bet · H401FiU22 · 2017-03-17 00:00:00 — Rådet diskuterar åtgärder för att motverka uppbyggnaden av finansiella obalanser, men fattar inga beslut om åtgärderna. Det gör i stället regeringen och myndigheterna som är representerade i rådet inom sina respektive ansvarsområden. Rådet träffas i normalfallet . Protokollet från rådets senaste möte publicerades , . Av protokollet framgår att rådets medlemmar diskuterade stabilitetsläget. Det finansiella systemet fungerar väl , men det finns såväl internationella som inhemska risker. De internationella riskerna är bl.a. en svag makroekonomisk utveckling globalt, ekonomisk-politisk osäkerhet, ett svagt europeiskt banksystem och sammanpressade riskpremier på de finansiella marknaderna. De inhemska riskerna är främst kopplade till hög skuldsättning i hushållen och höga tillgångspriser till följd av låga räntor. Hushållens skuldsättning fortsätter att öka snabbare än inkomsterna. Det svenska finansiella systemet är stort, sammanlänkat och utsatt för risker på grund av hushållens höga skuldsättning. Myndigheterna lyfte också fram att svenska banker är beroende av marknadsfinansiering, vilket tillsammans med lång utlåning och kort finansiering skapar likviditetsrisker. Vidare diskuterades åtgärder som vidtagits och behov av framtida åtgärder. Ledamöterna i stabilitetsrådet är enligt protokollet överens om att risker byggs upp på grund av hushållens skuldsättning och att ytterligare åtgärder kan krävas för att dämpa skuldtillväxten. Ett grundproblem är bostadsmarknadens funktionssätt och incitament för att skuldsätta sig. Rådet diskuterade även kommande EU-regler och hur förslagen kan påverka bl.a. kapitaltäckningskraven för svenska banker. Inför stabilitetsrådets nästa möte kommer rådets medlemmar att fortsätta diskutera bl.a. hushållens skuldsättning och framtida kapitalkrav på bankerna. I samband med mötet undertecknades också en överenskommelse om samarbete om finansiell stabilitet och krishantering. Överenskommelsen beskriver myndigheternas ansvarsområden, uppgifter och roller i arbetet för att främja den finansiella stabiliteten och krishanteringen. Överenskommelsen, som ersätter en tidigare överenskommelse , finns publicerad på rådets webbplats. Utskottet har här redogjort för aktuella bedömningar av den finansiella stabiliteten gjorda av IMF, och . Därutöver har utskottet också refererat diskussionen i Finansiella stabilitetsrådet samt regeringens bedömning av den finansiella stabiliteten i relation till det riksdagsbundna målet om ett stabilt finansiellt system, från budgetpropositionen . Det är från utskottets horisont viktigt att följa och bevaka de bedömningar av den finansiella stabiliteten som görs av olika myndigheter och av internationella organisationer. Det finansiella systemet är centralt för en fungerande och växande ekonomi, och känsligt för störningar som kan leda till omfattande samhällsekonomiska kostnader. Det svenska banksystemet är också stort i relation till ekonomin som helhet, vilket innebär att störningar i denna sektor kan få stora konsekvenser. Att är ett av flera länder med systemviktiga finansiella sektorer är också skälet till att IMF regelbundet utvärderar den svenska finansiella sektorn. Ansvaret för att upprätthålla finansiell stabilitet delas mellan regeringen och flera myndigheter, varav en av myndigheterna () ligger under . Genom Finansiella stabilitetsrådet sker numera också ett mer formaliserat samråd mellan myndigheterna, där åtgärder för att motverka uppbyggnaden av finansiella obalanser diskuteras. Det är bra och det offentliga protokollet underlättar utskottets möjlighet att överblicka och få ett samlat grepp om myndigheternas bedömning av den finansiella stabiliteten och eventuella hot och risker. Utskottet kan konstatera att även om myndigheterna har delvis olika perspektiv och tonvikt i sina stabilitetsbedömningar finns en relativt bred samsyn. Samsynen gäller både att det finansiella systemet fungerar väl, och vilka de främsta sårbarheterna är i systemet. På global nivå handlar det bl.a. om en svag makroekonomisk utveckling, ekonomisk-politisk osäkerhet och risker kopplade till svagheter i det europeiska banksystemet. De inhemska riskerna handlar framför allt om att det svenska finansiella systemet är stort och sammanlänkat och att hushållens skuldsättning är relativt hög. Enligt utskottet är det mycket viktigt att regeringen och berörda myndigheter fortsätter att grundligt analysera riskerna för den finansiella stabiliteten, inte minst när det gäller hushållens skuldsättning, och har beredskap att vidta ytterligare åtgärder om det skulle krävas. Ny skrivelse om internationella finansiella institutioners arbete med frågor som rör finansiell stabilitet Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om behovet av en ny regelbunden skrivelse om IMF:s och andra internationella finansiella institutioners arbete med frågor som rör finansiell och monetär stabilitet. Redogörelsen bör omfatta institutionernas arbete med att övervaka och analysera den globala och regionala ekonomiska utvecklingen, likaså institutionernas utlåning och resurssituation, nya låneformer och låneramverk samt inflytandet i och styrningen av institutionerna. Regeringen lämnar en skrivelse till om verksamheten i (), Världsbanksgruppen och de regionala utvecklings- och investeringsbankerna. Skrivelsen har sitt ursprung i att 2003 begärde att regeringen med regelbundna intervall skulle redovisa hur arbetet i de nämnda institutionerna har bedrivits och vilka prioriteringar regeringen har haft i arbetet med dessa institutioner (bet. 2003/04:UU3, rskr. 2003/04:112). Skrivelsen behandlas av utrikesutskottet, och finansutskottet får regelmässigt tillfälle att yttra sig över skrivelsen i de frågor som rör finansutskottets beredningsområde. efterfrågade i samband med behandlingen av den senaste skrivelsen en ökad inriktning mot en samlad resultatanalys av arbetet i de multilaterala utvecklingsorganisationerna i förhållande till FN:s millenniemål och Agenda 2030 (bet. 2016/17:UU7, rskr. 2016/17:48). riktade ett tillkännagivande till regeringen med denna innebörd. Enligt uppgifter från pågår nu ett arbete med att ändra inriktningen på skrivelsen i den riktning som efterfrågat med hänvisning till utrikesutskottets betänkande. Den ändrade inriktningen innebär att de frågor som rör finansutskottets beredningsområde kommer att ges mindre utrymme i den nämnda skrivelsen framöver. Det är enligt utskottets uppfattning angeläget att får löpande och adekvat information om utvecklingen och verksamheten i de internationella finansiella institutioner som är medlem i. Institutionerna spelar en viktig roll i dagens sammanlänkade ekonomiska värld, och bidrar med omfattande resurser till institutionernas verksamheter. De institutioner som för finansutskottets del är mest intressanta att följa är (), Europeiska investeringsbanken (EIB), Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling () och Nordiska investeringsbanken (NIB). I styrelsen för IMF representeras av riksbankschefen, och i de övriga institutionerna av finansministern. De internationella finansiella institutionerna har spelat en viktig roll för den pågående återhämtningen efter den globala ekonomiska och finansiella krisen, då de bidragit till ökad stabilitet på de finansiella marknaderna i som präglats av stor osäkerhet. Den ökade internationella ekonomiska och finansiella integrationen har ökat riskerna för spridning av finansiella och ekonomiska chocker mellan länder. I den senaste översynen av IMF:s övervakning konstaterades att det fanns behov av att ytterligare förstärka övervakningen av spridningseffekter mellan länder och regioner. Dessutom lades ett ökat fokus på strukturella frågor och på frågor relaterade till makrotillsyn genom analys och åtgärder för att främja stabiliteten i det finansiella systemet. Denna typ av frågor är det av stort intresse för utskottet att följa i en regelbunden skrivelse. En annan fråga av stort intresse för utskottet är de internationella finansiella institutionernas utlåning och resurssituation. Det är viktigt att institutionerna har tillräckliga resurser för att i ekonomiskt och finansiellt turbulenta perioder kunna bidra till finansiell stabilitet och ekonomisk utveckling. Av den senaste skrivelsen framgår exempelvis att institutionernas utlåning fortfarande ligger på en högre nivå än före den ekonomiska och finansiella krisen, och att finansieringsläget är svårbedömt . Av stor betydelse är också institutionernas arbete med att övervaka och analysera både den globala och den regionala ekonomiska utvecklingen och utvecklingen i enskilda länder. En sådan övervakning förbättrar IMF:s möjligheter att förebygga kriser och värna finansiell stabilitet. Likaså är frågor om nya låneformer och låneramverk och institutionernas anpassning till aktuella utmaningar viktiga för utskottet att följa, liksom inflytandet i och styrningen av institutionerna. Mot denna bakgrund bör ställa sig bakom det som utskottet anför om behovet av en ny regelbunden skrivelse om IMF:s och andra internationella finansiella institutioners arbete med frågor som rör finansiell och monetär stabilitet. Motioner som rör finansiell stabilitet Kapitaltäckning och risktagande i banker Utskottets förslag i korthet avslår motioner om kapitaltäckning och annan reglering av risktagande i banker. Utskottet hänvisar till genomfört och pågående arbete med att stärka det finansiella systemets motståndskraft och minska risken för framtida finanskriser. (SD) framhåller i motion 2016/17:79 att svenska banker bör ha ett kapitalkrav på . Ett sådant kapitalkrav på bankerna skulle enligt motionären stärka den finansiella stabiliteten och överensstämma med att vanliga låntagare måste ha eget kapital för att få lån. I motion 2016/17:544 av (MP) framhålls att finanskrisen och dess efterverkningar visat på inbyggda svagheter i banksektorn. För att undvika negativa effekter på samhällsekonomin behöver bankernas risktagande regleras ytterligare. Motionären anser att det bör införas ett bruttosoliditetskrav på banker (yrkande 1). Ett sådant krav skulle innebära en miniminivå på bankernas andel eget kapital, oavsett riskvikter. I motionen efterfrågas också krav på att bankerna i sina riskanalyser tar hänsyn till miljörisker (yrkande 2). Motionären anser vidare att regeringen bör verka för att miljöfrågor inkluderas bland de internationella krav som ställs på banksektorn (yrkande 3). (S) menar i motion 2016/17:585 att det finns anledning att se över behovet av en valutareservavgift för banker. Den stora svenska banksektorn är delvis en spegling av att bankerna är mycket internationellt aktiva, och valutareserven kan användas för att täcka en banks behov av utländsk valuta. Motionären påpekar att valutareserven inte är kostnadsfri utan innebär en belastning på skattebetalarna i form av mindre inlevererad vinst till statskassan. Valutareserven kan ses som en finansiering av bankernas likviditetsrisker, som borde bekostas av bankerna själva, anser motionären. Pågående arbete på med kapitaltäckning och riskhantering Finanskrisen ledde till ett stort antal insatser för att värna den finansiella stabiliteten, såväl på nationell nivå som på EU-nivå. På EU-nivå har det genom regelverket om kapitaltäckning införts striktare kapitalkrav på banker och andra finansiella institut samt nya krav på institutens likviditet. Syftet har varit att stärka det finansiella systemets motståndskraft och minska risken för framtida finanskriser. För att ytterligare stärka de svenska systemviktiga bankernas kapitalstyrka gäller att åtminstone de fyra storbankerna bör hålla extra kapital i förhållande till sina riskvägda tillgångar. Vidare har höjt riskviktsgolvet för bolån, vilket innebär högre kapitaltäckningskrav. har därutöver infört en s.k. kontracyklisk kapitalbuffert, som utökas i perioder av hög kredittillväxt. En höjning av den kontracykliska kapitalbufferten är beslutad till . presenterade ett förslag som innehåller kompletteringar och omarbetningar av regelverken om kapitaltäckning och krishantering (se regeringens fakta-PM 2016/17:FPM39). Ändringsförslaget har presenterats som ett paket i form av riskreducerande åtgärder för att stärka finanssektorn i EU. Enligt förslaget ska regelverken om kapitaltäckning kompletteras med reviderade och nya globala standarder. Det handlar exempelvis om nya och reviderade regler för hur institut beräknar kapitalkravet för risker förknippade med handel av finansiella instrument. Därtill föreslås de nuvarande rapporteringskraven för bruttosoliditet och stabil nettofinansiering göras om till bindande minimikrav. Förhandlingarna i EU fortsätter . Regeringen har betonat vikten av att kapitalkraven speglar bankernas risker och att anpassningar av det nuvarande regelverket bör övervägas noggrant med hänsyn till deras effekter på den finansiella stabiliteten. Valutareservavgift för banker har behandlats i Utredningen om finansiella oberoende och balansräkning Utredningen om finansiella oberoende och balansräkning tog upp frågan om en valutareservavgift för banker (SOU 2013:9). Enligt utredningen bör kostnaderna för den upplånade delen av valutareserven bäras av bankerna genom avgifter, eftersom dessa har en implicit försäkring mot att råka i likviditetsnöd i utländsk valuta. Att staten tillhandahåller denna försäkring via utan särskild avgift kan enligt utredaren locka bankerna till en större utlåning och upplåning i utländsk valuta än vad som annars hade varit fallet. har riktat ett tillkännagivande till regeringen om att den ska återkomma till med förslag med utgångspunkt i den ovannämnda utredningen (bet. 2015/16:FiU41). Regeringen har meddelat att man avser att återkomma med en proposition om vissa riksbanksfrågor där förslagen från Utredningen om finansiella oberoende och balansräkning ska behandlas. Mål om att det finansiella systemet ska bidra till en hållbar utveckling finns ett nytt riksdagsfäst mål om att det finansiella systemet ska bidra till en hållbar utveckling (prop. 2015/16:1 utg.omr. 2, bet. 2015/16:FiU2, rskr. 2015/16:118). Regeringen uppgav i budgetpropositionen att insatserna för att nå målet är under utveckling och att man har en målsättning att utveckla indikatorer som kan redovisas löpande och att belysa risker när det gäller hållbarhet på finansmarknaden (prop. 2016/17:1 utg.omr. Regeringen redogjorde exempelvis för två uppdrag som hade redovisat . Det ena handlar om bankernas interna regler om kreditgivning till företag utifrån ett miljö- och hållbarhetsperspektiv och det andra om klimatförändringarnas effekter på finansiell stabilitet. Utskottet kan konstatera att sedan den globala finanskrisen –2009 har regelverket för att stärka bankernas motståndskraft mot kreditförluster skärpts i flera omgångar. Nya kapitaltäckningsregelverk har tagits fram inom EU genom kapitaltäckningsdirektivet och tillsynsförordningen. För att ytterligare stärka de svenska systemviktiga bankernas kapitalstyrka gäller att de fyra storbankerna bör hålla extra kapital motsvarande av riskvägda tillgångar. Dessutom har höjt riskviktsgolvet för bolån, vilket innebär högre kapitaltäckningskrav, samt infört ytterligare en buffert i form av en kontracyklisk kapitalbuffert. Den genomsnittliga totala kapitaltäckningen i de svenska storbankerna har ökat successivt . Det pågår vidare på EU-nivå ett arbete med att komplettera och omarbeta regelverken om kapitaltäckning och krishantering för att ytterligare stärka det finansiella systemet och upprätthålla den finansiella stabiliteten. Bland annat finns förslag om att införa ett bindande bruttosoliditetskrav. Utskottet vill också lyfta fram betydelsen av det nya riksdagsfästa målet om att även finansmarknadsområdet ska bidra till en hållbar utveckling. Även om insatserna för att nå målet är under utveckling har en rad initiativ tagits på detta område. En kartläggning av visar också att i synnerhet de större bankerna med internationell verksamhet på frivillig väg anslutit sig till internationella initiativ och standarder för att anpassa kreditgivningen så att den i större utsträckning tar hänsyn till risker relaterade till miljö och hållbarhet. Slutligen, när det gäller frågan om en valutareservavgift för bankerna, kommer utskottet att få anledning att återkomma till den vid behandlingen av en proposition om vissa riksbanksfrågor. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet de här aktuella motionerna. Makrotillsyn och frågor om hushållens skuldsättning Utskottets förslag i korthet avslår motioner om åtgärder som rör makrotillsyn och hushållens skuldsättning. Utskottet konstaterar att flera initiativ tagits för att hantera risker med hushållens skuldsättning. är det viktigt att regeringen och berörda myndigheter fortsätter att analysera riskerna och har beredskap att vidta ytterligare åtgärder om det skulle krävas. Utskottet hänvisar också till ett pågående arbete för att klargöra ansvar och befogenheter för makrotillsyn. Jämför reservation 1 (SD). m.fl. (SD) anser i motion 2016/17:2444 att ledningsstrukturen kring arbetet med finansiell stabilitet bör stärkas (yrkande 1). Motionärerna hänvisar till finansutskottets utvärdering av penningpolitik 2010–2015, som visade att ansvarsfördelningen i arbetet med att upprätthålla en god finansiell stabilitet är otydlig. Motionärerna anser vidare att organisationen av makrotillsynen bör ses över och förtydligas (yrkande 2). Dessutom bör Finansiella stabilitetsrådet bli ett forum för samverkan med en gemensam beslutsprocess, som också presenterar en gemensam rapport om finansiell stabilitet (yrkande 3). Slutligen anför motionärerna att myndigheternas befogenheter och verktyg bör utvecklas och göras tillgängliga för respektive myndighet att hantera under eget ansvar (yrkande 4). I motion 2016/17:1845 framhåller (M) vikten av att regeringen noga följer utvecklingen av hushållens skuldsättning och utvärderar vilka effekter bolånetak och amorteringskrav leder till. Dagens situation med historiskt låga räntor och låntagare som överbelånar sig riskerar att leda till allvarliga problem . Det behövs därför fler insatser för att hushållens skuldökningstakt ska minska, enligt motionären. (S) menar i motion 2016/17:1639 att bolånetaket bör avskaffas. Syftet med bolånetaket är visserligen vällovligt, eftersom det handlar om att begränsa skuldsättningen. Enligt motionären vore det lämpligare att fokusera på amorteringstakten så att även personer som inte kan spara ihop till stora summor kan spara ”i efterhand” genom att amortera på lånet. och (båda SD) vill i motion 2016/17:2407 låta utreda en begränsning av bankers möjlighet att begära borgen vid bostadslån. En sådan begränsning skulle enligt motionärerna öka bankernas incitament till att förorda lån med amortering och minska incitamenten till överutlåning på bostäder. (M) framför i motion 2016/17:1203 att banker och andra kreditinstitut borde vara skyldiga att redovisa vilka borgensåtaganden och fullmakter deras kunder har i form av en årlig engagemangsrapport. Svenskarnas belåning ökar, och utöver den kända belåningen har många privatpersoner även borgensåtaganden som inte alltid är kända för dem själva, anför motionären. (SD) anser i motion 2016/17:267 att möjligheten till statliga startlån till unga vuxna bör utredas. Motionären hänvisar till att det i finns startlån som i första hand vänder sig till förstagångsköpare på bostadsmarknaden. Samma motionär framhåller i motion 2016/17:273 att också möjligheten att införa ett räntetak för kreditgivare bör utredas. Det skulle göra det svårare för kunder att ta lån från flera olika kreditgivare på samma gång som kreditgivarnas möjlighet att bevilja flera lån till samma kund minskar. Enligt motion 2016/17:2455 av (SD) yrkande 1 bör finansiella institut som erbjuder krediter till konsumenter stå under tillsyn. Tillsynskravet ska innefatta verksamheter som bedriver inlåning från allmänheten och företag som erbjuder kreditgivning till konsumenter, t.ex. snabblåneverksamhet. Vidare efterfrågar motionären att regeringen utreder möjligheten att inrätta ett integritetssäkert heltäckande kreditregister med samtliga medborgares skulder (yrkande 2). Syftet med ett sådant register är att förbättra företagens möjligheter till kreditprövning och minska risken för överskuldsättning. Frågor om ansvaret för makrotillsyn och finansiell stabilitet behandlades i finansutskottets betänkande om utvärdering av penningpolitiken 2010–2015 (bet. 2015/16:FiU41). menade att regeringen bör presentera ett sammanhållet och tydligt ramverk för den svenska makrotillsynen. hänvisade till underlagsrapporten om penningpolitiken av King och Goodfriend (2015/16:RFR6) och delade utvärderingens uppfattning att ansvaret, befogenheterna, verktygen och processen kring makrotillsynsbeslut behöver förtydligas och läggas fast. Utskottet konstaterade också att frågan bereds inom . Motioner om hushållens skuldsättning behandlades senast av utskottet under föregående (bet. 2015/16:FiU22). Motionerna avstyrktes av utskottet bl.a. med hänvisning till ny lagstiftning om amorteringskrav och en pågående utredning om en mer ansvarsfull marknad för konsumentkrediter. Åtgärder för att dämpa ökningstakten i hushållens skuldsättning I budgetpropositionen skriver regeringen att den prioriterar arbetet med åtgärder inom området makrotillsyn, för att bl.a. dämpa ökningstakten i hushållens skuldsättning (prop. 2016/17:1 utg.omr. Regeringen och berörda myndigheter har vidtagit en rad åtgärder med det syftet, senast genom att införa ett amorteringskrav . Amorteringskravet innebär att kreditinstitut som lämnar bolån till enskilda personer ska tillämpa återbetalningsvillkor som är förenliga med en sund amorteringskultur och motverka alltför hög skuldsättning hos hushållen. Av budgetpropositionen framgår också att regeringen och berörda myndigheter fortsätter att analysera riskerna med hushållens skuldsättning och har beredskap att vidta ytterligare åtgärder om det skulle krävas. Proposition om makrotillsyn ska lämnas nåddes en politisk överenskommelse om ett utvidgat mandat för makrotillsyn för (pressmeddelande , regeringen). Eftersom denna typ av åtgärder kan få makroekonomiska effekter och ingripa i den enskildes ekonomi, framhölls att det finns skäl att införa ett krav på att ska begära in regeringens medgivande innan nya föreskrifter beslutas. En promemoria med lagförslag remitterades , och regeringen har aviserat att en proposition om makrotillsyn ska överlämnas till . ska behandla ansvaret för finansiell stabilitet Med anledning av ett tillkännagivande från har regeringen tillsatt en parlamentariskt sammansatt kommitté som ska utreda det svenska penningpolitiska ramverket och riksbankslagen (bet. 2015/16:FiU41, rskr. 2015/16:313). Utredningen har getts ett brett formulerat uppdrag som bl.a. omfattar penningpolitikens mål och medel och tydliggöranden om ansvaret för finansiell stabilitet (dir. 2016:114). Förslag som innebär grundlagsändringar ska redovisas i ett delbetänkande . Uppdraget i övrigt ska redovisas . Åtgärder för att motverka överskuldsättning biföll regeringens proposition om stärkt konsumentskydd på bolånemarknaden (prop. 2015/16:197, bet. 2016/17:CU5, rskr. 2016/17:32). Lagändringarna trädde i kraft . Syftet är att stärka konsumenternas ställning och främja en välfungerande bolånemarknad. Åtgärderna ska även bidra till att minska problemen med överskuldsättning. Med det nya regelverket ska konsumenten få tydligare information, bättre insyn i hur räntan bestäms och minst sju dagars betänketid att överväga ett erbjudande om en bostadskredit. Konsumenten ska också få ett förslag till en amorteringsplan. En ny näringsrättslig lag om verksamhet med bostadskrediter innebär skärpta regler för rådgivning om bostadskrediter. Till exempel införs ett förbud för den som utger sig för att lämna oberoende rådgivning att ta emot ersättning från någon annan än konsumenten.