bet · H401AU7 · 2017-03-03 00:00:00 — 2016/17:1567 av och (båda M), 2016/17:2511 av och (båda SD) yrkande 7, 2016/17:2588 av (SD), 2016/17:2973 av m.fl. (C) yrkande 12, 2016/17:3334 av och (båda M) yrkande 1 och 2016/17:3349 av m.fl. (KD) yrkande 20. Svensk ekonomi är relativt stark, men vi brottas alltjämt med för låg sysselsättning. Ungdomar och invandrare är två grupper som lider av hög arbetslöshet. En förklaring till detta är trögheter på arbetsmarknaden. För att öka sysselsättningen och ge fler grupper en chans behöver dagens arbetsmarknadsregler moderniseras. Ett arbete är ofta en förutsättning för att som ung kunna flytta hemifrån, eller som nyanländ integreras och känna sig välkommen i . I den globala konkurrensen duger det inte att utrikes födda har lägre sysselsättningsgrad än genomsnittet. råder det brist på arbetskraft. Politiken måste bidra med vägar för att hjälpa fler människor in på arbetsmarknaden. De hinder som i dagens utformning av turordningsreglerna i anställningsskyddslagen sätter stopp för många gruppers inträde på arbetsmarknaden bör reformeras. Turordningsreglerna anger att den som senast anställdes också är den som först tvingas lämna i det fall ett företag behöver säga upp anställda. Detta system skapar ett antal problem. Rörligheten på arbetsmarknaden försämras då incitamentet att lämna en arbetsplats för en annan minskar i och med turordningsreglerna. Den som känner sig otrygg men skyddas av anställningsskyddslagen söker inte gärna nytt jobb och därför skapas en tröghet på arbetsmarknaden där anställda med tryggheten av en lång anställning låses fast vid företaget, på bekostnad av löneutveckling och personlig utveckling. Arbetsmarknadens matchningsmekanismer hindras. (SOU 2011:1) har jämfört det svenska anställningsskyddet med regler i jämförbara länder och konstaterat att de svenska regelverken är flexibla i vissa avseenden, och tröga i andra. I dagens läge kan en arbetsgivare enkelt förändra storleken på sin personalstyrka om hen så önskar. Däremot kan hen inte fritt välja att behålla de människor som på grund av sina kunskaper och sin kompetens blir ovärderliga för företaget, om inte särskilda uppgörelser görs med facket. Turordningsreglerna gör även att företag tenderar att satsa mindre pengar på vidareutbildning av anställda och personal med tillfälliga anställningar, på grund av deras osäkra position i företaget. Detta skapar en ond cirkel där redan utsatta grupper på arbetsmarknaden blir mindre anställningsbara, jämfört med de som redan etablerat sig på arbetsmarknaden. Den svenska arbetsmarknadsmodellen har i huvudsak varit framgångsrik. Det är bra att staten om möjligt avstår från lagstiftning och i stället överlåter åt arbetsmarknadens parter att lösa frågorna genom kollektivavtal. har arbetslivet i många avseenden förändrats . Enkel produktion har lämnat plats för en alltmer kunskapsintensiv industri och en växande tjänstesektor, där rörligheten är större och den internationella konkurrensen skarpare. Om den svenska modellen ska kunna fungera i dagens arbetsliv behöver den moderniseras och arbetsrätten bli mer anpassad till behoven och villkoren på dagens arbetsmarknad. Av dessa skäl behöver de nuvarande turordningsreglerna i anställningsskyddslagen vid uppsägning på grund av arbetsbrist ersättas med turordningsregler som baseras på den enskildes kompetens. Unga och nyanlända med rätt kompetens skulle då få större möjlighet att slå sig in på arbetsmarknaden, och företag skulle tillåtas strukturera sin arbetsstyrka efter kunnighet och inte ålder. Anställningsskyddslagen ska även i fortsättningen vara dispositiv, vilket betyder att arbetsmarknadens parter är fria att själva avtala om hur turordningsreglerna ska utformas inom deras bransch. Sådana samtal bör resultera i lämpliga kriterier för hur kompetens ska värderas i turordningen inom varje bransch. Inom vissa områden finns kompetensfaktorn med som en avgörande faktor vid fastställande av turordningslistan. I t.ex. det omställningsavtal som finns tecknat mellan och () finns möjligheten att på lokal nivå vid uppsägningar på grund av arbetsbrist ta större hänsyn till företagets behov av kompetens än vad som medges i lagen. Avtalet innehåller också extra resurser för att stödja de uppsagda medarbetarna i omställningen. Det pekar på att det finns ett reellt behov på dagens arbetsmarknad av att ta mer hänsyn till kompetens. Sammanfattningsvis skulle en reformerad lagstiftning innebära en mer flexibel och modern arbetsmarknad, där kompetensen hos en människa är vägledande till fördel för ålder eller ursprung. Efter höstens flyktingkris är frågan mer aktuell . Nyanlända måste ha en chans att få ett jobb och på det viset både bli en del av det svenska samhället och bidra till det. För integrationens skull, för den personliga utvecklingens skull och för samhällets skull är det viktigt att vi tar vara på kompetens. Jag anser att regeringen, i enlighet med vad som anförts ovan, bör återkomma med förslag om att de nuvarande turordningsreglerna vid uppsägning på grund av arbetsbrist i anställningsskyddslagen ersätts med regler som baseras på den enskildes kompetens. Turordningsreglerna i anställningsskyddslagen, punkt 5 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3349 av m.fl. (KD) yrkande 20 och 2016/17:47 av m.fl. (V) yrkande 7, 2016/17:1020 av (M), 2016/17:1086 av m.fl. (L), 2016/17:1114 av (M), 2016/17:1567 av och (båda M), 2016/17:2511 av och (båda SD) yrkande 7, 2016/17:2588 av (SD), 2016/17:2973 av m.fl. (C) yrkande 12 och 2016/17:3334 av och (båda M) yrkande 1. Med ekonomins tvära kast krävs att företagen har god omställningsförmåga. En utebliven order kan med ett penndrag försätta ett annars expanderande och lönsamt företag i kris. Företag måste kunna ställa om och behålla nyckelpersoner vid förändrade villkor för företaget. Annars utgör bristen på flexibilitet ett skäl för många företag att tveka inför att anställa när utsikterna ser ljusare ut. För att främja ett flexiblare arbetsliv där företagen har bättre förutsättningar att hantera dagens förutsättningar bör undantagen från turordningsreglerna i anställningsskyddslagen därför utökas till fyra personer. Det skulle därmed dubblera undantaget från hur det ser ut . Det nuvarande undantaget görs för två anställda i företag med upp till tio anställda och har varit betydelsefullt för företags benägenhet att våga anställa även i tider då konjunkturen kan tyckas bister. Jag anser, i enlighet med vad som anförts ovan, att undantagen från turordningsreglerna i anställningsskyddslagen bör utökas till fyra personer och att undantaget ska gälla oavsett företagets storlek. Företrädesrätten till återanställning, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:47 av m.fl. (V) yrkandena 4 och 10 samt 2016/17:698 av (M), 2016/17:1632 av (S) och 2016/17:1694 av (S) yrkandena 1 och 2. Företrädesrätt till återanställning innebär att tillsvidareanställda som blir uppsagda på grund av arbetsbrist och visstidsanställda som inte får fortsatt anställning har rätt till återanställning om den tidigare arbetsgivaren behöver anställa. Förutsättningar för att företrädesrätten ska gälla är att anställningen har varat och att personen i fråga har tillräckliga kvalifikationer för det aktuella arbetet. Denna regel är viktig för att upprätthålla tillsvidareanställningen som norm. Utan företrädesrätt till återanställning förlorar också turordningsreglerna vid uppsägning sin funktion. Arbetsgivaren definierar med nuvarande praxis när arbetsbrist föreligger och därmed också grund för uppsägning. Företrädesrätten till återanställning motverkar att oseriösa arbetsgivare godtyckligt säger upp personal enbart för att kunna ersätta dem med andra. Kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning har förlängts. krävs sammanlagt tolv månaders anställning . Givet de allt fler korta visstidsanställningar som framför allt unga hänvisas till innebär denna tidsgräns att stora grupper ställs utanför det skydd som företrädesrätt till återanställning medför. Företrädesrätten gäller efter anställningens upphörande. För att företrädesrätten ska ge ett tillräckligt skydd mot godtyckliga uppsägningar bör förlängas. finns ett stort antal personer som permanent blir hänvisade till att varva tillfälliga anställningar med arbetslöshet. Om inget görs för att stärka återanställningsrätten riskerar den skaran att växa än mer framöver. har länge föreslagit att regelverket kring företrädesrätt till återanställning bör ändras i syfte att stärka anställningstryggheten. har dock valt att avstyrka våra förslag med hänvisning till att arbetstagare har möjlighet att vända sig till domstol för att få prövat om en arbetsgivare har agerat i strid med regelverket eller inte i ett visst fall respektive att skyddet kan utsträckas i kollektivavtal. delar inte utskottets bedömning och menar att behovet av en förändring av regelverket kvarstår. Jag anser, i enlighet med vad som anförts ovan, att kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning bör kortas ned och inträda efter sammanlagt sex månaders anställning och tiden under vilken företrädesrätten till återanställning gäller förlängas efter anställningens upphörande. Arbetsdomstolens praxis innebär att det normalt sett inte sker någon prövning av saklig grund när arbetsgivare säger upp på grund av arbetsbrist. Det arbetsrättsliga begreppet arbetsbrist innebär inte att det nödvändigtvis föreligger brist på arbete i verksamheten. Arbetsgivare kan med nuvarande praxis åberopa tekniska, ekonomiska eller organisatoriska skäl för att säga upp sin personal oavsett om det finns mycket eller lite arbete att utföra. I arbetsbristsituationen ligger arbetstagarnas anställningstrygghet i turordningsreglerna och i företrädesrätten till återanställning. Sedan Arbetsdomstolens dom i det s.k. 2003 har arbetsgivare kunnat säga upp anställda och i stället hyra in helt andra personer för att utföra deras arbete. Det innebär att anställningsskyddet sätts ur spel. Så var det inte tänkt när anställningsskyddslagen skrevs. Då var bemanningsföretag förbjudna och ingen kunde tänka sig dagens situation. Konsekvenserna av luckan i lagen är uppenbara. I flera uppmärksammade fall har arbetsgivare sagt upp, eller hotat med att säga upp, fast anställd personal för att ersätta dem med inhyrd arbetskraft. Hotet att ersätta de anställda med inhyrda har använts i utpressningssyfte för att förhandla ned lokala kollektivavtal och för att kunna säga upp anställda utan hänsyn till regler om anställningstid och kvalifikationer. Avsaknaden av ett uttryckligt förbud mot att kringgå återanställningsrätten genom att anlita uthyrningsföretag strider mot lagens syfte. Frågan har debatterats i . Företrädare för den borgerliga regeringen, såsom den tidigare arbetsmarknadsministern , instämde i det orimliga i att företag kan säga upp sina egna anställda och ersätta dem med inhyrda arbetstagare. Han var dock inte beredd att ändra lagstiftningen förrän Arbetsdomstolen hade meddelat dom i det s.k. Marabou-fallet. Då skulle vi veta om det krävdes en lagändring, menade den dåvarande ministern. Marabou-fallet gällde huruvida företaget hade handlat i strid mot anställningsskyddslagen när det hyrde in arbetskraft från ett bemanningsföretag, trots att det fanns ett stort antal f.d. anställda som hade företrädesrätt till återanställning. Marabou erbjöd dessutom ett urval av de tidigare uppsagda att komma tillbaka till företaget som inhyrda. Ett solklart kringgående av anställningsskyddslagen, menade , som stämde företaget. Marabou-fallet slutade med en förlikning mellan parterna. Arbetsdomstolen har därför inte meddelat någon dom som klargör vad som gäller. Det blev därmed inte heller någon lagändring. Problemet kvarstår dock och behovet av en lagändring är uppenbart. Frågan om inhyrning och företrädesrätt till återanställning har även varit föremål för en statlig utredning (SOU 2014:55). Utredarens uppdrag var bl.a. att undersöka i vilken omfattning personal hyrs in när uppsagda fortfarande har företrädesrätt till återanställning enligt anställningsskyddslagen. Enligt utredningen är det sällsynt att personal hyrs in i situationer där tidigare anställda har företrädesrätt till återanställning. har tagit detta till intäkt för att det inte finns några problem på området. Utredningen har dock kritiserats, bl.a. för att den saknar ett statistiskt säkerställt resultat vad gäller varsel om uppsägning. I stället bygger utredningen på ett mindre antal intervjuer med arbetsgivare och en enkät till parterna på arbetsmarknaden där endast drygt hälften svarat. Utredningen kan därmed inte sägas göra anspråk på att vara någon fullständig kartläggning av de faktiska förhållandena. Det är rimligt att anta att problemet är större och mer utbrett än vad som framställs i utredningen. Om detta vittnar även flera fackliga organisationer. Socialdemokraterna har tidigare motionerat i om att företrädesrätten till återanställning enligt anställningsskyddslagen inte ska kunna åsidosättas genom att ett företag säger upp arbetstagare för att sedan hyra in personal från bemanningsföretag för samma arbetsuppgifter. Vi förväntar oss därför att den nuvarande regeringen agerar för att täppa till den lucka i anställningsskyddslagen som är grunden till problemet. Arbetstagare ska inte behöva leva i otrygghet i väntan på nya fall som eventuellt kan leda till en prejudicerande dom i Arbetsdomstolen. Jag anser att regeringen bör återkomma med ett förslag på en tydlig skrivning i anställningsskyddslagen där det uttryckligen framgår att det inte är tillåtet att hyra in arbetstagare från bemanningsföretag när det finns tidigare anställda som har företrädesrätt till återanställning. Utökad rätt till ledighet, punkt 7 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3128 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2016/17:3144 av m.fl. (M) yrkande 4, 2016/17:3079 av m.fl. (M) yrkande 23 och 2016/17:2227 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 4, 2016/17:2254 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2016/17:2490 av m.fl. (SD), 2016/17:2506 av m.fl. (SD) yrkandena 14 och 16, 2016/17:3304 av m.fl. (KD) yrkandena 8 och 31 samt 2016/17:3305 av m.fl. (KD) yrkande 40. Att sänka trösklarna för att starta och driva företag är enligt en viktig del i att skapa fler och bredare vägar till jobb och förbättra möjligheterna till omställning. vill genomföra en rad förändringar för att fler företag ska kunna starta och växa i . För att fler ska våga ta steget och prova på att bli entreprenörer vill vi förlänga rätten till tjänstledighet för att starta företag från de som gäller till . Det finns många exempel på nyanlända med en stark entreprenörsanda och vilja att bli självförsörjande. Denna vilja måste mötas av samhället. Som bekant räcker det inte alltid med en stark vilja och en god affärsidé. Att starta och driva företag är ett stort personligt åtagande och är ofta krävande i uppstartsfasen vad gäller att formulera en affärsplan och hitta finansiering eller att registrera företaget och ta nödvändiga myndighetskontakter. Vi anser att regeringen, i enlighet med vad som anförts ovan, bör återkomma med förslag om förlängd rätt till tjänstledighet för att starta företag från de som gäller till . Utökad rätt till ledighet, punkt 7 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2254 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2016/17:2490 av m.fl. (SD) och 2016/17:2506 av m.fl. (SD) yrkandena 14 och 16, 2016/17:2227 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 4 och 2016/17:3079 av m.fl. (M) yrkande 23, 2016/17:3128 av m.fl. (M) yrkande 4, 2016/17:3144 av m.fl. (M) yrkande 4, 2016/17:3304 av m.fl. (KD) yrkandena 8 och 31 samt 2016/17:3305 av m.fl. (KD) yrkande 40. I finns möjligheten att få stöd till start av näringsverksamhet, även kallat starta-eget-bidrag, genom program som hanteras av Arbetsförmedlingen. För att få delta i dessa program krävs dock att man är arbetslös och passar in i något av ett antal förutbestämda kriterier. Det är relevant att framhålla att denna arbetsmarknadspolitiska åtgärd överlag är framgångsrik och att siffrorna ser bra ut när det gäller att deltagare hittar fast försörjning efter detta program. Vi menar dock att de som har störst förutsättningar att starta och driva framtidens innovativa och högteknologiska företag förmodligen inte återfinns i kategorin arbetssökande, utan i de allra flesta fall bygger upp sina företag genom andra vägar. Har man ett fast arbete och bär på en företagsidé kan dock steget vara stort att lämna en fast anställning för att testa vingarna med ett eget företag, varpå samhället riskerar att gå miste om vad som skulle kunna få ekonomin och arbetsmarknaden att växa. finns en lag om rätt till tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet under vissa fastställda kriterier, t.ex. att verksamheten inte får konkurrera med arbetsgivarens verksamhet. Detta är givetvis bra, men kan dock ske . Vi anser, i enlighet med vad som anförts ovan, att regeringen bör överväga att tiden för rätt till tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet bör utökas . Skillnaden i mäns och kvinnors sjukfrånvaro har ökat . En arbetshypotes från IFAU gör gällande att kvinnors sjukfrånvaro ökar för barnafödande och att nivåskillnaden gentemot männen inte utjämnas förrän efter det första barnet. Med nuvarande regelverk har den ena föräldern en lagstadgad rättighet att arbeta på 75 procents deltid fram tills barnet fyller . Det förefaller som att detta inte är optimalt för många föräldrar och att man, åtminstone den , borde ges möjlighet att arbeta . Kvinnor är i högre utsträckning än män sjukskrivna, och detta gäller inom samtliga yrkesgrenar. Att utöka familjernas flexibilitet och möjlighet att vara hemma mer tid med barnet än är ett sätt att bekämpa detta problem. anser att denna möjlighet är viktig, även ur barnets perspektiv. Barn går igenom olika faser i sin utveckling och i sina möten med omvärlden. För vissa barn går t.ex. inskolningen på förskolan mycket bra och snabbt, medan det för andra barn kan behövas extra stöd. inser betydelsen av att barn i största möjliga mån får utvecklas i sitt eget tempo och vill därför öka möjligheten för föräldrar att arbeta deltid under barnets första för dem som anser sig ha detta behov. Vi anser, i enlighet med vad som anförts ovan, att regeringen bör återkomma med förslag om att utöka den lagstadgade deltidsrätten till från nuvarande . Många familjer är bekanta med den problematik som uppstår när förskolan har sommarstängt under och dessa ska delas upp och täckas av föräldrarnas semesterveckor. Olika förskolor håller stängt olika många veckor. På vissa orter håller man stängt så lite som , medan det på andra håll handlar . erbjuds som regel jourförskola eller andra former av tillfällig barnomsorg. Barn behöver kontinuitet och trygghet i sin utveckling varför många föräldrar känner oro och osäkerhet inför att tillfälligt lämna barnen i nya miljöer och till ny personal. Följden blir inte sällan att föräldrarna ”varvar” sin respektive ledighet och familjen får begränsade möjligheter till semester som en hel enhet. Därför vill inrätta vad vi kallar för förskoledagar – en lagstadgad rätt till tjänstledigt när förskolan är sommarstängd. Att nyttja förskoledagarna är självklart helt frivilligt och riktar sig till föräldrar med barn i förskolan. Vi anser att regeringen bör återkomma med förslag om att inrätta särskilda och frivilliga förskoledagar i enlighet med vad vi anfört ovan. Utökad rätt till ledighet, punkt 7 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3304 av m.fl. (KD) yrkandena 8 och 31 samt 2016/17:3305 av m.fl. (KD) yrkande 40 och 2016/17:2227 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 4, 2016/17:2254 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2016/17:2490 av m.fl. (SD), 2016/17:2506 av m.fl. (SD) yrkandena 14 och 16, 2016/17:3079 av m.fl. (M) yrkande 23, 2016/17:3128 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2016/17:3144 av m.fl. (M) yrkande 4. Rätten till föräldraledighet inskränker möjligheten att nyttja föräldraförsäkringen flexibelt. Varje förälder har möjlighet att vara tjänstledig på heltid så länge barnet är under eller då föräldradagar tas ut. vill utöka den möjligheten så att varje förälder utöver att vara tjänstledig då föräldradagar tas ut ges möjlighet att vara tjänstledig på heltid . Med dessa förändringar skulle det bli möjligt för de föräldrar som vill att vänta tills barnet är innan han eller hon börjar i förskolan. Det skulle också underlätta för de föräldrar som barnets första år vill gå ner i arbetstid för att barnets dagar i barnomsorgen inte ska behöva bli så långa utan att föräldrarnas långsiktiga ekonomiska skydd eller förankring på arbetsmarknaden riskeras. Jag anser, i enlighet med vad som ovan anförts, att regeringen bör återkomma med förslag som ger varje förälder rätt till 20 månaders tjänstledighet för vård av barn, utöver tjänstledighet med föräldrapenning. Den lagstadgade rätten till ledighet för vård av barn är kopplad dels till uttag av föräldrapenning dels till barnets ålder inom ramen för föräldraledighetslagen. Rätt till tjänstledighet på heltid gäller upp tills barnet har fyllt 18 månader och rätt till deltid upp tills barnet har fyllt . vill utöka rätten till ledighet för vård av barn genom att varje förälder får rätt , upp tills barnet fyller . Dagarna kan inte överlåtas och kan inte sparas till senare år. Jag anser, i enlighet med vad som anförts ovan, att regeringen bör återkomma med förslag om att utöka rätten till ledighet för vård av barn för varje förälder. har i en granskningsrapport (RiR 2014:9) rekommenderat regeringen att överväga hur socialförsäkringssystemet och arbetsmarknadslagstiftningen bör anpassas för att underlätta för anhöriga att förena anhörigomsorg med arbete på ett bättre sätt. I det sammanhanget har frågan om rätt till tjänstledighet på heltid eller deltid utretts. anser att denna fråga är värd att pröva. Jag anser, i enlighet med vad som ovan anförts, att regeringen bör se över frågan om rätt till tjänstledighet vid anhörigomsorg. Uthyrning av arbetstagare, punkt 8 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:47 av m.fl. (V) yrkandena 8, 9 och 12. Uthyrning av arbetskraft blev tillåten i och med lagstiftning. Lagen innehöll regler som syftade till att hindra missbruk. Bland annat fick inhyrning endast ske vid tillfälliga behov av arbetskraft, och en enskild arbetstagare fick inte vara uthyrd till samma kundföretag längre än fyra sammanhängande månader om inte annat överenskommits i kollektivavtal. Dessa regler avskaffades 1993. Den borgerliga majoriteten menade att det av kostnadsskäl var liten risk att uthyrningstiderna därmed skulle bli långa. Oppositionen var kritisk mot borttagandet av reglerna och menade att det öppnade upp för kringgående av lag och kollektivavtal. Med facit i hand så underskattade den borgerliga majoriteten risken för permanent inhyrning. sker uthyrning av arbetstagare i allt större utsträckning för att tillfredsställa permanenta behov hos kundföretagen. Permanent inhyrning innebär ett missbruk av bemanningsföretag och skapar stora problem på arbetsmarknaden.