bet · H401SkU26 · 2017-03-31 00:00:00 — – Rättshandlingen ska ingå i ett förfarande som medför en väsentlig skatteförmån för den skattskyldige. – Den skattskyldige ska direkt eller indirekt ha medverkat i rättshandlingen eller rättshandlingarna. – Skatteförmånen kan antas ha utgjort det övervägande skälet för förfarandet. – En taxering på grundval av förfarandet skulle strida mot lagstiftningens syfte som det framgår av skattebestämmelsernas allmänna utformning och de bestämmelser som är direkt tillämpliga eller har kringgåtts genom för-farandet. Lagen tillämpas av förvaltningsdomstolarna efter framställning från . Framställningen ska göras före utgången av de frister som gäller för beslut om eftertaxering eller i en pågående process om själva sakfrågan i underinstanserna. Skatteflyktslagen är tänkt att tillämpas på förfaranden där en skattskyldig genomför en transaktion främst i syfte att uppnå eller undvika en beskattningseffekt, t.ex. när avdrag yrkas för konstlade förluster. Om den skattskyldige har något eller några andra godtagbara skäl för sitt handlande som tillsammans är av större betydelse än skatteförmånen, ska skatteflykts-lagen inte tillämpas. Om ett förfarande framstår som normalt med hänsyn till det ekonomiska resultat som uppnås men ändå leder till en skatteförmån som lagstiftaren inte har avsett är inte skatteflyktslagen tillämplig. Avsikten med lagen är inte att åstadkomma någon utvidgning av det skattepliktiga området. Det måste fortfarande vara grundläggande att gränserna för beskattningen anges genom de materiella reglerna (prop. 1980/81:17 s. 16). Kommissionen föreslog i en rekommendation om aggressiv skatteplanering (K(2012) 8806) att medlemsstaterna skulle införa en generalklausul i sin nationella lagstiftning. Kommissionen föreslog vidare en ändring som innebar att en obligatorisk skatteflyktsregel infördes i rådets direktiv om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotter-bolag hemmahörande i olika medlemsstater (KOM(2013) 814). Vid subsidiaritetsprövning ifrågasattes förslaget och gav upp-hov till ett motiverat yttrande (utl. 2013/14:SkU23). Ändringsdirektivet delades under det grekiska ordförandeskapet upp i två delar. En politisk överenskommelse träffades i den delen som avsåg dubbel icke-beskattning. När det gäller den återstående frågan om en gemensam obligatorisk antimissbruksbestämmelse presenterade det italienska ordförandeskapet en kompromiss som innebar att en antimissbruksbestämmelse i form av en minimireglering skulle införas. Regeringen var positiv till att kompromissförslaget utformades som en minimireglering så att utöver denna kan anpassa sina anti- missbruksbestämmelser till nationella förhållanden. Kompromissförslaget bedömdes därför, till skillnad mot kommissionens förslag, inte strida mot subsidiaritetsprincipen. Vid en överläggning stödde skatteutskottet regeringens ståndpunkt. Rådet antog ändringsdirektiv (EU) 2015/121 med gemensamma minimibestämmelser för att förebygga skatteflykt, skattebedrägeri eller missbruk. antog (prop. 2015/16:14, bet. 2015/16:SkU7) lagändringar om begränsad skattefrihet för utdelning och bestämmelser om skatteflykt i fråga om kupongskatt för att genomföra ändringsdirektivet. I motion 2016/17:171 av m.fl. (V) yrkandena 1–10 anförs att skatteflykt och skattebrott är ett stort samhällsproblem. Det gör att samhället förlorar stora resurser som hade kunnat användas till stärkt välfärd m.m. Det är dags för att såväl nationellt som internationellt på ett kraftfullare sätt ta på sig ledartröjan i arbetet med att omöjliggöra skatteparadisen och förhindra aggressiv skatteplanering samt skatteflykt. Det bör därför tillsättas en skatteflyktskommission i syfte att dels kartlägga omfattningen av skatteflykt, dels föreslå åtgärder för att motverka densamma. bör få i uppdrag att se över generalklausulen och komma med förslag på ny lagstiftning i syfte att motverka skatteflykt, att ta fram lagstiftning som tvingar banker och skattekonsulter att betrakta alla juridiska personer i skatteparadis som högriskkunder och genom en anmälningsplikt anmäla detta till , att se över möjligheten att förbjuda brevlådeföretag vars enda syfte är skatteplanering och att genomföra en kartläggning av omfattningen av skatteflykt och analysera hur mycket det offentliga förlorat i form av skatteinkomster på grund av skatteflykt . Vidare anförs att skattetillägg alltid bör tas ut vid självrättelser. Det svenska regelverket för självrättelser och skattetillägg är generöst i ett internationellt perspektiv. På initiativ ska regeringen göra en översyn av den s.k. kostnadsräntan vid självrättelser. Det är bra men långt ifrån tillräckligt. Den retroaktiva tiden för beskattning bör höjas från 6 till . Regeringen bör inom ramen för EU få i uppdrag att verka för ändringar i det nya land-för-land-direktivet. Gränsvärdet för land-för-land-rapportering bör sänkas, den öppna land-för-land-rapporteringen måste blir mer detaljerad och ett oberoende organ bör få till uppgift att ta fram en svart lista över skatteparadis. Som pådrivare i det globala arbetet mot skatteflykt bör verka för att det inom ramen för FN upprättas ett organ för att bekämpa skatteflykt och aggressiv skatteplanering där utvecklingsländerna finns med. Som stor bidragsgivare bör stötta utvecklingsländerna i att upprätta fungerande strukturer för att kunna driva in skatter och stödja det civila samhället så att de kan agera ”watchdogs” i utkrävandet av ansvar av politiker och företag. Slutligen bör undersöka möjligheten att införa ett globalt värdepappersregister. avslog motsvarande motionsyrkanden under förra . I betänkande 2014/15:SkU20 som godkänts av anförde utskottet att frågor om skatteflyktslagens tillämplighet är ett vanligt inslag vid domstolarnas prövning av olika former av avancerade skatteupplägg och att lagen sannolikt också har en preventiv effekt i sådana sammanhang. Utskottet ansåg vidare att det var en fördel om arbetet med att motverka nya upplägg kan inriktas på konkreta lösningar som är tydliga för de berörda företagen i stället för en generell utbyggnad av skatteflyktslagens tillämpningsområde. Som ett exempel på sådana konkreta ingripanden framhölls den skärpning av ränteavdragsbegränsningarna som beslutade om sedan det visat sig att räntesnurrorna fortfarande var ett allvarligt hot mot den svenska skattebasen. Det mer övergripande arbetet med att stärka rättssäkerheten för enskilda och det internationella samarbetet mot skatteflykt och skattefusk har utvecklats starkt . Utskottet är inte berett att förorda ett tillkännagivande till regeringen om en översyn av skatteflyktslagen eller att tillstyrka de övriga yrkandena i motionen. Utskottet avstyrker motionen. Betalning av skatt vid delårsboende Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att se över möjligheterna att dela upp kommunalskatten mellan flera kommuner. Jämför reservation 21 (L). I motion 2016/17:62 av och (båda L) anförs att möjligheten att vara folkbokförd på mer än en ort under samma kalenderår bör utredas. Många människor har dubbelt boende, vilket innebär att de utnyttjar service i två kommuner, men betalar skatt bara i den ena. Möjligheten att vara folkbokförd i två kommuner skulle bl.a. innebära att kommunalskatten delades upp mellan kommunerna i proportion till hur länge man bor i respektive kommun. Detta påverkar framför allt många mindre kommuner som har en stor andel sommarboende. I motion 2016/17:1932 av (M) framförs att det bör utredas om det skulle vara möjligt att vara skriven på annan ort en del av året och därmed vara skattskyldig där för . Under den tiden skulle den skattskyldige befrias från den ordinarie debiteringen i kommunen samt /regionen där han eller hon stadigvarande lever. Enligt motion 2016/17:2953 av och (båda C) bör möjligheten att dela kommunalskatten mellan flera kommuner utredas. Ett förslag till en rättvisare skattefördelning är att ge människor själva möjlighet att fördela hur stor andel av skatten som ska gå till de kommuner de har en koppling till. Detta skulle kunna öka skatteunderlaget och leda till bättre service och infrastruktur i t.ex. turist- och landsbygdskommuner. Utskottet är fortfarande (se bet. 2015/16:SkU20) inte berett att låta debite-ringen av skatt variera med den skattskyldiges delårsboende i olika kommuner. En sådan ordning skulle bidra till ett ökat uppgiftslämnande och framstår som näst intill omöjlig att kontrollera. Ett eventuellt behov av en justering av kommunernas och landstingens skatteunderlag bör kunna tillgodoses på annat sätt. Utskottet avstyrker motionerna. Folkbokföring på rätt adress Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om en översyn av rättssäkerheten i folkbokföringen. I motion 2016/17:278 av och (båda M) anförs att lagstiftningen om folkbokföring och adressändring bör ses över i syfte att göra den mer rättssäker. Enligt motion 2016/17:3244 av (M) bör en översyn av reglerna göras i syfte att komma till rätta med problematiken kring utlandssvenskars situation. Svenska medborgare som är utflyttade och folkbokförda utomlands kan få problem vid vistelse i . Att ingå olika typer av avtal och öppna bankkonton kan vara problematiskt eftersom de på grund av folkbokföringen utomlands inte finns angivna i UC eller Kreditupplysningens register. Utskottet är inte berett att förorda ett tillkännagivande till regeringen i enlighet med yrkandena i motionerna. Utskottet avstyrker därmed motionerna. Folkbokföring vid särskilt boende Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om en översyn av folkbokföringsreglerna vid särskilt boende. har avskaffat möjligheten att vara kvarskriven på bostaden vid flyttning till äldreboende. Undantag görs när en hemkommun placerar någon i en annan kommun. Ändringen trädde i kraft (prop. 2012/13:120, bet. 2012/13:SkU25). När avskaffade möjligheten att vara kvarskriven på bostaden vid flyttning till äldreboende väcktes ett motionsförslag om att den berörde bör höras innan beslutet fattas. Utskottet avslog förslaget och anförde följande. Utskottet delar regeringens bedömning att huvudregeln för en person som bor på ett äldreboende bör vara att personen ska folkbokföras där i enlighet med bestämmelserna i 7 § folkbokföringslagen och att det finns skäl att göra ett undantag för de fall då en vistelse på ett äldreboende i en annan kommun än den där personen var eller borde ha varit folkbokförd när han eller hon flyttade till äldreboendet beslutats av den kommun där han eller hon var folkbokförd. Motionsförslaget om att folkbokföring av äldre personer med särskilt boende helst ska beslutas efter att man har hört med den äldre själv, en anhörig eller god man avstyrks eftersom möjligheten att själv välja folkbokföringsort nu avskaffas. Utskottet tillstyrker proposi-tionen i denna del och avstyrker motionen. I motion 2016/17:1550 av (M) anförs att när vårdbehovet för den ena maken blivit alltför stort kan det krävas särskilt boende för en av makarna. Att därutöver även i juridisk mening tvingas isär ter sig inte rimligt. En översyn om folkbokföring vid särskilt boende bör genomföras i syfte att skapa ett undantag för denna grupp. Undantaget bör kompletteras med andra ändringar så att möjligheterna att få bostadstillägg och andra understöd inte minskar. Utskottet avstyrkte motsvarande motionsyrkande under förra (bet. 2015/16:SkU20). Utskottet är inte berett att föreslå att ändrar beslutet att avskaffa möjligheten att vara kvarskriven på bostaden vid flyttning till ett äldreboende. Utskottet avstyrker därför den aktuella motionen. Folkbokföring av barn på två adresser Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att barn ska kunna vara folkbokförda på två adresser och om en översyn av reglerna. Jämför reservation 22 (C, KD). Barn (personer ) ska folkbokföras enligt samma regler som vuxna och ska vara folkbokförda där de tillbringar sin nattvila eller motsvarande vila (dygnsvilan). Barn kan ibland bo på två ställen, vilket kan innebära dubbel bosättning. Det är t.ex. vanligt när föräldrarna har var sin bostad och barnet vistas hos båda föräldrarna. Huvudregeln är att barnet då får folkbokföras hos den av vårdnadshavarna som de båda är överens om. Detta gäller i de fall då föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet och barnet bor ungefär lika ofta hos båda sina föräldrar. Om huvudregeln inte är tillämplig, t.ex. när föräldrarna inte är överens om barnets folkbokföring, ska ett barn folkbokföras hos den förälder där barnet tillbringar flest nätter. Om barnet bor lika mycket tid hos båda föräldrarna ska folkbokföringen inte ändras så länge en förälder bor kvar i familjens tidigare gemensamma bostad. Detta gäller även om barnet tillbringar mer hos den andra föräldern. Om det inte finns någon sådan gemensam bostad och barnet bor lika många nätter hos båda föräldrarna eller om föräldrarna lämnar olika uppgifter om var barnet bor, ska barnets folkbok-föring bestämmas utifrån barnets boendesituation. Vid denna typ av bedömning av ett barns folkbokföring är det som beslutar var barnet ska vara folkbokförd. I motion 2016/17:25 av (L) anförs att flertalet av de föräldrar som separerar och har gemensamma barn har gemensam vårdnad. Barnen kan dock endast vara folkbokförda hos den ena vårdnadshavaren, vilket kan innebära problem om föräldrarna har svårt att samarbeta. För att komma ifrån detta bör ett system införas där det är möjligt för barnen, om föräldrarna så önskar, att vara skrivna på två ställen. På så sätt får båda vårdnadshavarna den viktiga information som de behöver för att på bästa sätt kunna utföra sitt uppdrag som förälder/vårdnadshavare. I motion 2016/17:3106 av (C) yrkandena 1 och 2 anförs att det bör finnas möjlighet för barn att vara skrivna på flera adresser. Det finns många fall där det skulle vara rimligt att framför allt barn kan vara mantalsskrivna på dubbla adresser. Vidare bör brev till vårdnadshavare adresseras till samtliga föräldrar. I de fall där föräldrarna är separerade kan den ena föräldern avsiktligt eller oavsiktligt missa information om barnet. I partimotion 2016/17:3304 av m.fl. (KD) yrkande 47 anförs att reglerna för folkbokföring för barn som bor växelvis bör ses över. Reglerna gör att växelvis boende för barn med särlevande föräldrar inte avspeglas i folkbokföringsregistret. Brev från myndigheter, sjukvård, skola m.m. skickas normalt sett bara hem till folkbokföringsadressen. Den andra föräldern riskerar att missa viktig information. Det familjeekonomiska stödet betalas också bara ut till den förälder som har barnet folkbokförd hos sig. Enligt (se SOU 2009:75 Folkbokföringen s. 382) finns det inte tillräckligt starka skäl för att införa en möjlighet att folkbokföra ett barn på två ställen eller att låta barnet vara folkbokförd hos den ena föräldern och registrera den andra förälderns adress i folkbokföringsdatabasen. 2012/13:SkU25) antog i stället bestämmelser som innebär att om vårdnadshavarna är överens ska de själva kunna välja var ett barn som bor ungefär lika mycket hos dem båda ska anses bosatt. En vårdnadshavare ska också vid gemensam vårdnad ensam kunna överklaga ett beslut om barnets folkbokföring. Utskottet är inte berett att tillmötesgå motionärernas förslag om ett tillkännagivande om att barn ska kunna vara folkbokförda på två adresser eller om att reglerna bör ses över. Utskottet avstyrker motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår förslag om könsneutrala personnummer, stärkt skydd av personnummer, avskaffande av personnummersystemet, att inte behöva använda personnummer som organisationsnummer och tilldelning av samordningsnummer. Jämför reservationerna 23 (V) och 24 (KD). Alla personer som folkbokförs i tilldelas ett personnummer som identitetsbeteckning. Den som en gång fått ett personnummer kommer att behålla samma nummer livet ut. Det innebär att personnumret inte ändras vid t.ex. flyttning från eller till . Personnumret infördes och då som ett system med födelsetid plus ett tresiffrigt födelsenummer. gjordes en ändring som innebar att man införde en kontrollsiffra som fjärde siffra i personnumret. Personnumret anger dels personens födelsetid, dels ett födelsenummer samt en kontrollsiffra. De enda uppgifter som kan utläsas ur ett personnummer är födelsetid och kön. Könet framgår av näst sista siffran i personnumret som är udda för män och jämn för kvinnor. Ett grundläggande problem med personnumren är att antalet tillgängliga nummer är för litet. Problemen har lösts genom att det är möjligt att i stället ange en till födelsedagen närliggande dag vid fastställande av personnummer. Avsikten har varit att öka antalet tillgängliga personnummer med bibehållen utformning av personnumret (prop. 2008/09:111, bet. 2008/09:SkU28). Utredningen om personnummer och samordningsnummer utredde en rad möjliga förändringar, bl.a. att slopa kopplingen till kön. Alternativet ger inga nya nummer men ökar flexibiliteten i användningen. Ett könlöst personnummer innebär nackdelar för statistik och forskning men har fördelen att ett sådant personnummer inte pekar ut en persons kön och att personnumret inte behöver ändras efter ett könsbyte. Den lösning som valdes innebär att kopplingen till födelsedatumets daguppgift släpptes. tilldelas en person som inte är eller har varit folk-bokförd i efter begäran från en myndighet ett särskilt nummer, ett s.k. samordningsnummer. kunde även dessa personer tilldelas personnummer om det fanns ett uttryckligt författningsstöd. Eftersom identiteten ofta är osäker när det gäller personer som inte är folkbokförda i landet ansågs det lämpligt att personnummer reserverades för personer som är folkbokförda. Samordningsnummer infördes eftersom risken för personförväxling och behovet av säker kommunikation mellan myndigheter ändå ansågs kräva en enhetlig personbeteckning även för personer som inte är folkbokförda (prop. 1997/98:9 s. 78 f.). Samordningsnumret är konstruerat som ett personnummer men med sifferkombinationer som inte kan förekomma i personnumret på så sätt att siffrorna för dag adderas med 60. Genom en lagändring får uppgifter om personer med sam-ordningsnummer, om det inte råder osäkerhet om personernas identitet, ingå i det statliga personadressregistret (SPAR). På så vis har företag och andra privata organisationer fått en möjlighet att genom en enkel registerkontroll verifiera de uppgifter som en person med samordningsnummer lämnar om sin identitet (prop. 2007/08:58, bet. 2007/08:SkU26). Behörigheten att begära ett samordningsnummer har utvidgats till att kunna omfatta även andra organ än myndigheter enligt vad regeringen bestämmer (prop. 2008/09:111, bet. 2008/09:SkU28). Regeringen har sedan förordnat om att får tilldela samordningsnummer på begäran av en statlig myndighet eller en enskild utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda vissa examina och som i sin verksamhet behöver ett samordningsnummer för en person för att undvika personförväxling eller för att utbyta information om personen med andra myndigheter eller organisationer (SFS 2009:275). Samordningsnummer får tilldelas en person om det inte råder osäkerhet om hans eller hennes identitet. Även om det råder osäkerhet om en persons identitet får samordningsnummer tilldelas för – registrering i register som förs enligt lagen (1998:620) om belastnings-register, lagen (1998:621) om misstankeregister, lagen (2010:362) om polisens allmänna spaningsregister och polisdatalagen (2010:361) – annan behandling av uppgifter enligt polisdatalagen eller i övrigt inom rättsväsendets informationssystem – registrering i verksamhetsregister enligt förordningen (2001:720) om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen när det gäller personer som omfattas av lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. – registrering i beskattningsdatabasen. har utvecklat en tjänst där myndigheter rekvirerar samordnings-nummer elektroniskt. har på uppdrag av regeringen och i samråd med , , och utrett förutsättningarna för att låta samtliga asylsökande i få samordningsnummer. lämnade sin utredning till och föreslog att samtliga asylsökande ska tilldelas samordningsnummer och att ska rekvirera numren från . I motion 2016/17:58 av (L) yrkande 2 anförs att personnummer borde vara könsneutrala så att individer, t.ex. transpersoner, ska slippa bli ”könsidentifierade” när id-handlingar visas. I motion 2016/17:389 av och (båda S) anförs att frågan om personnummers offentlighet bör ses över. Offentlighetsprincipen i är en viktig utgångspunkt för vårt öppna och demokratiska samhälle. har den dock fått en mycket negativ baksida då brottslingar stjäl personuppgifter med hjälp av offentliga handlingar för att kunna använda dem i bedrägerier. Personnummer är inte skyddade, utan de finns i många olika offentliga register som är lätta att komma åt t.ex. via internet. Ett sätt att försvåra id-kapningar är att personnummer skyddas och är en offentlig handling. I motion 2016/17:659 av (L) anförs att personnummersystemet bör avskaffas och ersättas av ett köns- och åldersneutralt system. Den digitala utvecklingen har lett till att nackdelarna med personnummer har blivit större än fördelarna. Personer som bor i men inte har personnummer hindras från att ta del av samhällstjänster. Samordningsnummer har fått en allt större betydelse. Personnummer bidrar också till att den enskildes integritet hamnar i skymundan. Ge medborgare en sifferidentitet som är ett könsneutralt och åldersneutralt identitetsnummer i stället för personnummer, anför motionären. I motion 2016/17:1191 av och (båda C) anförs att det bör vara möjligt att ha ett unikt organisationsnummer på företag som drivs som enskild firma. Samhället behöver fler kvinnor som startar och driver företag i . Ett av hindren för kvinnor att starta företag är just det faktum att organisationsnummer för enskild firma är liktydigt med personnummer, vilket kan innebära att man blir utsatt för negativa handlingar. Ur integritetssynpunkt är detta faktum ett hinder. I motion 2016/17:1872 av och (båda M) anförs att det svenska personnummersystemet bör avskaffas. Problemet med id-kapningar växer . Det är därför rimligt att se över hela det svenska personnummersystemet grundligt och i stället övergå till ett system som är både mindre integritetskränkande och svårare att missbruka. Enligt partimotion 2016/17:2471 av m.fl. (V) yrkande 15 bör asylsökande tilldelas samordningsnummer när de lämnar in sin asylansökan. De asylsökandes möjligheter att arbeta bör stärkas. För att kunna betala skatt när man arbetar krävs ett samordningsnummer från . Det får man när man kan visa upp ett anställningskontrakt. Problemet är att det också ofta krävs ett samordningsnummer för att få ett anställningskontrakt. Detta skapar ett moment 22. föreslår en översyn av möjligheterna att ge asylsökande ett samordningsnummer vid inlämnad asylansökan. I motion 2016/17:2786 av (S) anförs att möjligheten att införa könsneutrala personnummer bör ses över. På det sättet kan alla själv identifiera sig med den identitet eller det kön som de anser sig tillhöra. I motion 2016/17:3302 av m.fl. (KD) yrkande 12 anförs att med ett kraftig ökat antal asylansökningar och avsevärt längre handläggningstider är det mycket viktigt med sysselsättning och att så många som möjligt kan arbeta. För asylsökande som vill börja arbeta har det uppstått en del praktiska hinder som handlar om problem med att få det samordningsnummer som behövs för att bl.a. kunna begära A-skattsedel. Man bör finna en lösning på frågan om samordningsnummer för asylsökande. I kommittémotion 2016/17:3348 av m.fl. (KD) yrkande 4 anförs att alla asylsökande bör tilldelas samordningsnummer och att (bevis på att en person är asylsökande) utrustas med dessa från början. Detta är också intention enligt deras promemoria dnr 114/2016, men de föreslår ett ikraftträdande först . Detta är enligt alldeles för sent och det bör därför tidigareläggas till .