bet · H401KU20d3 · 2017-01-01 00:00:00 — Det anges bland annat att kommissionären försöker lägga över kommissionens ansvar på enskilda länder och lite sådana saker. Men ingenstans nämner att det inte är hon själv som ska svara på frågorna utan att allting egentligen hamnar hos . Vi har haft många frågor om , och vi har kommit fram till att det inte alltid verkar vara så tydligt i akter vad som har hänt. Det verkar vara oklarheter om vilka informationskanaler som har använts och så vidare. Här är det en artikel i tidningen där det inte på något sätt nämns att det inte är ministern själv som är ansvarig för frågorna. Det är också så att i artikeln hänvisar till att det handlar om att hon inte heller har varit inblandad. Hon säger inte att det inte är i hennes portfölj. Hur kommer det sig att det nu är så uppenbart att det inte var näringsministerns ansvarsområde när det inte var det då? : KU:s ledamöter har inte att förhålla sig till medieuppgifter utan till faktiska beslut. Uppdelningen mellan statsråd finns att ta del av genom regeringsbeslut när ett statsråd tillträder. Där finns att läsa vad som ingår i respektive statsråds portfölj. (SD): Det gick en kall kår genom min kropp när före detta statsrådet sa att tjänstemännen ska göra en bedömning av vad som kan vara relevant för att känna till och avgöra om det i så fall ska skickas över eller inte. Jag menar att en utsläppsskandal som denna och indikationer på att det kan förekomma fusk inom marknaden nog skulle vara relevant för partier och ledamöter att känna till. Om man nu har delegerat ned detta så långt undrar jag vad som händer om det kommer ett motsvarande brev med indikationer om en skandal som har ett stort allmänintresse. Känns det som en tillfyllest ordning att detta helt enkelt kan anses vara irrelevant på tjänstemannanivå och därför inte uppmärksammas och skickas vidare till för dess kännedom? Jag vet att före detta statsrådet inte vill svara på hypotetiska frågor, men jag tror mig också veta att före detta statsrådet kanske aspirerar på att få vara statsråd igen. : Herr ordförande! Jag vill åter informera KU:s ledamöter om att brevet inte handlade om utsläppsfusk. Brevskrivaren själv, dåvarande industrikommissionären , har också sagt att det inte innehöll detta, utan det handlade om information om marknadskontroll av fordon på den inre marknaden och kommande rättsakter. Jag tycker att det är viktigt att man håller sig till givna fakta. Hade det innehållit så alarmerande uppgifter som det har tolkats som i efterhand hade vi fått information om det. Det är jag ganska övertygad om, för det hade krävt ordentligt med arbete från både riksdag och regering. var det inte fallet, utan det var ett allmänt hållet brev som beskrev de kommande processerna. De ville bli underrättade om hur läget såg ut i , och man konstaterade att vi skulle berätta det i de processer som pågår i bland annat 2020. Därför lade man det allmänt hållna brevet till handlingarna. Ordföranden: Jag missade att ville ställa en följdfråga. Jag ber om ursäkt för det. (V): Min avsikt var inte att utgå från enbart tidningsuppgifter, utan jag försökte utgå från de svar ministern hade i en intervju – och de kan vara relevanta även för KU eftersom det faktiskt spelar roll vad ministrar säger. Det som förvånar mig är att ministern i intervjun svarar på många frågor som handlar om just brevet, marknadskontrollen och så vidare. Men ingenstans framgår det att ministern inte tycker att det har med henne att göra. Det förvånar mig att det verkar vara en otydlighet i vem som ansvarar för vad. Uppfattade ministern att det var tydligt och klart att detta var något som egentligen var ansvarsområde? Ordföranden: Det har förekommit uttalanden som man kan uppfatta som faktapåståenden. Låt mig kommentera det. Det nämndes i ett inlägg från en ledamot att brevet inte diariefördes förrän . Det är alltså fel – bara så att det blir tydligt även för den som lyssnar på utfrågningen. Brevet diariefördes , ungefär som det kom in till departementet. Det var daterat i . Däremot gjordes den tjänsteanteckning som nämner efter ungefär , 2013 – bara så att det blir tydligt för alla. Men diarieföringen gjordes när brevet ankom. När det gäller frågan om samtliga EU-dokument ska skickas till får utskottet titta lite närmare på hur man ska tolka den föreskrift som finns i egna föreskrifter. Min tolkning – men detta får utskottet naturligtvis titta närmare på – är att man där talar om kommissionens meddelanden och utkast till rättsakter. Sådana officiella EU-dokument i lagstiftningsprocessen som ska förhålla sig till ska givetvis samtliga och in extenso skickas till , för dem ska behandla. Vi yttrar oss ju över meddelanden och förslag till rättsakter vid samråd, överläggningar och liknande. Däremot har jag svårt att se att den korrespondens som försiggår mellan regeringen och EU i alla möjliga frågor i form av brev fram och tillbaka ska skickas över i sin helhet till . Jag har svårt att se det praktiskt möjliga i det. Jag har inte arbetat i , så jag vet inte hur omfattande denna korrespondens är. Men jag kan föreställa mig att det är ganska mycket kontakt mellan olika departement och kommissionen. Det skulle därför framstå som väldigt svårhanterligt. Vi behöver inte ha en debatt här om det runt bordet, utan jag gör bara denna reflektion eftersom frågan har väckts. Kan kanske kommentera något om flödet av dokument och brev mellan kommissionen och ? : Herr ordförande! Jag tycker att ordföranden ger en ganska bra beskrivning av det dagliga arbetet. Det är otroligt många utbyten mellan opolitiska tjänstemän och politiska tjänstemän samt kontakter med myndigheter och . I har vi en offentlighetsprincip. Den är viktig, och den finns för att man som enskild medborgare ska få möjlighet att granska vad som pågår. Denna möjlighet är viktig att bevara. Man skickar inte all brevkorrespondens till , och det är förmodligen av arbetsmässiga skäl. Man ger de dokument som behöver för att kunna fullgöra sitt arbete. (S): Jag har bara en liten kommentar för förtydligandets skull. Anledningen till att frågor har ställts till gällande meddelanden som ska skickas till har att göra med den information vi har fått här om departementets överlämnande av meddelanden till just kammarkansliet. Där står det att det inte gäller bara rättsakter eller ändringar i rättsakter utan att departementet även ska överlämna kopior av andra dokument som kan vara av intresse för . Det är det vi har uppfattat och därav frågeställningarna – bara för tydlighets skull. : Jag välkomnar denna granskning, och jag tycker att de frågor som har ställts av KU:s ledamöter har varit bra. Det är också bra att man tittar vidare på detta. Men jag konstaterar att det finns en bedömning man kan göra av vad som är relevant för just och möjlighet att fullgöra sina uppgifter. (SD): Först vill jag tacka ordföranden för förtydligandet att vi inte ska ha en debatt om våra synpunkter, ståndpunkter och ställningstaganden inom utskottet i detta forum. Men åter tillbaka till relevansargumentet. Vem åligger det att avgöra vad som är relevant för ? Är det eller tjänstemännen på departementet? : Jag väljer att inte svara på den frågan, för det är något som ledamöter får ta ställning till under er pågående granskning. Ordföranden: och slutligen: har redovisat att hon träffade kommissionär . Var han när ni träffades upprörd eller missnöjd över att detta brev inte hade besvarats? Ordföranden: Då tackar vi för att hon kom till oss och svarade på våra frågor. Jag förklarar härmed sammanträdet avslutat. Bilaga B3 Kultur- och demokratiminister Granskningsärende 10 Kultur- och demokratiministerns hantering av den nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism (se avsnitt 3.1) Ordföranden: är . Jag förklarar sammanträde inlett. Vi välkomnar kultur- och demokratiministern till utskottet för att svara på våra frågor om granskningsärende 10 som heter Kultur- och demokratiministerns hantering av den nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism. Ordningen är den att kultur- och demokratiministern får möjlighet att göra en inledning. Därefter ställer vi ledamöter frågor. Anmälande parti är först och därefter partierna i storleksordning. Varmt välkommen, kultur- och demokratiministern, att presentera medföljande och inleda! : Tack, herr ordförande! Vid min sida har jag expeditions- och rättschef . Tack för inbjudan att komma hit och svara på utskottets frågor! Efter att läst anmälan och underlagens många olika frågeställningar vill jag inleda med att ge en övergripande bild av mitt ansvar som chef för och vad det innebär. Jag kommer även att redogöra för uppdragen till den nationella samordnaren, beredning av beslut om kommittédirektiv och andra beslut som har med kommittéer att göra. har 125 anställda. Det pågår 7 utredningar med ytterligare 32 anställda. Det finns också 29 myndigheter under . Dessutom finns det 29 stiftelser och bolag där regeringen utser hela eller delar av styrelsen eller revisorer samt 14 andra institutioner. Jag som chef för leder verksamheten vid departementet. Jag ansvarar även för beredningen av regeringsärenden i departementet. Som utskottet känner till styrs arbetet i av olika föreskrifter. finns en förordning med instruktion, och det finns en arbetsordning. För finns en arbetsordning som jag har beslutat, med stöd av 31 § i instruktionen för . I arbetsordning framgår hur departementet är organiserat och vem som har rätt att besluta i vissa frågor. Arbetet med att ta fram kommittédirektiv till en nationell samordnare mot våldsbejakande extremism inleddes under den förra regeringen. beslutade den förra regeringen att bemyndiga den dåvarande demokratiministern, , att ge en särskild utredare i uppdrag att som nationell samordnare stärka och stödja samverkan på nationell och lokal nivå, inrätta en referensgrupp till den nationella samordnaren, stödja lokala aktörer som identifierar problem med våldsbejakande extremism och genomföra utbildningsinsatser om våldsbejakande extremism. Utredningens årsbudget uppgick till och omfattade cirka tre och en halv årsarbetskrafter. Redan från början stod det klart att uppdraget att stärka motståndskrafter mot våldsbejakande extremism krävde ett omfattande operativt arbete. /15 inledde samordnaren det tidskrävande arbetet med att kontakta och besöka alla kommuner i landet. utsågs jag till statsråd och chef för . I mitt ansvarsområde ingår demokratifrågor. Utredningsverksamheten som bedrivs av den nationella samordnaren blev från den tidpunkten mitt ansvar. Händelser i omvärlden bekräftade den bild jag hade av hur viktigt den nationella samordnarens förebyggande arbete är. inträffade terrordåden mot satirtidningen i . Regeringen agerade och prioriterade den nationella samordnarens verksamhet och gav den nationella samordnaren stärkt mandat och ytterligare uppgifter. beslutades om ett tilläggsdirektiv med följande huvudpunkter: förbättra stödet till anhöriga och utreda förutsättningar för en pilotverksamhet med en nationell stödtelefon, ta fram och initiera genomförandet av en sammanhållen strategi samt inrätta ett nätverk av experter. Regeringen valde även att fördubbla den nationella samordnarens årsbudget, från 5 miljoner till . Det möjliggjorde för samordnarens sekretariat att omfatta tio årsarbetskrafter, för att genomföra arbetet. Detta ledde till att ytterligare sex personer anställdes inom den nationella samordnarens sekretariat . fattade regeringen beslut om ytterligare ett tilläggsdirektiv som angav att en pilotverksamhet med en nationell stödtelefon skulle genomföras. Samordnaren fick i uppdrag att ge en etablerad frivilligorganisation, som anmälde sitt intresse, i uppdrag att genomföra pilotverksamheten med en nationell stödtelefon. Vidare skulle samordnaren göra en utvärdering av pilotverksamheten, och i samband med sin slutredovisning lämna ett förslag till hur ansvaret för stödtelefonen långsiktigt kan lösas. beslutade regeringen om ytterligare ett tilläggsdirektiv. Den nationella samordnaren fick i uppdrag att utveckla och fördjupa det förebyggande arbetet genom en rad åtgärder. Dessa var att fortsätta att stödja och utveckla kunskapsbaserat förebyggande arbete ute i kommunerna, fortsätta pilotverksamheten med en nationell stödtelefon samt utreda behovet av nationell samordning och analysera kommunernas ansvar. Utredningens årsbudget uppgår till . Beredningen av kommittédirektivet, tilläggsdirektiven och besluten om bland annat budget har följt föreskrifter om beredning av denna typ av ärenden. De har gemensamberetts och delats enligt föreskrifterna och de riktlinjer som finns. Beredningen inbegriper även statsrådsberedningens politiska samordningsfunktion. 2016/17:KU20 BILAGA B UTFRÅGNINGAR Samtliga beslut om anställningar i utredningen har beretts i enlighet med departementets rutiner, som utgår från de riktlinjer som framgår av Statsrådsberedningens publikation . Ett sekretariat i en kommitté består av en eller flera sekreterare och övrig personal. Av framgår att sekreteraren i en kommitté förordnas av statsrådet efter förslag av departementet, ordföranden eller sekretariatet. Denna rutin har alltså följts när det gäller anställda hos den nationella samordnaren. Besluten om anställningar i utredningen har fattats genom den ordning som inom benämns regeringskanslibeslut. Några av besluten har fattats av den administrativa chefen vid , och flertalet av besluten har fattats av mig. Den administrativa chefen har fattat beslut med stöd av delegation i arbetsordning. tolkas möjligheten till delegation på ett annat sätt och anses inte omfatta anställningar i kommittéer. Departementets arbetsordning har därför ändrats. Det innebär att jag fattar alla beslut om anställningar i kommittéer. Utskottet har i sin granskning ställt frågor om formerna för den nationella samordnarens arbete. Formerna för den nationella samordnarens arbete angavs i kommittédirektiven från . Det finns även vissa bestämmelser i kommittéförordningen om hur en kommitté ska arbeta. Enligt de kommittédirektiv som beslutades av förra regeringen ska samordnaren och i den form som beslutas i dialog med informera om arbetet. har fått information om utredningens arbete på flera sätt. En representant för finns med i samordnarens referensgrupp som har regelbundna möten. Månadsavstämningar av arbetet har skett vid möten mellan huvudsekreteraren och . har också fått del av veckorapporter från samordnarens arbete. lämnade samordnaren en verksamhetsrapport där det framgår hur samordnaren har tagit sig an uppdraget och huvuddragen i de åtgärder som genomförts . Budgetunderlag har lämnats inför varje budgetår. Den dåvarande demokratiministern, , utsåg till nationell samordnare. anställdes också huvudsekreterare och biträdande sekreterare i utredningen. Efter resurstillskottet anställdes, som nämnts, ytterligare sex personer, varav en var den tjänsteman vars anställning utskottet har ställt frågor om. framkom uppgifter i medierna som ledde till att dåvarande nationella samordnaren begärde att få lämna sitt uppdrag. lämnade den aktuella tjänstemannen sin anställning. När det gäller den aktuella tjänstemannens förordnande som biträdande sekreterare hos den dåvarande nationella samordnaren vill jag nämna följande: Denna person hade varit föreslagen av dåvarande samordnaren för att arbeta i samordnarens sekretariat. gjordes bedömningen att det varken fanns behov av eller resurser för fler anställda vid sekretariatet. Därför tillgodosågs inte samordnarens önskemål, och personen anställdes inte. När sedan utredningens uppdrag och budget prioriterades och utökades kraftigt uppstod ett behov av att anställa fler i samordnarens sekretariat. Anställningen av samtliga i sekretariatet har följt den rutin som gäller. Det var den dåvarande nationella samordnaren som hade bäst förutsättningar att bedöma vilka kompetenser som skulle komma till bäst nytta i arbetet. Den aktuella tjänstemannen förordnades på förslag av den dåvarande nationella samordnaren. Detta gjordes alltså helt enligt vad som framgår av . Jag ansvarar för det aktuella beslutet om anställning, som jag har fattat efter att ha fått ärendet föredraget för mig. Beslutet föregicks av beredning enligt departementets rutiner. Beredningen kan omfatta möten och skriftväxling för att få de upplysningar som behövs för att kunna fatta beslut. Tillsammans med dåvarande huvudsekreteraren höll departementet ett möte med den aktuella personen. Under beredningen av anställningsärendet i fråga framkom inget som kunde tala emot den dåvarande nationella samordnarens bedömning av behov och kompetens. Det fanns med andra ord inga formella hinder mot att fatta beslut om att anställa den aktuella tjänstemannen. Det framgår i en artikel i att jag i en kommentar har framfört att jag inte är ansvarig för beslutet om anställning. Det var aldrig min avsikt att ge den bilden. Min avsikt var att tydliggöra att det var den nationella samordnaren som inom ramen för utredningens uppdrag och budget haft ansvaret för att avgöra vilka anställningar som varit nödvändiga, identifiera de kompetenser som behövdes och föreslå vem eller vilka som skulle förordnas. Det var jag som sedan fattade anställningsbeslutet. I anställningsbeslutet bestäms också den månadslön som den anställde ska få. I tillämpas individuell lönesättning. Lönen påverkas av flera faktorer, bland annat kompetensförsörjningsbehovet. Som jag har redogjort för i de skriftliga svaren beaktades inom ramen för kompetensförsörjningsbehovet i detta fall den lön och andra ersättningar som personen tidigare hade haft. Bedömningen ledde till att lönen bestämdes till . Efter en årlig lönerevision bestämdes lönen till . De löneanspråk som hade framförts var betydligt högre. Den lön som beslutades är i nivå med lönen för andra anställda i med de arbetsuppgifter som personen hade att utföra. Utskottet har bett mig redogöra för vad jag har gjort för att säkerställa att inte jäv förekom vid anställningen av den aktuella tjänstemannen. I förvaltningslagen föreskrivs om jäv bland annat att: den som ska handlägga ett ärende är jävig om saken angår honom själv eller hans make, förälder, barn eller syskon eller någon annan närstående eller om ärendets utgång kan väntas medföra synnerlig nytta eller skada för honom själv eller någon närstående. Det föreskrivs också att jäv kan föreligga om det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet till hans opartiskhet i ärendet. Genom de upplysningar som jag fick om den aktuella personen under föredragningen av anställningsärendet kunde jag konstatera att det inte fanns några hinder för mig att fatta beslutet. Jag har beskrivit att den nationella samordnaren har arbetat och alltjämt arbetar under samma förutsättningar som en särskild utredare inom kommittéväsendet. Samordnaren med sitt sekretariat kan beskrivas som en myndighet som tillfälligt har bildats för att genomföra uppdraget som regeringen har beslutat om. Samordnaren ansvarar för att genomföra uppdraget som regeringen har beslutat om men arbetar ganska självständigt inom ramen för direktiven, precis som andra utredare och kommittéer. I uppgiften ingår att arbetsleda, antingen själv eller genom att delegera, och att för departementet påtala behovet av och föreslå anställningar. I sin egenskap av myndighet har samordnaren också att ansvara för diarieföring av sina allmänna handlingar och för arkivering. När uppdraget är slutfört kommer samordnaren och sekretariatet att avvecklas. Det som jag har beskrivit visar också att det regelverk som gäller för beredning av regeringsbeslut och regeringskanslibeslut har följts. Beredningen av varje ärende har visat att det inte har funnits några formella hinder att fatta besluten. är jag beredd att svara på ordförandens och de övriga ledamöternas frågor. Ordföranden: tackar för inledningen. Vi övergår då till frågorna, och det är det anmälande partiet som inleder. (SD): Jag tackar statsrådet för denna inledning. Jag förstår att ni har mycket att göra och hålla reda på i . Precis som statsrådet kom in på här på slutet sitter vi till stor del här med anledning av en del intressanta och lite märkliga uttalanden som statsrådet gjorde, inte minst i en intervju för tidningen . Bland annat menade då statsrådet att hon varit förhindrad att neka en viss person anställning i den kommitté som som nationell samordnare mot våldsbejakande extremism hade, trots att tidigare ansvarigt statsråd hade gjort precis detta, det vill säga nekat samma person motsvarande anställning i kommittén. För dem som eventuellt inte har läst materialet så uttryckte sig statsrådet i intervjun så här: Så länge det inte föreligger en tydlig misstanke om att en person inte behövs så ser inte jag var det skulle kunna stoppas. hade ansvaret och möjligheten att anställa människor till kommittén. Eftersom jag utgår från att statsrådet ändå är medveten om vilka papper som hon själv har skrivit på ger ett sådant här lite fatalistiskt och nästan uppgivet uttalande upphov till en del frågor. Den första blir: Menade statsrådet verkligen att om inte statsrådet hade skrivit på detta anställningskontrakt hade kunnat skriva på det själv? Med att skriva på menar jag att hon hade haft legal behörighet att skriva på det. Att man kan skriva på saker vet vi. Det var det ena. Det andra är hur påståendet om att hon hade kunnat göra detta står sig i förhållande till just 24 § kommittéförordningen, och statsrådets egen pressekreterares uppgifter. Eller kan det ha varit så att statsrådet för denna intervju inte riktigt kände till innehållet i kommittéförordningen och , trots att hon hade suttit som statsråd ? Eller varför var det så viktigt att distansera sig från just den här anställningen? : Herr ordförande! Min avsikt var att förklara att den nationella samordnaren har och hade, inom ramen för uppdraget och tilldelad budget, ansvaret att identifiera vilka kompetenser som behövdes, avgöra vilka anställningar som var nödvändiga och föreslå vem eller vilka som borde förordnas. Det var mitt beslut att anställa. (SD): Det är helt sant att det ligger på samordnaren att organisera och föreslå inom budget. Visst är det så. Men, som sagt, sedan ligger det yttersta ansvaret hos statsrådet att göra de slutliga bedömningarna och att fatta beslutet. 12 kap. 5 § regeringsformen föreskriver att vid anställningsbeslut ska hänsyn tas endast till sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet. Men i svaret på KU:s skriftliga frågor svarar ditt departement att det var den nationella samordnaren själv som bedömde att personen var lämplig för att utföra de arbetsuppgifter som var aktuella samt att personen hade tillräckliga kvalifikationer för att utföra de uppgifter som anställningen avsåg, det vill säga att hantera frågor rörande press, övriga frågor och inbjudningar. Då undrar jag: På vilket sätt kvalificerar en bakgrund som livvakt en person att hantera press och inbjudningar? Och på vilket sätt motsvarar det en lön på , speciellt mot bakgrund av att alla övriga biträdande sekreterare som har anställts till kommittén som professionella tjänstemän har en lönenivå som ligger på ungefär hälften av den nivån? Gjorde statsrådet verkligen ingen egen bedömning av det rimliga och sakliga i påståenden innan hon satte sin namnteckning på beslutet, speciellt mot bakgrund av att har försökt att anställa den här personen tidigare och vid det tillfället som säkerhetssamordnare? Det kanske i och för sig hade passat bättre mot hans bakgrund som livvakt. Men gjorde statsrådet inga egna bedömningar? Skrev hon bara rakt på utifrån vad föreslog? : Som jag har nämnt både i mitt inledningsanförande alldeles och i det skriftliga underlag som jag har sänt bereddes beslut om anställningar hos samordnaren enligt de rutiner och riktlinjer som finns och som vi följer i . När ärendet föredrogs för mig gjorde jag självklart en egen bedömning utifrån de riktlinjer och rutiner som vi ska följa. Lönen påverkas av flera faktorer, däribland kompetensförsörjningsbehovet.