösningar på problemet med övergivna båtvrak. I t.ex. projektet har Håll Rent kartlagt och inventerat uttjänta fritidsbåtar i , vilket resulterade i 38 funna skrotbåtar. Studien visade att det är svårt att identifiera ägaren till övergivna båtar och att det är dyrt att skrota båtar som är övergivna. Utskottet vill vidare lyfta fram att det finns båtskrotar som arbetar för att minska antalet övergivna båtar, bl.a. genom att initiera ett projekt i syfte att etablera ett nationellt system för återvinning av fritidsbåtar. Båtretur är ett nationellt nätverk för miljömässigt korrekt insamling och återvinning av fritidsbåtar. Utskottet vill också understryka att övergivna båtvrak är ett problem som växer i omfattning, och ofta är det markägaren som får bekosta bortforsling av vrak när ägaren inte går att spåra. Att plast- och träbåtar blir liggande i naturen kan ge allvarliga negativa miljökonsekvenser. Om båten innehåller olja eller bensin kan detta läcka ut i naturen. Många båtar innehåller också giftiga ämnen som kan spridas i markerna. Utskottet vill peka på att båtarna också förfular miljön och att de på olika sätt kan innebära risker för människor. Mot denna bakgrund vill utskottet framhålla att ett införande av fritidsbåtsregister skulle kunna innebära fördelar när det gäller sjösäkerhet och ordningsfrågor. Utskottet noterar att det inte är klarlagt om kostnaderna för införandet och upprätthållandet av ett register överväger nyttan med det, och mot denna bakgrund anser utskottet att det inte är motiverat att återinföra ett statligt fritidsbåtsregister. Utskottet ser emellertid att andra angelägna åtgärder kan vidtas för att minska problemet med nedskräpning på grund av övergivna och uttjänta båtar. En laglig förbättring av möjligheterna att flytta båtar skulle kunna vara en sådan delåtgärd. Utskottet vill framhålla vikten av att underlätta för flyttning av uttjänta och övergivna båtar. Utskottet anser vidare att det är angeläget att finna välfungerande och kostnadseffektiva lösningar där de problem som finns åtgärdas utan att fritidsbåtsägare drabbas av onödiga kostnader eller betungande byråkrati. Utskottet avstyrker mot denna bakgrund motion 2016/17:1046 (S) yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om krav på flytväst i fritidsbåt. Utskottet anser att ett införande av eventuella krav på flytväst måste föregås av en noggrann analys av den föreslagna åtgärdens lämplighet. färdas minst 1,5 miljoner personer i vuxen ålder i fritidsbåtar runt om i . är enligt ett av världens mest fritidsbåttäta länder med ca 13 vuxna personer per fritidsbåt. Tre av fyra båtägare upplever att båtlivet påverkar deras hälsa ganska eller mycket positivt. Det finns drygt 1 000 båtklubbar med sammanlagt 250 000 medlemmar. Målet för säkerhet inom sjötransportområdet är preciserat i form av etappmålet att antalet omkomna fortlöpande ska minska och antalet allvarligt skadade ska halveras (se prop. 2008/09:93). Enligt har antalet omkomna i samband med fritidsbåtliv halverats . Antalet omkomna har minskat från 40 personer 2011 till 28 personer 2016. var antalet omkomna per 100 000 båtar 4,9 personer. över den senaste femårsperioden är nivån ungefär 3,8 omkomna per 100 000 båtar. Transportstyrelsen utreder, analyserar och för statistik över de olyckor som inträffar. Syftet är att fakta och kunskaper ska få genomslag i säkerhetsarbetet. är ett samarbetsorgan mellan myndigheter och organisationer som har anknytning till fritidsbåtslivet och som arbetar för att skapa ett säkrare båtliv. Transportstyrelsen redovisar s.k. högsäsongsmätningar som är fältstudier som genomförs på somrarna genom observationer vid farleder med mycket fritidsbåtstrafik. Vid högsäsongsmätningarna registreras bl.a. om man använder flytväst. använde av personerna ombord någon typ av flythjälpmedel, vilket var en ökning då använde ett flythjälpmedel. Störst var ökningen bland männen. –2015 omkom 87 personer i fritidsbåtsrelaterade olyckor. Av dem bar 52 personer inte flytväst och omkom genom drunkning. Transportstyrelsen och har genom analyser av dödsolyckor gjort en skattning som visar att sex av tio som omkom i fritidsbåtsolyckor och inte hade flytväst skulle ha kunnat överleva om de hade använt flytväst. I motion 2016/17:2250 uppmärksammar och (båda M) att det är reglerat i lag att alla som åker i bil ska ha bilbälte men någon lag på att man måste bära flytväst till sjöss finns inte. Motionärerna menar att krav bör ställas på att det finns tillräckligt med flytvästar ombord för att det ska räcka till alla passagerare ombord. Därtill borde man kräva att barn ska bära flytväst när de är ombord på en fritidsbåt. Motionärerna vill att regeringen ser över möjligheterna att ta fram en lagstiftning som kan leda till en ökad säkerhet på sjön. Ett krav på att flytvästar alltid ska finnas ombord ökar såväl medvetenheten om flytvästens betydelse som säkerhetsmarginalerna för alla som befinner sig på sjön. Motionärerna efterfrågar därför att ställer sig bakom det som anförs om obligatorisk flytväst i fritidsbåt. Utskottet kan inledningsvis konstatera att den dåvarande regeringen gav Transportstyrelsen i uppdrag att tillsammans med de berörda myndigheterna och organisationerna ta fram en strategi för hur antalet döda och allvarligt skadade skulle kunna minska i enlighet med regeringens mål för säkerhet inom fritidsbåtstrafiken. Uppdraget redovisades 2012, och strategin Säkrare båtliv 2020 godkändes . För att nå målen i strategin om ett säkrare båtliv 2020 har medlemmarna i enats om att åstadkomma en samlad satsning på ökad säkerhet. Utskottet noterar att antalet dödsolyckor inom fritidsbåtslivet har minskat kraftigt , men att den nedåtgående trenden har planat ut . Enligt Transportstyrelsen är det inte utrett vilka faktorer som har spelat störst roll när det gäller den nedåtgående trenden. uppmärksammar utskottet att Transportstyrelsen konstaterar att flytväst är det enskilt viktigaste för säkerheten ombord. Utskottet ser positivt på att Transportstyrelsen på sin webbplats uppmuntrar till användning av flytväst till sjöss. Enligt Transportstyrelsen borde det vara lika naturligt och viktigt att använda flytväst till sjöss som att använda säkerhetsbälte i bilen, och det är viktigt att samtliga ombord har någon form av flytväst. Enligt Transportstyrelsen ökar flytvästen i många lägen chanserna till överlevnad väsentligt. Transportstyrelsen uppger att det inte pågår något regelutvecklingsarbete avseende flytvästanvändning. Enligt uppgift finns det däremot tankar i om att utvärdera vad ett förslag om obligatorisk flytväst skulle innebära, inbegripet att i ett förarbete undersöka effekterna av sådana regler i andra länder. Transportstyrelsen konstaterar att det i exempelvis finns regler om att flytväst ska vara tillgänglig i vissa båtar. En utredning skulle i så fall kunna ge underlag för ett eventuellt beslut om att gå vidare med lagstiftning eller inte. Transportstyrelsen uppger att myndighetens statistik och analys inom området talar starkt för att flera av dem som omkommer hade haft stora möjligheter att överleva om de hade använt flytväst. Utskottet anser att ett införande av eventuella krav på flytväst måste föregås av en noggrann analys av den föreslagna åtgärdens lämplighet. Utskottet har tidigare framfört att det är viktigt att grundligt utreda vilka behov av åtgärder som finns och vilka strategier som är lämpligast för att förbättra sjösäkerheten utan att man skapar onödiga och kostsamma regleringar som innebär hinder inom fritidsbåtslivet (bet. 2014/15:TU11). Utskottet kvarstår vid denna uppfattning och vill liksom inte utesluta att krav på flytväst skulle kunna öka sjösäkerheten. Utskottet vill betona att ett införande av krav på flytväst utan att ha säkerställt att dessa skulle leda till att olyckor kan undvikas eller lindras innebär att man inför en betungande börda för fritidsbåtslivet utan att med säkerhet generera positiva effekter i form av ökad säkerhet. Exempelvis skulle ett krav på att inneha flytväst i fritidsbåtar inte nödvändigtvis innebära att de som riskerar att omkomma i drunkningsolyckor kommer att använda flytväst. Utskottet noterar att det finns tankar inom om att utvärdera vad ett förslag om flytväst skulle kunna innebära. Utskottet vill här också peka på att det är mycket angeläget med informationsinsatser för att öka medvetenheten bland personer i fritidsbåt om riskerna och för att i större utsträckning använda flytvästar. Mot bakgrund av det pågående arbetet inom området avstyrker utskottet motion 2016/17:2250 (M). Utskottets förslag i korthet avslår en motion om förarbevis för vattenskotrar. Utskottet framhåller att frågor som rör sjösäkerhet inom fritidsbåtslivet är mycket viktiga och att det är angeläget att det införs krav på förarbevis för vattenskotrar. En vattenskoter definieras enligt förordningen (1993:1053) om användning av vattenskoter som en farkost vars längd understiger och som har en förbränningsmotor med ett vattenjetaggregat som främsta drivkälla och har utformats för att framföras av en eller flera personer som sitter, står eller står på knä på farkosten snarare än befinner sig i den. Inom definitionen ryms ett antal olika modeller av vattenskoter där utbudet kan variera både vad gäller maskinkraft och storlek. har användningen av vattenskotrar ökat. Nya användningsområden för vattenskoter har tillkommit. Trots att det finns en potential att i större utsträckning kunna använda vattenskotrar för nyttoändamål används de alltjämt mest som sport- och fritidsaktivitet. I takt med att vattenskoteranvändandet ökat har även vissa problem uppfattats. I motion 2016/17:1693 framhåller (S) att vattenskoterns dåliga rykte till stor del får skyllas på förarna. De internationella sjövägsreglerna gäller även för vattenskotrar. Motionären menar att vattenskoterförordningen med regleringen att vattenskoter bara får framföras i allmän farled inte går att tillämpa. Reglerna anses inte längre tillämpbara enligt EU-regler om bl.a. rätten att fritt utnyttja godkända varor. Vattenskotrar har miljövänliga fyrtaktsmotorer och gör inte större skada än andra båtar. Motionären efterfrågar mot den bakgrunden att vattenskoterförordningen skrotas och att det i stället införs krav på behörighetsbevis, förarbevis eller körkort samt åldersgränser för snabba farkoster till sjöss. Utskottet har vid ett flertal tillfällen behandlat frågor om kompetensbevis för fritidsbåtar. Utskottet vill inledningsvis påminna om att beslutade att tillkännage för regeringen att förutsättningarna för införande av obligatorisk utbildning och förarbevis för fritidsbåtar borde utredas (bet. 2004/05:TU7, rskr. 2004/05:178). Frågan återkom under det efterföljande (bet. 2005/06:TU5, rskr. 2005/06:308) då godkände vad regeringen föreslog om krav på förarbevis för att få framföra vissa fritidsbåtar. Med anledning av tillkännagivandena vidtog den dåvarande regeringen vissa åtgärder. Bland annat utarbetades och remitterades en departementspromemoria (Ds 2008:32) om behörighetsbevis för fritidsbåtar och fritidsskepp. I promemorian lämnades ett förslag om att införa en ny lag om behörighetsbevis för fritidsbåtar och fritidsskepp. Utskottet påminner även om att regeringen gav Havs- och vattenmyndigheten (HaV) i uppdrag att kartlägga olägenheter från vattenskotrar och andra mindre, motordrivna vattenfarkoster samt analysera ett behov av särskild reglering för dessa. HaV föreslog att krav på höghastighetsbevis införs för framförande av fritidsfartyg som kan uppnå hastigheter om , att krav på behörighetsbevis införs för förande av fritidsfartyg som kan uppnå en hastighet om , att regleringen av det nuvarande kustskepparintyget ingår i den föreslagna lagen samt att vattenskoterförordningen upphävs. bereddes en promemoria inom (N2014/3447/TE) om uppdrag att utreda införande av förarintyg för vattenskoter. tillkännagav för regeringen att det bör införas förarbevis och åldersgräns för framförande av vattenskoter (bet. 2014/15:TU11, rskr. 2014/15:194). Utskottet betonade att vattenskotrar kan orsaka ett flertal problem. De har starka motorer och kan köras i höga hastigheter på grunt vatten. Därtill kommer störningar och buller som bl.a. riskerar att påverka fågellivet i känsliga områden. Utskottet påminde om att krävs inget förarbevis eller åldersgräns för att få köra vattenskoter. Utskottet framhöll dock att det var angeläget att det införs krav på förarbevis. Detta förarbevis borde fokusera på att den som framför vattenskotern kan göra det på ett säkert och tryggt sätt, för såväl föraren själv som för de personer och djur som vistas i närheten, samt är inriktat på att ha förståelse för hastigheter och sjövett. Utskottet var medvetet om att gränsdragningsproblematiken gentemot andra vattenfordon innebär vissa utmaningar när det gäller att lagstifta om krav på åldersgräns och förarbevis för vattenskoter men hyste stort förtroende för att regeringen skulle finna lämpliga lagstiftningslösningar. Utskottet kan konstatera att uppdaterades och färdigställdes promemoria (N2014/3447/TE). I promemorian behandlas ett uppdrag att utreda möjligheten och förutsättningar för införande av någon form av obligatorisk utbildning och införande av förarintyg för vattenskoter. Syftet med en sådan utbildning och ett förarbevis för vattenskoter är att höja kunskapsnivån hos användare av vattenskotrar vad gäller sjöregler och beteende till sjöss samt miljöpåverkan. I promemorian ges förslag till lag om krav på obligatoriskt förarbevis för vattenskoter. Utformningen av ett sådant förarbevis bygger på att den som klarat ett obligatoriskt kunskapsprov med godkänt resultat ska vara berättigad att ansöka om ett förarbevis. Även den som innehar ett sådant förarintyg för fritidsbåt som administreras av NFB) eller avlagt befälsexamen minst klass VII ska kunna ansöka om ett förarbevis för vattenskoter. Utskottet konstaterar att utredningsuppdraget inte omfattade att undersöka utbildningsmoment eller obligatoriska förarbevis för andra fartygstyper inom fritidsbåtssegmentet eller att ta ställning till eller utreda ändring av förordningen (1993:1053) om användning av vattenskoter. I promemorian lämnades även ett förslag på en förordning om förarbevis för vattenskoter. Denna förordning är tänkt att komplettera lagen och ge bl.a. närmare instruktioner till Transportstyrelsen som föreslogs vara den myndighet som får huvudansvaret för administration och tillsyn över utfärdande av förarbevis för vattenskoter. remitterade förslaget om obligatoriskt förarbevis för vattenskotrar. Regeringen har i skrivelse 2016/17:75 uppgett att efter avslutad remiss har en remissammanställning gjorts. Ärendet bereds vidare. Utskottet vill framhålla att frågor som rör sjösäkerhet inom fritidsbåtslivet är ytterst viktiga. Det är därför angeläget att det införs krav på förarbevis. Mot bakgrund av pågående beredningsarbete avstyrker dock utskottet motion 2016/17:1693 (S). Svensk sjöfarts konkurrenskraft, punkt 2 (M, C, L, KD) av (M), (M), (M), (C), Boriana (M), (KD) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen.