bet · H501AU4 · 2017-12-07 00:00:00 — Den egenanställde anställs i ett paraplyföretag, ett egenanställningsföretag, som fungerar som arbetsgivare och som sköter administrativa funktioner som fakturering, lön, skatter osv. Den egenanställde ansvarar för att söka kunder och uppdrag, utan att behöva sköta all administration som för många upplevs som betungande och svårt – och det gäller i hög grad den som är utrikes född på grund av skillnader i språkliga kunskaper, förkunskaper om regelverk samt nätverk. Egenanställning kan vara ett bra alternativ som dessutom kan fungera som en bro in i företagande. Bristen på information pekas vanligen ut som en anledning till att fler inte utnyttjar möjligheten att bli egenanställda. Det finns särskilt behov av att informera om vad det innebär att kombinera egenanställning med ersättning från arbetslöshetsförsäkringen så att osäkerhet om vad som gäller inte gör att arbetssökande avstår från denna möjlighet. Vi anser att regeringen bör återkomma med förslag så att fler vågar prova på att starta företag eller bli egenanställda. Fler vägar till arbete, punkt 2 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3683 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 10 samt 2017/18:775 av m.fl. (S), 2017/18:1873 av m.fl. (S) yrkande 7, 2017/18:2559 av m.fl. (M) yrkande 5, 2017/18:3564 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:3592 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 23. Tudelningen av arbetsmarknaden är en av största utmaningar. Å ena sidan finns en stor grupp, främst bestående av välutbildade människor mitt i livet, där arbetslösheten är låg. Å andra sidan finns människor som aldrig fått möjligheten att etablera sig, framför allt nyanlända – i synnerhet utrikes födda kvinnor – och unga i utanförskap, men även personer med funktionsnedsättning. Skillnaden i sysselsättning mellan inrikes och utrikes födda i är bland västvärldens högsta. Med den omfattande invandring som skett till , utgör detta en central utmaning. Att få in den växande grupp människor som saknar både utbildning och erfarenhet i arbete, kräver en rad nödvändiga och genomgripande reformer. Trösklarna till arbetsmarknaden måste sänkas genom lägre kostnader på jobb och företagande generellt, både genom nya former av avtal och lägre skattebörda. Matchningen behöver förbättras genom att en mångfald av arbetsförmedlare släpps in och det måste bli möjligt att börja sitt första jobb med en inledningsvis lägre lön, för att sen arbeta sig uppåt i lönetrappan, för dem som har svårast att komma in. Fler vägar in på arbetsmarknaden för den som saknar erfarenhet är centralt för att bryta tudelningen på arbetsmarknaden – något som särskilt gäller för många utrikes födda. har EU:s lägsta andel jobb utan utbildningskrav. har många av de jobb som finns så höga ingångslöner att arbetsgivare inte vågar satsa på och lära upp en oerfaren arbetssökande. Vägen in till den svenska arbetsmarknaden måste därför bli bredare och mer tillgänglig, även för den som saknar erfarenhet och utbildning. Jag anser att regeringen bör återkomma med förslag som bryter barriären till jobb genom fler vägar till arbete i enlighet med vad jag här anfört. För att bryta tudelningen och få fler människor i arbete krävs ett helhetsgrepp kring reglerna på arbetsmarknaden. När stod inför en ekonomisk kris tillsattes för att ta fram förslag till lösningar. anser att en ny expertkommission nu bör tillsättas, med syftet att göra ett omtag kring reglerna på arbetsmarknaden och föreslå förändringar av dem för att anpassa reglerna till dagens förhållanden. Kommissionen bör ha som övergripande inriktning att lägga fram förslag för en mer flexibel och inkluderande arbetsmarknad, som skapar förutsättningar för svensk global konkurrenskraft och att hindra tudelningen. Arbetsrätten måste reformeras, regelverken på arbetsmarknaden måste anpassas till att det är små och växande företag som i allt högre grad står för jobbskapandet och möjligheten till omställning måste stärkas. Jag anser att regeringen bör tillsätta en arbetsmarknadskommission i enlighet med vad jag här anfört. Ett förlängt arbetsliv, punkt 3 (M, C, L, KD) av (M), (M), (M), (C), (M), (L) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3028 av m.fl. (M, C, L, KD) och 2017/18:465 av m.fl. (M) yrkande 1. I takt med att människor lever allt längre är det för många naturligt att jobba högre upp i åldrarna, såväl för lönen det ger som för att man trivs på en arbetsplats och för att man känner att man fortsatt kan göra en värdefull insats. Att fler äldre är kvar på arbetsmarknaden bidrar också till högre tillväxt och till att finansiera välfärden. Möjligheten att jobba längre bör omfatta så många som möjligt. Därför behöver vi stärka drivkrafterna för arbete högre upp i åldrarna. Vi behöver se över möjligheterna till en anpassad arbetsmiljö, och det behövs en väl fungerande arbetsmarknadspolitik som stärker förutsättningarna för ett längre arbetsliv. För att vi ska orka jobba längre behöver det också bli lättare att byta karriär mitt i livet. Vi vill därför fortsätta arbetet med att ta fram reformer som på olika sätt uppmuntrar och underlättar detta. värnar vi och vill slå vakt om pensionsöverenskommelsen. Vi noterar att utskottet verkar vara tillfreds med regeringens arbete. Vår uppfattning är dock att regeringen inte har gjort eller gör tillräckligt för att fler ska kunna arbeta längre. Därmed kan vi inte hålla med utskottet om att det saknas behov att vidta ytterligare åtgärder, utan vi anser att regeringen bör återkomma till med lagförslag som uppmuntrar och möjliggör för fler att arbeta längre. Kompetensutveckling i arbetslivet, punkt 4 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3776 av m.fl. (C) yrkande 7 och 2017/18:1460 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2017/18:1829 av (S), 2017/18:2682 av m.fl. (S), 2017/18:2832 av (M), 2017/18:2854 av (C) yrkande 10 och 2017/18:3741 av m.fl. (KD) yrkande 21. För att kunna möta utmaningen med de ökande sjuktalen krävs ett helhetsgrepp på sjukskrivningsfrågan. Kontrollstationerna inom sjukförsäkringen är ett viktigt sätt att säkerställa att sjukskrivningar följs upp och att människor inte hamnar i passivitet. Därutöver krävs åtgärder för en mer flexibel arbetsmarknad, där det ska bli enklare att gå från ett jobb till ett annat. kan möjligheten att byta karriär eller att komma tillbaka till ett annat arbete vara direkt avgörande för att förhindra sjukskrivning eller möjliggöra en återgång i arbete efter sjukfrånvaro. För att stötta personer att gå från sjukskrivning till arbete är det därför viktigt att se över hur systemen för omställning kan fungera bättre. Ett exempel är att utöka möjligheterna för sjukskrivna att studera med rehabiliteringsersättning i syfte att ställa om från en karriär till en annan. Vidare vill att ska bli mer flexibel för att bättre kunna möta de behov som finns hos människor på dagens arbetsmarknad. Det måste bl.a. finnas möjlighet att gå kortare kvalificerade utbildningar inom som snabbare ger människor den kompetens de vill ha och som företag efterfrågar. Jag anser att regeringen bör återkomma med förslag som förbättrar möjligheterna till omställning från ett arbete till ett annat genom en mer flexibel arbetsmarknad med bättre system för omställning. Kompetensutveckling i arbetslivet, punkt 4 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3741 av m.fl. (KD) yrkande 21 och 2017/18:1460 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 2, 2017/18:1829 av (S), 2017/18:2682 av m.fl. (S), 2017/18:2832 av (M), 2017/18:2854 av (C) yrkande 10 och 2017/18:3776 av m.fl. (C) yrkande 7. De möjligheter som det digitala samhället för med sig genom minskad betydelse av geografisk placering, vare sig det gäller en skolklass utbyte med en skola på andra sidan jordklotet, telekomtjänster mellan och eller diagnosticering av sjukdom i med hjälp av röntgenbilder från ett svenskt sjukhus, gör att människor med rätt använd teknologi och tillgång till elektricitet utan avbrott kan bo och arbeta vart som helst. Den digitala segregeringen finns dock och är inte bara mellan stad och land, stor eller liten verksamhet. Den skär snarare mellan de ekonomiska och kunskapsmässiga förutsättningarna för privatpersoner eller företagare. Tillgång till bredband eller fibernät över hela landet ökar den digitala jämlikheten. För att antalet arbetstillfällen ska öka både i förorter och på landsbygden, behöver den digitala kompetensen hos befolkningen öka. krävs datakunskap för nästan vilket arbete som helst och för kontakten med både privata företag och offentliga verksamheter. För att lösa detta kan tänka sig att se över möjligheten att göra ett ”Digitalt kunskapslyft”. skulle kunna inbegripa en grundutbildning i hantering av de vanligaste datorprogrammen för personer som inte har den kompetensen och som står till arbetsmarknadens förfogande. Ju längre man står utan arbete, desto mindre kompetensutvecklingsinsatser finns att tillgå, vilket ökar gapet mellan redan anställda och arbetslösa ytterligare. Jag anser att regeringen bör se över möjligheten att göra ett digitalt kunskapslyft. Arbetsförmedlingen, punkt 5 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3592 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2017/18:75 av (SD), 2017/18:399 av (M), 2017/18:460 av (M), 2017/18:633 av (KD), 2017/18:1637 av (SD), 2017/18:1962 av (M), 2017/18:2500 av och (båda M), 2017/18:2943 av (M), 2017/18:2959 av (M) yrkande 2, 2017/18:2989 av (M) yrkandena 1–3, 2017/18:3282 av (M), 2017/18:3680 av och (båda M), 2017/18:3683 av m.fl. (C) yrkande 9 och 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 72. vill att Arbetsförmedlingen läggs ned till förmån för en struktur där andra aktörer på arbetsmarknaden spelar en betydligt större roll. Vi förordar en statlig myndighet som framför allt ansvarar för funktioner som myndighetsutövning, kontroll och uppföljning. Själva matchningen och rustningen bör i stället huvudsakligen skötas av andra aktörer. Det finns många väl etablerade aktörer som skulle kunna bidra till en mer effektiv matchning, bland annat genom en ökad specialisering och upparbetade arbetsgivarkontakter. På så sätt kan tiden till jobb kortas och kompetensförsörjningen förbättras. För arbetssökande som är i behov av utbildning, t.ex. många nyanlända eller för de med enbart förgymnasial utbildning, kommer även kommunerna att behöva vara delaktiga i högre grad. Centralt är en tydlig uppföljning och kontroll samt ett system där den som kan uppvisa goda resultat premieras. Lågpresterande och oseriösa aktörer bör sorteras ut och resurser fördelas så att de ger bästa möjliga effekt. Kvalitet måste vara i fokus. Många av de arbetslösa har stort behov av utbildning, och behovet kommer också att öka till följd av det stora antalet nyanlända som behöver komma in på arbetsmarknaden. Här behöver stat och kommun hitta effektiva vägar för samarbete. Kommunerna behöver därför få ett större ansvar för arbetsmarknadspolitiken än vad de har . finns det människor som varit inskrivna vid Arbetsförmedlingen som varken får insatser eller sysselsättning. Det är oacceptabelt. Därför bör en bortre parentes för den statliga arbetsmarknadspolitiken införas och kommunerna bör ta över huvudansvaret för personer som varit arbetslösa . bör den gränsen sättas vid arbetslöshet längre än . Vi anser mot denna bakgrund att regeringen bör återkomma med förslag om att kommunerna bör ta över huvudansvaret för personer som varit arbetslösa . Arbetsförmedlingen, punkt 5 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3683 av m.fl. (C) yrkande 9 och 2017/18:3685 av m.fl. (C) yrkande 72 och 2017/18:75 av (SD), 2017/18:399 av (M), 2017/18:460 av (M), 2017/18:633 av (KD), 2017/18:1637 av (SD), 2017/18:1962 av (M), 2017/18:2500 av och (båda M), 2017/18:2943 av (M), 2017/18:2959 av (M) yrkande 2, 2017/18:2989 av (M) yrkandena 1–3, 2017/18:3282 av (M), 2017/18:3592 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2017/18:3680 av och (båda M). Matchningen på svensk arbetsmarknad har fungerat dåligt. Alltför många får inte det stöd de behöver för att komma tillbaka från arbetslöshet, utan fastnar i stället i ineffektiva arbetsmarknadsåtgärder. En stor del av ansvaret ligger på Arbetsförmedlingen, som inte har lyckats med sin uppgift. vill därför konkurrensutsätta Arbetsförmedlingen och släppa in privata, ideella och kommunala aktörer. Liknande reformer har med stor framgång genomförts i bl.a. , men även lokalt i i t.ex. kommun. Genom att släppa in fler aktörer kan utförare specialisera sig på matchning för särskilda grupper, som exempelvis utrikes födda eller personer med funktionsnedsättning. I stället för Arbetsförmedlingen vill ha en arbetsförmedlarpeng där aktörer med dokumenterad kompetens att hjälpa människor in i arbete får bistå den som är arbetslös. Till skillnad från tidigare försök med exempelvis jobbcoacher och etableringslotsar, ska pengar enbart delas ut vid varaktigt jobb och . På så sätt kan resultat och långsiktighet premieras. Hur stort belopp som betalas ut ska bero på den arbetssökandes historia på arbetsmarknaden, tid i arbetslöshet, utbildning och hälsotillstånd. Resurserna ska styras dit de behövs mest. En tydlig uppföljning av förmedlarnas resultat, tillsammans med en offentlig rankning och valfrihet för den arbetssökande skulle innebära att oseriösa aktörer inte släpps in, som de som inte håller måttet förlorar möjligheten att verka i systemet. anser att Arbetsförmedlingens misslyckande gör det nödvändigt att återigen ge kommunerna ansvaret för de nyanländas etablering. Det är kommunerna som står för försörjningsstöd och andra kostnader som uppstår när människor inte integreras i det svenska samhället. Detta ger kommunsektorn starka drivkrafter att utveckla fungerande system för nyanländas etablering. Detta förslag behandlas dock inom ramen budget (bet. 2017/18:AU2). Jag anser att regeringen i enlighet med vad som anförts ovan bör ta initiativ till att pröva möjligheten att införa en arbetsförmedlarpeng. Förenklade lönestöd, punkt 6 (M, C, L, KD) av (M), (M), (M), (C), (M), (L) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3177 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 5. De arbetsmarknadspolitiska insatserna behöver förenklas och effektiviseras. Resurserna inom arbetsmarknadspolitiken bör i högre grad riktas till insatser som ger resultat. Lönestöden för långtidsarbetslösa och nyanlända är för många och för krångliga och bör förenklas och bli färre för att underlätta både för arbetsgivare och för arbetsförmedlare att använda dem. Regeringen har presenterat ett förslag på förenkling, men till skillnad från utskottet anser vi att det inte är tillräckligt. Vi anser att regeringen bör återkomma med förslag om förenklade lönestöd i enlighet med det som vi anfört ovan. Övriga arbetsmarknadspolitiska program, punkt 7 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:2643 av m.fl. (SD) yrkande 16 och 2017/18:241 av (C), 2017/18:244 av och (båda C) yrkande 2, 2017/18:525 av Finn och (båda M), 2017/18:635 av (KD), 2017/18:786 av (S), 2017/18:802 av m.fl. (S) yrkande 6, 2017/18:857 av m.fl. (S), 2017/18:2628 av m.fl. (S) yrkande 1, 2017/18:3140 av (M), 2017/18:3626 av m.fl. (KD) yrkandena 14 och 19, 2017/18:3628 av m.fl. (L) yrkande 6 och 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 15. riktar gång på gång kritik mot Arbetsförmedlingens styrning, användning och uppföljning av olika åtgärder och program. anser att detta är mycket allvarligt. Användningen av skattemedel måste vara kontrollerad. När medel spenderas på en insats, åtgärd eller program så måste det vara säkerställt att det leder till en efterfrågad effekt. Den enda efterfrågade effekten är reguljärt arbete. Vissa insatser kan förvisso leda till ett förbättrat cv, men här måste avvägningar göras. Dagens arbetsmarknadspolitik leder sällan till reguljärt arbete, desto oftare till sysselsättning och därmed längre cv. Men är detta kostnadseffektivt? anser inte det. I den mån vi ska ha skattefinansierade arbetsmarknadspolitiska åtgärder, insatser och program ska dessa vara kontrollerade, dvs. det ska finnas en dokumenterad analys, utvärdering och uppföljning. Detta ska omfatta även upphandlingsstadiet. hårdare krav på effektivitet och reguljärt arbete som mål ska gälla oavsett aktör. Vi anser att regeringen bör verka för att samtliga arbetsmarknadspolitiska åtgärder, insatser och program ska dokumenteras, följas upp och utvärderas utifrån om de leder till reguljärt arbete. Övriga arbetsmarknadspolitiska program, punkt 7 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 15 samt 2017/18:241 av (C), 2017/18:244 av och (båda C) yrkande 2, 2017/18:525 av Finn och (båda M), 2017/18:635 av (KD), 2017/18:786 av (S), 2017/18:802 av m.fl. (S) yrkande 6, 2017/18:857 av m.fl. (S), 2017/18:2628 av m.fl. (S) yrkande 1, 2017/18:2643 av m.fl. (SD) yrkande 16, 2017/18:3140 av (M), 2017/18:3626 av m.fl. (KD) yrkandena 14 och 19 samt 2017/18:3628 av m.fl. (L) yrkande 6. står för en politik som skapar fler jobb i växande företag i hela landet. Bland annat vill vi ersätta stora delar av den arbetspraktik och arbetsmarknadsutbildning som sker i Arbetsförmedlingens regi med lärlingsjobb, som kombinerar arbete med utbildning och handledning, ute i lokala företag. vill att regeringens traineejobb avskaffas och att konceptet med yrkesintroduktionsanställning utvecklas till lärlingsjobb, som även ska göras tillgängliga för nyanlända och småföretag utan kollektivavtal. Lärlingsjobben bör rikta sig till hela arbetsmarknaden och behandla privata och offentliga arbetsgivare lika. De bör erbjudas till arbetslösa ungdomar, nyanlända och långtidsarbetslösa i behov av omskolning eller återuppbyggnad av sin kompetens. Alla som behöver lära på jobbet för att komma in på svensk arbetsmarknad ska få den möjligheten. vill öka såväl flexibiliteten som tryggheten på svensk arbetsmarknad. Vi vill bl.a. se en jobbpakt för småföretagen som låter ungdomar, nyanlända och långtidsarbetslösa kombinera arbete med utbildning och handledning. Jag anser att regeringen bör verka för att öka möjligheten till lärlingsjobb som även småföretag kan erbjuda. Regeringen bör också ställa sig bakom en jobbpakt för småföretag i enlighet med vad som anförts ovan. Övriga arbetsmarknadspolitiska program, punkt 7 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3628 av m.fl. (L) yrkande 6 och 2017/18:241 av (C), 2017/18:244 av och (båda C) yrkande 2, 2017/18:525 av Finn och (båda M), 2017/18:635 av (KD), 2017/18:786 av (S), 2017/18:802 av m.fl. (S) yrkande 6, 2017/18:857 av m.fl. (S), 2017/18:2628 av m.fl. (S) yrkande 1, 2017/18:2643 av m.fl. (SD) yrkande 16, 2017/18:3140 av (M), 2017/18:3626 av m.fl. (KD) yrkandena 14 och 19 samt 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 15. Att ha ett jobb och egen försörjning ökar människors frihet. Kvinnors självständighet både gentemot samhället och gentemot sin partner ökar med en egen lön. Varje människa har ett ansvar att försörja sig själv. Det ska alltid löna sig att arbeta. drar nytta av en stark högkonjunktur. blir arbetsmarknaden i alltmer tudelad. En ny arbetslöshet växer fram där många inte lyckas etablera sig på arbetsmarknaden. Nästkommande år förväntas nästan 300 000 människor befinna sig i vad Arbetsförmedlingen kallar för en utsatt ställning. Tiotusentals människor syns inte ens i statistiken då de ännu inte fått uppehållstillstånd. har många arbetsgivare svårt att hitta rätt personal. Det är uppenbart att inte tillräckligt görs för att skapa möjligheter och dynamik för svenska företag att anställa fler människor och för att fler ska komma i jobb. Företag som vill anställa med hjälp av yrkesintroduktionsanställningar måste ha ”ett centralt kollektivavtal om yrkesintroduktion, eller ett hängavtal till ett sådant kollektivavtal”. Dessvärre stänger det ute småföretagare som inte har några anställda och därmed saknar kollektivavtal. I finns det ca 790 000 egenföretagare. Varför ska en egenföretagare som driver sitt företag själv – t.ex. inom skomakarnäringen – stängas ute från möjligheten att anställa någon på en yrkesintroduktionsanställning? Att kollektivavtal saknas för egenföretagare är förståeligt, eftersom företagaren knappast kan teckna kollektivavtal med sig själv. Även när det gäller företag med anställda blir konsekvenserna problematiska. I kategorin småföretag (1–49 anställda) är antalet företag 270 000. Av dessa saknar kollektivavtal. Att utestänga 162 000 företag från yrkesintroduktionsanställningar är tveksamt. I migrationsöverenskommelsen ingår att yrkesintroduktionsanställningarna bör utvidgas till att gälla arbetsgivare som inte omfattas av kollektivavtal. Liksom utskottet har jag noterat den promemoria som har sänt ut på remiss. I promemorian föreslås att stöd för anställningar som inte omfattas av ett kollektivavtal endast ska kunna utgå för anställning inom ett område där det råder brist på arbetskraft. Jag kan konstatera att regeringen genom detta förslag frångår överenskommelsen . Jag beklagar detta och utgår från att regeringen under den fortsatta beredningen kommer att ändra uppfattning och stå fast vid den överenskommelse som slutits, nämligen att kravet på kollektivavtal helt ska tas bort. Jag anser att regeringen bör ta bort kravet på kollektivavtal för yrkesintroduktionsanställningar. Övriga arbetsmarknadspolitiska program, punkt 7 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3626 av m.fl. (KD) yrkande 19 och 2017/18:241 av (C), 2017/18:244 av och (båda C) yrkande 2, 2017/18:525 av Finn och (båda M), 2017/18:635 av (KD), 2017/18:786 av (S), 2017/18:802 av m.fl. (S) yrkande 6, 2017/18:857 av m.fl. (S), 2017/18:2628 av m.fl. (S) yrkande 1, 2017/18:2643 av m.fl. (SD) yrkande 16, 2017/18:3140 av (M), 2017/18:3626 av m.fl. (KD) yrkande 14, 2017/18:3628 av m.fl. (L) yrkande 6 och 2017/18:3788 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 15. I finns stora strukturella utmaningar i att andelen arbetslösa i utsatt ställning ökar, vilket resulterar i en tudelad arbetsmarknad. Medan den starka konjunkturen har inneburit en god arbetsmarknadsutveckling för inrikes födda med god utbildning har utvecklingen inte varit lika stark för utsatta grupper på arbetsmarknaden. beräknar Arbetsförmedlingen att andelen inskrivna arbetslösa med utsatt ställning på arbetsmarknaden kommer att utgöra av samtliga inskrivna arbetslösa. För dessa grupper är trösklarna in på svensk arbetsmarknad alltför höga, något som , och länge påpekat.