bet · H401MJU23 · 2017-06-12 00:00:00 — Särskilt tydligt har detta varit för mjölkbönderna, som har tagit skada av att marknadspriset för mjölk har varit och är väldigt lågt. I denna för så många mjölkbönder svåra situation försenades utbetalningar av jordbrukarstöden. Det är mycket olyckligt för svenskt lantbruk. behandling och kompletterande information I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 23) anför regeringen att den långsiktiga målsättning för EU:s gemensamma jordbrukspolitik är en hållbar, avreglerad, marknadsorienterad och konkurrenskraftig jordbruks-sektor styrd av konsumenters efterfrågan, klimat- och miljömål och där hänsyn tas till djurskydd samt den globala utvecklingspolitiken i enlighet med politik för global utveckling (PGU). Vidare har regeringen en ambition om väsentligt lägre utgifter för EU:s jordbrukspolitik. I linje med detta vill regeringen att den gemensamma jordbrukspolitiken lägger ett ökat fokus på åtgärder inom landsbygdspolitiken som alla delar av den gemensamma jordbrukspolitiken utformas så att den stärker konkurrens-kraften i jordbrukssektorn på marknadsmässiga villkor. En viktig utgångspunkt för regeringen i genomförandet av nuvarande politik är att reglerna för den gemensamma jordbrukspolitiken ska vara stabila och förutsägbara för lantbrukarna och landsbygdens aktörer. Därutöver är förändringar i utformningen av politiken som förenklar för företagen en prioriterad fråga. Regeringen är därför fortsatt aktiv i arbetet med att förenkla den gemensamma jordbrukspolitiken på EU-nivå. Den framtida utformningen av den gemensamma jordbrukspolitiken kommer också att ha stor betydelse för förutsättningarna att nå flera av miljökvalitetsmålen. I budgetpropositionen föreslår regeringen att förvaltningsanslag förstärks med 2017 i syfte att säkerställa att målen med jordbrukspolitiken ges förutsättningar att förverkligas under EU:s nuvarande budgetperiod, 2014–2020. Regeringen beräknar att motsvarande förstärkning även sker 2018–2020. Enligt kommer diskussionerna om hur EU:s framtida jordbrukspolitik ska utformas att fördjupas . Kommissionen förväntas presentera ett meddelande om EU:s framtida jordbrukspolitik senare delen av 2017 och ett lagförslag . Regeringen anser att ändringarna i förslaget bl.a. ska leda till förenkling, effektivitet och minskad administrativ börda för lantbrukarna och företagen. driver linjen att ändringar i regelverket för jordbrukspolitiken ska leda till ökad marknadsorientering. När det gäller förenklade regler för EU:s jordbrukspolitik är detta ett kontinuerligt pågående arbete som jordbruksministrarna arbetar med. På rådsmötet i presenterade tillsammans med de nordiska och baltiska EU-länderna 68 konkreta förslag till förenklade regler för lantbrukare och företag inom EU. När det gäller den s.k. förgröningen av direktstödet, även kallat förgröningsstödet, infördes detta i samband med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken 2015. Förgröningen innebär att en del av direktstöden kopplas till krav på att utföra vissa enklare miljöåtgärder. Syftet med förgröningsstödet är att minska det europeiska jordbrukets klimatpåverkan och främja den biologiska mångfalden i jordbrukslandskapet. Förgröningsstödet är ett obligatoriskt stöd för alla som söker gårdsstöd. Om man söker gårdsstöd söker man alltså automatiskt även förgröningsstöd. Av den kommenterade dagordningen inför rådets möte (jordbruks- och fiskeministrarna) framgår att regeringen anser det vara av stor vikt att förenkla och effektivisera den gemensamma jordbrukspolitiken, och i det avseendet är förgröningen av direktstödet en stor utmaning. Inför kommande reform av den gemensamma jordbrukspolitiken har det gjorts analyser av förgröningens effekter. Vid sidan av att åtgärderna uppfattas som krångliga för såväl jordbrukare som myndigheter är den sammantagna bedömningen att förgröningens miljönytta och effektivitet är låg. Regeringen bedömer att det finns större möjligheter att uppnå olika miljömål genom riktade åtgärder inom landsbygdsprogrammet. Regeringen anser att fokus bör läggas på hur bättre miljömässigt utfall och god miljöeffektivitet kan åstadkommas inom ramen för kommande ändringar av den gemensamma jordbrukspolitiken. Vid jordbruksrådet framförde att förenkling av den gemensamma jordbrukspolitiken är en högt prioriterad fråga och att nästa jordbruksreform måste resultera i ett enklare regelverk (rapport från möte i jordbruks- och fiskerådet , ). Landsbygdsminister anförde vid debatten om interpellation 2014/15:125 Förgröningen att direktstödet har en stor betydelse för jordbrukarna och är en viktig del av deras inkomst. Det är viktigt att stödet utformas på ett sätt som i så hög grad som möjligt stärker konkurrenskraften och bidrar till miljönyttan. Det måste också framför allt säkerställas enkla, rättssäkra och stabila regelverk. När det gäller jordbruksstöd till aktiva lantbrukare framgår av förordning (EU) nr 1307/2013 om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken att direktstöd inte ska beviljas icke-aktiva jordbrukare. I artikel 9 fastställs de krav som gäller för att definieras som en aktiv jordbrukare. I promemorian Gårdsstödet 2015–2020 – förslag till svenskt genomförande (Ds 2014:6) presenterades de förslag till svenskt genomförande av de nationella val som gäller gårdsstödet och som följde av EU-reform. Av promemorian framgår att en av utgångspunkterna för utformandet av det nya gårdsstödet var att stimulera aktivitet på landsbygden. Ett aktivt jordbruk är viktigt för att bl.a. bidra till uppfyllelsen av miljömålet Ett rikt odlingslandskap. Definitionen av en aktiv lantbrukare ska vara förenlig med () avtal för jordbrukssektorn och därmed inte innebära någon form av produktionskoppling. Utöver detta ska definitionen vara kostnadseffektiv och så enkel som möjligt att hantera för både lantbrukare och myndigheter. Utformningen av definitionen bör vara sådan att diversifierade jordbruksföretag även fortsättningsvis kan få stöd, och risken för att sådana företag utesluts bör minimeras. Vidare anfördes att eftersom det för genomförandet är möjligt att utesluta mark som inte huvudsakligen används till jordbruk är bedömningen att uteslutning av vissa företag i sig inte tillför något för att lösa problemet med passivt brukande av jordbruksmark. Definitionen förväntas dessutom innebära en ökad administration i form av individuella bedömningar av omfattningen av företags olika verksamheter, och att utöka omfattningen av definitionen skulle innebära ökad administration utan att bidra till målet om ökad aktivitet på landsbygden. Sammantaget bedömer regeringen att definitionen av aktiv lantbrukare bör utformas så att det svenska lantbruket påverkas i så liten grad som möjligt. Det finns närmare bestämmelser i föreskrifter (SJVFS 2014:41) av vad som avses med aktivitetskrav på jordbruksmark och aktiv jordbrukare. Med aktivitetskrav på jordbruksmark menas enligt 9 § att det ska utföras aktiv jordbruksverksamhet på all jordbruksmark, med vissa undantag. Alla delar av skiftet ska vara synbart påverkade av den aktiva jordbruksverksamheten det år verksamheten ska utföras. Som aktiv jordbrukare ska man enligt 9 a § kunna redovisa , betesmark eller slåtteräng, vilket visar att jordbruksverksamheten inte är obetydlig, enligt artikel 9.2 tredje stycket b) i förordning (EU) nr 1307/2013. I jordbruksdelen av förslaget till förordning om finansiella bestämmelser för unionens allmänna budget, den s.k. omnibusförordningen, har kommissionen föreslagit ett antal tekniska förenklingar, bl.a. att villkoret om aktiv jordbrukare ska bli frivilligt för medlemsstaterna. Definitionen tillkom för att utesluta vissa typer av företag som egentligen bedriver annan verksamhet, men som kan få stöd om de kan visa att de även bedriver jordbruk. Enligt är dock definitionen ett trubbigt instrument som orsakar omfattande administration för jordbrukare och myndigheter. anser att det finns andra instrument för att utesluta jordbruksmark som inte bör ha stöd och anser därför att den befintliga definitionen är överflödig och medför onödig administration och regelkrångel. driver en linje för förenkling och välkomnar därför frivillighet vid tillämpning av definitionen aktiv jordbrukare. Enligt är att förekomsten av mark som inte bör få stöd i stödsystemet är marginell. Ur ett svenskt perspektiv har det därför inte setts som ett problem där det behövs ytterligare reglering, varför tycker att frivillighet i tillämpningen är en bra ändring. Om det skulle bli ett problem finns fortfarande möjligheten att tillämpa vissa delar av artikel 9 i förordning (EU) nr 1307/2013 om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken. Andra instrument som är aktuella för att utesluta jordbruksmark som inte bör ha stöd är bl.a. aktivitetskravet på jordbruksmark som ställer krav på minimiskötsel, t.ex. putsning/avslagning, se ovan om bestämmelsen i föreskrifter. Även definitionen av jordbruksmark är ett instrument för att utesluta mark som inte bör ha stöd. Viss vägledning finns även i rättspraxis från . Vidare anför att med anledning av att gårdsstödet är frikopplat från produktionen, dvs. varje stödsökande har valet att inte producera, kan inte ett sådant instrument styra stödet mot aktiva jordbrukare. För att få fullt gårdsstöd är dock kravet att lantbrukaren håller marken i gott skick och att tvärvillkoren efterlevs. Att stödet är frikopplat ligger i linje med önskan om en ökad marknadsorientering inom den gemensamma jordbrukspolitiken. övergripande ståndpunkt är att ett ökat fokus bör läggas på åtgärder i den andra pelaren, dvs. landsbygdsprogrammet, där det finns möjligheter att styra verksamheten mot vissa mål genom prestationsbaserade ersättningar. När det gäller utbetalningar av EU-stöd anförde landsbygdsminister i sitt svar på fråga 2016/17:100 Skyndsamma åtgärder mot långa handläggningstider för jordbrukarstöd följande: Jag har stor förståelse för att de långa handläggningstiderna för stöd ur landsbygdsprogrammet skapar irritation hos de stödsökande. Införandet av den nya och i långa stycken förändrade jordbrukspolitiken har inneburit en enorm påfrestning på administrationen både hos och också länsstyrelserna. Stora insatser har gjorts och görs för att komma tillrätta med eftersläpningen i handläggningen. är det viktigt att handläggningen utförs och beslut fattas på korrekt grund för att inte riskera att enskilda stödsökare drabbas av återkrav och av sanktioner för en felaktig hantering av stöden. För att förbättra situationen och därmed korta handläggningstiderna har regeringen i budgetpropositionen föreslagit att förvaltningsanslag ökas med 2017–2020 för att stärka de administrativa resurserna. Detta kommer de stödsökande till del genom att det skapar förutsättning för en effektivare handläggning hos myndigheten. Utskottet har behandlat frågan om utbetalning av stöd tidigare i betänkande 2016/17:MJU2 Utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel. Där konstaterade utskottet att den största delen av stöden kommer att betalas ut . I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 23) redovisas att betalade ut av gårdsstödet, inklusive förgröningsstödet, och av nötkreatursstödet till lantbrukarna . har kunnat betala ut jordbrukarstöden . var som stöd utbetalades utifrån de nya reglerna i den gemensamma jordbrukspolitiken. Utdragna förhandlingar och komplexa regelverk innebar förseningar i genomförandet av politiken. Trots detta kunde merparten av gårdsstödet betalas ut . hade betalat ut av den sammanlagda summan för gårdsstödet, förgröningsstödet, nötkreatursstödet och stödet till unga lantbrukare . Pengarna nådde av lantbrukare. Bara ett land i , , betalade ut mer. fick många svenska lantbrukare stora delutbetalningar av stöd. var ett av få länder i EU som utnyttjade möjligheten att betala ut maximalt förskott. fick de allra flesta av lantbrukarna av gårdsstödet, förgröningsstödet, nötkreatursstödet och stödet till unga jordbrukare samt stora delar av flera andra stöd. betalades totalt ut, ca mer än . har betalat ut av stöden , men några släpar efter. Det handlar om slututbetalningar av miljöersättningarna för betesmarker och slåtterängar samt vallodling. Det gäller också ersättningarna för ekologisk produktion. Utöver detta kommer också vissa specifika ärenden att behandlas . har gjort en utbetalningsplan för jordbrukarstöden . Planen gäller utbetalningar av stöd som lantbrukare söker 2017 och anger när verket börjar göra utbetalningarna för olika stöd och ersättningar. Utbetalningarna görs därefter löpande. Utskottet delar regeringens bedömning att regler och andra styrmedel när det gäller såväl nationell som EU-gemensam politik och internationella avtal så långt som möjligt ska utformas så att de stöder ökad produktivitet och konkurrenskraft i livsmedelskedjan. Ett ökat fokus på produktivitet och konkurrenskraft är också en förutsättning för en ökad produktion, inte att öka mängden stöd i livsmedelssektorn. En långsiktig inriktning av livsmedelspolitiken skapar en stabilitet som gynnar företagen. Utskottet anser i likhet med regeringen att EU:s gemensamma jordbrukspolitik ska vara hållbar, avreglerad och marknadsorienterad och bidra till en konkurrenskraftig jordbrukssektor. Förenklingar är en prioriterad fråga för utskottet, precis som för regeringen, och det är därför positivt att regeringen är fortsatt aktiv i arbetet med att förenkla den gemensamma jordbrukspolitiken på EU-nivå, inklusive reglerna för förgröningsstödet. Utskottet anser att det är viktigt med en jordbrukspolitik som är enkel och effektiv för både myndigheter och brukare utan att göra avkall på miljökraven. Utskottet ser fram emot kommissionens lagförslag om EU:s framtida jordbrukspolitik och förutsätter att regeringen kommer att återkomma till utskottet i denna mycket viktiga fråga. Med hänvisning till det anförda anser utskottet att motionerna 2016/17:2023 (C) yrkande 10, 2016/17:3615 (KD) yrkande 9 och 2016/17:3618 (C) yrkande 36 kan anses vara tillgodosedda. Definitionen av en aktiv jordbrukare som tillkom i och med reform av jordbrukspolitiken kommer att bli frivillig för medlemsländerna att tillämpa. Ur ett regelförenklingsperspektiv är detta positivt eftersom den har orsakat omfattande administration för både lantbrukare och myndigheter. Vidare finns det andra möjligheter att utesluta mark som inte huvudsakligen används till jordbruk från direktstöd, t.ex. genom aktivitetskrav på jordbruksmark och definitionen av vad jordbruksmark är. Utskottet noterar att eftersom gårdsstödet är frikopplat från produktionen kan detta inte styras mot aktiva jordbrukare. För att få fullt stöd finns dock krav på att marken hålls i gott skick och att tvärvillkoren efterlevs. Utskottet delar regeringens ambition att lägga ökat fokus på åtgärder inom den andra pelaren, dvs. landsbygdsprogrammet, där det finns möjligheter att styra verksamheten mot vissa mål. Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motion 2016/17:3614 (SD) yrkande 4 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller utbetalningar av EU-stöd noterar utskottet att de allra flesta av lantbrukarna fick av gårdsstödet, förgröningsstödet, nötkreatursstödet och stödet till unga jordbrukare samt stora delar av flera andra stöd. betalades totalt ut, ca mer än . Vidare har tillförts extra resurser i stärka de administrativa resurserna och tagit fram en utbetalningsplan för jordbrukarstöden . Utskottet anser att mot bakgrund av det anförda att motionerna 2016/17:3173 (M) yrkande 22 och 2016/17:3615 (KD) yrkande 16 kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en kostnadsersättning för svensk mjölkproduktion och ersättning vid skördekatastrofer. Jämför reservation 104 (KD). Enligt kommittémotion 2016/17:3615 av m.fl. (KD) är krisen inom mjölksektorn i akut, och flera åtgärder behöver vidtas. Som ett led i arbetet för bättre konkurrensvillkor för svenska mjölkbönder bör ett förstärkt stöd för ökad konkurrenskraft i mjölksektorn införas. Det kan betalas ut som en kostnadsersättning per djur och kompensera för de fördyrande regler som finns i jämfört med grannländerna i . Stödet kan finansieras delvis av en omfördelning inom landsbygdsprogrammet. Regeringen bör återkomma till med ett förslag på en kostnadsersättning för mjölkproduktion enligt ovan (yrkande 17). Enligt yrkande 19 har möjligheterna till en försäkringslösning för skördeskador till följd av exempelvis omfattande regn eller torka undersökts sedan det statliga skördeskadeskyddet avskaffades. Det har visat sig att det inte finns någon möjlighet att erbjuda försäkringar mot skördeskador på rent kommersiell grund. Avsaknaden av offentlig medfinansiering av skördeskadorna innebär att de svenska bönderna har en konkurrensnackdel i förhållande till sina utländska kollegor. Inom landsbygdsprogrammet finns möjligheter att subventionera försäkringspremier eller program för inkomststabilisering. Det kräver dock att det finns kommersiella lösningar på marknaden. Ett återinförande av ett system liknande det gamla skördeskadeskyddet riskerar att bli relativt ineffektivt. Däremot finns det anledning att utreda införandet av någon form av fond för katastrofskador inom jordbruket. behandling och kompletterande information När det gäller kostnadsersättning för svensk mjölkproduktion redovisas i budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 23) att en global obalans för mjölk, där produktionen ökat snabbare än efterfrågan, har lett till med låga mjölkpriser. införde importstopp för livsmedel från bl.a. EU, och har importerat mindre mjölkprodukter . För svenska mjölkbönder såväl som mjölkbönder i hela världen är nedgången mycket kännbar, och det har lett till likviditets- och soliditetsproblem för många svenska mjölkföretag. Arbetet med den handlingsplan för mjölk som togs fram då landsbygdsministern samlade organisationer, företag och myndigheter med koppling till mjölkproduktion drivs nu vidare i branschens regi. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för mjölkbönderna. beslutade om ett krispaket för jordbruket, främst mjölksektorn. fick då ett nationellt kuvert om av EU-medel. För att stärka mjölkföretagens likviditet valde regeringen maximalt tillåten nationell medfinansiering, ytterligare . En stor del av detta utgjorde de budgetmedel som var avsatta för administration och subvention för kreditgarantier. Regeringen hade bemyndigats att ikläda staten betalningsansvar för kreditgarantier som skulle ha kunnat uppgå till högst . Garantierna skulle ha riktats till mjölkföretag i som har gjort väsentliga investeringar i ökad mjölkproduktion. Arbetet med att ta fram garantiprogrammet avbröts dock i samförstånd mellan branschen, bankerna och myndigheten. Den gemensamma slutsatsen var att den statliga garantin skulle ha riskerat att försätta lantbrukaren i ett sämre läge om denna hamnar på obestånd bl.a. genom att bankernas flexibilitet i hanteringen av företagens skulder skulle ha minskat, samt möjligheten att göra rekonstruktioner eller ordnad avveckling. För att stärka konkurrenskraften för jord- och skogsbruket och minska de negativa effekterna av det rådande kritiska läget i mjölksektorn höjde regeringen koldioxidskattenedsättningen för dieselbränsle som används i arbetsmaskiner i yrkesmässig jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruksverksamhet från /liter till /liter t.o.m. . Höjningen av koldioxidskattenedsättningen innebär att regeringen kompenserar näringarna med för höjd energiskatt på dieselbränsle som koldioxidskattekostnaden för det svenska jord-, skogs- och vattenbruket minskar med –2018. Ytterligare en rad åtgärder har vidtagits av regeringen för att stärka mjölkföretagens konkurrenskraft; t.ex. trädde sänkta arbetsgivaravgifter för den första anställda i kraft . Bland andra åtgärder återfinns en s.k. nötpeng inom gårdsstödet, ersättning för utökad klövhälsovård för mjölkkor i landsbygdsprogrammet, införande av villkorad läkemedels-användning () samt exportfrämjande åtgärder för mejerisektorn. Skulle ett sådant stöd som kostnadsersättning för mjölkbönder exempelvis för utevistelse för kor hanteras som ett årligt stöd inom landsbygdsprogrammet är den enda möjligheten någon form av djurvälfärdsersättning enligt . Sådan ersättning kan endast betalas för något som leder till ökad välfärd för djuren. Det är inte möjligt att betala för något som redan är lagstiftat eller som redan utförs av djurhållarna som en följd av t.ex. branschöverenskommelser. Vid utformningen av ersättningsnivåer är det den svenska lagstiftnings- och praxisnivån som är utgångspunkten, inte EU-nivån, och ersättningen ska kunna styrkas med en kalkyl som visar på merkostnader och/eller intäktsbortfall som de ökade kraven medför. När det gäller ersättning vid skördekatastrofer har landsbygdsminister anfört följande som svar på fråga 2015/16:1541 om stöd vid skördeskador: Det tidigare skördeskadeskyddet infördes och avskaffades efter 1994 genom ett riksdagsbeslut. Motiven var flera; EU-medlemskap och höjd arealersättning, införande av periodiseringsfonder samt det faktum att skördeskadesystemet ansågs vara komplicerat. Systemet var administrativt betungade och det fanns svårigheter att göra rättvisa uppskattningar av förlusterna. Vidare fonderades medel då skördeskador inträffar oregelbundet. Dagens gårdsstöd kan ses som en form av grundskydd, eftersom stödrätterna ger en garanterad inkomst oberoende av produktion. Jordbruksföretag har även möjlighet att jämna ut sina inkomster genom att göra skattemässiga avdrag för avsättning till periodiseringsfond. Inom landsbygdsprogrammet finns möjligheter att subventionera försäkringspremier eller program för inkomststabilisering. Det kräver dock att det finns kommersiella lösningar på marknaden. Införs sådana möjligheter måste tillräckliga medel avsättas inom landsbygds-programmet, oavsett om de används eller ej. Det innebär därför en risk för att medel låses in. har valt att inte använda denna möjlighet i landsbygdsprogrammet och vid remitteringen har näringen inte haft några synpunkter på det. Jag känner stor sympati för de lantbrukare som drabbats av skördeskador och förstår att det är extra tufft för mjölkbönderna. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att stärka mjölkföretagen på andra sätt. Utskottet noterar att regeringen arbetar på att stävja den kris som mjölkbönderna befinner sig i och välkomnar att regeringen vidtagit flera åtgärder i syfte att underlätta för företagen. Vidare konstaterar utskottet att det inte är möjligt att annat än i begränsad omfattning kompensera dagens prisfall på marknaden med stöd eller andra liknande statliga åtgärder, och det är i grunden inte heller önskvärt. I stället är det viktigt att fokusera på att öka konkurrenskraften för mjölksektorn. Utskottet vill även hänvisa till den ovan behandlade livsmedelsstrategin som långsiktigt syftar till att stärka konkurrenskraften i livsmedelskedjan. Med det anförda föreslår utskottet att motion 2016/17:3615 (KD) yrkande 17 lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på resultatet av pågående arbete. Utskottet delar den bedömning om stöd vid skördeskador som landsbygdsministern redovisat ovan. Utskottet anser därmed att motion 2016/17:3615 (KD) yrkande 19 bör lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att stärka äganderätten och om att äganderätten och egendomsskydd ska beaktas i myndighetsbeslut. Jämför reservation 105 (M, SD) och 106 (C). Enligt kommittémotion 2016/17:3618 av m.fl. (C) yrkande 34 ska äganderätt och egendomsskydd beaktas i myndighetsbeslut. Äganderätten med egendomsskyddet är inskriven i grundlag, i och i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. De utgör en grund för både demokrati och marknadsekonomi. Det är allvarligt när en myndighet brister i tydlighet om något så avgörande som äganderätt. Därför anser motionärerna att äganderätt och egendomsskydd måste beaktas i myndighetsbeslut.