bet · H401UU5 · 2017-02-20 00:00:00 — Utskottet har tidigare uttryckt sig i uppskattande termer när det gäller ansträngningar för att främja samordningen inom för att stärka samstämmighetspolitiken (bet. 2013/14:UU12). Utskottet anser att det är angeläget att ansvaret för att genomföra både PGU och Agenda 2030 vilar på hela regeringen och alla statsråd eftersom detta är en förutsättning för att samstämmighetspolitiken ska få genomslag. Enligt utskottet är det därför positivt att PGU-ansvariga enhetschefer har utsetts på samtliga departement och att en interdepartemental arbetsgrupp har tillsatts. Alla departement har tagit fram handlingsplaner för hur verksamheten bidrar till PGU kopplat till de globala målen. I handlingsplanerna anges operativa resultatmål för verksamheten. Utskottet noterar att de fullständiga handlingsplanerna är interna. Utskottet har dock haft möjlighet att ta del av handlingsplanerna. Baserat på innehållet i handlingsplanerna redovisar regeringen i skrivelsen ett antal exempel på arbetet med tematiska s.k. PGU-områden under vart och ett av de 17 globala målen. Under varje PGU-område finns ett antal s.k. resultatmål. Utskottet noterar att en redovisningsmodell för PGU, kopplad till Agenda 2030 och de globala målen, ersätter den tidigare redovisningsmodellen med fokus på sex globala utmaningar. Utskottet framhåller i detta sammanhang att i betänkande 2003/04:UU3 gav stöd till regeringens förslag om att i skrivelser till rapportera om genomförandet av PGU. Utskottet har i tidigare betänkanden även betonat vikten av mätbarhet när det gäller genomförandet av och rapporteringen om PGU. I bl.a. betänkandena /08:UU5 och 2013/14:UU12 framhöll utskottet vikten av en resultatbaserad styrning och att detta förutsätter verksamhetsspecifika och uppföljningsbara mål kopplade till resultatindikatorer. Utskottet förutsätter att regeringen även i fortsättningen regelbundet i skrivelser till rapporterar om genomförandet av PGU och betonar vikten av en resultatbaserad ansats som gör det möjligt att följa utvecklingen av resultat och mellan olika PGU-områden. Mot bakgrund av upplägget i skrivelsen med exempel på PGU-områden och resultatmål är det enligt utskottet oklart hur en ändamålsenlig resultatuppföljning ska kunna redovisas. Utskottet konstaterar i detta sammanhang att ministern för internationellt utvecklingssamarbete och klimat i en föredragning för utskottet framhöll vikten av att diskutera uppföljningsmekanismerna, och hur kan involveras i detta arbete. Utskottet noterar vidare i detta sammanhang även vad som anges i skrivelsen om att regeringen har för avsikt att återkomma till med mer information om hur arbetet med att uppnå Agenda 2030 i kommer att bedrivas och återrapporteras. Utskottet konstaterar i detta sammanhang även att det i generalförsamlingens resolution om antagandet av Agenda 2030 (A7RES/70/1) inbegrips ett avsnitt om uppföljning av genomförandet av agendan. Bland annat anges att ett politiskt forum på hög nivå under generalförsamlingens och Ekonomiska och Sociala rådets (ECOSOC:s) egid ska ha en central roll när det gäller uppföljningen. Enligt uppgift från kommer 2017 att rapportera om genomförandet av hållbarhets- och utvecklingsagendan. I en motion föreslås att ska få i uppdrag att göra återkommande utvärderingar av PGU. Utskottet konstaterar att det av direktivet (dir. 2016:71) för bl.a. framgår att expertgruppen kontinuerligt ska utvärdera och analysera internationella bistånd och självständigt ska svara för val av studier. Vidare kan utskottet konstatera att publicerade rapporten a Development Policy – Results and Responsibility for the Swedish Policy for Global Development. Rapporten föredrogs i utskottet . Utskottet konstaterar också att arbetsformerna och styrningen av PGU utvärderades av Statskontoret 2014 (rapport 2014:1). I detta sammanhang konstaterar utskottet att ministern för internationellt utvecklingssamarbete och klimat i den nämnda föredragningen framhöll betydelsen av oberoende utvärderingar och att formerna för detta diskuteras inom regeringen. I en motion föreslås en parlamentarisk översyn av politik för global utveckling för att uppgradera det svenska biståndspolitiska ramverket i överensstämmelse med Agenda 2030. Utskottet konstaterar att regeringen överlämnade skrivelse 2016/17:60 för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd till . Utskottet noterar att denna skrivelse ursprungligen skulle ha överlämnats till . Utskottet kommer att behandla skrivelsen i ett betänkande. Utskottet konstaterar att regeringen uppgett att det nya policyramverket ska förhålla sig till Agenda 2030, åtaganden inom utvecklingsfinansiering och klimatavtalet från . I betänkande 2015/16:UU2 framhöll utskottet det angelägna i att PGU-arbetet kopplas till Agenda 2030 och att mål- och intressekonflikter lyfts fram och analyseras inom ramen för PGU. I betänkandet gav utskottet vidare uttryck för att det såg fram emot en fortsatt dialog med regeringen men inte var berett att tillstyrka motionsförslaget om en parlamentarisk översyn. Utskottets ställningstagande ligger fast och inkluderar även förslaget om att tillsätta en permanent parlamentarisk kommitté för att återkommande granska arbetet med genomförandet av PGU. Utskottet påminner i detta sammanhang om vad som anges ovan om att ministern för internationellt utvecklingssamarbete och klimat vid föredragningen för utskottet var principiellt öppen för att involvera i uppföljningsarbetet. Utskottet förväntar sig att regeringen återkommer med förslag på hur ska involveras i arbetet med PGU. Utskottet upprepar vidare vad som anges ovan om att utskottet förutsätter att regeringen även i fortsättningen regelbundet i skrivelser till och med beaktande av principerna för en resultatbaserad styrning rapporterar om genomförandet av PGU till . När det gäller motionsförslaget om att jämställdhet ska bli ett tredje perspektiv inom ramen för den svenska globala utvecklingspolitiken vill utskottet påminna om att det i exempelvis betänkande 2012/13:UU12 betonade att ett jämställdhets- och könsmaktsperspektiv ska genomsyra den svenska politiken för global utveckling. Det framhölls vidare att dessa perspektiv är en central del såväl av rättighetsperspektivet som av fattiga människors perspektiv på utveckling. Utskottet betonar återigen att jämställdhetsperspektivet är centralt för att bidrag till global utveckling och kampen mot fattigdomen ska bli effektiva. I linje med detta välkomnar utskottet dels att det anges i skrivelsen att regeringen har högre ambitioner än Agenda 2030 när det gäller främjande av demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet, som både mål och medel för hållbar utveckling i dess tre dimensioner, dels att det tydligt framgår av skrivelsen att jämställdhet är en förutsättning för genomförandet av Agenda 2030 i sin helhet. I detta sammanhang välkomnar utskottet även att jämställdhet ingår som ett eget mål i Agenda (mål 5). När det gäller motionsyrkandena om att ska främja hbtq-frågor inom ramen för genomförandet av Agenda 2030 påminner utskottet inledningsvis om betänkande 2014/15:UU15 där utskottet bl.a. framhöll att diskriminering av människor på grund av sexuell läggning och könsidentitet står i strid med den grundläggande och universella principen om alla människors lika värde och rättigheter och att och EU i partnerskap med tredjeländer systematiskt bör främja skyddet av och respekten för de mänskliga rättigheterna när det gäller sexuell läggning och könsidentitet inom ramen för FN och andra multilaterala forum och i bilaterala människorättsdialoger. Utskottet välkomnar vidare att det anges i regeringens skrivelse att har en högre ambition än Agenda 2030 när det gäller att främja demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet samt att det specifikt anges i skrivelsen att alla människor oavsett bl.a. sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck ska kunna åtnjuta de mänskliga rättigheterna fullt ut. Utskottet utgår från att denna inriktning kommer att reflekteras i den rapport om genomförandet av Agenda 2030 som ska lämna till FN:s högnivåforum för hållbar utveckling . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2014/15:81 (V) yrkande 6, 2016/17:33 (V) yrkandena 1–3, 2016/17:51 (C), 2016/17:812 (V) yrkandena 2 och 3, 2016/17:2768 (M) yrkande 36, 2016/17:3082 (C) yrkande 1, 2016/17:3206 (KD) yrkandena 2 och 3 och 2016/17:3308 (M) yrkandena 1–3. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om markrättigheter med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservation 5 (V). I skrivelsen sammanfattas innebörden av mål 2 i Agenda (Avskaffa hunger, uppnå tryggad livsmedelsförsörjning och förbättrad nutrition samt främja ett hållbart jordbruk). Tryggad livsmedelsförsörjning anges som ett exempel på PGU-område under detta mål. Resultatmålen under PGU-området tryggad livsmedelsförsörjning berör bl.a. liberalisering av handel med jordbruksprodukter, EU:s gemensamma jordbrukspolitik, för ekologisk produktion samt nyttjanderätt och tillgång till mark, fiske och skog (s. 12–14). I kommittémotion 2016/17:33 av m.fl. (V) yrkande 4 anges att regeringen bör ta fram riktlinjer för det svenska utvecklingssamarbetet som tydliggör att svenska biståndsmedel inte får bidra till markrofferi. I yrkande 5 uppmanas regeringen att återkomma till med förslag som syftar till att frågor om markrofferi ska införlivas i AP-fondernas etiska riktlinjer. Enligt en rapport från FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (of Food and Agriculture 2016) kommer den globala efterfrågan på mat att öka med åtminstone till 2050 jämfört med . Det konstateras i rapporten att målsättningen i Agenda om att eliminera hunger och hantera de utmaningar som klimatförändringarna innebär kommer att kräva omfattande förändringar när det gäller jordbruks- och livsmedelssektorerna. Jordbruket är en mycket betydelsefull näring i de flesta utvecklingsländer. Många människor som lever i fattigdom är beroende av jordbruket, både som inkomstkälla och för sin livsmedelsförsörjning. Rätten att äga, nyttja och ärva mark som stöds av väl fungerande institutioner är därför viktigt. Frågor om markrättigheter är även central i ett jämställdhetsperspektiv. Så kallar markrofferi är ett problem i utvecklingsländer med svaga institutioner, oklara ägarförhållanden, avsaknad av landregister eller undermålig tillämpning av befintlig lagstiftning. Fenomenet innebär att ekonomiskt starka krafter antingen köper upp eller hyr stora markområden under långa tidsperioder. I betänkande 2013/14:UU2 konstaterade utskottet bl.a. att det är viktigt att skilja mellan å ena sidan begreppet markrofferi, som används i fråga om illegalt eller oetiskt övertagande av mark, och å andra sidan markinvesteringar som främjar en hållbar ekonomisk utveckling genom att utveckla jord- och skogsbruk. Utskottet angav att den senare kategorin av investeringar är nödvändig för att bekämpa fattigdom och främja en globalt tryggad livsmedelsförsörjning. Utskottet framhöll att investeringar alltid bör göras på ett sätt som inte skadar lokalbefolkningars rättigheter eller möjligheter att trygga sitt uppehälle, vilket inkluderar respekten för människors nyttjanderätt till den mark de brukar för sin försörjning. Utskottet angav att det yttersta ansvaret för att så sker vilar på regeringen i det land där investeringen görs. Inom ramen för FAO antogs frivilliga riktlinjer för ansvarsfull förvaltning av mark, fiske och skogsresurser för att säkerställa småskaliga brukares rättigheter i samband med markinvesteringar. I betänkande 2012/13:UU12 välkomnade utskottet bl.a. att riktlinjerna utgår från de mänskliga rättigheterna och lyfter fram frågor som ägande- och nyttjanderätt, kvinnors rätt till mark och markfrågans betydelse för livsmedelsförsörjning. antogs, inom FAO:s ram, även frivilliga principer för ansvarsfulla investeringar i jordbruk och livsmedelssystem. Principerna bygger bl.a. på ovannämnda riktlinjer och syftar till att uppmuntra jordbruksinvesteringar som involverar och gynnar fattiga människor. Utskottet ser positivt på att det normativa ramverket för ansvarsfulla jordbruksinvesteringar utvecklas. Mot denna bakgrund välkomnar utskottet att regeringen i skrivelsen lyfter fram att den avser att arbeta för att främja uppbyggnaden av transparenta system som säkerställer nyttjanderätten och tillgången till mark, fiske och skog i utvecklingsländer för såväl kvinnor som män, t.ex. genom att främja tillämpningen av de frivilliga riktlinjerna för ansvarsfull förvaltning av mark, fiske och skog och principerna för ansvarsfulla jordbruksinvesteringar, som har antagits inom ramen för FAO. Utskottet konstaterar vidare att internationella utvecklingssamarbete är viktigt för att främja småbrukares äganderätt m.m. till mark, fiske och skog. Inom ramen för resultatstrategin för globala insatser för en ekonomiskt hållbar utveckling ingår området tryggad livsmedelsförsörjning där det bl.a. anges att insatserna ska bidra till att stärka småbrukares rättigheter och rättssäkerhet, med fokus på kvinnor, och att stärkta ägande-, brukande- och arvsrättigheter till mark och andra naturresurser är särskilt prioriterat. I ett yrkande föreslås att frågor om markrofferi ska införlivas i AP-fondernas etiska riktlinjer. Utskottet konstaterar att regeringen regelbundet i skrivelser till redovisar AP-fondernas verksamhet. I skrivelse 2015/16:130 framhölls att hållbarhet (som i skrivelsen uppges innefatta miljö, mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, antikorruption, affärsetik, jämställdhet och mångfald) är en väsentlig aspekt inom AP-fondernas förvaltning. I skrivelsen bedömde regeringen att AP-fonderna fortsatt att utveckla arbetet med att integrera hållbarhetsaspekter i förvaltningen. Skrivelsen behandlades av finansutskottet i betänkande 2016/17:FiU6. framförde i betänkandet bl.a. att en av de viktigaste faktorerna för att nå en hållbar förvaltning är att integrera hållbarhetsfrågorna i AP-fondernas löpande analys och i den löpande förvaltningen. konstaterade att AP-fondernas integreringsarbete inom detta område fortsatte . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2016/17:33 (V) yrkandena 4 och 5. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om barnadödlighet och mödrahälsa med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservationerna 6 (KD) och 7 (V). I skrivelsen sammanfattas innebörden av mål 3 i Agenda (Säkerställa hälsosamma liv och främja välbefinnande för alla i alla åldrar). Målet inbegriper bl.a. att mödra- och barnadödligheten ska minska och att tillgången till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) ska säkerställas. Antibiotikaresistens anges som ett exempel på PGU-område under detta mål. Under resultatmålen anges bl.a. att regeringen ska verka dels för ett genomförande av den globala handlingsplan mot antibiotikaresistens som antagits av () medlemsstater, dels för att ett samarbete om att minska användningen av antibiotika i djurproduktionen kommer till stånd inom ramen för handelsförhandlingarna mellan och (TTIP, s. 14–16). I kommittémotion 2015/16:1936 av m.fl. (KD) yrkande 11 framhålls vikten av att fortsätta arbetet för att uppnå millenniemålen 4 och 5 om minskad barnadödlighet och förbättrad mödrahälsa. I kommittémotion 2016/17:3206 av m.fl. (KD) yrkande 23 betonas att barnäktenskap aktivt måste motverkas på ett kulturellt och värderingsmässigt plan för att mödradödligheten ska minska. Utskottet vill inledningsvis lyfta fram att bästa möjliga hälsa är en mänsklig rättighet och en förutsättning för socioekonomisk utveckling och minskad fattigdom. Utskottet vill särskilt framhålla vikten av att nationella hälsosystem i verksamheten tar hänsyn till jämställdhet och SRHR. I milleniemål 4 slogs det fast att dödligheten bland barn skulle minska med två tredjedelar 2015 jämfört med . Mål 5 satte upp målsättningar för mödrahälsa. Mödradödligheten i samband med förlossningar skulle minska med tre fjärdedelar 2015 jämfört med , och reproduktiv hälsovård skulle komma alla kvinnor till del. Enligt FN:s utvecklingsorgans (UNDP) rapport om milleniemålens genomförande har stora framsteg uppnåtts när det gäller både barnadödlighet och mödrahälsa. Dödligheten bland barn minskade med mer än hälften . minskade mödradödligheten i samband med förlossningar med nästan hälften. Vidare framgår av rapporten att ungefär hälften av kvinnorna i utvecklingsländer hade tillgång till regelbunden mödravård under graviditet och att tillgången till preventivmedel ökat men att det fortfarande finns stora brister när det gäller möjligheten till familjeplanering. Utskottet framhåller det positiva i att stora framsteg har uppnåtts när det gäller arbetet mot barnadödlighet och främjande av mödravård men understryker att mycket arbete återstår. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är viktigt att arbetet för att motverka barnadödlighet och för att förbättra mödrahälsa fortgår och välkomnar att dessa frågor inbegrips under mål 3 i Agenda . Målet omfattar även att tillgången till SRHR ska säkerställas. Vikten av att säkerställa allmän tillgång till SRHR lyfts fram även i mål 5 om jämställdhet. I detta sammanhang påminner utskottet om att det i flera tidigare betänkanden betonat att aktivt och kontinuerligt ska lyfta fram sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i nationell och internationell politikutformning. Enligt utskottets mening är det positivt att SRHR ingick som ett fokusområde i handlingsplan för en feministisk utrikespolitik –2018. Det är vidare välkommet att har lanserat (Midwives for All). Kampanjen syftar till att peka på vikten av att investera i barnmorskeyrket för att förbättra barn- och mödrahälsan. Utskottet konstaterar att internationella utvecklingssamarbete är ett viktigt instrument för att minska barnadödligheten och främja mödravård. Minskad barn- och mödradödlighet och stöd till förbättrad tillgång till SRHR är centrala områden i resultatstrategin för globala insatser för socialt hållbar utveckling. har gett ett omfattande stöd till det program som samlar FN:s fonder och program med fokus på barn och mödrahälsa. är även en betydande givare till hälsorelaterade multilaterala organisationer som WHO, (), Globala fonden mot aids, tuberkulos och malaria (GFATM) och Globala vaccinalliansen (Gavi). är även en viktig givare till (). Även EU är en stor givare till hälsorelaterade multilaterala organisationer. I en motion framhålls att barnäktenskap måste motverkas för att mödradödligheten ska minska. Utskottet konstaterar att barnäktenskap är en kränkning av barnets rättigheter och instämmer med motionärerna när det gäller vikten av att motverka förekomsten av barnäktenskap. Utskottet välkomnar att det under mål 5 i Agenda anges att bl.a. barnäktenskap ska avskaffas. Utskottet konstaterar vidare att motverkande av tidiga äktenskap och barnäktenskap lyfts fram i utrikesförvaltningens handlingsplan för en feministisk utrikespolitik –2018. Utskottet beklagar avslutningsvis att den nya amerikanska administrationen beslutat att hindra amerikanskt bistånd från att finansiera organisationer som arbetar med abortfrågor i utlandet. Till följd av detta kan miljontals kvinnor och flickor tvingas genomgå osäkra aborter och därmed riskera sina liv. Utskottet betonar vikten av att kvinnor och flickor har tillgång till säkra och lagliga aborter. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2015/16:1936 (KD) yrkande 11 och 2016/17:3206 (KD) yrkande 23. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bistånd till kvinnor och flickor samt för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservation 8 (V). I skrivelsen sammanfattas innebörden av mål 5 i Agenda (Uppnå jämställdhet och alla kvinnors och flickors egenmakt). Den feministiska utrikespolitiken lyfts fram som ett exempel på PGU-område under detta mål. Resultatmålen inom PGU-området en feministisk utrikespolitik inbegriper bl.a. åtgärder inom ramen för utrikesförvaltningens handlingsplan för feministisk utrikespolitik –2018 och agerande för att motverka människohandel och bidra till arbetet med att stärka SRHR för flickor och unga människor (s. 18–19). Bistånd till kvinnor och flickor samt för SRHR I kommittémotion 2016/17:33 av m.fl. (V) yrkande 6 anförs att bör ha som mål att av biståndet ska gå till flickor och kvinnor. I yrkande 7 anförs att bör verka för att EU, relevanta FN-organ, och de regionala utvecklingsbankerna förstärker sitt jämställdhetsarbete med målet att av allt utvecklingssamarbete ska gå till flickor och kvinnor. I yrkande 8 framhålls att regeringen bör öka andelen bistånd som avsätts för arbete med SRHR till av den totala biståndsbudgeten samt verka inom EU och FN för att övriga biståndsgivare följer exempel. Bistånd till kvinnor och flickor samt för SRHR Utskottet vill inledningsvis välkomna att det finns ett specifikt mål för jämställdhet i Agenda . I regeringens skrivelse anges att jämställda förhållanden mellan kvinnor, män, flickor och pojkar är en förutsättning för en rättvis och hållbar global utveckling. Det anförs vidare att jämställdhet är grundläggande för genomförandet av Agenda 2030 i sin helhet och att jämställdhet är ett mål i sig, men också en förutsättning för att nå de andra globala målen. Utskottet instämmer i allt detta. På annan plats i betänkandet välkomnar utskottet även vad som anges i skrivelsen om att regeringen har högre ambitioner än Agenda 2030 när det gäller bl.a. jämställdhet. Utskottet har konsekvent och återkommande framhållit vikten av att främja jämställdhet. I exempelvis betänkande 2014/15:UU15 framhöll utskottet att utrikes- och biståndspolitik ska genomsyras av en tydlig ambition att verka för jämställdhet och kvinnors rättigheter i alla dess dimensioner. Utskottet konstaterar att regeringen vill bedriva en feministisk utrikes- och utvecklingspolitik med ambitionen att integrera kvinnors och flickors fulla åtnjutande av SRHR Utskottet påminner om betänkande 2016/17:UU2 där utskottet angav att det såg positivt på att regeringen tydliggör jämställdhetsperspektivet i det svenska biståndet. Utskottet konstaterar att jämställdhet är en av prioriteringar för utvecklingssamarbetet och framhåller att utvecklingssamarbete även i fortsättningen ska bidra till global jämställdhet och kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Utskottet konstaterar att det i drygt en fjärdedel av de bilaterala strategierna finns explicita mål i fråga om jämställdhet och att kvinnor och flickor därtill ofta är uttalade målgrupper inom områden som hälsa, mänsklig säkerhet och ekonomisk utveckling. Utskottet kan vidare konstatera att jämställdhet är huvudsyftet i av Sidas insatser, vilket är en fördubbling jämfört med . Totalt har hänsyn tagits till jämställdhetsaspekter i av insatserna. Till följd av regeringens ambitioner när det gäller jämställdhet i utvecklingssamarbetet har Sida utarbetat en plan för jämställdhetsintegrering för perioden –2018. Ambitionen är att öka andelen insatser och medel där jämställdhet är ett huvudsyfte. Utskottet anser att det är viktigt att mer av den svenska biståndsverksamheten når kvinnor och flickor och välkomnar därför det pågående arbetet i denna riktning. EU har tagit fram en ny handlingsplan för jämställdhet i unionens yttre förbindelser. EU inrättade 2015 en särskild rådgivare för jämställdhet och kvinnor, fred och säkerhet. har varit pådrivande i dessa processer och beslut. När det gäller EU:s utvecklingssamarbete konstaterar utskottet att unionen fortsätter att sträva efter att jämställdhet ska genomsyra all verksamhet. EU har som princip att jämställdhet ska integreras i alla programmeringsdokument. har aktivt verkat för denna utveckling. Utskottet konstaterar vidare att mer än –2020 har avsatts under utvecklingsinstrumentet (DCI) för insatser riktade direkt mot kvinnors och barns välbefinnande.