bet · H401FiU20 · 2017-06-19 00:00:00 — finansiella sparandet inte är förenlig med det finanspolitiska ramverket. Jag går över till arbetsmarknaden som är ett stort problem i svensk ekonomi, som vi väl känner till. Vi konstaterar först att har ett högre arbetskraftsdeltagande och en högre sysselsättningsgrad än alla andra EU- Det ser vi på den här bilden. Om ni tittar på den röda stapeln längst till höger ser ni att arbetskraftsdeltagandet ligger på , och sysselsättningsgraden ligger på ungefär 75–. Det är bäst i EU. Snittet ges av den gula Det ska vi naturligtvis vara glada och tacksamma för. Det stora problemet är att det finns betydande skillnader i sysselsättning och arbetslöshet mellan personer som är födda i och framför allt personer som är födda utanför . Den här bilden visar i siffror vad det är frågan om. Den svarta kurvan visar inrikes föddas sysselsättningsgrad. Det är alltså i procent av åldersgruppen 16– Där har vi en sysselsättningsgrad på . Det är väldigt högt. Tittar vi på utomeuropeiskt födda, den röda kurvan, ser vi att där ligger Det är 20 procentenheters skillnad Det är för dem som har gymnasial utbildning. ut för dem som har högst grundskoleutbildning, förgymnasial utbildning. Här har vi en bild på hur det ser ut med arbetslösheten. arbetslösheten väldigt lågt – den ligger någonstans mellan 3 och 4 procent, som ni ser av den svarta kurvan – medan människor födda utanför har en arbetslöshet på . Det är väldigt mycket högre. Skulle jag visat en bild på folk som har lägre utbildning, alltså grundskola eller lägre, skulle arbetslöshetssiffran legat på för den gruppen. PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT 2017 BILAGA 3 Vi menar att det är ett mycket stort problem. Det kanske är det största problemet i svensk ekonomi. Det är också ett problem som har många andra dimensioner. Det är ett socialt problem och ett politiskt problem. Vi menar att lösningen är att gå vidare på samma väg som , det vill säga mer utbildning och mer av subventionerade anställningar. Vi menar också att man måste pröva en tredje väg, ett tredje slag av åtgärder. Det är det som är aktuellt i debatten, nämligen enklare jobb för människor som har lägre kvalifikationer och utbildning. Det framförde vi redan i förra årets rapport, och vi upprepar det i årets rapport. Enkla jobb kräver naturligtvis löner efter det, det vill säga löner som ligger under dagens minimilöner. När det gäller regeringens arbetslöshetsmål, som är att ska ha EU:s lägsta arbetslöshet 2020, menar vi att det inte är möjligt att uppnå. Det beror bland annat på att vi räknar heltidsstuderande ungdomar som söker arbete som arbetslösa. Sedan är det naturligtvis den stora vågen av asylinvandrare där det kommer att ta innan de kommer ut på arbetsmarknaden som gör att jag tror att det i praktiken är omöjligt att nå målet. Vi menar att ett bättre mål vore att sätta upp sysselsättningsmål för särskilt utsatta grupper – det gäller asylinvandrare, unga lågutbildade och långtidsarbetslösa – och inte ha ett mål som gäller för hela arbetsmarknaden och i arbetslöshetstermer. Slutligen ska jag säga några ord om regeringens prognoser. Då menar jag inte bara den här regeringen utan alla regeringar och också regeringen som kom före. Vi har gjort en undersökning över för att kunna få statistiskt säkra mått på prognosfel och så vidare. Det är inte regeringen som gör prognoserna, utan det är tjänstemännen i . Vi konstaterar först att regeringens prognoser för viktiga makrovariabler har varit mindre träffsäkra än . Det finns en tendens till att överskatta tillväxten och offentligt sparande och att underskatta arbetslösheten. Det ser vi på den här bilden. De gula kurvorna är regeringens prognoser framåt – t+1, t+2 och t+3. Tittar vi på bnp-tillväxten ser vi att felet är större. Kurvan ligger över svarta kurva. När det gäller arbetslösheten, till höger, ser vi att regeringens prognoser är lägre än vad som faktiskt blir fallet och att gapet ökar jämfört med . När det gäller sparandet, både det finansiella sparandet och det strukturella sparandet, ser vi att regeringen tenderar att överskatta sparandet . Jag kanske ska tillägga här att det inte gäller den nuvarande regeringen, som har underskattat sparandet särskilt . Här har vi en annan bild på potentiell bnp och bnp som visar det jag sa tidigare men i absoluta tal. ligger bnp på ungefär 4 400 miljarder. Det vi ska titta på här är dels regeringens prognoser, dels KI:s prognoser år för år. BILAGA 3 PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT 2017 Om vi tittar på 2017 ser vi att staplarna är lite längre för regeringen i Det betyder att regeringen skattade tillväxten 2017 något högre än . Går vi vidare till höger ser vi att det är genomgående på det sättet. Både faktisk och potentiell bnp överskattas relativt , men vi såg också att båda tenderar att överskatta utfallet. Det här är naturligtvis problematiskt. Vi vill ha så träffsäkra prognoser som möjligt för att kunna anpassa politiken till verkligheten. problematiskt på det sättet att när man överskattar potentiell bnp tenderar det strukturella sparandet att skattas som högre än vad det egentligen är. utvärderar finanspolitiken efter det strukturella sparandet, så det är Det påverkar även hur regeringen sätter utgiftstaken. Om det är så att man siktar på att ha utgifter som en viss andel av bnp, vilket regeringen har sagt att man skulle göra, kommer det verkliga utfallet att kanske bli något högre som andel av bnp än vad man menar att det ska vara. Här ser vi att i den svarta kurvan är regeringens uppskattning av var budgettaket ligger i förhållande till bnp. Ni ser att den kurvan ligger under den gula kurvan som är i enlighet med KI:s uppskattning. KI har alltså en lägre uppskattning av bnp. Därför hamnar utgiftsandelen högre i förhållande till bnp. Tack så mycket. Det var vad jag hade att säga. Ordföranden: så mycket. Jag ger ordet till finansministern för Finansminister : Tack för möjligheten att komma hit Jag ska börja med en kommentar på det sista som sa. Du sa att regeringen låg lägre i förhållande till KI i prognosen för bnp om tre Både och jag vet att vi inte har någon aning om hur bnp faktiskt utvecklas under de tre fyra åren. Det enda vi vet är att det inte kommer att bli vare sig som regeringen eller som KI säger. Däremot är det viktigt att ha fokus på att göra så bra prognoser som möjligt. Jag kommer att återkomma till det Jag tänkte göra en liten inledning och sedan kommentera några av de Det är flera aktörer som utvärderar regeringens politik. Det är bra att vi får höra synpunkter från många olika aktörer. Vi har EU, och I har vi också ESV, IFAU, Konjunktur- institutet, och . Det är en uppsjö av uppföljningar av regeringens politik. Det är naturligtvis bra. Det är viktigt att ha en sådan extern uppföljning och bra att få olika input. välkomnar vi årets rapport från . Det kan också vara bra att påminna om vad en del andra aktörer säger om Till exempel , och kommissionen gör en helt annan bedömning av regeringens finanspolitik än IMF, och menar att regeringen på ett väl avvägt sätt har hanterat inte minst de ökade kostnaderna PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT 2017 BILAGA 3 för migrationen men också generellt sett. De gör en annan bedömning än den som gör. Jag tänkte kommentera synpunkterna och slutsatserna utifrån tre olika delar: finanspolitik, arbetsmarknad och prognosutvärderingen. Om vi börjar med finanspolitiken gör bedömningen att överskottsmålet inte uppnåddes 2006–2015 även om man tar hänsyn till finanskrisen och den lågkonjunktur som följde under finanskrisen. Där tycker jag själv att det är viktigt att modifiera den kritiken. När det gäller de överskott man hade 2007 och 2008 använde man under själva finanskrisen den styrkan i ekonomin till att ge skjuts åt den ekonomiska utvecklingen. Det tycker jag var väl avvägt och föredömligt gjort. Däremot är jag väldigt kritisk till utvecklingen och 2014. När konjunkturen vände uppåt valde man ändå att fortsätta att försämra statsfinanserna på ett sätt som gjorde att vi 2014 låg på ett reellt underskott på men ett strukturellt underskott på av bnp. Det innebar att vi hade glidit rejält av banan i förhållande till överskottsmålet. Det var under slutet av förra mandatperioden som enligt min bedömning misstagen gjordes av den tidigare regeringen. Vi tittar på vad som har hänt när det gäller förändring av det strukturella sparandet . Det strukturella sparandet är alltså när man har rensat bort konjunkturen från sparandet. Det är så här sparandet ser ut, och här har vi förändringarna mellan åren. Det man ser på den här bilden är det strukturella sparandet. Det är inte bara det att konjunkturen ser bättre ut, utan också det konjunkturjusterade sparandet har förbättrats avsevärt. Det har förbättrats sammantaget under den här mandatperioden. Det är mer än det som rekommenderade i början av mandatperioden. Deras bedömning var att det strukturella sparandet borde öka med ungefär 1/. Sedan har det ökat betydligt mer än så. Det gör att uppnåddes i strukturellt sparande. Min bedömning är att det gör att det ligger i linje med överskottsmålet, men jag tror att nog tycker att det borde ligga ännu högre än så. Det beror naturligtvis på hur man tolkar det finanspolitiska ramverket, det vill säga hur lågt strukturellt sparande man menar att man bör ha i en lågkonjunktur. Det vi ser är en kraftig förstärkning av det strukturella sparandet, det som även tar hänsyn till att man räknar bort konjunktureffekterna. Om man tittar på sparandet ser vi att i bedömningen har vi nu överskott i de offentliga finanserna under hela mandatperioden. Vi ser ett kraftigt stigande överskott i takt med att ekonomin växer. Som påpekar ser vi dock en liten dipp 2017. Det beror i huvudsak på tillfälliga faktorer. Tittar man på det migrationsjusterade sparandet 2017 är det inte 0,3 utan 0,7. Där ligger vi även strukturellt nära överskottsmålet och då är det migrationsjusterade sparandet beräknat ganska extremt. Då justerar du bara för kostnaderna för de som kom utöver det dubbla historiska genomsnittet. BILAGA 3 PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT 2017 tar det genomsnittliga antalet asylsökande och justerade för de kostnaderna skulle vi vara på 1 procents sparande också . Det är i huvudsak tillfälliga faktorer. Det är en del investeringar som sker Sedan ser vi hur ekonomin blir något mer normal och utvecklas starkt Vi ser också att det är väldigt stora marginaler till det nya överskottsmålet som kommer att införas . Min bedömning är att det mot den här bakgrunden inte hade varit väl avvägt att genomföra omfattande besparingar för att få upp det strukturella sparandet givet att det i huvudsak beror på tillfälliga faktorer. som regeringen kanske i huvudsak inte skulle ha genomfört var de 10 välfärdsmiljarderna som var den stora permanenta satsningen i budgeten för Min bedömning är att det var en väl avvägd politik givet de ökande kraven på kommunerna i takt med att befolkningen växer väldigt kraftigt och det ansvar de har inte minst för att ta hand om nyanlända barn i våra förskolor och Det var en väl avvägd politik givet det ekonomiska läget och hur vi ser att det växer framöver men också mot bakgrund av det statsfinansiella läget i Något som jag hade tyckt varit intressant här från hade varit om man hade kunnat ha lite mer diskussion om vad som är en väl avvägd Det är ett väldigt fokus på att vi bör öka det finansiella sparandet men inte en diskussion om vad det i så fall skulle innebära för räntepolitik och vilka risker det i så fall skulle ha kunnat skapa i ekonomin. Diskussionen om policymix är lite svår för mig att ta eftersom det kan låta som att jag lägger mig i politik, och då sitter där och skulle tycka att det eventuellt skulle föranleda en KU-anmälan. hålla tungan rätt i mun. Men jag tänker själv att det hade varit intressant om hade kunnat ha en sådan policymixdiskussion. Om vi tittar på arbetsmarknaden påpekar helt korrekt, och här delar jag helt synen på problembilden, att vi har en väldigt hög Vi har låg arbetslöshet för människor som är Vi har också låg arbetslöshet för människor som har gymnasieutbildning eller mer. Men vi har ett problem för människor att komma in när det gäller framför allt människor födda utanför eller utanför och med kort utbildning. Det är också därför regeringen jobbar hårt med frågan. Det handlar om ett kunskapslyft som fullt utbyggt kommer att innebära 70 000 utbildningsplatser. Det handlar bland annat om möjligheten att läsa in en gymnasieutbildning Vi bygger också ut yrkesvuxplatserna ganska omfattande. bygger ut folkhögskolorna och också den högre utbildningen. Det är också viktigt att det ska vara billigt för arbetsgivare att anställa människor som står långt från arbetsmarknaden. Om de inte har den produktivitet som den svenska lönenivån implicerar behöver man göra det billigare för arbetsgivare att anställa de personerna. Där har vi ett antal subventioner som gör detta. PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT 2017 BILAGA 3 Det finns en kritik från arbetsgivare att de är krångliga att använda. Det är precis därför vi nu ser över de subventionerna för att göra det enklare och kanske också mer attraktivt för arbetsgivare att använda de olika formerna av subventioner. Här har vi också infört extratjänster i välfärden som är ett sätt att helt kostnadsfritt för kommuner och landsting kunna anställa människor som står långt från arbetsmarknaden och då kunna dela upp de arbetsuppgifter som till exempel en undersköterska har. De delar av hennes eller hans arbetsuppgifter som kräver en utbildning behöver naturligtvis undersköterskan utföra. Däremot de enklare arbetsuppgifterna bör en person som kanske står längre från arbetsmarknaden och inte har den utbildningen kunna utföra. Jag tänker till exempel på . När man kommer till en äldre ska ordinarie hemtjänstpersonal, ofta en utbildad undersköterska, kunna komma. Men man ska kunna ha med sig en person som inte har bott särskilt länge i . Då kan man dela upp arbetsuppgifterna så att den som inte är utbildad kanske kan sköta städningen och gå och handla medan den som är utbildad kan hjälpa till med dusch, medicin men kanske också ha tid att sitta ned vid köksbordet, dricka kaffe och ha ett samtal. Det är bättre för den äldre som får bättre service. Det underlättar arbetet för den ordinarie personalen. Men det ger också en fot in på arbetsmarknaden för en person som kanske är ny i . Det är så extratjänsterna ska fungera. Vi ser nu hur de ökar i antal. Jag hoppas att kommuner och landsting kommer att i än större utsträckning använda den möjligheten. Därutöver har vi snabbspåren som är en fantastisk möjlighet för människor som kommer hit med yrkeserfarenhet att komma in på arbetsmarknaden. De behöver bli fler. Moderna beredskapsjobb i statliga myndigheter är också ett sätt att försöka skapa enklare arbetsuppgifter och vägar in på arbetsmarknaden. Validering behöver förbättras, och sfi byggas ut. Vi har också gjort en reform av etableringsersättningen. Vi har avskaffat vårdnadsbidraget, som var ett sätt att låsa in framför allt kvinnor utanför arbetsmarknaden. Vi förändrar också föräldraförsäkringen på ett sådant sätt att det snabbare gör att framför allt nyanlända kvinnor ska komma ut på arbetsmarknaden. När det gäller lönenivåer är det, som tar upp i sin rapport, inte på det sättet i att det är som sätter löner. Och jag tycker inte att det bör vara på det sättet heller. Det är en fråga för parterna. LO har kommit med en förhandlingsinvit till , just för att diskutera hur man snabbare ska kunna få in inte minst nyanlända på arbetsmarknaden. har inte svarat på den inviten. Det vore väldigt bra om man kunde börja förhandla om de frågorna, för att underlätta för människor att komma in. Jag hoppas att den typen av förhandlingar snart kan komma till stånd. Rådet tar också upp målformuleringen för regeringens arbetslöshetsmål och menar att vi borde fokusera tydligare på just de grupper som står lite längre BILAGA 3 PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT 2017 bort från arbetsmarknaden. Om regeringen ska nå sitt arbetslöshetsmål kommer vi att behöva fokusera på människor som har låg utbildning, unga som har svårt att komma in eller nyanlända – samma grupper som rådet lyfte De grupperna behöver tydligt fokus för att vi ska nå målet – så jag är inte säker på att en omformulering av målet skulle styra politiken i en annan riktning än nuvarande målformulering gör. Jag tror inte att det skulle spela särskilt stor roll i sak för politikens utformning att ändra målformulering. Det är också viktigt att påminna om det som säger, att det finns saker som är problematiska men också en del som går åt rätt håll. Ni ser nu en bild på två diagram, och diagrammet till vänster handlar om Här händer något väldigt intressant. linjen är arbetskraftsdeltagande för inrikes födda personer, och den grå linjen är arbetskraftsdeltagande för utrikes födda personer. Vi kan se att arbetskraftsdeltagandet för utrikes födda har ökat kraftigt. betydligt större andel av utrikes födda till arbetsmarknadens förfogande än Det är oerhört positivt. Men det gör också att arbetslöshetssiffrorna ser högre ut än de annars hade varit. Men vi vill inte trycka ned arbetslöshet genom att människor inte ska stå till arbetsmarknadens förfogande. ändå någonting positivt. Den andra bilden visar sysselsättningsgraden på lite olika sätt. översta linjen visar sysselsättningsgrad för inrikes födda män. att inrikes födda kvinnor har en väldigt hög sysselsättningsgrad. den ljusblå linjen som visar utrikes födda män, som har lägre sysselsättningsgrad än inrikes födda. Och sedan ser vi den gröna linjen som visar sysselsättningsgrad för utrikes födda kvinnor. Där är det en ganska tydlig Det är väldigt positivt och en utveckling som vi verkligen behöver hålla i. Det är viktigt för jämställdheten i att både män och Då behöver sysselsättningsgraden för utrikes födda kvinnor Här ser vi att det har hänt en hel del. Det är oerhört positivt. Det är också viktigt att bära med sig att vid en jämförelse med resten av EU ligger sysselsättningsgraden för utrikes födda kvinnor i ungefär i linje med sysselsättningsgraden för kvinnor i EU som helhet. sysselsättningsgraden för kvinnor i hela EU ligger alltså på ungefär samma nivå som sysselsättningsgraden för utrikes födda kvinnor i . ingenting som vi ska vara nöjda med på något sätt. Men det är viktigt att ha med perspektiven när man tittar på det här. Det viktigaste att ha med från den här bilden är att sysselsättningsgraden för utrikes födda kvinnor stiger. fortsätta jobba så att den kurvan fortsätter uppåt. När det gäller prognosutvärderingen tog upp bnp-gapen. viktigt och bra att tittar på det. Jag vill bara påminna om att den här regeringens bnp-gap ser väsentligt annorlunda ut än den förra På bilden som visas kan man se skillnaden på hur regeringen ser på bnp-gapet jämfört med , som är de grå staplarna, och , som är de mörkblå staplarna. PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT 2017 BILAGA 3 Vi kan se att för såväl 2015 som 2016 och 2017 har regeringen en något annorlunda bedömning av bnp-gapen. Men det är inte i närheten av hur det såg 2013 och 2014. Den extrema bedömning som dåvarande regering gjorde av bnp-gapen kanske var en av anledningarna till att man använde mer pengar än vad som fanns i de två budgetarna. Det kan vara en viktig orsak till att vi 2014 halkade så långt från banan vad gäller överskottsmålet. Jag ska säga någonting om framskrivningsmetod och kommer att ta både den nuvarande och den tidigare regeringen lite i försvar. När regeringen gör prognoser bygger det som vi lägger på bord på oförändrad politik. Vi gör alltså en prognos i budgeten utifrån de förslag som vi lägger fram i den budgeten och ingenting annat. Det har varit praxis . När vi lägger fram budgeten utgår vi från de förslag som ligger i den budgeten. I prognosen lägger vi inte in förslag som framtida regeringar kan tänkas lägga fram och som eventuellt kommer att fatta beslut om . Man har alltså bara med den politik som ligger i budgeten som budgeten avser. Det innebär att prognosen för det finansiella men också det strukturella sparandet bara är väntevärdesriktig för . Med den här metoden ska prognosen för det finansiella eller det strukturella sparandet för åren därefter inte vara väntevärdesriktig. Regeringar och riksdagar kommer nämligen att fatta nya beslut om reformer . Det beskrivs tydligt i regeringens budget att man gör på det sättet. Det har blivit en viss förvirring i debatten när det gäller det här. har också hjälpt till med den förvirringen, när de har sagt att det fattas 50 miljarder framöver som kommunerna skulle behöva. Men det beror ju på att regeringen inte har fantiserat ihop att framtida riksdagar kommer att fatta beslut om de pengarna, precis enligt gällande praxis. Det finns däremot ett stort överskott för , som man kan välja att lägga till kommuner och landsting eller någonting annat. Det fattas inte några pengar. Men man har inte lagt in det i prognosen, eftersom man inte vill föregripa vilka beslut framtida riksdagar eller regeringar kommer att fatta. Regeringen gör inte en bedömning av hur den tror att man kommer att fatta beslut framöver, utan propositionerna är ett underlag för beslut. Och har – i alla fall enligt min bedömning – velat veta vad konsekvenserna blir av de beslut som fattas , snarare än vilka beslut regeringen tror att framtida riksdagar eventuellt kommer att fatta. fanns det lite alternativ när man gjorde alternativa framskrivningar. Regeringen gissade så att säga vilka beslut som kunde fattas . Det kan vara värt att påminna om att dåvarande kritiserade det 2008. När det gäller prognosen som är väntevärdesriktigt, nämligen prognosen för det kommande budgetåret, det år som budgetpropositionen avser, kan det vara värt att understryka att det offentliga finansiella sparandet inte har överskattats sedan den här regeringen tillträdde – precis som sa. Man har tvärtom underskattat det. BILAGA 3 PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT 2017 Vi kan titta på bilden, på budgetpropositionerna , 2012, 2013 och Där kan vi se att regeringen var lite för optimistisk om det offentliga finansiella sparandet för det kommande budgetåret, framför allt 2012 och Men och även under innevarande budgetår har regeringen ganska kraftigt underskattat styrkan i de offentliga Om jag ska få kritik för någonting vad gäller prognosförmågan på just nu är det alltså att vi underskattar styrkan i de Vi är något för försiktiga i våra prognoser just . skulle vara relevant kritik. Ordföranden: tackar för två intressanta föredragningar och går över till den del av utfrågningen som handlar om just frågor från ledamöterna. Vi tar ett par frågeställare åt gången, och vi får ordet enligt partiernas storleksordning. tänkte därmed själv börja med att ställa några frågor, till i första hand Jag undrar hur det kommer sig att ni gör en annorlunda bedömning av den förda finanspolitiken än exempelvis , och , som lyftes fram av finansministern. Samtliga de institutionerna har gett den svenska politiken goda betyg, inte bara för att vi har ett av de starkaste sparandena i EU och en skuld som minskar. Det sker också i ett läge när vi har negativa räntor, ganska extrema penningpolitiska åtgärder, ett svagt kostnadstryck och löneavtal. Innebär inte det, sammantaget, att vi stabiliseringspolitiskt har ganska väl avvägd politik i ? Min andra fråga gäller prognoserna. Finansministern hade väldigt många förklaringar och synpunkter om dessa. Jag vill gärna höra synpunkter på det finansministern sa om prognoserna. Slutligen, 2016 var det år då sparandet var i linje med överskottsmålet. var det år som man nådde upp till det. sparandet har stärkts med . Det är mycket mer än själv tyckte var en lämplig takt, i sin rapport .