bet · H501JuU5 · 2017-11-16 00:00:00 — om tingsrätters effektivitet och produktivitet Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse till handlingarna och avslår ett yrkande i en följdmotion. har granskat tingsrätternas effektivitet och produktivitet –2015. I rapporten lämnar rekommendationer till och tingsrätterna om det fortsatta effektiviseringsarbetet. har inte lämnat några rekommendationer till regeringen. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att granskningen utgör ett värdefullt bidrag i det fortsatta effektiviseringsarbetet och anser att de rekommendationer som riktar till och tingsrätterna är lämpliga. Utskottet ser även positivt på det arbete som redan bedriver på området. Skrivelse 2016/17:223 om tingsrätters effektivitet och produktivitet. Ett yrkande i en följdmotion. Utskottets förslag till riksdagsbeslut om tingsrätters effektivitet och produktivitet Skrivelsen, punkt 2 (M, KD) Förteckning över behandlade förslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Åtgärder för att öka tingsrätternas effektivitet 2017/18:227 av (C). lägger skrivelse 2016/17:223 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (MP), i (S), (S), (M), (M), (S), (M), (S), (SD), (KD), Lawen Redar (S), (C), (V), (-), (L) och (S). I detta betänkande behandlar utskottet regeringens skrivelse 2016/17:223 om tingsrätters effektivitet och produktivitet. I skrivelsen redovisar regeringen sin bedömning av de iakttagelser som har gjort i rapporten och produktivitet (RiR 2017:6). överlämnade rapporten till . En motion har väckts med anledning av skrivelsen. Förslaget i motionen finns i bilaga 1. om tingsrätters effektivitet och produktivitet Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att regeringen ska vidta åtgärder för att öka tingsrätternas effektivitet och lägger skrivelsen till handlingarna. Jämför det särskilda yttrandet (M, KD). har granskat tingsrätternas effektivitet och produktivitet –2015. Syftet har varit att klargöra om tingsrätterna använder tillgängliga resurser effektivt eller om det finns möjlighet att öka effektiviteten. har också undersökt hur produktiviteten har utvecklats. Granskningen har resulterat i rapporten och produktivitet (RiR 2017:6). granskning visar att effektiviteten i tingsrätterna är hög. I sin bedömning av effektivitet använder ett relativt effektivitetsmått där vissa domstolar bedöms vara fullt effektiva medan andra har en förbättringspotential. konstaterar att antalet effektiva tingsrätter ökar och att antalet mer än tredubblats . finner att det finns betydande skillnader i effektivitet mellan olika tingsrätter. rekommenderar därför att i ett effektiviseringsarbete ta hänsyn till att vissa tingsrätter bedöms vara effektivare än andra och att generella effektiviseringsåtgärder riktade till samtliga tingsrätter därför inte nödvändigtvis är lämpliga. konstaterar vidare att ineffektiva tingsrätter har högre balanser än effektiva tingsrätter och i genomsnitt även längre omloppstider. När det gäller personalomsättning, utbildningsbeting och ändringsfrekvens i överrätt konstateras dock att dessa faktorer inte kan bidra till att förklara skillnaderna i effektivitet. noterar också att de undersökta faktorerna utgör ett begränsat underlag och att det kan finnas andra faktorer som påverkar effektiviteten. Det gäller såväl interna faktorer, t.ex. ledarskap eller organisering, som externa faktorer, dvs. faktorer som den enskilda tingsrätten inte kan påverka. rekommenderar därför och tingsrätterna att identifiera faktorer som påverkar effektivitet och produktivitet. I ett sådant arbete bör både de faktorer som tingsrätterna kan påverka och sådana som de inte kan påverka kartläggas. konstaterar slutligen att produktiviteten har minskat . I genomsnitt har produktiviteten sjunkit med . Enligt kan en möjlig förklaring vara att inflödet av mål och ärenden till tingsrätterna minskat som de tillgängliga resurserna inte justerats utifrån de nya förutsättningarna. En annan möjlig förklaring är att de mål och ärenden som tingsrätterna hanterar har blivit mer komplicerade, vilket skulle ha fått till följd att färre mål och ärenden kan hanteras med tillgängliga resurser. rekommenderar att i sin resultatrapportering av produktivitet använder sig av mått som tar hänsyn till hela produktionen som komplement till de partiella mått som används . har inte lämnat några rekommendationer till regeringen. Regeringen instämmer i iakttagelse att tingsrätternas effektivitet är hög och konstaterar att den positiva utvecklingen har fortsatt . Omloppstiderna förbättrades i förhållande till 2015, och antalet domstolar som nådde verksamhetsmålen ökade. Regeringen anför vidare att tingsrätterna totalt sett uppnådde regeringens verksamhetsmål både när det gäller brottmål och tvistemål. Antalet inkomna mål ökade marginellt medan antalet avgjorda mål minskade något, vilket ledde till en viss balansökning. Regeringen konstaterar dock att åldersstrukturen för de balanserade målen förbättrades. Däremot försämrades arbetsproduktiviteten något eftersom antalet avgjorda mål per årsarbetskraft blev färre. I skrivelsen konstateras vidare att regeringens mål för Domstolar är att mål och ärenden ska avgöras med hög kvalitet och effektivitet samt att det krävs ett kontinuerligt arbete för att nå målet. En naturlig del i det arbetet är enligt regeringen att identifiera faktorer som påverkar effektiviteten och produktiviteten. Metoderna för att mäta effektivitet och produktivitet kan också utvecklas. Enligt skrivelsen arbetar aktivt med dessa frågor och har med anledning av granskning initierat ett arbete där verket ser över möjligheten att utveckla metoden för att mäta effektivitet och produktivitet utifrån den beräkningsmodell som har använt. Regeringen instämmer också i uppfattning att generella effektiviseringsåtgärder inte nödvändigtvis är lämpliga. Enligt skrivelsen arbetar med riktade insatser för att förbättra effektiviteten i tingsrätterna liksom i övriga domstolar. Regeringen anser att granskning utgör ett värdefullt bidrag i det fortsatta effektiviseringsarbetet avseende tingsrätterna och anger att regeringen avser att följa detta arbete. Genom den aktuella skrivelsen anser regeringen att är slutbehandlad. (C) begär i motion 2017/18:227 ett tillkännagivande om att öka tingsrätternas effektivitet. I motionen anförs att tingsrätternas produktivitet har sjunkit med –2015. Motionären vill att regeringen vidtar åtgärder för att motverka denna trend, i ett första steg genom att instruera tingsrätterna att kartlägga och identifiera faktorer som påverkar effektivitet och produktivitet. granskning visar att tingsrätternas effektivitet är hög men att det finns betydande skillnader i effektivitet mellan olika domstolar. Den sammantagna bilden av produktivitetsutvecklingen är vidare att produktiviteten har minskat . Utskottet anser i likhet med regeringen att det krävs ett kontinuerligt arbete för att upprätthålla en hög kvalitet och effektivitet i den dömande verksamheten. En viktig del av detta arbete är att identifiera faktorer som påverkar effektiviteten och produktiviteten. Utskottet ser därför positivt på att arbetar aktivt med dessa frågor och att verket har initierat ett arbete med att utveckla metoderna för att mäta effektivitet och produktivitet. Liksom regeringen delar utskottet också uppfattningen att generella effektiviseringsåtgärder inte nödvändigtvis är lämpliga och noterar att enligt regeringen också arbetar med riktade insatser för att förbättra effektiviteten i domstolarna. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att granskning utgör ett värdefullt bidrag i det fortsatta effektiviseringsarbetet och anser att de rekommendationer som riktar till och tingsrätterna är lämpliga. Mot denna bakgrund finns det enligt utskottet inte skäl för ett sådant tillkännagivande som efterfrågas i motionen. Utskottet föreslår att motionen avslås och att lägger skrivelsen till handlingarna. Skrivelsen, punkt 2 (M, KD) (M), (M), (M), (M) och (KD) anför: har granskat tingsrätternas effektivitet och produktivitet –2015. konstaterar i sin rapport att effektiviteten är hög. Antalet effektiva tingsrätter ökar och har mer än tredubblats . föreligger det betydande skillnader i effektivitet mellan olika tingsrätter. Trots statens mångåriga arbete för att förbättra tingsrätternas effektivitet uppnådde till exempel en tredjedel av tingsrätterna, 17 stycken, inte regeringens verksamhetsmål för tvistemål , vilket i och för sig – i större eller mindre omfattning – möjligen kan förklaras med svårigheterna att mäta tvistemålens komplexitet och svårighetsgrad. finner dock att produktiviteten har minskat . Rapporten visar att den sammantagna bilden av produktivitetsutvecklingen är att den har sjunkit . I genomsnitt har produktiviteten sjunkit med , vilket kan tyckas vara oroande. Färre tingsrätter visar en positiv produktivitet och ett större antal uppvisar en negativ sådan. En möjlig förklaring kan enligt vara att inflödet av mål och ärenden till tingsrätterna minskat som de tillgängliga resurserna inte justerats utifrån de nya förutsättningarna eller att de mål och ärenden som tingsrätterna hanterar har blivit mer komplicerade och att färre mål och ärenden därmed kan hanteras med tillgängliga resurser. Dessa två angivna förklaringar pekar åt var sitt håll. Antingen erfordras inte de aktuella domstolarnas resurser fullt ut för det arbete som målen och ärendena kräver eller så räcker resurserna inte till. rekommenderar att i sin resultatrapportering av produktivitet använder sig av mått som tar hänsyn till hela produktionen som komplement till de partiella mått som används . och domstolarna har alltid haft svårigheter att redovisa den så kallade mål- och ärendetyngden. Svårigheten att på ett rättvisande sätt mäta målens och ärendenas komplexitet och svårighetsgrad innebär i sin tur att effektiviteten och produktiviteten blir svår att mäta eftersom det inte med någon större noggrannhet går att bedöma vilka arbetsinsatser som borde vara rimliga. rekommendation framstår som befogad som de partiella måtten säkerligen också kan utvecklas. Att många tingsrätters effektivitet är hög är mycket positivt, men en dalande produktivitet –2015 med , visar att regeringen måste ställa sig den generella frågan om tingsrätterna har tillräckliga resurser för att kunna hålla hög produktivitet eller om det föreligger någon annan orsak till produktivitetsminskningen. Särskilt anmärkningsvärt är att regeringen tillskjuter budgetmedel till andra delar av rättsväsendet som det ska sparas pengar på domstolarna. Med tanke på att den rimliga förväntningen avseende brottmålen är att måltillströmningen borde öka, riskerar regeringens osymmetriska satsningar på rättsväsendet att effektiviteten och framförallt produktiviteten minskar ytterligare och att denna utveckling sprider sig till fler domstolar. Såvitt avser måltillströmningen av tvistemål är det typiskt sett alltid mycket svårt att förutsäga hur den kommer att utvecklas, inte minst med tanke på att olika faktorer påverkar i vilken utsträckning talan väcks i de många olika typerna av tvistemål. Domstolarna har under en lång följd av år bedrivit ett framgångsrikt arbete med att utveckla sin effektivitet, vilket också återspeglar. Enligt utgör de undersökta faktorerna ett begränsat underlag. Det kan därför finnas andra faktorer som påverkar effektiviteten. Detta gäller såväl interna faktorer, exempelvis ledarskap eller organisering, som externa faktorer, det vill säga faktorer som den enskilda tingsrätten inte kan påverka. Det är angeläget att arbetet med att utveckla tingsrätterna fortsätter genom en fördjupad kartläggning i syfte att identifiera faktorer som påverkar effektivitet och produktivitet. Till skillnad från regeringen tillskjuter och i sina budgetmotioner mer pengar till domstolarna för att matcha övriga satsningar på rättsväsendet. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2016/17:223 om tingsrätters effektivitet och produktivitet. 2017/18:227 av (C): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öka tingsrätternas effektivitet och tillkännager detta för regeringen. om tings-rätters effektivitet och produktivitet För att förtroendet för rättsväsendet ska upprätthållas krävs att alla delar är rättssäkra och effektiva. Polisen, åklagarna, domstolarna och kriminalvården måste självklart ständigt utvecklas och effektiviseras. har en kontrollerande och pådrivande funktion. Ärendet handlar om om tingsrätters effektivitet och produktivitet - det vill säga hur många mål man avgör. Det är viktigt att alla delar av rättsväsendet, och förstås alla statliga myndigheter, tar rapporterna från på största allvar. Mycket av diskussionerna i rättssamhället rör inställda rättegångar. ställs av de planerade brottmålsrättegångarna in. Uteblivna tilltalade är den huvudsakliga anledningen, då de inte har kunnat nås för delgivning. Brottmålsförhandlingar som gång på gång ställs in på grund av bristande delgivning påverkar tilliten till domstolarna. Även förhållandet att relativt många enkla brottmål preskriberas innan domstol får möjlighet att pröva målet påverkar förtroendet för domstolarna. Kostnader för försvarare samt besvär för vittnen och målsäganden är också en följd. har därför satt igång ett arbete för att på alla sätt se till att de verktyg som finns för att kunna delge den tilltalade verkligen används av de rättsvårdande myndigheterna. Det finns nämligen en stor mängd olika åtgärder och verktyg som kan användas, men vid en kartläggning av inställda förhandlingar har det visat sig att de inte använts. Om varje länk i kedjan skulle fungera skulle antalet inställda mål gå ned högst väsentligt. Arbetet med att delge alla tingsrätter kunskaper går vidare. Det är ett bevis på att tingsrätters arbete kan och ska effektiviseras. En annan åtgärd är det snabbförfarande som från åklagarsidan ska införas på försök. Vid två tingsrätter kommer från ett arbete med ett så kallat snabbförfarande att sättas igång. Vid brott som till exempel rattfylleri görs utredningen på brottsplatsen och delges den misstänkte med detsamma. Tid för rättegång sätts också ut inom en mycket snar framtid. Detta arbete sätts igång , och det är bara att hoppas på framgång. Jag har beskrivit två olika förfaranden som med största sannolikhet kommer att medverka till större effektivitet, och det är jag säker på att alla kommer att välkomna. Därmed yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande. Jag är inte oenig med i något avseende. När det gäller är det viktigt att konstatera att effektiviteten hos domstolarna har blivit högre. Det man kan anmärka på är att produktiviteten har minskat med . Till denna minskning finns två förklaringar, som är diametralt motsatta. Den första förklaringen är att man har för stora resurser i förhållande till arbetsbelastningen. Den alternativa förklaringen är att man har mer komplicerade mål, vilket också är en generell trend som vi kan se när det gäller domstolarna. Vi har ett särskilt yttrande i detta ärende men inget annat yrkande. I budgetpropositionen finns på utgiftsområde 4 Rättsväsendet en rubrik som heter "Uppbromsning av flödet i början av rättskedjan". Där säger regeringen att antalet skäligen misstänkta personer, antalet ärenden som redovisats till åklagare, antalet brottsmisstankar som har inkommit till och antalet personuppklarade brott visade på tydliga ökningar åren efter 2006, följt av markanta minskningar . Detta är naturligtvis oroande, inte minst med tanke på att polisen redovisade färre ärenden till åklagare 2016 jämfört med . satsar regeringen pengar på rättsväsendet utöver domstolarna i större omfattning än vad man har gjort tidigare, men man satsar inte lika mycket som . Jag tycker att man borde ha förväntningar på att det skulle komma in fler brottmål till domstolarna. Det är en ganska naturlig följd av satsningar på rättsväsendet i övrigt. Vi satsar som sagt mycket mer, och vi förväntar oss också resultat. Vi tycker att det i grunden är fel att regeringen engångsvis plockar bort pengar från domstolarna, till exempel för finansiering av ett nytt insolvensregister hos och . Man minskar också anslaget för att finansiera ökningen av anslagen till och . har jag bara talat om brottmålen. När det gäller tvistemålen ser vi en hel del oro på marknaden, men det är ganska svårt att sia om hur utvecklingen för tvistemål kommer att se ut. Där kan man alltså inte förvänta sig vare sig det ena eller det andra, men prognosen kanske ändå blir att det blir fler tvistemål . Det viktiga här är att man inte minskar olika delanslag och att man tillskjuter mer pengar, vilket vi moderater gör. Vi tillskjuter mer pengar till domstolarna för att vara på den säkra sidan och undvika den vanliga ryckigheten. Vi gör det också för att vi har förväntningar på att övriga satsningar på rättsväsendet ske ge resultat. I övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag. Det är klart att varje krona som satsas på rättsväsendet är jättebra, men jag vet inte om den halva procent som , till skillnad från oss, lägger på domstolarna kommer att göra så stor skillnad. Jag tror snarare att det är det vardagliga, trägna arbetet av duktiga tjänstemän som kommer att innebära att effektiviteten ökar. Jag har svårt att tro att just den halva procenten i ökade anslag till domstolarna skulle betyda så hemskt mycket. Vi gör jättesatsningar på polisen. Vi hoppas att detta inte bara ska innebära att antalet poliser blir större utan även att mer jobb utförs, för det är väl det som vi saknar . Om det nu rör sig om så kallade jättesatsningar är de ändå inte lika stora som . Men bortsett från det måste man någonstans ha förväntningar på att detta ska leda till något resultat, och då är det väl ändå principiellt fel att minska anslagen till domstolarna för att finansiera ökningen av anslagen till och . Detta är naturligtvis också ett sätt att skicka signaler. Jag deltog själv i det effektiviseringsarbete som ägde rum i domstolarna och vet att detta har gjorts på ett väldigt bra sätt. Det handlar ytterst om människor, precis som säger, men trots detta är det kanske så att man från regeringens sida inte riktigt tror att de övriga satsningarna på rättsväsendet kommer att öka arbetsbelastningen för domstolarna. Det är nämligen vad detta kokar ned till. Man kan tala om en halv procent hit eller dit, men det spelar inte så stor roll. Om man visar att satsningar görs visar man kanske också att man tror på att domstolarna kommer att utföra mer arbete med anledning av både brottmål och inkommande tvistemål. Till de 5,6 miljarder som regeringen lägger på domstolsväsendet lägger och de andra . Jag vet inte om det är en väldigt stark signal till domstolarna om att de betyder hemskt mycket mer i ögon än i våra. Jag tror inte att 5,6 miljarder plus är det som kommer att göra skillnad för den effektivitet som vi faktiskt kräver av domstolarna. Vad gäller satsningarna på polisen, som är större än de har varit, ska det, tycker jag, också ställas krav på större effektivitet. Men skillnaden på i anslagen är som sagt kanske inte vad som kommer att vara avgörande för om domstolarna blir effektivare eller inte. Jag tror inte det. Det handlar kanske inte ytterst om effektiviteten, för vi talar både om effektivitet och produktivitet. Jag har mer riktat in mig på produktiviteten här. Många faktorer spelar in för både effektivitet och produktivitet. Jag kan dock bara nämna att besökte jag polisen i . Där har man en mycket högre redovisning av antalet ärenden som går till åklagare än vad som finns på andra håll i landet. Att nå en högre redovisning är ganska enkelt. Om man redovisar förundersökningar med tillräckligt hög kvalitet leder ganska säkert många av dem till åtal och blir också mål i tingsrätten. Om man har några förväntningar tycker jag i varje fall inte att man ska ta pengar från domstolarna för att finansiera och . Det kommer annars att göra att det blir ännu mer som genereras i form av åtal till domstolarna. Det låter alltid så här när man diskuterar belopp. Varje satsning som regeringen gör är fantastiskt viktig, alldeles oavsett hur liten den än är. När det gäller oppositionens och satsningar är varje sådan från vår sida väldigt obetydlig, i motsats till regeringens satsningar. Man måste ha någon idé om hur detta hänger ihop. Jag tycker att den idé som innebär att man ser bättre resultat i rättsväsendet i övrigt leder till att man satsar mer pengar på domstolarna och även rättsväsendet i övrigt. satsar mer på allt jämfört med regeringen. om tings-rätters effektivitet och produktivitet Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 12.)