bet · H401UU10 · 2017-06-05 00:00:00 — Regeringen fick, efter ajournering av sammanträdet och revidering av sin ståndpunkt, stöd för sin ståndpunkt av en majoritet i nämnden. Några partier anmälde oliklydande avvikande meningar. Diskussionen rörde bl.a. ambitionsnivåer för minskade utsläpp och nationellt självbestämmande i skogsfrågor. Liksom regeringen och miljö- och jordbruksutskottet anser utskottet att EU är en drivande kraft i det globala klimatarbetet och att en handlingskraftig och sammanhållen klimatpolitik inom unionen är av avgörande betydelse i den framtida efterlevnaden av . Utskottet delar i övrigt miljö- och jordbruksutskottets ställningstaganden i yttrande (2016/17:MJU4y). Med hänvisning till det anförda avstyrker utrikesutskottet motion 2016/17:3662 yrkandena 58–63. Utbildning, ungdom och kultur Utskottets förslag i korthet avslår ett antal motionsyrkanden relaterade till Utbildning 2020, Erasmussamarbetet, utbildning, ungdom och kultur inom EU. Jämför reservationen 30 (SD). I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för frågor kring utbildning, ungdom samt om kultur, medier och idrott (s. 141–145). I kommittémotion 2016/17:3662 yrkande 64 anför m.fl. att 2020-strategin inte ska innehålla förslag på lösningar på problem eller utmaningar som är bäst lämpade att lösas på nationell nivå. I samma motion yrkande 65 anförs att regeringen ska verka för att lägga ned Erasmus-plus-samarbetet. Vidare anförs i yrkande 66 att EU ska låta utbildningsfrågor vara en nationell angelägenhet. Motionärerna anför i yrkande 67 att ungdomspolitiken är en nationell angelägenhet och att den europeiska ungdomspolitiken inte bör söka ha som mål att få ungdomar att knyta an bättre till det europeiska projektet. I yrkande 68 framhåller man vikten av att det inte sker någon harmonisering på kulturområdet inom EU och att kulturpolitik även i fortsättningen ska vara en nationell angelägenhet. vill inledningsvis understryka att de områden som ligger inom kulturutskottets beredningsområde, nämligen kultur, ungdom och idrott, är nationella angelägenheter. EU har enbart befogenhet att stödja, samordna eller komplettera medlemsstaternas åtgärder. Detta är också något som utskottet vid ett flertal tillfällen lyft fram, bl.a. vid överläggningar med regeringen om de aktuella områdena. De två övergripande mål som ligger till grund för EU-samarbetet på ungdomsområdet 2010–2018 är att skapa fler och lika möjligheter för alla unga i utbildningsväsendet och på arbetsmarknaden och att främja alla ungas aktiva medborgarskap, sociala delaktighet och solidaritet (skr. 2016/17:115). Ungdomspolitiken är sektorsövergripande och omfattar alla statliga beslut och insatser som berör ungdomar mellan . Detta förutsätter arbete på såväl nationell, regional och lokal som internationell nivå (prop. 2016/17:1 utg.omr. 17 s. 157). Utskottet vill dock betona vikten av att åtgärderna inte inkräktar på de enskilda staternas befogenhet på området. Utskottet finner inte att motion 2016/17:3662 (SD) yrkande 67 bör föranleda något initiativ från sida. Motionsyrkandet bör därför avstyrkas. Utskottet anser att internationellt samarbete, där olikheter möts, är centralt för att utveckla och förnya det svenska kulturlivet. Det är betydelsefullt att svensk kultur har möjlighet att nå utanför landets gränser. Utskottet vill även peka på kulturens viktiga roll i relationsskapandet med andra länder. Internationalisering och interkulturellt samarbete är en prioriterad uppgift inom kulturpolitiken. Utskottet vill dock understryka att EU när det gäller kulturpolitiken enbart har befogenhet att stödja, samordna och komplettera medlemsstaternas åtgärder. Detta får inte innebära någon harmonisering av medlemsstaternas regelverk. föreslår därför att utrikesutskottet avslår motion 2016/17:3662 (SD) yrkande 68. vill inledningsvis påminna om att utbildningsfrågor enligt artikel 6 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) är en nationell kompetens, men att unionen har befogenheter att vidta åtgärder för att stödja, samordna eller komplettera medlemsstaternas åtgärder. EU:s insatser inom utbildningsområdet får enligt artikel 2.5 i EUF-fördraget inte innebära en harmonisering av medlemsstaternas bestämmelser i lagar och andra författningar. Utskottet konstaterar på ett övergripande plan att EU-samarbetet inom utbildningsområdet till stor del sker genom den s.k. öppna samordningsmetoden. Den öppna samordningsmetoden, som den bl.a. beskrivs i EU:s rättsliga databas , är en typ av mellanstatligt beslutsfattande som inte leder till en bindande EU-lagstiftning. Den öppna samordningsmetoden kräver inte att EU-länderna för in nya eller ändrar befintliga lagar, utan samarbetet bygger i stället på mellanstatlig utvärdering. När det gäller yrkanden om 2020-strategin och Utbildning 2020 vill utskottet inledningsvis peka på att 2020-strategin är EU:s breda tillväxtstrategi , som EU:s stats- och regeringschefer kom överens om . Utbildning 2020 däremot är för europeiskt utbildningssamarbete, som EU:s utbildningsministrar kom överens om . Utbildning 2020 består bl.a. av fyra strategiska mål och sju riktmärken som ska vara vägledande för uppföljningen av arbetet. Två av de sju riktmärkena är gemensamma med 2020-strategin. 2020 och Utbildning 2020 är således två separata instrument som de är nära sammanbundna. Som utskottet förstår yrkandet om 2020-strategin och Utbildning 2020 handlar det huvudsakligen om genomförandet av Utbildning 2020. Utskottet vill därför uppmärksamma att i rådsslutsatserna om inrättandet av Utbildning 2020 (rådets slutsatser av , 2009/C 119/02) enades EU:s utbildningsministrar om ett antal principer för hur Utbildning 2020 ska genomföras. Utbildningsministrarna kom bl.a. överens om att Utbildning 2020 ska genomföras genom att effektivt utnyttja den öppna samordningsmetoden, som utskottet beskrivit kortfattat ovan, med fullständig respekt för medlemsstaternas ansvar för sina utbildningssystem och enligt det europeiska utbildningssamarbetets frivilliga karaktär. När det gäller yrkandet om Erasmus+ vill utskottet betona vikten av att ta till vara och utöka möjligheterna för elever och studenter att förlägga delar av sin utbildning eller sin praktik utomlands. I detta sammanhang anser utskottet att Erasmus+ spelar en viktig roll. Utskottet noterar även att svenska studenter och akademiker har dragit betydande nytta av EU-program inom utbildningsområdet. I fråga om kompetensagendan för konstaterar utskottet att kommissionen presenterade sitt meddelande om en ny kompetensagenda för (KOM(2016) 381). Av meddelandet framgår att målet är ett gemensamt engagemang och en delad vision om kompetens som nyckeln till hållbara arbetstillfällen och till tillväxt och konkurrenskraft. Utskottet har granskat kommissionens meddelande om en ny kompetensagenda för (utl. 2016/17:UbU7). I utlåtandet anförde utskottet bl.a. att det är positivt att kommissionen fokuserar på att stärka kompetensbasen i genom samarbete. Utskottet konstaterade även att samarbete mellan medlemsstaterna är viktigt och att det är angeläget med erfarenhets- och informationsutbyten på utbildningsområdet. underströk utskottet bl.a. att utbildning är en nationell kompetens och att kommissionens roll på detta område är att främja samarbete mellan medlemsstaterna och vid behov stödja och komplettera deras arbete. Utskottet ansåg vidare att det är viktigt att betona att de insatser som föreslås i agendan måste utgå från medlemsstaternas frivilliga medverkan. Mot bakgrund av det som anförts ovan ser utskottet inga skäl att vidta några åtgärder med anledning av yrkandena om utbildningsfrågor. Utskottet föreslår därför att utrikesutskottet avstyrker motion 2016/17:3662 (SD) yrkandena 66–68. (torde avse yrkandena 64–66, som rör EU:s utbildningssamarbete.) instämmer i de ställningstaganden som görs i kulturutskottets protokollsutdrag /17:27 och i utbildningsutskottets yttrande 2016/17:UbU7y. Med hänvisning till det som kulturutskottet och utbildningsutskottet anför avstyrker utrikesutskottet motion 2016/17:3662 yrkandena 64–68. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden, bl.a. om ett svenskt utträde ur EU och om delegerade akter. Vidare avslår ett motionsyrkande relaterat till hemligstämpling av EU-dokument. Jämför reservationen 31 (SD). I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för EU:s institutioner. Avsnittet behandlar bl.a. frågor om kommissionens, och verksamhet, öppenhet och insyn samt om EU-rekrytering och regionkommittén (s. 146–150). I kommittémotion 2016/17:3662 yrkande 1 anför m.fl. att regeringen ska verka för en omförhandling så att svenska folket kan ges möjlighet att ta ställning till om ska lämna det överstatliga EU. I samma motion yrkande 2 pläderas för folkomröstning. Vidare i yrkande 3 uppmanar regeringen att verka för ökad offentlighet genom att minska hemligstämplandet av material som skickas till . anför i yrkande 11 att varje tillfälle för kommissionen att utnyttja sin möjlighet att anta regler via delegerade akter ska diskuteras enligt den särskilda ordning som föreskrivs i regeringsformen. 2011/12:KU15, bet. 2014/15:UU10 och yttr. 2015/16 KU9) om utträde ur EU och omförhandling av medlemskap i . vidhåller sin uppfattning att det inte finns någon anledning att omförhandla medlemskap i . Utskottet välkomnar regeringens arbete för en ökad öppenhet i EU:s institutioner, bl.a. genom bevakningen av mål i och tribunalen. Utskottet vill också framhålla vikten av en ökad öppenhet och insyn i EU:s beslutsprocesser, inte minst när det gäller trepartsförhandlingarna mellan kommissionen, rådet och . Utskottet har tidigare framhållit att det finns anledning att bevaka i vilken omfattning kommissionen ges befogenheter att anta delegerade akter. Även om det interinstitutionella avtalet innehåller förbättringar när det gäller ett mer öppet, stärkt och konsekvent samråd, vidhåller utskottet denna uppfattning. Mot denna bakgrund anser att utrikesutskottet bör avstyrka kommittémotion 2016/17:3662 yrkandena 1–3 och 11. Med anledning av ett motionsyrkande om svenskt utträde ur EU kan utskottet konstatera att frågan om svenskt utträde ur EU inte är aktuell. I samband med folkomröstningen röstade svenska folket ja till medlemskap i , och beslutet om svenskt medlemskap fattades därefter formellt av riksdag . Utskottet anser, i likhet med i betänkande 2015/16:UU10, att bäst kan ta till vara nationella intressen och främja universella värden genom att vara en engagerad och konstruktiv kraft i det europeiska samarbetet. Utskottet ansluter sig i övrigt till de ställningstaganden som görs i yttrande (2016/17:KU5y). Med hänvisning till det anförda avstyrker utrikesutskottet motion 2016/17:3662 yrkandena 1–3 och 11. Utskottets förslag i korthet avslår ett antal motionsyrkanden. Utöver de yrkanden som behandlats tidigare i detta betänkande finns i betänkandet även motionsyrkanden som är föremål för en förenklad motionsberedning i enlighet med promemorian Förenklad motionsbehandling –2018 som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de yrkanden som redovisas i bilaga 2 inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott motionerna. Utskottet föreslår att skrivelse 2016/17:115 läggs till handlingarna. Den övergripande utvecklingen i EU m.m., punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3662 av m.fl. (SD) yrkande 6 och 2016/17:2767 av m.fl. (M) yrkande 18 och 2016/17:3661 av (C) yrkande 2. välkomnade beslutet om att låta det brittiska folket få avgöra sin egen framtid. tycker det är viktigt att poängtera de förändringar som det brittiska utträdet kommer att leda till. Inför utträdet är det av stor vikt att de framtida relationerna mellan och inte försvagas på grund av sårade känslor i . Den övergripande utvecklingen i EU m.m., punkt 1 – motiveringen (V) av (V). Den brittiska befolkningen har gjort sitt val. En majoritet har beslutat att ska lämna EU. Resultatet speglar EU:s djupa kris. Över hela unionen har befolkningar upplevt hur EU-eliten har prioriterat euron och bankerna före vanliga människors livsvillkor. I några länder har priset för denna politik varit katastrofalt högt. EU-eliten har skjutit ifrån sig all kritik. I stället har deras svar varit ännu mer centraliserad makt till EU, mindre nationell självbestämmanderätt och en stramare finanspolitik. Med det som bakgrund är det bara naturligt att allt fler får nog av EU-politiken. har lämnat in sin ansökan om att lämna Europeiska unionen i enlighet med artikel 50 i . EU och måste verka för att erbjuds ett avtal som garanterar fortsatt gott samarbete mellan , EU och omvärlden. Det skulle kunna vara ett omförhandlat (som och redan har), ett bilateralt avtal som det med eller en annan form av avtal. Det viktiga är att vi ska kunna fortsätta att resa, arbeta, studera, handla och samarbeta med varandra. EU ska inte straffa för utfallet i deras folkomröstning. Det är oklart vilka rättigheter som de ungefär 4,5 miljoner EU-medborgare som bor och arbetar i kommer att ha efter det att formellt har lämnat EU. Bland dem finns 90 000 svenska medborgare. I lever ungefär 25 000 personer med brittiskt medborgarskap. Även deras framtid är oviss. Det är viktigt att och EU nu verkar för att hitta en lösning för våra medborgare och att vi tydligt motsätter oss varje förslag som skulle innebära ökad otrygghet och osäkerhet för EU-medborgare i . EU:s ledning bör utnyttja de möjligheter som den nya situationen ger och använda alla krafter för att skapa ett mer jämlikt samarbete i hela . EU har inte klarat att skapa välfärd och jämlikhet. utträde bör vara starten på en utveckling mot ett mer rättvist och demokratiskt . Utvidgningsprocessen, punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3662 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 13 samt 2016/17:812 av m.fl. (V) yrkande 11, 2016/17:1738 av m.fl. (V) yrkande 3 och 2016/17:2767 av m.fl. (M) yrkande 12. Den förhastade och dåligt planerade utvidgningen av EU har haft kännbara negativa konsekvenser för svenska folket såsom omfattande social turism, urholkning av den svenska arbetsrätten och lönedumpning. Utvidgningen har orsakat enorma kostnader för genom ett ökande behov av strukturfondsstöd till de nya medlemmarna. Då unionen utvidgas som processen mot integration och överstatlighet fortsätter påverkas de välskötta länderna oundvikligen av de nya medlemsländernas problem i form av dåligt skötta ekonomier, fattigdom, korruption och organiserad brottslighet. ser med oro på att unionen inom en inte alltför avlägsen framtid kan ta in länder som har ouppklarade, allvarliga konflikter med medlemsländer och andra kandidatländer relaterade till gränser, handel, namn och etnisk tillhörighet. De nya potentiella medlems- och kandidatländerna riskerar att ytterligare urholka EU:s gränsskydd då handel med identitetshandlingar och korruption inom poliskårerna i dessa länder är regel snarare än undantag. Om en utvidgningsprocess ska leda till en positiv reformutveckling i potentiella medlemsstater måste EU bli mycket tydligare i sina krav och mer konsekvent i utvidgningens konditionalitet, dvs. att länder uppfyller sina åtaganden innan eftergifter görs från EU:s sida. anser därför att regeringen bör använda sitt veto för att stoppa inledande av anslutningsförhandlingar till dess att kandidatlandet i fråga har löst alla sina inre konflikter, har uppnått en BNP som inte väsentligt understiger EU:s genomsnitt, samt kan garantera det yttre gränsskyddet och påvisa mätbara framsteg i kampen mot korruption och organiserad brottslighet. Det ska också ställas krav på att ett kandidatland är en utvecklad demokrati och fungerande rättsstat som respekterar de mänskliga rättigheterna. Dessa krav bör även gälla viseringsfrihet. Innan ett nytt kandidatland godkänns måste Köpenhamnskriterierna i realiteten vara uppfyllda och inte bara vara en papperskonstruktion. ser extra allvarligt på att förhandlingarna med går vidare med öppnande av nya förhandlingskapitel, trots att landet har genomgått ett destabiliserande försök till militärkupp som efterföljts av repression från regeringen. är ett land som avviker mycket kraftigt från när det gäller offentlig förvaltning, demokratisk tradition och tillämpning av rättsstatens principer. Mot bakgrund av hur den turkiska regeringen i närtid agerat mot demonstranter, press, den kurdiska minoriteten och sina grannländer är det tydligt att kommissionen sänkt kraven som ställs på kandidatländer och väljer att bortse från deras uppenbara brister. Även om EU säger sig ställa samma krav på som på andra kandidatländer, och EU har som målsättning att de ska uppfylla dessa krav , ser vi det som högst osannolikt att detta kommer att bli något annat än tomma löften. Mot bakgrund av detta vill vi uppmana regeringen att verka för att stoppa alla steg mot ett turkiskt medlemskap. Utvidgningsprocessen, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:812 av m.fl. (V) yrkande 11 och 2016/17:1738 av m.fl. (V) yrkande 3 och 2016/17:2767 av m.fl. (M) yrkande 12 och 2016/17:3662 av m.fl. (SD) yrkandena 10 och 13. Alla kandidatländer som förhandlar om ett medlemskap i brottas med stora utmaningar när det gäller respekten för hbtq-personers rättigheter. Det gäller inte minst där stoppats , transpersoner mördas och president vid upprepade tillfällen har gjort homofoba uttalanden. I har Pride-parader attackerats eller helt stoppats, och var fjärde hbtq-person i landet uppger att hen utsatts för våld på grund av sin sexualitet, könsidentitet eller könsuttryck. Köpenhamnskriterierna behöver därför skärpas när det gäller hbtq-personers rättigheter på så sätt att det av dessa uttryckligen framgår att ett medlemsland som diskriminerar hbtq-personers rättigheter inte kan bli medlem i EU. anser att , som övriga länder i , ska ha möjlighet att bli medlem i EU den dagen man uppfyller kraven på demokrati och mänskliga rättigheter och under förutsättning att befolkningen i stöder ett medlemskap. befinner sig dock mycket långt från att uppfylla ens de mest grundläggande kraven för att kunna bli medlem i EU. En förutsättning för fortsatta förhandlingar om ett medlemskap i är att man ställer tydliga krav på grundläggande respekt för de mänskliga rättigheterna. bör agera i EU för att förhandlingarna om ett turkiskt medlemskap i villkoras med att våldet och repressionen mot oppositionella upphör och att alla som fängslats på politisk grund friges. Utrikes- och säkerhetspolitik, punkt 3 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2767 av m.fl. (M) yrkandena 10, 15, 16 och 19 samt 2016/17:3382 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2016/17:159 av m.fl. (V) yrkande 25, 2016/17:457 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2016/17:1738 av m.fl. (V) yrkande 4, 2016/17:3208 av m.fl. (KD) yrkandena 4, 6 och 13, 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkande 24 och 2016/17:3662 av m.fl. (SD) yrkandena 14–16. EU:s medlemsländer behöver utveckla en starkare militär och civil förmåga att hantera kriser och konflikter. EU:s medlemsländer behöver därför fördjupa det försvarspolitiska samarbetet. Europeiska försvarsbyrån () kan stödja medlemsländernas arbete med att koordinera och effektivisera arbetet på detta område. Kampen mot den internationella terrorismen är något som angår oss alla. Radikalisering, våldsbejakande extremism och terrorism utgör ett stort hot mot såväl stater som individer och ytterst mot de värderingar som vårt samhälle vilar på. Arbetet med att motverka terrorism måste bedrivas både på plats där den uppstår och gentemot de sympatisörer som återfinns i andra delar av världen. Terrorismen är också en starkt bidragande faktor till den ökade flyktingströmmen. Exemplen på EU-medborgare som reser för att delta i terroristhandlingar eller terroristträning i exempelvis och är flera. EU måste reagera med tydlighet och konsekvens mot dem som återvänder. EU är en viktig aktör i kampen mot Isil/Daish. Vi måste nu skynda på genomförandet av de redan överenskomna strategierna och fokusera arbetet på EU-nivå. Det är viktigt att det som görs är samordnat mellan institutionernas och medlemsstaternas insatser. EU:s myndigheter måste arbeta mer aktivt utanför gränser och förstärka arbetet med kapacitetshöjande insatser. Det är avgörande att stoppa de finansiella flödena till Isil/Daish. Mer måste göras för att stoppa inflödet av kapital. Det är därför positivt att lade fram en åtgärdsplan mot finansiering av terrorism. Mycket ansvar ligger nu också på medlemsstaterna själva att ta fram nationell lagstiftning som kan stoppa finansiering av terrorism. Utrikes- och säkerhetspolitik, punkt 3 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:457 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2016/17:3662 av m.fl. (SD) yrkandena 14–16 och 2016/17:159 av m.fl. (V) yrkande 25, 2016/17:1738 av m.fl. (V) yrkande 4, 2016/17:2767 av m.fl. (M) yrkandena 10, 15, 16 och 19, 2016/17:3208 av m.fl. (KD) yrkandena 4, 6 och 13, 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkande 24 och 2016/17:3382 av m.fl. (M) yrkande 2. kan inte ställa sig bakom att den utrikespolitiska kompetensen helt ska förflyttas från nationell nivå till EU:s utrikestjänst. Vi kan instämma i mervärdet i en gemensam EU-linje i viktiga frågor så länge det görs med konsensus och varje medlemsstat också i fortsättningen har en frihet att föra sin egen utrikespolitik i enlighet med sina intressen. Vi ser däremot inte behovet av en särskild utrikestjänst och utrikesrepresentant för EU. Med hänvisning till detta är det vår uppfattning att Europeiska utrikestjänsten bör avvecklas. ser med oro på att vill driva EU till en alltmer sammanvävd militär organisation. När ett alltmer överstatligt EU beslutar om militära insatser där inflytande är begränsat innebär det i praktiken att är med i en militär allians. anser att det är tveksamt om denna förändring i svensk utrikespolitik är förankrad hos det svenska folket. Därför menar att regeringen inom EU ska verka för en linje där säkerhets- och försvarspolitik ska vara ett ansvar för respektive medlemsland, samt motverka en inriktning som går mot en sammanvävd militär organisation. Om samarbete i stora frågor är nödvändigt ska det ske på mellanstatlig basis. Utöver detta menar vi att det är ett oundgängligt behov för det svenska försvarets framtida utveckling att ha tillgång till en tekniskt välutvecklad försvarsindustri med bred kompetens. En svensk myndighet som upphandlar försvarsmateriel bör använda undantagsregeln i artikel 346 i EUF-fördraget på liknande sätt som andra medlemsländer som har en viktig försvarsindustri. Regeringen bör därför upprätthålla en linje som håller fast vid möjligheten att ta sådana hänsyn om ett medlemslands säkerhetsintressen står på spel. Detta är nödvändigt om vi vill att försörjningstryggheten ska genomsyra försvarsmaterielförsörjningen till vår försvarsmakt. Resolution 65/276 ger EU:s institutioner rätt att föra unionens talan i FN, i stället för representanter från EU:s ordförandeland, och även långtgående rätt för EU:s institutioner att agera som en medlemsstat, fastän EU inte är en medlemsstat. ser detta som ett steg mot ett federalistiskt EU som har som slutgiltigt mål att ersätta medlemsstaternas representation i FN.