bet · H401KU15 · 2017-04-24 00:00:00 — konstaterar utskottet att en brist i och ett hot mot demokratin är medborgarnas bristande kunskap om den politiska processen, aktuella politiska avgöranden och de politiska alternativ som finns. Informationstekniken kan användas för att stärka civilsamhället och för att främja deltagardemokratin. Informationstekniken har fortsatt en stor potential när det gäller att vidga medborgarnas möjligheter att delta i och påverka problemformuleringar och diskussioner före beslut i folkvalda församlingar. erbjuder nya möjligheter att utkräva ansvar från och utöva medborgerlig kontroll över statsmakterna och valda företrädare för folket i den Offentlighetsprincipen borde kunna tillämpas så att handlingar som enligt lagstiftningen är att betrakta som allmänna och offentliga också görs tillgängliga på nätet i betydligt större utsträckning än i Det är även viktigt att allmänheten ges information om regelverket för utlämnande av allmänna handlingar och om möjligheten att hos myndigheterna begära att få del av allmänna handlingar utöver de handlingar som görs tillgängliga på nätet. också erinra om den pågående utredningen som har till uppgift att föreslå åtgärder i fråga om förekomsten av mycket frekventa och omfattande framställningar att få ta del av allmänna handlingar. ska vara ett föredöme som en aktiv användare av informationsteknik i den egna Regeringen bör därför vidta åtgärder för att informationsteknikens potential utnyttjas i syfte att främja demokratin. Motion 2015/16:2496 yrkande 5 Med hänsyn till pågående arbete anser utskottet däremot inte att det finns skäl att göra några tillkännagivanden med anledning av motionerna 2015/16:229 yrkande 3, 2015/16:734 yrkande 3, 2015/16:3074 yrkande 21 och 2016/17:682 yrkande 3. Sekretess vid ansökan om tjänst inom offentlig verksamhet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om sekretess vid ansökan om tjänst inom offentlig verksamhet. (M) begär i motion 2015/16:763 att det införs ett tidsbegränsat sekretesskydd vid tillsättning av domstolschefer, justitieråd, domare vid , och tribunal samt som generaladvokat vid motsvarande det som gäller vid tillsättning av t.ex. generaldirektörer. Motionären anför att det offentliga ansökningsförfarandet har en avhållande effekt på potentiella sökande och att bristen på en sekretessmöjlighet har visat sig särskilt problematisk när det gäller att få tillräckligt många kvalificerade jurister att anmäla intresse för de högre domartjänsterna. Den nuvarande ordningen motverkar enligt motionären den strävan som statsmakterna i övrigt har att locka skickliga jurister till domstolarna och på så sätt – till gagn för medborgarna – garantera rättssäkerheten och kvaliteten i det framtida dömandet. Ett liknande yrkande finns i motion 2016/17:2240 av (M). (M) begär i motion 2016/17:1458 att det ska vara möjligt att ha sekretess vid ansökan om tjänst inom offentlig verksamhet. Motionären anser att sekretess i rekryteringsprocessen avsevärt skulle öka skyddet för den enskildes personliga integritet och leda till en ökad benägenhet att söka tjänster inom offentlig verksamhet. De grundläggande bestämmelserna om utnämning av ordinarie domare finns i 11 kap. 6 § regeringsformen. Ordinarie domare utnämns av regeringen. Vid utnämningen ska det bara fästas avseende vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Regeringens utnämningsmakt är ett utflöde av att regeringen styr riket. I propositionen En reformerad grundlag (prop. 2009/10:80 s. 133 f.) föreslog att det skulle införas en lag om utnämning av Flera remissinstanser pekade på behovet av sekretess i vissa situationer för att minska risken för en försvårad rekrytering. anförde bl.a. att farhågor av det slag som remissinstanserna gav uttryck för inte skulle förringas och hänvisade till en vid den aktuella tidpunkten överlämnad proposition till med förslag att införa sekretess med ett s.k. omvänt skaderekvisit i ärenden om anställning av myndighetschefer vid förvaltningsmyndigheter som lyder under regeringen (prop. 2009/10:567). Vidare anmärkte regeringen att uppmärksamheten kring utnämningsfrågor hade ökat i medierna, vilket skulle kunna verka hämmande för den som är tveksam till att offentliggöra sin kandidatur till en hög domaranställning. Regeringen gjorde också, liksom Grundlagsut- redningen, bedömningen att oviljan att ansöka om en anställning i ett offentligt förfarande delvis kunde vara en attitydfråga. sammantaget, i likhet med flertalet remissinstanser, bakom Grundlagsut- redningens förslag att de sökandes identitet inte behövde skyddas av sekretess. förslag till lag om utnämning av ordinarie domare och vissa därmed sammanhängande förslag till lagändringar behandlades i proposition 2009/10:181 Utnämning av ordinarie domare (bet. 2010/11:JuU3, 2010/11:31 och 32). Regeringen bekräftade då inställningen att de sökandes identitet inte ska omfattas av sekretess (prop. 2009/10:181 s. 78). trädde lagen (2010:1390) om utnämning av ordinarie domare i Genom denna lag har det införts ett öppet ansökningsförfarande för alla ärenden om anställning av ordinarie domare. Vidare har det inrättats en fristående statlig myndighet, , som bereder ärendena inför regeringens beslut om utnämning. Regeringen är inte bunden av nämndens förslag, men innan regeringen utnämner någon som inte har föreslagits av nämnden ska nämnden få tillfälle att yttra sig. även bedriva ett aktivt och långsiktigt arbete för att tillgodose rekryteringsbehovet av ordinarie domare. Som utgångspunkter för det nuvarande rekryteringsförfarandet har angetts att det bör utformas så att domstolarnas och domarnas oberoende ställning inte kan ifrågasättas. ska det säkerställa en rekrytering som präglas av bredd och hög kvalitet samt ta till vara det förändringsarbete som genomförts för att förbättra Frågan om behovet av att införa en sekretessbestämmelse i ärenden som rör de högsta domaranställningarna övervägdes på nytt i proposition 2013/14:78 Nomineringar till Europeiska unionens domstol och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (bet. 2013/14:JuU31, rskr. 2013/14:204). Regeringen konstaterade bl.a. att ett offentligt nomineringsförfarande riskerar att försvåra rekryteringen av lämpliga kandidater, som öppenhets- och demokratihänsyn talar för ett nomineringsförfarande där uppgifter om de personer som anmäler intresse för att komma i fråga för nominering är Regeringen anslöt sig till utredarens slutsats att beredningen av 7 Propositionen behandlades av i bet. 2009/10:KU15, rskr. 2009/10:181 och 182. ärenden om nomineringar av domare och generaladvokater till de europeiska domstolarna bör ske i en ordning som ligger nära den som gäller för justitieråd. Eftersom det inte finns någon möjlighet att sekretessbelägga identiteten på sökande till anställningar som justitieråd var regeringen av uppfattningen att det inte fanns tillräckliga skäl för att införa någon sådan möjlighet i ärenden om nominering (prop. 2013/14:78 s. 23 f.). Regleringen i offentlighets- och sekretesslagen Sekretess till skydd för enskild i personaladministrativ verksamhet regleras i 39 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Med personal-administrativ verksamhet avses bl.a. anställningsärenden (prop. 1979/80:2 del A s. 200). Sekretess gäller enligt 39 kap. 1 § OSL i vissa fall i personalsocial verksamhet. Detta begrepp, som avser personalvårdande åtgärder i en mer avgränsad bemärkelse och ingår i det vidare begreppet personaladministrativ verksamhet, omfattar dock inte anställningsärenden. Sekretess gäller i myndigheters personaladministrativa verksamhet för uppgift om en enskilds hälsotillstånd och för sådan uppgift om en enskilds personliga förhållanden som hänför sig till ett ärende om omplacering eller pensionering av en anställd (39 kap. 2 § första stycket OSL). Denna sekretess gäller dock inte i ärende om anställning, om inte annat följer av 5 a eller 5 b § (39 kap. 2 § andra stycket). För uppgifter inom personaladministrativ verksamhet i andra fall än som avses i 39 kap. 1 och 2 §§ OSL gäller sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne utsätts för våld eller lider annat allvarligt men om uppgiften röjs (39 kap. 3 § OSL). Något uttryckligt undantag för anställningsärenden finns inte i denna paragraf. Med hänsyn till den gängse definitionen av personaladministrativ verksamhet torde således denna sekretess enligt förarbetena även omfatta anställningsärenden (prop. 1986/87:3 s. 8). Enligt 39 kap. 5 a § OSL gäller sekretess i ärende om anställning för uppgift som hänför sig till urvalstester, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften rör eller någon närstående till denne lider men. När det gäller anställning av vissa myndighetschefer föreskrivs i 39 kap. 5 b § första stycket OSL att sekretess gäller i ärende om anställning av myndighetschef vid en förvaltningsmyndighet som lyder under regeringen för uppgift som lämnar eller kan bidra till upplysning om en enskild kandidats identitet, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider men. Regeringen kan meddela föreskrifter om undantag från huvudregeln om sekretess (39 kap. 5 b § andra stycket OSL). Sekretess gäller i ärende om val av ombudsman, riksrevisor, och riksdagsdirektör för uppgift som lämnar eller kan bidra till upplysning om en enskild kandidats identitet, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider men (39 kap. 5 c § första stycket OSL). Sekretessen enligt 39 kap. 1–3 §§ avser enskilds personliga förhållanden. Någon definition av detta begrepp finns varken i OSL eller i förarbetena till dess föregångare, sekretesslagen (1980:100). Tvärtom anges i förarbetena att någon definition inte är nödvändig utan att ledning får hämtas från vanligt språkbruk (prop. 1979/80:2 del A s. 84). Som exempel på uppgifter som bl.a. omfattas av begreppet nämns dock en persons adress eller yttringarna av ett Även enskilds namn omfattas av begreppet (RÅ 1994 not. I anställningsärenden kan alltså i vissa situationer sökandes namn omfattas av sekretess enligt 39 kap. 3 § OSL. det dock sällan förekomma att uppgifter i anställningsärenden sekretessbeläggs med stöd av denna bestämmelse eftersom sekretess råder först när det kan antas att sökanden eller någon till denne närstående utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. begränsad betydelse i anställningsärenden. I övrigt blir intresseanmälningar allmänna handlingar i samband med att de kommer in till myndigheten. Eftersom det , med undantag för bestämmelserna i 39 kap. 5 b § och 39 kap. 5 c § OSL, inte finns någon allmän sekretessbestämmelse för uppgifter om vem som anmält intresse för en anställning är dessa uppgifter därmed Kravprofiler och annat material som tas fram av myndigheten blir i regel allmänna handlingar i samband med att ärendet avslutas, om de inte har expedierats (2 kap. 7 § tryckfrihets- Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att se över rekryteringen av ordinarie domare i syfte att säkerställa att alla domstolar i hela landet även kan rekrytera domare som tillhör de allra skickligaste och för yrket mest lämpade juristerna (2016:20, dir. Utredningen har tagit namnet . uppdraget ingår bl.a. att utvärdera systemet med extern adjunktion i hovrätt och kammarrätt, analysera om det i ljuset av praxis om jäv behöver förändras och bedöma om det kan vidareutvecklas, t.ex. genom att tillämpas även i tingsrätt och förvaltningsrätt. Vidare ska utredaren kartlägga och analysera om benägenheten att söka domaranställningar påverkas av öppenheten i Utredaren ska också överväga hur de enskilda domstolarnas, och roller och funktioner i rekryteringsarbetet kan tydliggöras och utvecklas. fullständiga författningsförslag och de förslag till åtgärder i övrigt som behövs. Uppdraget ska redovisas . Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om sekretess vid ansökan om tjänst inom offentlig sektor (bet. 2008/09:KU8 s. 17). avstyrktes då med hänvisning till en då pågående utredning om sekretess i ärenden om anställning som myndighetschef. Utskottet har även i betänkande 2009/10:KU15 behandlat bl.a. motionsyrkanden om sekretess för uppgifter om en enskilds ansökan vid rekrytering till en tjänst inom offentlig verksamhet. Utskottet avstyrkte yrkandena med hänvisning till att de i väsentliga avseenden var tillgodosedda genom förslagen i regeringens proposition 2009/10:56 Sekretess i vissa anställningsärenden (se bet. 2009/10:KU15 s. 19). Liknande motionsyrkanden har också behandlats i betänkande 2011/12:KU9 s. 22 f. Utskottet konstaterade att det ibland görs gällande att den omständigheten att en ansökan om en ledigförklarad anställning blir offentlig kan göra tänkbara kandidater mindre benägna att söka en anställning eller på annat sätt anmäla sitt intresse. Öppenhets- och demokratihänsyn talade emellertid enligt utskottets mening för öppna rekryteringsförfaranden. Mot denna bakgrund ansåg utskottet inte att den typ av sekretessbestämmelser som motionärerna efterlyste borde införas. Utskottet konstaterar att bl.a. har i uppdrag att kartlägga och analysera om benägenheten att söka domaranställningar påverkas av öppenheten i ansökningsförfarandet. Utredningens arbete bör enligt utskottets mening inte föregripas, och därför avstyrks motionerna 2015/16:763 och 2016/17:2240. När det gäller fråga om öppenhet i rekryteringsförfaranden vid ansökan om tjänst inom all offentlig verksamhet är utskottet i likhet med tidigare ställningstaganden inte berett att ta initiativ till ändrade sekretessregler i enlighet med det som anförs i motionen. Motionen 2016/17:1458 avstyrks därför. Översyn av offentlighets- och sekretesslagen i samband med översyn av socialtjänstlagen Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om översyn av offentlighets- och sekretesslagen i samband med översyn av socialtjänstlagen. I motion 2015/16:1868 av m.fl. (S) begärs att även offentlighets- och sekretesslagen ses över i samband med den utlovade översynen av socialtjänstlagen. Motionärerna anför att socialtjänstlagen är föråldrad och inte svarar mot de nya behov, frågor och företeelser som har uppkommit sedan lagens tillkomst. Därför behövs en enhetlig översyn av socialtjänstlagen, då bl.a. barnperspektivet behöver förstärkas. I samband med detta bör även en översyn av offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, genomföras, eftersom lagarna i hög grad är avhängiga varandra. Bestämmelser om tystnadsplikt finns i 15 kap. socialtjänstlagen (2001:453). Enligt 15 kap. 3 § socialtjänstlagen gäller OSL i det allmännas verksamhet. I 26 kap. OSL finns bestämmelser om sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, hälsotillstånd m.m. inom bl.a. . I den lagen finns även vissa sekretessbrytande bestämmelser. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av socialtjänstlagen (2001:453) och vissa av uppgifter (dir. 2017:39). I uppdraget ingår att föreslå åtgärder som kan bidra till en förutsägbar, likvärdig, jämlik, jämställd och rättssäker tillgång till och dess insatser. Översynen ska resultera i en lagstiftning som främjar effektiva och kunskapsbaserade insatser av god kvalitet inom befintliga ramar. I översynen ska särskilt beaktas hur lagens struktur kan utformas så att den tydliggör och tillgodoser helhetssynen. Utredaren ska därför bl.a. se över socialtjänstlagens struktur och konstruktion och föreslå ändringar som underlättar tillämpningen och gör lagen lättare att förstå. Uppdraget ska redovisas . Utskottet ser inte anledning att föreslå ett sådant tillkännagivande som efterfrågas om en översyn av offentlighets- och sekretesslagen i samband med översynen av socialtjänstlagen. Stärkt tillsyn på integritetsområdet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om stärkt tillsyn på integritetsområdet. Jämför reservation 10 (L). m.fl. (FP) begär i motion 2015/16:2788 yrkande 6 att tillsynen på integritetsområdet stärks. Motionärerna anför att det behövs en samlad integritetsmyndighet och att Datainspektionen bör ersättas av en integritetsinspektion med generellt mandat att bevaka hur regelverket till skydd för integriteten beaktas i myndigheternas arbete. ska också ha en övergripande roll som tillståndsmyndighet för integritetskänslig hantering av personuppgifter. Ett liknande förslag finns i motion 2016/17:3470 yrkande 6 av m.fl. (L). Vidare begär motionärerna att regeringen i en årlig skrivelse till redovisar utvecklingen när det gäller skyddet för den personliga integriteten (yrkande 7). Skrivelsen bör avse såväl de legala förutsättningarna för integritetsskyddet som den övergripande utvecklingen vad gäller användningen av olika slags informationsteknik som påverkar integriteten. Som har nämnts ovan i betänkandets inledande avsnitt har en särskild utredare haft i uppdrag att överväga hur ett i högre grad samlat integritetsskydd kan fungera inom en och samma myndighetsstruktur genom att tillsynen över behandling av personuppgifter samlas hos en myndighet. I betänkandet Ett samlat ansvar för tillsyn över den personliga integriteten (SOU 2016:65) har utredningen övervägt om ett ännu mer samlat tillsynsansvar skulle kunna vara en fördel när det gäller effektivitet, resursutnyttjande och enhetlighet i tillsynsarbetet. Utredningens slutsats är att det inte är möjligt eller ens lämpligt att samla all tillsyn över behandling av personuppgifter hos en enda myndighet. Utredningen föreslår därför att Datainspektionen även i fortsättningen bör vara den centrala myndigheten när det gäller personuppgiftsbehandling, men att viss tillsyn härutöver även i fortsättningen ska utföras av andra myndigheter. Det föreslås även att tillsynsansvaret i några fall överförs från respektive till Datainspektionen. Betänkandet bereds inom . Som redan har nämnts ansåg i delbetänkandet SOU 2016:41 att det inte bör inrättas något integritetsskyddsråd. I delbetänkandet lämnar även förslag om bl.a. att regeringen i en årlig skrivelse till ska informera om utvecklingen och det aktuella tillståndet när det gäller frågor som rör personlig integritet, informationsteknik och de legala förutsättningarna för integritetsskyddet. Betänkandet bereds inom . Motioner om inrättandet av en integritetsskyddsmyndighet har behandlats tidigare av utskottet, (bet. 2013/14:KU25 s. 9). Utskottet konstaterade att den då aviserade parlamentariska kommittén skulle få i uppdrag att se över frågor om både integritetsskyddets utformning och var ansvaret för kontroll och uppföljning bör ligga. Utskottet ansåg att detta arbete inte borde föregripas och avstyrkte därför motionerna. inrättandet av en integritetsskyddsmyndighet har även behandlats i samband med utskottets behandling av vissa budgetpropositioner (se exempelvis bet. 2012/13:KU1 s. 51 och 2013/14:KU1 s. 54). Utskottet konstaterar att frågor som rör stärkt tillsyn på integritetsområdet har utretts. Utredningarna behandlar bl.a. sådana frågor som tas upp i motionsyrkandena om samlat ansvar för tillsyn över den personliga integriteten och regeringens redovisning om utvecklingen när det gäller frågor om personlig integritet. Beredningen av utredningsförslagen bör enligt utskottets mening inte föregripas. Motionsyrkandena avstyrks därför. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om handel med personuppgifter, missbruk av offentlighetsprincipen, forskares tillgång till sekretessbelagda uppgifter, tystnadsplikt för tolkar och publicering av bilder för brottsbekämpning. I betänkandet behandlas motionsförslag som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet tidigare behandlat . Detta har gjorts i betänkande 2014/15:KU15. har i enlighet med utskottets förslag avslagit motionsyrkandena. Utskottet vidhåller sina tidigare uppfattningar och avstyrker motionerna 2015/16:2467 (M), 2015/16:2723 (M), 2015/16:2561 (M), 2015/16:2254 (KD), 2015/16:2286 och 2016/17:1664 (båda KD) samt 2015/16:2357 och 2016/17:676 (båda M). 1.Personlig integritet, punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2066 av och (båda SD) och 2015/16:2781 av m.fl. (FP) yrkande 2 och 2015/16:395 av och (båda FP) yrkandena 1 och 2, 2015/16:511 av m.fl. (FP), 2015/16:517 av (FP), 2015/16:2644 av och (båda M), 2015/16:3049 av m.fl. (C) yrkandena 4 och 5, 2016/17:657 av (L) yrkandena 1 och 2, 2016/17:1529 av (M), 2016/17:3053 av (C) och 2016/17:3156 av m.fl. (M) yrkande 2. Utvecklingen på it-området har medfört nya möjligheter, men också en hel del problem, såsom ökad kartläggning av användarna. Kartläggningen sker ofta för att företag ska kunna skicka riktade annonser till användarna. Vid en granskning i för sedan uppmärksammades också hur flera kommuner, landsting och regioner, medvetet eller omedvetet samarbetade med utländska företag vars primära syfte är att just kartlägga användarna, deras surfmönster och intressen. Det är också vanligt att kända programvaror och operativsystem kartlägger sina användare. För ytterligare sedan uppmärksammades hur personer över hela världen med en viss typ av router av ett välkänt och väletablerat märke genom ett enormt säkerhetshål lämnade sina privata hårddiskar öppna för allmänheten, som genom några enkla knapptryckningar med enkelhet kunde komma åt dessa och kopiera eller lägga till och även radera allt innehåll. 2016/17:KU15 RESERVATIONER På internetforum och i datortidningar riktade till it-intresserade sprids ofta artiklar samt även tips och guider hur internetanvändare bör gå tillväga för att skydda sig mot att bli kartlagda, samt hur de bör tänka kring säkerhet för att slippa bli utsatta för att någon exempelvis kommer åt deras privata filer. Tyvärr är dessa forum och tidskrifter inte något som den stora allmänheten läser i någon större utsträckning och när de stora tidningarna publicerar dessa nyheter är de så sent ute att skadan redan är skedd. Enligt vår mening har utvecklingen gått så långt att it-säkerheten och den personliga integriteten på internet och i våra datorer måste bli en nationell fråga som får större vikt än vad den har . Datainspektionen arbetar redan med dessa frågor, men vad som behövs är en nationell portal där såväl larmrapporter som enkla guider för internetanvändarna samlas på ett och samma ställe. Vi anser därför att regeringen bör ge Datainspektionen i uppdrag att inrätta en sådan nationell portal. Härutöver anser vi att konsumenters integritetsskydd vid näthandel behöver förstärkas. Lagstiftningen behöver förtydligas så att konsumenterna får ett fullgott skydd för sina personuppgifter vid näthandel. 2.Personlig integritet, punkt 1 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2781 av m.fl. (FP) yrkande 2 och avslår motionerna 2015/16:395 av och (båda FP) yrkandena 1 och 2, 2015/16:511 av m.fl. (FP), 2015/16:517 av (FP), 2015/16:2066 av och (båda SD), 2015/16:2644 av och (båda M), 2015/16:3049 av m.fl. (C) yrkandena 4 och 5, 2016/17:657 av (L) yrkandena 1 och 2, 2016/17:1529 av (M), 2016/17:3053 av (C) och 2016/17:3156 av m.fl. (M) yrkande 2. RESERVATIONER 2016/17:KU15 Som konsumenter utför vi allt större del av våra inköp via nätet. Näthandeln innebär stora fördelar för konsumenten, t.ex. ett större utbud och bättre möjlighet att jämföra priser. Men den snabbt ökande andelen inköp via nätet gör också att konsumenterna lämnar ifrån sig allt mer uppgifter om sig själva och sina konsumtionsmönster, uppgifter som är mycket eftertraktad information för företagen. En omfattande vidareförsäljning av sådan information sker mellan företag på ett sätt som är omöjligt för konsumenterna själva att överblicka.