bet · H401CU8 · 2017-02-23 00:00:00 — Enligt 3 kap. 23 § utsökningsbalken får en annan exekutionstitel i allmänt mål än som avser böter m.m. verkställas innan den har vunnit laga kraft, om det är särskilt föreskrivet. I fråga om flertalet skatter gäller att verkställighet får ske trots att beslutet om detta inte har vunnit laga kraft. Detta följer av särskilda bestämmelser i skatteförfarandelagen (68 kap. 1 §). Vidare gäller att en exekutionstitel i ett allmänt mål verkställs såsom lagakraftägande dom, vilket innebär att verkställigheten får äga rum utan särskilda villkor. För enskilda mål gäller enligt 8 kap. 3 § utsökningsbalken att försäljning av utmätt egendom ska ske utan dröjsmål, om det inte finns några hinder mot det. Enligt 4 § i samma kapitel gäller för enskilda mål i vissa typer av fall att egendomen inte får säljas utan gäldenärens samtycke förrän exekutionstiteln har vunnit laga kraft. För enskilda mål gäller vidare enligt samma bestämmelse att lös egendom som har betydande värde eller fast egendom inte heller i annat fall får säljas utan gäldenärens samtycke, om inte exekutionstiteln har vunnit laga kraft eller får verkställas såsom lagakraftägande dom. För allmänna mål gäller enligt 8 kap. 19 § utsökningsbalken att försäljning av utmätt egendom ska ske utan dröjsmål, om det inte finns några hinder mot det eller anstånd lämnas av . Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av utsökningsbalken och anslutande regler för att modernisera utsökningsrätten (dir. 2014:127). Utredningen, som antog namnet , överlämnade sitt betänkande Ett modernare utsökningsförfarande (SOU 2016:81). I betänkandet föreslås bl.a. en effektivare indrivning av offentligrättsliga fordringar. Förslaget i den delen går bl.a. ut på att särregleringen för vad som benämns allmänna mål förtydligas genom vissa språkliga och lagtekniska ändringar. Inga sakliga ändringar föreslås när det gäller bestämmelsen i 8 kap. 19 § utsökningsbalken om försäljning av utmätt egendom i allmänna mål. Betänkandet är föremål för remissbehandling, och remissvaren ska ha kommit in . Utskottet konstaterar att bestämmelserna i utsökningsbalken om försäljning av utmätt egendom i allmänna mål till sitt innehåll hänger samman med den särskilda reglering som gäller i övrigt för verkställighet i allmänna mål. Vad särskilt beträffar skattemålen konstaterar utskottet vidare att reglerna om anstånd med att betala skatter eller avgifter har blivit generösare och enklare att tillämpa genom införandet av skatteförfarandelagen. Överlämnande för indrivning sker inte om anstånd har beviljats Mot den bakgrunden anser utskottet att det inte finns skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av det som anförs i motionerna. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om arbetsgivarintyg inom ramen för den statliga lönegarantin. m.fl. (S) anför i motion 2015/16:611 att löntagare alltför ofta får problem med att få ut arbetsgivarintyg när det företag där de är anställda går i konkurs, vilket innebär att det blir svårt att få a-kassa. Motionärerna föreslår därför ett tillkännagivande om att regeringen bör se över möjligheten att låta arbetsgivarintyg utfärdas inom ramen för den statliga lönegarantin. Enligt 47 § andra stycket lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring ska det till en ansökan om ersättning fogas ett intyg av arbetsgivaren om den sökandes arbetsförhållanden och de uppgifter i övrigt som behövs för att bedöma hans eller hennes rätt till ersättning. Om det medför stora svårigheter för sökanden att skaffa ett intyg, får han eller hon styrka uppgifterna på något annat sätt. Arbetsgivaren ska på begäran utfärda intyget på en särskild blankett. Om arbetsgivaren är ett bolag som gått i konkurs, är det konkursbolaget som ska utfärda arbetsgivarintyget. Detta kan konkursbolaget göra fram tills konkursen avslutas och konkursbolaget blir upplöst. Konkursförvaltaren, som har till uppgift att i borgenärernas intresse avveckla konkursboet, har ingen skyldighet att utfärda ett arbetsgivarintyg men kan ofta ändå hjälpa till med detta. Lönegaranti enligt lönegarantilagen (1992:497) innebär att staten upp till ett visst maximibelopp svarar för en arbetstagares löne- och pensions-fordringar mot en arbetsgivare som har försatts i konkurs eller är föremål för företagsrekonstruktion (1 och 7 §§). Lönegarantin är kopplad till löneförmåns-rätten på så sätt att betalningar enligt garantin görs för lönefordringar som är förmånsberättigade enligt förmånsrättslagen (1970:979). Det är konkursförvaltaren som med något undantag prövar rätten till betalning enligt lönegarantin (11–20 §§), medan utbetalning av garanti-beloppen sköts av (22 §). Utskottet kan inte se att det finns skäl att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av det som anförs i motionen. Motionsyrkandet bör därför avslås. Ändrade regler för handräckning av otillåtna bosättningar, punkt 1 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (MP), (S), Shadiye Heydari (S), (V) och Faradj Koliev (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: 2015/16:1051 av och (båda M), 2015/16:1119 av Boriana (M), 2015/16:1160 av (M), 2015/16:1203 av och (båda M), 2015/16:1482 av m.fl. (FP) yrkande 13, 2015/16:1759 av (M), 2015/16:1763 av och (båda M), 2015/16:1877 av (M) yrkande 1, 2015/16:2304 av m.fl. (M) yrkande 4, 2015/16:2530 av m.fl. (SD) yrkande 3, 2015/16:2755 av (SD) yrkande 2, 2015/16:2828 av (SD), 2015/16:3015 av (C) yrkande 1, 2016/17:1526 av (M), 2016/17:1793 av (M) yrkande 1, 2016/17:1821 av m.fl. (SD) yrkande 5, 2016/17:1977 av och (båda C) yrkande 1, 2016/17:2239 av (M), 2016/17:2279 av (SD) yrkande 2, 2016/17:2296 av (SD), 2016/17:2300 av och (båda SD) yrkande 4, 2016/17:2771 av och (båda SD), 2016/17:3229 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkandena 41, 52 och 53. Vi instämmer i majoritetens bedömning med där anförda skäl att yrkandet i motion 2016/17:2771 bör avslås. Vad gäller motionsönskemålen om att regeringen bör återkomma till med lagförslag som innebär förbättrade möjligheter till särskild handräckning av otillåtna bosättningar konstaterar vi att det i promemorian Otillåtna bosättningar (Ds 2016:17) har presenterats sådana förslag. Promemorian har remissbehandlats och bereds nu vidare inom Regerings-kansliet. En proposition är aviserad till . Vi anser mot den bakgrunden att det inte finns behov av något tillkännagivande till regeringen. Motionsyrkandena bör därför avslås. Skuldsanering, punkt 2 (M, C, L, KD) av Skånberg (KD), (M), (M), (C), (M), (L) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2861 av m.fl. (KD, M, C, L) och 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 47, 2015/16:2789 av m.fl. (FP) yrkande 2, 2016/17:1459 av (M) och 2016/17:3147 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2015/16:1770 av (M), 2015/16:2704 av m.fl. (M) yrkandena 9 och 10 samt 2016/17:1572 av (M). Vi instämmer i majoritetens bedömning med där anförda skäl att motionerna 2015/16:1770, 2015/16:2704 yrkandena 9 och 10 samt 2016/17:1572 bör avslås. En mycket angelägen fråga är att förkorta gäldenärernas totala överskuld-sättningsperiod så att de så snabbt som möjligt kan bli ekonomiskt rehabiliterade och komma tillbaka till ett mer normalt samhällsliv. Det är bättre att snabbt befrias från sin skuld än att erbjudas tidsbegränsade avbetalningsfria perioder under pågående skuldsanering. Vidare bör regelverket för skuldsanering vara rättvist och förutsebart. Vi anser mot denna bakgrund att betalningsplanen som huvudregel ska bestämmas till i stället för fem. Det finns då inte någon anledning att dessutom låta vara betalningsfria. Regeringen bör därför återkomma till med lagförslag som innebär att betalningsplanen vid skuldsanering för privatpersoner som huvudregel ska bestämmas till utan några betalningsfria månader. Vad som anförts ovan bör , med bifall till motionerna 2016/17:2861 och 2016/17:3347 yrkande 47 samt delvis bifall till motionerna 2015/16:2789 yrkande 2, 2016/17:1459 och 2016/17:3147 yrkande 6, ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Budget- och skuldrådgivning, punkt 3 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2704 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2016/17:3147 av m.fl. (M) yrkande 11, 2015/16:2789 av m.fl. (FP) yrkande 1 och 2015/16:186 av m.fl. (V) yrkande 2. Vi instämmer i majoritetens bedömning med där anförda skäl att motion 2015/16:186 yrkande 2 bör avslås. Budget- och skuldrådgivningen är lagstadgad, och samtliga kommuner är skyldiga att lämna råd och anvisningar i budget- och skuldfrågor till skuldsatta. Olika utredningar och rapporter (bl.a. årliga rapport om den kommunala budget- och skuldrådgivningen och om överskuldsättning, RiR 2015:14) visar emellertid att budget- och skuldrådgivningen skiljer sig väsentligt åt över hela landet och att vissa kommuner till och med saknar budget- och skuldrådgivning. Detta behöver vi ändra på genom förbättrad samordning mellan de olika aktörer som ansvarar för skuldrådgivning. De åtgärder som har vidtagits på området kan inte anses tillräckliga. Regeringen bör därför ta nödvändiga initiativ för att stärka budget- och skuldrådgivningen genom förbättrad samordning mellan relevanta aktörer på området. Därmed bör motion 2015/16:2704 yrkande 4 bifallas och motion 2015/16:2789 yrkande 1 delvis bifallas. I och med att antagit den nya skuldsaneringslagen har kommunernas skyldighet att lämna budget- och skuldrådgivning förtydligats, vilket förvisso är bra. Men vi anser att det finns en fortsatt risk att tillsynen över budget- och skuldrådgivningen kommer att bli eftersatt och inte samordnad om den ska skötas av Inspektionen för vård och omsorg. har kunskapen och även uppgiften att stödja budget- och skuldrådgivningen. Det vore därför enligt vår mening bättre och mer effektivt om hade tillsynsansvaret, och därför ska även regleringen om budget- och skuldrådgivning flyttas från socialtjänstlagen till skuldsaneringslagen. Mot denna bakgrund anser vi att regeringen bör återkomma till med förslag till lagändringar som innebär att ska ansvara för tillsynen över kommunernas budget- och skuldrådgivning samt att reglerna om kommunernas skyldighet att lämna budget- och skuldrådgivning ska vara placerade i skuldsaneringslagen. Därmed bör motion 2016/17:3147 yrkande 11 bifallas. Vad som anförts ovan bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Budget- och skuldrådgivning, punkt 3 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2789 av m.fl. (FP) yrkande 1, 2015/16:2704 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2015/16:186 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2016/17:3147 av m.fl. (M) yrkande 11. Jag instämmer i majoritetens bedömning med där anförda skäl att motionerna 2015/16:186 yrkande 2 och 2016/17:3147 yrkande 11 bör avslås. Kommunernas budget- och skuldrådgivning är av stor betydelse för att hjälpa enskilda att få överblick över sin ekonomi. Utöver skuldsanerings-ärenden finns det betydande andra uppgifter som rådgivarna med fördel skulle kunna arbeta med, exempelvis att hjälpa människor som hamnat hos eller att hjälpa människor med betydligt lägre skuldbelopp än vad som krävs för skuldsanering. Den kommunala budget- och skuldrådgivningen kan förbättras och med stöd från bli en viktig hjälp för människor som hamnat i ekonomiska bekymmer. Det finns alltså all anledning att satsa vidare på ett utvecklat samarbete mellan och kommunerna på detta område. De åtgärder som har vidtagits kan inte anses tillräckliga. Regeringen bör ta nödvändiga initiativ i enlighet med det anförda. Detta bör , med bifall till motion 2015/16:2789 yrkande 1 och delvis bifall till motion 2015/16:2704 yrkande 4, ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Löneutmätning, punkt 4 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2789 av m.fl. (FP) yrkande 4. En löneutmätning pågår kontinuerligt tills skulderna blivit betalda. Över hälften av de personer som står under löneutmätning har haft sådan , och var sjätte gäldenär har haft löneutmätning . Det är inte ovanligt att skulderna växer trots löneutmätningen. De innehållna beloppen räcker helt enkelt inte till för att ens täcka dröjsmålsräntorna. En utgångspunkt när reglerna fastställdes var att förbehållsbeloppet vid löneutmätning skulle ligga på en högre nivå än för socialbidrag. Skillnaderna är mycket små, och det kan till och med hända att förbehållsbeloppet blir lägre än socialbidragsnormen. En annan orimlighet i dagens system är att beräkningen av förbehållsbeloppet görs med hänsynstagande till en makes, makas eller sambos ekonomiska förhållanden, vilket rent praktiskt får till följd att en make, maka eller sambo får vara med och betala skulderna. lämnade 2009 en rapport till regeringen (Rapport 2009:3 Förenklad löneutmätning), som innehåller flera olika förslag till förändringar. Förslagen gick i huvudsak ut på förenklingar av utmätnings-förfarandet och skulle innebära en mindre betungande situation för gäldenärerna. Den alldeles övervägande delen av remissinstanserna var positiva till de framlagda förslagen. Även har i betänkandet Ett modernare utsökningsförfarande (SOU 2016:81) lämnat vissa förslag om löneutmätning. Betänkandet är föremål för remissbehandling. Jag anser att det är angeläget att reglerna om löneutmätning ändras, något som skulle underlätta för många överskuldsatta. Regeringen bör därför ta nödvändiga initiativ till att reglerna ändras. Vad jag nu anfört bör , med bifall till motion 2015/16:2789 yrkande 4, ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Åtgärder mot överskuldsättning, punkt 5 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3147 av m.fl. (M) yrkande 4, 2015/16:186 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2015/16:186 av m.fl. (V) yrkandena 3 och 4, 2015/16:883 av (KD), 2015/16:1170 av och (båda M), 2015/16:1938 av m.fl. (KD) yrkande 26, 2015/16:2050 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2016/17:2371 av och (båda SD) yrkande 4, 2016/17:2683 av (M) och 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 46. Många människor saknar en ekonomisk buffert för oförutsedda händelser, och omkring 400 000 personer befinner sig i Kronofogdemyndig-hetens register. Överskuldsättningen kostar samhället 30–, och det personliga lidandet går inte att mäta i pengar. I kölvattnet av trasslig ekonomi och överskuldsättning följer andra problem som ökad stress, sömnsvårigheter och psykisk ohälsa. För att långsiktigt komma till rätta med överskuldsättningsproblemen krävs dels att färre över huvud taget hamnar i en ekonomisk situation som de inte förmår hantera, dels att fler människor som hamnat i en mycket svår ekonomisk situation förmår ta sig ur den. De åtgärder som har vidtagits mot överskuldsättning kan inte anses vara tillräckliga. Regeringen bör därför vidta nödvändiga åtgärder mot överskuldsättning. Detta bör , med bifall till motion 2016/17:3147 yrkande 4 och delvis bifall till motion 2015/16:186 yrkande 1, ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vi instämmer i majoritetens bedömning med där anförda skäl att övriga motionsyrkanden bör avslås. Åtgärder mot överskuldsättning, punkt 5 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2050 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2016/17:2371 av och (båda SD) yrkande 4 och 2015/16:186 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3 och 4, 2015/16:883 av (KD), 2015/16:1170 av och (båda M), 2015/16:1938 av m.fl. (KD) yrkande 26, 2016/17:2683 av (M), 2016/17:3147 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 46. Många skuldsatta har svårt att betala sina skulder. Inom näringslivet förekommer det ofta att företag och den skuldsatte gör frivilliga överens-kommelser som att göra upp betalningsplaner, göra avdrag på ränta och ta bort straffavgifter för att på så sätt göra det möjligt för den skuldsatte att bli skuldfri. Om man däremot vänder sig till en statlig myndighet är det näst intill omöjligt att göra någon form av uppgörelse. Detta gör det svårare för den enskilda personen att komma ut ur skuldfällan och kan i praktiken ha motsatt effekt och minska möjligheten för staten att få in sina pengar. Därför tycker vi att det bör bli lättare för statliga myndigheter att göra uppgörelser med skuldsatta i de fall där det kan anses vara lämpligt. Det arbete som har inletts genom regeringens strategi mot överskuldsättning och som syftar till en förbättrad hantering av skulder till det allmänna kan inte anses tillräckligt. Regeringen bör därför vidta åtgärder för att göra det lättare för statliga myndigheter att göra uppgörelser med privatpersoner. Detta bör , med bifall till motionerna 2015/16:2050 yrkande 4 och 2016/17:2371 yrkande 4, ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Vi instämmer i majoritetens bedömning med där anförda skäl att övriga motionsyrkanden bör avslås. Åtgärder mot överskuldsättning, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:186 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3 och 4, 2015/16:1170 av och (båda M), 2015/16:1938 av m.fl. (KD) yrkande 26, 2016/17:2683 av (M), 2016/17:3147 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 46, 2015/16:883 av (KD) och 2015/16:2050 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2016/17:2371 av och (båda SD) yrkande 4. Det förebyggande arbetet för att motverka överskuldsättning är av stor betydelse. Det är viktigt att bl.a. öka informationen och utbildningsinsatserna för att särskilt nå barn och unga vuxna. Även det civila samhället borde kunna bidra med insatser inom det förebyggande området. Det ekonomiska språket är för många svårt och ofta obegripligt, varför en bred folkbildningsinsats är av stor betydelse. I tidigare utredningar, såsom SOU 2013:78, har en rad olika förslag på förebyggande åtgärder lagts fram. Att förstärka det förebyggande arbetet är en i arbetet för att förhindra att fler människor hamnar i skuldfällan. De åtgärder som har vidtagits är inte tillräckliga. Regeringen bör därför återkomma med förslag på konkreta förebyggande åtgärder mot överskuldsättning. En grupp som drabbas hårt av överskuldsättning är barn. Barnombuds-mannen har i samband med tidigare utredningar framfört kritik mot att barnens rättigheter inte blivit tillräckligt belysta. Det finns alltför lite forskning om hur barn drabbas av överskuldsättning, och det krävs krafttag. Det bör därför göras en barnkonsekvensanalys och lämnas förslag som förbättrar situationen för alla de barn och unga som lever i familjer med överskuld-sättning. I betänkandet Överskuldsättning i kreditsamhället? (SOU 2013:78) föreslog utredningen att det skulle införas en slutlig preskriptionstid för skulder, motsvarande det system som finns i . Det skulle innebära att preskriptionstiden skulle börja löpa efter betalningsfastställelse och att slutlig preskription sedan skulle inträda efter 15 eller . För en svårt överskuldsatt person är skuldsanering en mer verkningsfull, men också mer svåråtkomlig och svårgenomförbar, process. Slutlig preskription är således inte ett fullgott alternativ, utan ska ses som en komplettering till möjligheten att få skuldsanering. Dessa åtgärder står inte heller i vägen för varandra. Det är således hög tid att det införs en slutlig preskriptionstid för skulder. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag som innebär att det införs en slutlig preskriptionstid för skulder. Vad som anförts ovan om åtgärder mot överskuldsättning, barnkonsekvens-analys och slutlig preskriptionstid bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Jag instämmer i majoritetens bedömning med där anförda skäl att övriga motionsyrkanden bör avslås. Åtgärder mot överskuldsättning, punkt 5 (KD) av Skånberg (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:186 av m.fl. (V) yrkande 3, 2015/16:1170 av och (båda M), 2015/16:1938 av m.fl. (KD) yrkande 26, 2016/17:2683 av (M) och 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 46, 2015/16:883 av (KD) och 2015/16:186 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 4, 2015/16:2050 av m.fl. (SD) yrkande 4, 2016/17:2371 av och (båda SD) yrkande 4 och 2016/17:3147 av m.fl. (M) yrkande 4. Den grupp i samhället som lider svårast är de som levt under hotet om indrivning av varje krona de kan tjäna utöver existensminimum. De skuldsatta och deras anhöriga lever ett kringskuret liv år . De saknar ofta ork och förmåga att genomföra den totala skuldsanering som skulle vara dem till störst hjälp. Resultatet blir ofta att de hamnar i en alltmer omöjlig situation, med allt mindre hopp om att någonsin ta sig ur sin situation. För att sätta en gräns på det livstidsstraff som den mest utsatta gruppen i praktiken lever under och öka möjligheten att bli skuldfri föreslog Utredningen om överskuldsättning i betänkandet Överskuldsättning i kreditsamhället? (SOU 2013:78) att slutlig preskription ska inträda för fordringar som fastställts av eller i domstol. Jag anser att utredningens slutsatser om en slutlig preskriptionstid bör övervägas för lagstiftning. Regeringen bör därför ta initiativ till en lagstiftning om slutlig preskriptionstid. Detta bör , med bifall till motionerna 2016/17:3347 yrkande 46, 2015/16:186 yrkande 3, 2015/16:1170, 2015/16:1938 yrkande 26, 2016/17:2683 samt delvis bifall till motion 2015/16:883, ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Jag instämmer i majoritetens bedömning med där anförda skäl att övriga motionsyrkanden bör avslås. Preskriptionsavbrott, punkt 7 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2704 av m.fl. (M) yrkande 13 och 2016/17:3147 av m.fl. (M) yrkande 9. Preskriptionsavbrott kan ske bl.a. genom att gäldenären får ett skriftligt krav eller en skriftlig erinran om fordringen från borgenären. I förarbetena till preskriptionslagen uttrycks tydligt att kravet måste vara att gäldenären har fått del av betalningspåminnelsen (se prop. 1979/80:119 s. 64 f.). Motivet till det är att det är betydligt enklare för borgenären att visa att gäldenären tagit del av ett brev än för gäldenären att visa att han eller hon inte har gjort det. Dessutom har i förarbetena framhållits att det är viktigt att preskriptionsreglerna är så enkla och lättförståeliga som möjligt. krävdes i princip att borgenären styrkte preskriptionsavbrott genom att gäldenären antingen hade kvitterat ut ett kravbrev som sänts med rekommenderad försändelse eller skrivit under ett mottagningsbevis. har meddelat flera avgöranden där beviskravet har lättats väsentligt för borgenären genom att försändelser som har delats ut på gäldenärens folkbokföringsadress under vissa förutsättningar ansetts ha kommit gäldenären till handa, oavsett om gäldenären faktiskt har bott på adressen eller inte. Frågor om preskriptionsavbrott har vållat mycket stora problem i praktiken, inte minst hos , vilket har skapat rättsosäkerhet.