bet · H501KU18 · 2017-12-21 00:00:00 — Grundlagsstiftarens intention har varit att rösträttsvillkoren ska vara identiska med valbarhets- och behörighetsvillkoren för riksdagsuppdrag (se SOU 1972:15 s. 125, prop. 1973:90 s. 164 och 252, SOU 2008:125 s. 192–193, prop. 2009/10:80 s. 258). Regeringen konstaterar att en genomgripande förändring av den ordning som gäller för valbarheten av kandidater därmed riskerar att utgöra en konfliktyta mot vad som får anses följa av grundlagsbestämmelser. Vidare gör regeringen bedömningen att utredningens förslag att inga nya kandidater ska få anmälas inför ett eventuellt omval kan leda till att ett parti kan komma att sakna ett tillräckligt antal kandidater för att fylla stolarna vid ett eventuellt omval. Vidare konstaterar regeringen att ett viktigt skäl för att den absolut senaste tidpunkten för att ett inlämnande av samtycke ska ligga så nära valdagen som möjligt är att reformen inte ska få omotiverat stor inverkan på partiernas möjligheter att hitta och nominera valbara kandidater inför ett val (prop. 2013/14:48 s. 74). Regeringen anser att de överväganden som då gjordes fortfarande har bärkraft. Partierna kan alltjämt behöva ha kvar möjligheten att hitta och nominera kandidater inför ett eventuellt omval, bl.a. mot bakgrund av att det alltid kommer att ha förflutit mellan det ordinarie valet och omvalet. Slutligen anser regeringen att unga personers deltagande som förtroendevalda är ett viktigt skäl för att partierna även i fortsättningen ska ha möjlighet att anmäla nya kandidater till ett omval. När det gäller unga personers deltagande som förtroendevalda gör regeringen bedömningen att ett ändrat system för omval som rör unga väljare kan komma att inverka negativt på denna väljargrupps politiska engagemang i en omvalssituation. Det är alltså även ur demokratipolitisk synvinkel svårt att motivera en reform som innebär att unga vuxna utesluts från möjligheten att ställa upp som kandidater i ett omval. Regeringens föreslår att de typer av valsedlar som tryckts upp för att användas i det ordinarie valet – som utgångspunkt – också ska kunna användas vid ett eventuellt omval. Liksom kan det vid omval komma att finnas valsedlar som upptar kandidater som inte kan utses, t.ex. kandidater som har nominerats i mer än en valkrets och kan komma att dubbelvalsavvecklas. Vid ett omval kommer det att bli än mer tydligt att vissa kandidater inte kan utses. Liksom utredningen ansluter sig dock regeringen här till de bedömningar som har gjorts i tidigare lagstiftningsarbeten, dvs. att det som utgångspunkt är partierna som får ta hänsyn till väljarnas behov av tydlighet i fråga om kandidaturerna vid ett omval. Regeringen konstaterar också att förslaget om att samtycke från eventuella nya kandidater i omvalet ska lämnas in senast före valdagen inte innebär någon ändring i nuvarande ordning, vilken ger valmyndigheterna möjlighet att hinna registrera eventuella nya samtycken senast dagen före valdagen och distribuera informationen om eventuella nya kandidater till vallokalerna så att den finns tillgänglig på valdagen (jfr prop. 2013/14:48 s. 74). Frister vid brevröstning, budröstning och förtidsröstning Regeringen föreslår att fristerna i vallagen för brevröstning, budröstning och förtidsröstning inte bör ändras. Väljare som vistas utomlands eller ombord på ett fartyg i utrikes fart får rösta genom brev. Brevröster får vid ordinarie val till och till landstings- och kommunfullmäktige samt val till göras i ordning tidigast före valdagen. Att så medges för att göra i ordning rösten motiveras av intresset att minska risken för att brevröster på grund av långsam postgång kommer fram för sent (prop. 2004/05:163 s. 79 och 121). I andra val, dvs. vid extra val och omval, får brevröster i stället göras i ordning först sedan det har beslutats vilken dag valet ska hållas. Denna ordning möjliggör, enligt regeringen, den nödvändiga flexibilitet som krävs för att sådana val ska kunna hållas efter ett beslut om extra val eller omval. Regeringen framhåller att när frister för budröstning har fastställts har hänsyn tagits till den särskilda situation som föreligger vid bl.a. omval (jfr prop. 1981/82:83, prop. 1987/88:21, prop. 1987/88:22 och prop. 1996/97:70). Tiderna för när budrösten får göras i ordning lägger enligt utredningens bedömning inget hinder i vägen för att omval ska kunna genomföras så snart det är praktiskt möjligt och lämpligt. Regeringen ansluter sig till den bedömning utredningen gör. Fristerna för när en budröst tidigast får göras i ordning bör inte ändras. För att inte äventyra väljarnas faktiska möjligheter att delta i ett omval är det av stor betydelse, även med beaktande av intresset att genomföra ett omval så snabbt som det är praktiskt möjligt, att tiden för röstning inte blir kortare än absolut nödvändigt. I likhet med utredningen gör regeringen bedömningen att fristerna för förtidsröstning numera är så korta att de i praktiken inte påverkar den tidsram inom vilken ett omval i bästa fall skulle kunna genomföras. Regeringen anser därför att tiden för förtidsröstningen inte bör kortas. Regeringen föreslår mot den bakgrunden inga ändringar i vallagens bestämmelser om när röstmottagning får ske. Regeringen föreslår att ett omval ska hållas så snart det kan ske och senast efter beslut om omval. En given utgångspunkt, enligt regeringen, bör vara att ett omval – inom ramarna för de grundläggande principer som bär upp valsystemet – ska anordnas så snart som det är praktiskt möjligt och lämpligt efter att ett val har upphävts och beslut om omval fattats. Att det är angeläget att omval sker skyndsamt har också betonats av (bet. 2012/13:KU13 s. 11). Vilken tid som behövs för att genomföra ett omval, sedan beslutat att omval måste hållas, beror på såväl formella som praktiska förhållanden. Om en tidsfrist ska införas måste den vara lämplig och rimligt avvägd så att valadministrationen hinner vidta alla nödvändiga åtgärder utan risk för fel i förfarandet och att både partier och väljare får tillräcklig tid på sig för att förbereda sig inför och delta i valet. Till skillnad från när det gäller extra val till finns det ingen författningsreglerad tidsgräns för att anordna omval. För extra val till gäller dock att ett sådant val ska hållas efter beslutet (3 kap. 11 § regeringsformen). Detta utgör en maximitid inom vilket det extra valet ska genomföras. Den angivna tidsfristen säger dock inget om inom vilken tid ett extra val skulle kunna genomföras. Vid bedömningen av frågan om en bestämd frist kan införas för omval anser regeringen att en jämförelse med förutsättningarna för att bestämma en frist för extra val är relevant att göra. Regeringen delar utredningens uppfattning att en tidsfrist för när omval ska hållas måste anpassas till hur valsystemet ser ut och de valförberedelser som detta kräver. Det är angeläget att genomförandet av ett omval sker på ett sådant sätt att ett nytt omval undviks. Inte minst med tanke på att ett omval är det medel som står till buds för att korrigera fel som begåtts vid det ordinarie valet måste säkerheten i genomförandet alltid ges en mycket hög prioritet. En författningsreglerad tidsfrist för att anordna omval behöver därför vara så pass lång att det är möjligt att på ett säkert sätt slutföra omvalet i de olika situationer som kan uppkomma. När det gäller förutsättningarna för att slå fast en lagstadgad tidsfrist inom vilken ett omval senast ska hållas redovisar utredningen att de valmyndigheter som har erfarenhet från bl.a. genomförandet av omvalen 2011 och 2015 uppgett att är en tidsfrist inom vilken det står klart att det i och för sig går att genomföra ett omval. För att inte påverka förutsättningar att utföra sitt uppdrag bör en utgångspunkt vara att en eventuell frist inom vilken ett omval ska genomföras ska börja löpa först den dag meddelar beslut om omval. Ett omval bör med dessa utgångspunkter, som utredningen föreslår, hållas så snart det kan ske och senast efter det att meddelat beslut om omval. Särskilda tidpunkter för utsändande av röstkort vid extra val och omval Regeringen föreslår att vid extra val och omval ska de nationella röstkorten skickas ut i så god tid att de kan beräknas vara väljarna till handa senast före valdagen. Utlandsröstkorten ska vid extra val och omval skickas till väljarna så snart det är möjligt sedan det har beslutats vilken dag som ska vara valdag. Vidare gör regeringen bedömningen att möjligheten att anordna röstmottagning vid utlandsmyndigheter vid bl.a. omval bör finnas kvar. Av utredningens kartläggning av valadministrationens arbete framgår att utskick av röstkorten i och för sig inte har någon avgörande betydelse för den totala genomförandetiden av ett eventuellt omval, men att ett senareläggande vid ett större omval skulle underlätta arbete. Enligt utredningen bör en avvägning göras så att bestämmelserna visserligen underlättar ett smidigt och effektivt omvalsförfarande men inte inskränker tiden för förtidsröstning eller påverkar valdeltagandet. Den ordning utredningen föreslår – där röstkorten skickas ut i så god tid att de ska vara väljarna till handa senast före valdagen – innebär att väljarna får tillgång till röstkorten senast som röstmottagningen får påbörjas vid t.ex. extra val och omval. Genom en sådan anpassning av bestämmelserna om utskick av röstkort till förtidsröstningen bedömer utredningen att valdeltagandet inte bör påverkas. Regeringen instämmer i utredningens uppfattning att en förutsättning för att korta tidsfristen för när röstkorten senast ska vara väljarna till handa vid extra val och omval är att förkortningen inte får inskränka tiden för förtidsröstning eller påverka valdeltagandet. Att röstning kan ske före valdagen är av stor betydelse för valdeltagandet. Förslaget att röstkorten vid extra val och omval ska vara väljarna till handa senast före valdagen innebär i praktiken att väljarens nuvarande möjlighet att använda sitt röstkort kvarstår oförändrad. Under förutsättning att fristen hålls uppkommer i praktiken inte någon inskränkning i möjligheten för väljarna att rösta för förtidsröstning. Regeringen instämmer därmed i utredningens bedömning att valdeltagandet inte bör påverkas av en sådan ändring. Av utredningen framgår vidare att det ställs stora krav på valadministrationen under förberedelserna av ett val. En förkortad frist har bl.a. den fördelen att den öppnar upp för en ökad flexibilitet i samband med för-beredelserna inför ett extra val eller ett omval. Vid ett extra val eller ett omval framstår en sådan flexibilitet som värdefull, även om tidpunkten för utskick av röstkort enligt utredningens kartläggning inte har någon avgörande betydelse för den totala genomförandetiden av ett eventuellt omval. Genom att korta tiden ges även utrymme för andra angelägna åtgärder i det tidigare skedet av förfarandet vilket kan vara av stort värde, särskilt vid extra val och i omfattande omval. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att det i vallagen tas in en bestämmelse som anger att röstkorten vid extra val och omval ska skickas ut i så god tid att de kan beräknas vara väljarna till handa senast före valdagen. Nuvarande reglering om utsändande av utlandsröstkort innebär i praktiken, enligt regeringen, att ett eventuellt omval i ett val till eller till inte kan genomföras än lite drygt . Det är nämligen den tid som det under normala omständigheter kan antas ta, efter ett beslut om omval, att fastställa valdagen och framställa röstkort så att dessa kan skickas ut minst före valdagen. En sådan ordning är, enligt regeringen, inte helt tillfredsställande med tanke på att ett omval som utgångspunkt ska genomföras så snart det kan ske. Även med beaktande av intresset att erbjuda väljare både i och i utlandet goda möjligheter att delta i valet, motiverar det starka intresset av att snabbast möjligt undanröja den osäkerhet som omvalssituationen medför att fristerna inte bör vara längre än vad som vid en avvägning mellan dessa intressen kan anses absolut nödvändigt. Detsamma gäller när det finns behov av att hålla extra val. Den föreslagna bestämmelsen avviker från flera andra regler i vallagen på så sätt att den inte anger någon exakt tidsangivelse, t.ex. att utlandsröstkorten kan beräknas vara väljarna till handa ett visst antal dagar före valdagen. En sådan lagstadgad frist skulle kunna skapa ökad stadga i fråga om hur snabbt röstkorten måste tryckas och skickas ut. Regeringen vill framhålla att en sådan frist skulle innebära att t.ex. ett omval till en riksdagsvalkrets, eller ett extra val till , i praktiken sannolikt inte skulle kunna hållas tidigare än omkring efter ett beslut om omval eller extra val. Regeringen anser att värdet av den flexibilitet som utredningens förslag medger i syfte att, vid behov, kunna hålla ett omval till inom kortast möjliga tid väger tyngre än intresset av ökad precision av en sådan frist. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att utlandsröstkorten vid extra val och omval ska skickas ut efter att det har beslutats vilken dag som ska vara valdag. Slutligen så föreslår regeringen i detta lagstiftningsärende att omval bör genomföras så snart som det kan ske och senast . Med tanke bl.a. på att ett högt valdeltagande bör eftersträvas, ansluter sig regeringen till utredningens bedömning att det inte ter sig lämpligt att i lag utesluta möjligheten att vid omval anordna röstning vid utlandsmyndighet. Regeringen anför vidare att har redogjort för att myndigheten förmedlat information om återanmälan till röstlängden för utlandssvenskar genom bl.a. nyhetsbrev till utlandsmyndigheterna. Myndigheten planerar också att ytterligare förstärka informationsinsatserna genom bl.a. utskick av brev. Regeringen ser positivt på de informationsinsatser genomför i syfte att uppnå ett högt valdeltagande för utlandssvenskar och ge utlandssvenskarna bättre information om reglerna för att rösta (jfr bet. 2016/17:KU22 punkt 5, rskr. 2016/17:200). Regeringen föreslår att en kommun vid omval ska senast före valdagen meddela den centrala valmyndigheten var och när röstning inom kommunen kan ske. De kommuner som omvalet inte gäller ska senast efter ett beslut om omval meddela var och när röstning inom kommunen kan ske (4 kap. 23 § tredje stycket vallagen). I förarbetena anges att bakgrunden till förslaget var att framhållit att myndigheten efter ett beslut om omval bör få information från kommunerna utanför omvalsområdet om när och var förtidsröstning kommer att anordnas. Enligt var detta en förutsättning för att myndigheten ska kunna nå ut med fullständig information till de röstberättigade, partierna och valadministrationen (prop. 2013/14:124 s. 33–34). Från de kommuner som ett omval gäller har , enligt regeringen, trots avsaknad av uttrycklig reglering, rutinmässigt fått in uppgifter om vilka lokaler som kommer att användas i valet eftersom dessa kommuner har tillämpat den ordning som gäller för anmälan av lokaler vid ordinarie val. För att säkra behov av att snabbt få information om var röstning kan ske vid ett omval föreslår utredningen att även de kommuner som omvalet gäller ska meddela var och när förtidsröstning inom kommunen kan ske. Utredningen har dock inhämtat att inte har behov av uppgifterna i ett så tidigt skede som är reglerat. Vidare har utredningen inhämtat att det efter ett beslut om omval tar att starta upp valdatasystemet, vilket är nödvändigt för att kommunernas uppgifter ska kunna registreras. Med hänsyn till detta föreslår utredningen att fristen för kommunerna att lämna information i stället bör bestämmas till senast före valdagen, dvs. före kvalifikationsdagen för rösträtt. Enligt regeringen skulle det i och för sig kunna övervägas om inte en bestämmelse om anmälan av lokaler och tider för röstning borde utformas generellt och gälla lika för alla val. I det aktuella lagstiftningsärendet saknas, enligt regeringen, emellertid beredningsunderlag för att ta ställning för en sådan ändring. Enligt regeringens uppfattning talar övervägande skäl för att utredningens förslag om anmälan inför ett omval nu bör genomföras. Formerna för offentliggörande av valresultat och utseende av nya ledamöter och ersättare ändras i vissa fall Regeringen föreslår att valresultatet i ett riksdagsval eller ett val till ska kungöras genom att det anslås på fysiska anslagstavla och publiceras på myndighetens webbplats. På samma sätt ska det kungöras när nya ledamöter och ersättare till eller utsetts. I fråga om kungörandet ska lagen (1977:654) om kungörande i mål och ärenden hos myndighet m.m. tillämpas. Regeringen konstaterar att förslaget har sin grund i en strävan efter att öka effektiviteten i samband med överklaganden av val. Ett borttagande av kungörelsekravet i Post- och (PoIT) torde också minska administrationen och i någon mån korta handläggningstiden för överklagande-ärenden. Överklagande av beslut att fastställa utgången av ett val ska lämnas in direkt till Regeringen föreslår att ett överklagande av ett beslut av eller en länsstyrelse att fastställa utgången av ett val ska lämnas in direkt till . I fråga om andra beslut som dessa myndigheter meddelar ska ett överklagande lämnas in till den myndighet som har meddelat det överklagade beslutet (beslutsmyndigheten). Regeringen föreslår vidare att beslutsmyndigheten skyndsamt till ska överlämna de överklaganden av beslut om att utse nya ledamöter eller ersättare som har kommit in till myndigheten. ska även skyndsamt yttra sig över de överklaganden som den överlämnar till nämnden. Förslaget innebär att den myndighet som prövar frågan om ett överklagande har skett i rätt tid också är den myndighet som överklagandet ska lämnas in till, dvs. Enligt regeringens uppfattning framstår den föreslagna ordningen som ändamålsenlig, givet den reglering som i övrigt gäller för prövningen av överklagandet. Förslaget att ta bort det nuvarande obligatoriska kravet på beslutsmyndigheten att skyndsamt yttra sig över alla överklaganden skapar utrymme för en mer effektiv resursanvändning hos statliga myndigheter. bedömer att det finns behov av det i det enskilda fallet kan ett överklagande remitteras för yttrande till beslutsmyndigheten. Förslaget kan antas bidra till att effektivisera överklagandeförfarandet, inklusive ett eventuellt omvalsförfarande. Offentliggörande av överklaganden ändras Regeringen föreslår att överklaganden av beslut att fastställa utgången av ett val eller att utse nya ledamöter och ersättare ska kungöras genom att samtliga överklaganden på en gång anslås på fysiska anslagstavla och publiceras på nämndens webbplats efter att tiden för överklagande har gått ut. Den uttryckligt reglerade rätten för var och en att yttra sig över överklaganden tas bort Regeringen föreslår att den uttryckliga rätten för var och en att yttra sig över kungjorda överklaganden tas bort. Regeringen delar utredningens och uppfattning att förslaget kan bidra till att effektivisera förfarandet för överprövning. Ändringen kan därmed få till följd att handläggningstiden i kortas inför nämndens slutliga beslut i de överklagade ärendena. Detta kan i sin tur bidra till att tiden mellan det ordinarie valet och ett eventuellt omval förkortas. Regeringen föreslår att vid handläggningen av ett överklagande av ett beslut att fastställa utgången av en folkomröstning i hela landet tillämpas vallagens bestämmelser om handläggningen av ett överklagande som avser ett beslut att fastställa utgången av ett riksdagsval. Folkomröstningslagen (1979:369) hänvisar till vallagen i flera hänseenden när det gäller förfarandet vid röstningen. Utredningen föreslår vissa ändringar i de angivna bestämmelserna i vallagen, främst i syfte att tydliggöra hur dessa bestämmelser ska tillämpas vid en folkomröstning. De förtydliganden utredningen föreslår innebär att handläggningen vid överklaganden av beslut att fastställa utgången av en folkomröstning ska omfattas av de föreslagna förändringarna när det gäller handläggningen av överklaganden av riksdagsval. Enligt regeringen framstår det som en lämplig ordning att förfarandet vid överprövning av ett beslut att fastställa utgången av en folkomröstning i hela landet överensstämmer med vad som gäller vid överprövning av utgången i ett riksdagsval. Det är därför, enligt regeringen, motiverat att låta de föreslagna ändringarna få genomslag även i fråga om överklaganden av ett folkomröstningsresultat. I likhet med utredningen (SOU 2016:71) anser regeringen vidare att hänvisningen i 16 § folkomröstningslagen till 15 kap. 6 § första stycket 4 vallagen bör ändras med anledning av att innehållet i den punkten numera återfinns i punkt 5 (jfr prop. 2013/14:48 s. 66 och 103). Denna ändring innebär alltså en rättelse och en anpassning till tidigare lagändring. Regeringen föreslår att det är lämpligt att det gentemot väljarna tydliggörs att incidenter vid röstmottagningen kan påtalas och att synpunkter på förfarandet kan framföras till valmyndigheterna utan att överklagande sker liksom att synpunkterna omhändertas inom ramen för uppföljningar, utvärderingar och förbättringar av valgenomförandet. Regeringen ser inte något behov av att i lag reglera eller på annat sätt precisera formerna för incidentrapportering. Regeringen kommer dock att fortsatt överväga frågan om någon myndighet bör få i uppdrag att utarbeta en lämplig modell för en sådan rapportering. Andra frågor vid omval Dubbelvalsavveckling vid omval i en eller några av valkretsarna Omval till kommunfullmäktige ska endast avse det antal fasta mandat och utjämningsmandat som tilldelades den eller de valkretsar som är berörda vid det upphävda valet. Enligt nuvarande valordning finns det inget bosättningskrav för kandidater vad gäller den valkrets där han eller hon kandiderar. Det finns inte heller något som hindrar en kandidat att ställa upp i mer än en valkrets. Det innebär att en kandidat kan bli vald i mer än en valkrets. Om det sker måste det avgöras vilken valkrets som han eller hon ska företräda och vem det mandat som kandidaten inte tillträder i så fall ska tillfalla. Detta avgörs genom s.k. dubbelvalsavveckling (14 kap. 11 § vallagen). Ett omval till eller avser endast det antal fasta mandat och utjämningsmandat som tilldelades den berörda valkretsen vid det upphävda valet (15 kap. 13 § fjärde stycket vallagen, jfr prop. 2004/05:163 s. 102–103). Dubbelvalsavvecklingen utgår från att val i samtliga valkretsar i ett valområde sker eftersom detta utgör normalfallet. Vid omvalet till kommunfullmäktige i var det fråga om omval i en valkrets av fyra. Då aktualiserades frågan hur bestämmelserna skulle tolkas. har anfört att reglerna om dubbelvalsavveckling inte kan tillämpas vid ett omval i endast en del av valområdets valkretsar eftersom det skulle kunna få konsekvenser i de övriga valkretsarna. Vid omvalet i gjordes därför en tolkning av bl.a. bestämmelserna i 15 kap. 13 § fjärde stycket vallagen som innebar att de ledamöter som redan var invalda i andra valkretsar bortsågs från vid beräkningarna för att utse ledamöter i omvalskretsen (se 2012:1 s. 9). Enligt utredningens uppfattning är det en rimlig tolkning av hur gällande rätt bör tillämpas i denna speciella situation. Ett omval innebär att resultatet av det tidigare valet står kvar oförändrat utom såvitt avser den eller de berörda valkretsarna. Ett omval i en valkrets avser således samtliga mandat som tilldelats den kretsen (prop. 2004/05:163 s. 102–103). Både fasta mandat och utjämningsmandat som har tilldelats valkretsen vid valet ska vid omvalet fördelas som om de vore fasta valkretsmandat. I händelse av omval i endast en eller några av flera valkretsar kommer omvalet därmed att avse endast de mandat som tilldelades de berörda valkretsarna vid det upphävda valet (15 kap. 13 § vallagen). Ledamöter som redan är invalda i andra valkretsar kommer att bortses från vid beräkningarna för att utse ledamöter i omvalet. Detta innebär, såvitt nu kan förutses, att några anpassningar i vallagen för att begränsa effekterna av ett omval i de valkretsar som inte omfattas av omvalet inte behövs.