bet · H401KrU4 · 2017-03-17 00:00:00 — Utskottet vill också understryka behovet av samarbete på alla plan och med en stor bredd. Det pågår ett omfattande arbete, och regeringen har i bl.a. regleringsbrev gett MUCF och SST uppdrag kring dessa frågor. Den nationella samordnaren för att värna demokratin mot vålds-bejakande extremism ska slutredovisa sitt uppdrag senast , och utskottet anser att denna redovisning inte bör föregripas. Utskottet avstyrker med hänsyn till det, och till det arbete som pågår, motionerna 2016/17:2887 (M, C, L, KD) yrkande 4 och 2016/17:3287 (M, C, L, KD) yrkande 8. Statens stöd till trossamfund och stöd till livsåskådningsorganisationer Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om statens stöd till trossamfund och stöd till livsåskådningsorganisationer med hänvisning till att resultatet av den pågående utredningen om statens stöd till trossamfund inte bör föregripas. Jämför reservationerna 10 (SD) och 11 (L). (M) framhåller i motion 2016/17:526 att en översyn bör göras av utbetalningar till trossamfund för att säkerställa att utbetalningarna inte går till oönskade ändamål. (M) anser i motion 2016/17:3027 yrkande 1 att det statliga stödet till livsåskådningsorganisationer bör upphöra. Motionären framhåller att ett sådant stöd inte hör hemma i en sekulär stat, utan att de enda stöd som bör utgå till trossamfund är de som syftar till kulturbevarande av historiska byggnader och ur historisk synvinkel viktiga ceremonier. Motionären anser vidare (yrkande 2) att, för det fall yrkande 1 inte vinner bifall i , det statliga stödet till livsåskådningsorganisationer även bör utgå till icke-konfessionella sådana. m.fl. (SD) anser i motion 2016/17:1769 att det statliga stödet till de religiösa samfund som förminskar kvinnors roll i samhället ska dras in. Motionärerna anser att stöd inte bör betalas ut till religiösa samfund som lär ut att kvinnan är underordnad mannen och som anvisar kvinnor till särskilda och sämre belägna platser under gudstjänsterna (yrkande 20). (L) framhåller i motion 2016/17:2012 behovet av regelskärpningar som gör att skattemedel inte lämnas till religiösa skolor, religiösa samfund eller etniskt baserade föreningar som uppmanar till hedersrelaterat våld och förtryck (yrkande 7). I lagen (1999:932) om stöd till trossamfund anges att statsbidrag endast får lämnas till ett trossamfund som bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på. I lagens förarbeten (prop. 1998/99:124) anges bl.a. följande: Ett trossamfund som skall komma i fråga för statligt stöd i form av statsbidrag bör enligt regeringens uppfattning bedriva en verksamhet som direkt eller indirekt upprätthåller och stärker de grundläggande värdena i det svenska samhället. I detta ligger att samfundet utövar sin verksamhet med respekt för alla människors lika värde samt bidrar till en normbildning i samhället som överensstämmer med demokratins idéer. En förutsättning för statsbidrag bör således vara att trossamfundet bidrar till att upprätthålla och stärka samhällets grundläggande värderingar. För att anses bidra till att upprätthålla och stärka samhällets grundläggande värderingar bör trossamfundet motverka alla former av rasism och andra typer av diskriminering samt våld och brutalitet. Samfundet bör också verka för att utveckla förutsättningarna för jämställdhet mellan kvinnor och män. Vidare bör samfundet verka för att dess medlemmar och betjänade vägleds av etiska principer som är förenliga med samhällets grundläggande demokratiska värderingar. Detta innebär dock inte något krav på att t.ex. samfundets lära eller åskådning skall utformas i demokratisk ordning. Inte heller krävs det att beslutsprocessen i samfundet vid utseende av exempelvis präster vilar på demokratisk grund. Av väsentlig betydelse är i stället att trossamfundet verkar för att dess medlemmar och betjänade deltar i samhällslivet och att samfundet klart markerar avståndstagande från antidemokratiska strömningar i samhället. Det är stöd till trossamfund (SST) som prövar frågor om statsbidrag till trossamfund som regeringen har beslutat ska vara berättigade till statsbidrag, och som i första hand följer upp och granskar att bidragen används så att målsättningen med stödet uppfylls. När det gäller enskilda bidrag kan SST enligt förordningen (1999:974) om statsbidrag till trossamfund besluta att inte betala ut ett beviljat bidrag om tveksamhet råder om lämnade uppgifter. SST kan också besluta att ett bidrag ska betalas tillbaka. Detta kan exempelvis ske om bidraget inte används för det ändamål det har beviljats eller om samfundet har lämnat en otillräcklig redovisning till SST. SST:s upp-följning sker huvudsakligen genom de rapporter över bidragsanvändningen som samfundet lämnar och även i hög grad genom den dialog som SST fortlöpande har med företrädare för de olika samfunden. Regeringen har tillsatt en särskild utredare, biträdd av en referensgrupp med företrädare för riksdagspartierna, att se över statens stöd till trossamfund. Syftet med översynen är att säkerställa att stödet på bästa sätt är anpassat till nutida och framtida behov (dir. 2016:62). • analysera det nuvarande stödets effekter för berörda trossamfund och samhället i stort • föreslå mål för statens stöd till trossamfund, med bred förankring bland riksdagspartierna och i övriga samhället • föreslå eventuella förändringar av statens nuvarande stöd till trossamfund • föreslå ett förtydligat demokratikriterium som är i överensstämmelse med religionsfriheten • föreslå nödvändiga författningsändringar. Uppdraget ska redovisas . När det gäller motion 2016/17:2012, som tar upp behovet av regelskärpningar som gör att skattemedel inte lämnas till religiösa skolor, religiösa samfund eller etniskt baserade föreningar som uppmanar till hedersrelaterat våld och förtryck, kan nämnas Högsta förvaltningsdomstolens dom (mål nr 2310-16). I domen prövas frågan om att avslå en ansökan från trossamfundet Jehovas vittnen om att bli berättigat till statsbidrag enligt lagen (1999:932) om stöd till trossamfund. Av domen framgår bl.a. följande: Vid upprepade tillfällen har uttalat att statens skyldighet att förhålla sig neutral och opartisk medför att den är förhindrad att värdera legitimiteten hos religiösa åskådningar eller de sätt på vilka sådana åskådningar uttrycks eller manifesteras (t.ex. Şahin mot , dom [stor kammare], p. Statens utrymme för att inskränka de val människor kan göra i syfte att följa religiösa påbud, inom ramen för sitt självbestämmande, är således mycket begränsat och måste grundas på tungt vägande och tvingande skäl (serious and compelling reasons). Som exempel på fall där inskränkningar från statens sida kan vara berättigade, med hänsyn till den religiösa yttringens oförenlighet med konventionens underliggande grundprinciper, nämner domstolen polygami och barnäktenskap, liksom flagranta brott mot jämställdheten mellan könen, samt handlingar som påtvingas ett trossamfunds medlemmar mot deras vilja (Jehovas Witnesses of , p. har också uttalat att medlemsstaterna förfogar över ett stort mått av frihet att välja den form för samverkan med religiösa samfund som man finner lämplig. Oavsett vilken form som väljs ankommer det emellertid på medlemsstaterna att införa objektiva och neutrala kriterier enligt vilka de samfund som så önskar ges en rättvis möjlighet att ansöka om sådan status i samhället som tillerkänner dem särskilda fördelar (dom i målet Izzettin Doğan m.fl. mot [stor kammare] p. Om en stat tillhandahåller erkända religiösa samfund vissa förmåner, såsom lindrigare beskattning, medför det krav på neutralitet som följer av artikel 9 således att alla religiösa samfund som så önskar ska ha samma möjlighet att ansöka om erkännande för de aktuella förmånerna, samt att staten måste tillämpa relevanta kriterier på ett icke diskriminerande sätt (dom i målet m.fl. mot p. Som framgår ovan har regeringen tillsatt en särskild utredare att se över statens stöd till trossamfund. Uppdraget ska redovisas . Utskottet anser inte att resultatet av utredningens arbete bör föregripas och avstyrker därför motionerna 2016/17:526 (M), 2016/17:1769 (SD) yrkande 20, 2016/17:2012 (L) yrkande 7 och 2016/17:3027 (M) yrkandena 1 och 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en jämlik idrott med hänvisning till bl.a. ökade prioritering av arbetet med hbtq-frågor. Jämför reservationerna 12 (M) och 13 (V). m.fl. (S) anser i motion 2016/17:1598 att behovet av ett aktivt arbete mot diskriminering och ojämlik behandling inom idrottsrörelsen är centralt eftersom idrotten är en av de största bidragsmottagarna av alla folkrörelser i . m.fl. (M) nämner i motion 2016/17:3146 att har en policy mot sexuell diskriminering och arbetar med att sprida kunskap och information om frågor som gäller hbtq. Motionärerna anser att möjligheten att stödja idrottsrörelsen i denna funktion bör ses över (yrkande 20). m.fl. (V) anser i motion 2016/17:731 att regeringen bör återkomma med förslag på hur den statliga bidragstilldelningen till idrotten ska användas för att öka kunskapen om hbtq-frågor samt förbättra förutsättningarna för transpersoners idrottande (yrkande 2). () antog idrottens idéprogram Idrotten vill på RF-stämman 1995 (uppdaterad 2009). Enligt programmet ska alla som vill ha rätt att vara med i föreningsdriven idrottsverksamhet oavsett nationalitet, etniskt ursprung, religion, ålder, kön eller sexuell läggning samt fysiska eller psykiska förutsättningar. RF har även en policy mot sexuell diskriminering. RF ska sprida kunskap och information om frågor som gäller hbt, dvs. homo- och bisexuella samt transpersoner, och de berördas situation inom idrotten. Det görs bl.a. enligt RF genom information, utbildning och seminarier. RF gav ett forskningsbidrag till RFSL Ungdom och RFSL för att undersöka hbtq-ungdomars villkor och erfarenheter inom svensk idrott. En rapport lämnades (2013:1). Den är av kvalitativ karaktär och bygger på intervjuer med 25 hbtq-ungdomar och 15 berättelser från hbtq-ungdomar som själva skrivit om sina erfarenheter av idrottande. I [2] rapport unga hbtq-personer anges att av de unga heterosexuella männen (16–) idrottar i en förening. Bland homo- och bisexuella män var andelen . Av de unga heterosexuella kvinnorna (16–) svarade att de idrottar i en förening. Bland homo- och bisexuella var andelen . Knappt var tionde man (13–) uppgav i rapporten att han har en ledare inom lagsport som inte gillar homosexuella. , Gymnastik- och (), har skrivit och gränsöverskridanden inom elitidrotten med stöd av RF där hon på ett berättande sätt återger och analyserar hur personer som lever icke heterosexuellt erfar tävlingsidrott, framför allt elitidrott, samt hur heteronormativitet inom tävlingsidrotten påverkar och utmanas av personer som avviker från heteronormen (2014:5). Enligt RF har RF och [3] trappat upp arbetet med hbtq-frågor , och jobbar med att ta fram fler verktyg för inkludering. tillsattes också en resurs på som har särskilt fokus på hbtq-frågor. Hbtq-frågor ingår enligt RF som en viktig del i det arbete som görs med att ta fram en inkluderingswebb med verktyg, filmer och goda exempel på hur det går att uppmärksamma och utmana heteronormativitet och cisnormativitet[4] som kan osynliggöra och exkludera personer som bryter mot dessa normer. Tränare och ledare behöver enligt RF mer kunskap i frågorna, och RF har därför förstärkt sitt samarbete med RFSL och kommer att kunna erbjuda en utbildning i ämnet ”Introduktion till inkludering” som är en introduktion till hur det går att se normer och utmana de normer som formar den egna föreningen eller det egna förbundet. RF och har också uppmärksammat hbtq-frågan genom att delta i med ca 30 specialidrottsförbund representerade som man stöttar lokalt och regionalt deltagande i prideparader i hela . RF och har enligt RF för avsikt att tillsätta en arbetsgrupp som ska jobba med transpersoners idrottande. I gruppen kommer enligt RF expertis från antidopning och den juridiska sidan samt personer med normkritisk kompetens att vara med. RF och har enligt RF ett tätt samarbete med de förbund som ligger längst fram i frågan, och här är enligt RF RFSL en viktig samarbetspartner. RF anger, som framgår ovan, att de trappat upp sitt arbete med hbtq-frågor och avser att även framöver förstärka detta arbete, bl.a. genom att avsätta en resurs med särskilt fokus på hbtq-frågor. Utskottet ser positivt på denna utveckling och anser inte att motionsyrkandena bör leda till någon åtgärd från sida. Motionerna 2016/17:731 (V) yrkande 2, 2016/17:1598 (S) och 2016/17:3146 (M) yrkande 20 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en jämställd idrott med hänvisning till bl.a. uppdrag att genomföra en fördjupad analys av jämställdheten inom idrotten. Jämför reservationerna 14 (M), 15 (C), 16 (V) och 17 (L). m.fl. (M) framhåller i motion 2016/17:2885 att forskningen visar på en betydande snedfördelning av ekonomisk tilldelning kopplat till kön. Motionärerna anser därför att regeringen bör initiera en utredning som belyser hur ekonomiska medel fördelas kopplat till kön och komma med förslag för att stärka jämställdheten inom svensk idrott (yrkande 5). Liknande synpunkter framförs i motion 2016/17:3078 yrkande 31 av m.fl. (M). (M) poängterar i motion 2016/17:3141 vikten av att verka för en jämställd tilldelning av resurser till flickors och pojkars idrottsverksamhet (yrkande 4). (SD) anser i motion 2016/17:1346 att kommunerna bör eftersträva en mer jämställd fördelning i hur de väljer att prioritera ungdomsidrott. Eftersom ridning enligt motionären är en av de största sporterna för flickor, bör kommunerna värna jämställdheten och satsa mer på ridning så att det blir rättvist mellan olika idrotter (yrkande 3). m.fl. (C) vill i motion 2016/17:3037 ha en bred analys av vad som hindrar jämställd idrott. Motionärerna anser att det är viktigt att ta reda på orsakerna till dels varför flickor slutar att idrotta tidigare än pojkar, dels varför spontanidrottsplatser lockar fler pojkar och män än flickor och kvinnor (yrkande 7). m.fl. (V) anser i motion 2016/17:731 att regeringen bör återkomma med förslag på hur den statliga bidragstilldelningen till idrotten ska användas för att stärka jämställdhetsarbetet inom idrotten (yrkande 1). (L) vill i motion 2016/17:59 att en lämplig myndighet ges i uppdrag att utreda och kartlägga dels hur man kan jämställa stödet till flickdominerade respektive pojkdominerade idrottsverksamheter (yrkande 1), dels hur samhällsstöd för idrott, motion och fysisk aktivitet på ett jämställt sätt svarar mot flickors och pojkars preferenser för idrott och fysisk aktivitet (yrkande 2). Motionären påpekar att det finns ett flertal idrottsaktiviteter som flickor föredrar men som inte får något samhällsstöd. Vid stämma antog () nya jämställdhetsmål: Det övergripande målet för idrottens jämställdhetsarbete är att kvinnor och män ska ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter på alla nivåer och inom alla områden. – Det ska finnas lika möjligheter för alla, oavsett kön, att utöva idrott. Det kräver att kvinnors och mäns idrott värderas och prioriteras på ett likvärdigt sätt och att resurser fördelas rättvist. All verksamhetsplanering bör ske utifrån ett medvetet jämställdhetsperspektiv. Idrotten ska med en genomtänkt verksamhet påverka attityder och värderingar på ett positivt sätt. Om idrottsrörelsen lyckas med det kommer vi att få en idrott som är än mer utvecklande för både kvinnor och män. – Flickor och pojkar, kvinnor och män, ges lika möjligheter att utöva idrott. Alla som vill, oavsett kön, ska få vara med i föreningsdriven idrottsverksamhet. Idrotten vill utforma verksamheten så att den ger alla som deltar en kamratlig och trygg social gemenskap. Det innebär att förutsättningarna för träning och tävling ska anpassas till flickors och pojkars, kvinnors och mäns behov och möjligheter. Både kvinnor och män samt flickor och pojkar ska till exempel ha tillgång till kompetenta tränare och ledare. Där så är möjligt ska kvinnor och män, flickor och pojkar i större utsträckning ges förutsättningar att träna och tävla tillsammans. – Kvinnors och mäns, flickors och pojkars idrottsutövning värderas lika och prioriteras på ett likvärdigt sätt. Det innebär till exempel att kvinnors och mäns idrottsutövning tilldelas resurser efter samma principer, när det gäller budget, träningsanläggningar och träningstider och liknande och att kvinnors och mäns idrottande får samma uppmärksamhet i forskning, information och i media. – Kvinnor och män har lika stort inflytande i beslutande och rådgivande organ. Det innebär att på alla beslutande och rådgivande nivåer bör kvinnor och män vara representerade med . På högre befattningar inom idrottsrörelsen bör målet vara detsamma. Då tas både kvinnors och mäns kunskaper, erfarenheter och värderingar tillvara och får påverka kvinnors och mäns idrott. – Att arbetsformer och fördelning av uppdrag utformas så att kvinnor och män får lika stora möjligheter att medverka. Det innebär att flickor och pojkar, kvinnor och män, ges samma möjligheter att utvecklas som aktiva, ledare, tränare, anställda och förtroendevalda. Kunskap kring jämställdhet måste ges hög prioritet. Bara en jämställd idrott präglas fullt ut av de demokratiska värderingar som är idrottens. – Jämställdhetsintegrering: Jämställdhetsperspektivet ska vara införlivat i den dagliga verksamheten och genomsyra alla verksamhetsområden. Jämställdhetsintegrering innebär att jämställdhet beaktas i en verksamhets ordinarie beslut, i ordinarie underlag, av ordinarie instanser och personer. Jämställdhet skapas i vardagliga handlingar och genom beslut där både kvinnor och män deltar. Val av metoder och åtgärder måste anpassas efter den förändring som ska uppnås och hur verksamheten ser ut. Idrottsrörelsen kommer enligt RF inte att nå sina uppsatta jämställdhetsmål 2017. Riksidrottsstyrelsen beslutade därför att jämställdhetsarbetet ska intensifieras. En plan för detta arbete har tagits fram. Arbetet handlar till stor del om kompetensstöd och kunskapshöjning inom jämställdhetsrelaterade frågor, processtöd till förbundens förändrings- och utvecklingsarbete samt framtagning av ny kunskap på området. Till stöd för specialidrottsförbunden (SF) har RF gett möjlighet att söka medel för att arbeta med jämställdhet. Sexton SF ansökte om stimulansstöd för jämställdhet . Sju av dessa ansökningar beviljades. RF har arrangerat en kunskapshöjande dag för SF. Där presenterades bl.a. ett verktyg för att öka antalet kvinnliga tränare. Ett sätt att mäta ekonomisk resursfördelning är att titta på det lokala aktivitetsstödet (LOK-stödet). Det är ett statligt stöd som RF har till uppgift att fördela till barn- och ungdomsidrotten. Stödet är baserat på antal deltagartillfällen och delas ut till idrottsföreningar för målgruppen 7– . tilldelades flickor av stödet. Idrottsminister angav i svar på fråga 2016/17:291 om orättvisa villkor inom idrotten bl.a. följande: har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att förutsättningarna för kvinnors och mäns, flickors och pojkars idrottsutövande ska bli mer rättvisa och jämställda? Frågan är i allra högsta grad relevant och jag vill därför tacka frågeställaren för detta bidrag till den pågående diskussionen om jämställdhet inom idrotten. Den statliga idrottspolitiken, som till stor del bygger på statsbidraget till idrottsverksamhet, är som frågeställaren påpekar tydlig i frågan om jämställdhet inom idrottsrörelsen. Av förordningen om statsbidrag till idrottsverksamhet framgår tydligt att bidraget ska stödja verksamhet som syftar till att ge flickor och pojkar respektive kvinnor och män lika förutsättningar att delta i idrottsverksamhet. Det är som prövar frågor om fördelningen av statsbidraget i enlighet med förordningens bestämmelser. budgetproposition framhålls att regeringen i hela sin politik verkar för en jämn fördelning av makt och inflytande mellan könen och förväntar sig att idrottsrörelsen på olika nivåer ökar sina ansträngningar att nå en jämställd idrott – en idrott där personer i beslutande ställning på alla nivåer inom idrotten och aktiva ges samma möjlighet att förverkliga sitt intresse att delta, oberoende av kön. Detta tydliga budskap från regeringens sida till ska bl.a. ses mot bakgrund av att vi tyvärr kan konstatera att idrotten inte når sina egna jämställdhetsmål och att flickors deltagande i idrottsverksamhet minskat. Jag välkomnar därför Riksidrotts-styrelsens beslut att öka takten i det fortsatta arbetet för jämställdhet inom idrotten. Jag förväntar mig tydliga besked på . Det är synnerligen angeläget för såväl idrottsrörelsen som för samhället i stort. Inte minst eftersom idrotten tillhandahåller en naturlig arena för gemenskap och möjlighet för kvinnor och män att agera utan begränsande könsroller. Regeringen beslutade att ge ) i uppdrag att genomföra en fördjupad analys av jämställdheten inom idrotten. ska bl.a. titta på hur olika idrotters utformning påverkar könsfördelningen. Analysen ska också omfatta fördel-ningen av resurser mellan mäns och kvinnors idrottande och motionerande med särskilt fokus på barn- och ungdomsidrotten. Uppdraget ska rapporteras . Utskottet vill först uppmärksamma, som också RF gör, att idrottsrörelsen inte når upp till sina uppsatta jämställdhetsmål 2017. Det krävs enligt utskottets uppfattning ett omfattande arbete för att inom idrotten komma tillrätta med jämställdheten. Utskottet ser positivt på det arbete som bedrivs i rätt riktning, och särskilt regeringens beslut att ge i uppdrag att genomföra en fördjupad analys av jämställdheten inom idrotten, så att kunskapen förstärks inom området. Utskottet anser inte att resultatet av CIF:s analys bör föregripas, och avstyrker därmed motionerna 2016/17:59 (L) yrkandena 1 och 2, 2016/17:731 (V) yrkande 1, 2016/17:1346 (SD) yrkande 3, 2016/17:2885 (M) yrkande 5, 2016/17:3037 (C) yrkande 7, 2016/17:3078 (M) yrkande 31 och 2016/17:3141 (M) yrkande 4. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en kartläggning kring idrottsrörelsens arbete med integration, med hänvisning till den rapportering som finns . Jämför reservation 18 (M, C, L, KD). m.fl. (M, C, L, KD) anser i motion 2016/17:2887 att regeringen bör initiera en kartläggning kring hur idrottsrörelsen arbetar med integration. Erfarenheterna från de satsningar som den blocköverskridande överenskommelsen kring integration innebär bör enligt motionärerna tas till vara (yrkande 3). Av budgetpropositionen framgår bl.a. följande (prop. 2016/17:1 utg.omr. () har fått statligt stöd för att arbeta med etablering av nyanlända och även för att bedriva idrottsverksamhet för asylsökande. Statligt stöd har även tilldelats andra organisationer i civilsamhället för samma målgrupp. Flera av dem bedriver verksamheter som sker i samverkan med idrottsrörelsens verksamhet för asylsökande och nyanlända. Statligt stöd har även tilldelats folkbildningen för nyanländas etablering. har RF inte haft målgrupperna nyanlända eller asylsökande som ett särskilt fokusområde, utan verksamhet riktat till särskilt nyanlända har varit en naturlig del av idrottens generella verksamhet, i enlighet med värdegrunden som betonar allas rätt att vara med. Många föreningar och förbund jobbar även med målgruppen bl.a. inom ramen för idrottslyftet. RF menar att statens stöd har gjort att frågan kommit betydligt högre på dagordningen såväl på central och regional nivå som på lokal nivå. Då verksamheten ännu är i sin början kan inga slutsatser beträffande effekten av arbetet dras. Distriktsidrottsförbunden (DF) runt om i landet har inlett ett arbete med att genomföra inventeringar av befintlig verksamhet och planera för att genomföra insatser för mångfalds-, inkluderings- och integrationsarbetet. RF menar att intresset är stort från föreningarnas sida att delta. Samtliga DF hade en koordinator anställd för verksamheten.