bet · H401MJU11 · 2017-02-23 00:00:00 — Miljö- och jordbruksutskottets betänkande Utskottet föreslår att avslår motionsyrkanden från allmänna motionstiden /17 om bl.a. vildsvinsförvaltning, jakttider, terrängkörning vid jakt, fjälljakt och vissa jaktfrågor, främst med hänvisning till pågående arbete och gällande regelverk. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat i ett särskilt avsnitt. I betänkandet finns fem reservationer (M, SD, C, KD). Cirka 30 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /17. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Motioner som bereds förenklat 1.Vildsvinsförvaltning, punkt 1 (SD) 2.Jakttider, punkt 2 (SD) 3.Terrängkörning vid jakt, punkt 3 (M, C, KD) 4.Terrängkörning vid jakt, punkt 3 (SD) 5.Vissa jaktfrågor, punkt 5 (M) 1.Motioner som bereds förenklat, punkt 6 (M) 2.Motioner som bereds förenklat, punkt 6 (SD) 3.Motioner som bereds förenklat, punkt 6 (KD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /17 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet under förslagspunkt 6 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2016/17:784 av (SD) och 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkande 8. Reservation 1 (SD) 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkande 11 och 2016/17:3130 av (M). Reservation 2 (SD) 2016/17:406 av Finn (M), 2016/17:535 av (M), 2016/17:971 av i och (båda S), 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkande 14 och 2016/17:3171 av m.fl. (M) yrkande 9. Reservation 3 (M, C, KD) Reservation 4 (SD) 2016/17:143 av (M), 2016/17:1956 av och (båda C) yrkande 5 och 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkande 18. 2016/17:382 av i och (båda S), 2016/17:3081 av (C) och 2016/17:3171 av m.fl. (M) yrkande 2. Reservation 5 (M) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (S), (S), (SD), (M), (S), (M), (S), (SD), (L), (V), (S), (M), (MP) och (KD). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet 28 motionsyrkanden om jakt och viltvård från allmänna motionstiden /17. Motionerna tar upp frågor om bl.a. vildsvinsförvaltning, jakttider, terrängkörning vid jakt, fjälljakt och vissa jaktfrågor. Motionsförslagen redovisas i bilaga 1. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden i huvudsak med hänvisning till pågående arbete och gällande regelverk. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Dessa yrkanden behandlas därför förenklat. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att underlätta förvaltningen av vildsvin och om förbud mot fällfångst av vildsvin. Jämför reservation 1 (SD). I kommittémotion 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkande 8 anförs att förvaltningen av vildsvin bör underlättas. Enligt motionärerna växer vildsvinsstammen på sina håll kraftigt i , och det är ett vilt som är mödosamt att förvalta eftersom det är ett nattaktivt och skyggt djur. På sina håll ger vildsvinen upphov till kostsamma skador på areella näringar, varför det finns goda skäl att förenkla förvaltningen genom att vara mer tillåtande i fråga om hjälpmedel. Motionärerna anger att en god vildsvinsförvaltning måste ske i samförstånd med jägarkåren. Fler hjälpmedel bör tillåtas utan byråkratiskt besvärliga dispenser, t.ex. för åtelkameror och mörkersikten, och fler godkända vildsvinsfällor behöver tas fram. I motion 2016/17:784 av (SD) om förbud mot fällfångst av vildsvin anförs att fällfångst inte är lämpligt. Enligt motionären kan man utifrån Statens veterinärmedicinska anstalts studie dra slutsatsen att fällfångade vildsvin blir betydligt sämre mat. Forskningen visar också att en majoritet av fällfångade vildsvin ger klara tecken på PSE-syndrom (försämrad köttkvalitet på grund av stress), vilket tyder på att stressfaktorn är hög. Det handlar även om etik eftersom risken för att skilja diande kultingar ifrån sina suggor är stor. Enligt motionären finns det andra, mer humana sätt att hantera vildsvinsstammen på och det är viktigt att ta del av sådan kunskap ifrån andra länder. Rätt förvaltade är vildsvinen både en resurs och ett högvilt och ska behandlas därefter. Den svenska jakten och viltvården ska ledas och utvecklas med kraft och kunskap, och då är fällfångst av vildsvin ett steg tillbaka. Kompletterande uppgifter och tidigare behandling Av budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 23) framgår att , på uppdrag av regeringen, redovisade en strategi för svensk viltförvaltning med en övergripande vision, mål och delmål för det ansvar som har som central myndighet för frågor om vilt, rovdjur och jakt. Strategin har remissbehandlats med positivt mottagande, och vissa förslag bereds inom som nu arbetar utifrån den huvudsakliga inriktningen i strategin. Av regleringsbrev framgår att myndigheten ska redovisa arbetet med viltförvaltningsstrategin och vilka insatser som gjorts för att genomföra strategin. Det anges att redovisningen ska inkludera en bedömning av resultatet och hur arbetet bör fortsätta. I budgetpropositionen redovisas vidare att närmare 90 000 vildsvin sköts /15, vilket anges vara en uppgång mot föregående jaktår. Syftet med vildsvinsförvaltningen och avskjutningen är att minska såväl stammens utveckling som skador, särskilt på grödor, orsakade av vildsvin. Enligt regeringen är det positivt att betydligt färre äldre djur sköts det året än . Anledningen till det är att djur med hög medelålder lär yngre djur risken med att vistas i vissa områden, såsom åkrar, och därmed minskar skadorna. Vildsvinsstammen fortsätter dock att spridas geografiskt samt förtätas i de områden där den etablerats, och populationen beräknas efter jakt vara i storleksordningen 200 000 vildsvin. Det är enligt propositionen en ökning med ca 25 000 jämfört med föregående jaktår men en minskning jämfört med jaktåren 2011 och 2012. För att stärka samverkan mellan i första hand lantbrukare, markägare och jägare samt för att arbeta med inventeringsstatistik och prognoser för tillväxten uppger regeringen att Viltvårdsfondens medel har använts via . För att snabbt kunna se inom vilka län vildsvinen ökar och anpassa jakttrycket därefter har en s.k. vildsvinsbarometer tagits fram. I arbetet har det även ingått rådgivning om lämpliga avskjutningsstrategier och arbete för att motverka olämplig utfodring. Regeringen redovisar vidare att en modell för samförvaltning på regional nivå har skapats genom älgförvaltningsgrupper, viltförvaltningsdelegationer, nationella klövviltrådet, nationella rovdjursrådet samt brukarrådet. Syftet är bl.a. att möjliggöra dialog mellan berörda aktörer i viltförvaltningen. Regeringen uppger att det är viktigt att viltförvaltningen fortsätter att utvecklas och att arbete utifrån strategin för svensk viltförvaltning kan bidra till detta. Vidare påtalar regeringen att vildsvinsstammens fortsatta spridning visar att ett fortsatt högt jakttryck är viktigt för att stoppa stammens snabba ökning. Enligt är det övergripande målet i den nationella förvaltningsplanen för vildsvin en livskraftig, frisk och kontrollerad vildsvinsstam som inte orsakar oacceptabla skador på exempelvis grödor och i trafiken. Ökad lokal samverkan mellan jägare och lantbrukare, ökad jakt och skärpning av reglerna för utfodring av vildsvin är enligt viktigt för att nå målet. Enligt myndigheten har antalet vildsvin ökat kraftigt i många områden, vilket har gjort att man har fått stora problem med skador på grödor och en oacceptabel ökning av trafikolyckor där vildsvin är inblandade. anger att det i sådana områden är viktigt att minska skadorna genom ökad avskjutning samt att lokal samverkan mellan myndigheter, jägar- och lantbrukarorganisationer är central, liksom att jordbrukare och arrendatorer av mark inkluderas i denna samverkan. I proposition 2015/16:199 Vildsvin och viltskador behandlar regeringen delbetänkande (SOU 2014:54) i fråga om bl.a. kameraövervakning av vilt. Enligt propositionen finns det inte förutsättningar att gå vidare med förslaget om att ersätta tillståndsplikten med ett anmälningsförfarande. Regeringen avser dock att överväga frågan vidare inom ramen för en kommande översyn av kameraövervakningslagen. I kommittédirektiv 2016:54 gav regeringen om kameraövervakning – brottsbekämpning och integritetsskydd ett tilläggsuppdrag att analysera hur regleringen i kameraövervakningslagen (2013:460) bör anpassas till den nya EU-rättsliga dataskyddsregleringen. Utredaren ska vidare under arbetet analysera hur en anpassning av kameraövervakningslagen förhåller sig till de förslag om kameraövervakning av vildsvinsåtlar som bl.a. lämnats i delbetänkande. Uppdraget ska redovisas . I betänkande 2016:17:MJU4 redovisas att regeringen anser att det inte finns förutsättningar att gå vidare med förslaget om att ersätta tillståndsplikten med ett anmälningsförfarande, detta trots att 2015 tillkännagav för regeringen att den bör överväga att införa ett undantag från tillståndsplikten när det gäller kameraövervakning av vilt (bet. 2014/15:JuU15, rskr. 2014/15:139). Utskottet angav vidare att utskottet inte delar regeringens bedömning och att regeringen bör gå tidigare beslut till mötes och återkomma med ett förslag om att ersätta tillståndsplikten för kameraövervakning av vilt med ett anmälningsförfarande. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2016/17:26). I en riksdagsfråga (fr. 2016/17:340) om ett anmälningsförfarande vid kameraövervakning av vildsvin bekräftade landsbygdsministern att regeringen har bedömt att det inte finns förutsättningar att gå vidare med förslag om att ersätta tillståndsplikt med ett anmälningsförfarande men att regeringen avser att överväga frågan vidare inom ramen för en kommande översyn av kameraövervakningslagen. Enligt 27 § jaktlagen (1987:259) ska jakten bedrivas så att viltet inte utsätts för onödigt lidande. Om vilt har skadats vid jakt ska jägaren vidta de åtgärder som behövs för att djuret ska kunna spåras upp och avlivas (28 §). I 11 § jaktförordningen anges att fångstredskap ska vara av godkänd typ för att få användas. Av föreskrifter och allmänna råd om jakt och statens vilt (NFS 2002:18) framgår vilka vapen och andra jaktmedel som är tillåtna och vilka krav som ställs för användning av dessa. I dessa föreskrifter finns även mer detaljerade bestämmelser om jakt med fångstredskap. Bestämmelser om typgodkännande av fångstredskap finns i föreskrifter om typgodkännande av fångstredskap (NFS 2013:13). I föreskriften regleras bl.a. krav på fångstredskapens utformning. Bestämmelserna i föreskriften ska säkerställa att endast fångstredskap som är säkra för människor och egendom, selektiva och inte utsätter vilt för onödigt lidande används i . Det framgår av Förteckning över godkända fångstredskap vilka fångstredskap som är godkända. Utskottet har tidigare behandlat frågan och upprepade i betänkande 2014/15:MJU9 ett tidigare uttalande om att fångstmetoder som innebär ett stort lidande för djuret inte ska vara tillåtna. Enligt har myndigheten tagit fram ett förslag till nya föreskrifter om användande av fångstredskap som ska ersätta de bestämmelser som finns i NFS 2002:18 samt villkor uppställda i beslut om typgodkännande av fångstredskap. anger att eftersom bestämmelser och krav om användande av fångstredskap finns i föreskrifter NFS 2002:18, men även som villkor i enskilda beslut om typgodkännande av fångstredskap, kan det vara svårt för användaren att få en tydlig bild över vilka krav som gäller. Målet är därför att de nya föreskrifterna ska täcka allt användande av fångstredskap. Vidare är syftet med de föreslagna föreskrifterna att minska risken för onödigt lidande för viltet genom ökad selektivitet samt att öka enhetlighet och tydlighet vid användande av fångstredskap. Enligt har förslaget remissbehandlats, och föreskrifterna beräknas träda i kraft . Utskottet konstaterar att har redovisat en strategi för svensk viltförvaltning och att myndigheten nu arbetar utifrån den huvudsakliga inriktningen i strategin som vissa förslag bereds inom . Utskottet konstaterar vidare att regeringen anser att det inte finns förutsättningar att gå vidare med förslaget om att ersätta tillståndsplikten för kameraövervakning av vilt med ett anmälningsförfarande men att regeringen avser att överväga frågan vidare inom ramen för en kommande översyn av kameraövervakningslagen. Som redovisats ovan beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen bör gå tidigare beslut till mötes och återkomma med ett förslag om att ersätta tillståndsplikten för kameraövervakning av vilt med ett anmälningsförfarande. Utskottet noterar vidare att har tagit fram ett förslag till nya föreskrifter om användande av fångstredskap och att syftet med de föreslagna föreskrifterna bl.a. är att minska risken för onödigt lidande för viltet genom ökad selektivitet. Mot bakgrund av vad som anförts ovan och i avvaktan på det pågående arbetet på området föreslår utskottet att motionerna 2016/17:784 (SD) och 2016/17:2445 (SD) yrkande 8 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att få tillbaka den tidigare jakttiden på morkulla och om att se över möjligheten att fullfölja arbetslinjen genom att flytta älgjaktspremiären från till . Jämför reservation 2 (SD). I kommittémotion 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkande 11 om att få tillbaka den tidigare jakttiden på morkulla anförs att morkullejakten är en starkt förankrad jakttradition i som togs bort vid vårt inträde i EU till ingen nytta alls, eftersom det har visat sig att jakten inte påverkar bestånd. Enligt motionärerna kan morkullan inte anses tillhöra en särskilt skyddsvärd art som skulle kräva extraordinära insatser. Motionärerna anger att det tyvärr är EU-regler som styr jakten på dessa arter, men att motionärernas intention är att regeringen aktivt ska jobba för att få tillbaka den tidigare jakttiden på morkulla. Enligt motion 2016/17:3130 av (M) bör möjligheten att fullfölja arbetslinjen genom att flytta älgjaktspremiären från till ses över. Motionären anför att eftersom många jaktlag verkar i älgskötselområden med viss tilldelning kan kvoten på vissa djur vara fylld redan när de flesta kommer ut , på grund av att de fullföljer arbetslinjen . Det vore därför mer rättvist att låta älgjaktspremiären bli i stället för . Kompletterande uppgifter och tidigare behandling I 29 § jaktlagen (1987:259) anges att regeringen får utfärda föreskrifter om de tider när olika slag av vilt får jagas inom skilda delar av landet, tillstånd till jakt under särskild jakttid (licens) samt föreskrifter om tillstånd till jakt för att förhindra skador av vilt. Tider och villkor för jakt regleras i bilagor till jaktförordningen (1987:905). I jaktförordningens bilaga 1 föreskrivs att den allmänna jakttiden för morkulla i de sex nordligaste länen löper från . I övriga delar av landet får morkulla jagas . I bilaga 2 finns bestämmelser om tider för jakt efter älg. I artikel 7 i och rådets direktiv /147/EG av om bevarande av vilda fåglar framgår att de arter som anges i bilaga II, med hänsyn tagen till deras populationsnivå, geografiska spridning och reproduktion inom gemenskapen, får jagas i enlighet med nationell lagstiftning. Medlemsstaterna ska säkerställa att jakten på dessa arter inte äventyrar ansträngningarna att bevara arterna i deras utbredningsområde. Morkulla är en art som anges i bilaga II i direktivet. I artikel 7, punkt 4, framgår bl.a. att medlemsstaterna ska säkerställa att jakten överensstämmer med principerna om ett förnuftigt utnyttjande och en ekologiskt balanserad kontroll av de berörda fågelarterna och är förenlig med de åtgärder som vidtas enligt artikel 2 i samma direktiv när det gäller populationen av dessa arter, särskilt flyttfåglar. Vidare anges att medlemsstaterna särskilt ska se till att de arter på vilka jaktlagstiftning tillämpas inte jagas under uppfödningssäsongen eller under häckningens olika stadier. När det gäller flyttfåglar ska medlemsstaterna särskilt se till att de arter som berörs av jaktbestämmelser inte jagas under häckningen eller under återvändandet till häckningsplatserna. I betänkande 2014/15:MJU9 konstateras att regeringen beslutade att ett pågående försök med sommarjakt på morkulla inte skulle förlängas. Vid en utvärdering uppfattades försöken, som hade pågått , inte uppfylla vare sig svenska krav eller bestämmelserna i . I en riksdagsfråga (fr. 2014/15:25) om älgjaktspremiär svarade landsbygdsministern följande: I startar jakten på älg andra måndagen när huvuddelen av brunstperioden passerat. I norra delen av landet kan älg också jagas före brunsten med start den . Jakttidens längd är olika för de olika älgjaktsområdena. Längden bestäms av . Jakttider generellt bestäms av klimat och av tiden för brunsten. Jakttiden för de olika arterna variera ofta i olika delar av landet. Regeringen får enligt 29 § jaktlagen meddela föreskrifter om allmän jakt, licensjakt och skyddsjakt. Tider och villkor för jakt regleras i bilagor till jaktförordningen. Regeringen handläggare ett antal ärenden med yrkande om ändring av gällande jakttider. I den översyn av jaktlagstiftningen m.m. som just nu pågår ska utredningen bl.a. överväga om det bör tillskapas en beredning för jakttidsärenden hos ansvarig myndighet för att följa de jaktbara arterna utveckling och för att effektivisera handläggningen av ärenden som rör jakttider. En fråga om att flytta älgjaktspremiären är en fråga som med fördel kan hanteras i en sådan beredningsform för att få en allsidig belysning. Det kan dock finnas skäl för att överväga att ändra jakttiden på älg på det sätt som föreslår. I regleringsbrev har myndigheten fått i uppdrag att föreslå en effektivare och mer ändamålsenlig beredning av förslag på ändringar i jaktförordningen när det gäller jakttider. Beredningen ska inkludera samråd med berörda organisationer och resultera i förslag till regeringen. Det anges i uppdraget att regeringen fortsatt ska ha föreskriftsrätt inom ramen för jaktförordningen. Uppdraget ska redovisas . Utskottet noterar att det i direktiv /147/EG om bevarande av vilda fåglar anges att medlemsstaterna särskilt ska se till att de arter på vilka jaktlagstiftning tillämpas inte jagas under uppfödningssäsongen eller under häckningens olika stadier. Utskottet kan konstatera att morkulla är en art som omfattas av dessa bestämmelser i direktivet. Utskottet konstaterar vidare att har fått i uppdrag att föreslå en effektivare och mer ändamålsenlig beredning av förslag på ändringar i jaktförordningen när det gäller jakttider. Som redovisats ovan har landsbygdsministern tidigare angett att älgjaktspremiären är en fråga som med fördel kan hanteras i en sådan beredningsform för att få en allsidig belysning. Mot bakgrund av vad som anförts ovan avstyrker utskottet motion 2016/17:2445 (SD) yrkande 11 och föreslår att motion 2016/17:3130 (M) lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att göra det enklare för personer med funktionsnedsättning att få jaga. Jämför reservationerna 3 (M, C, KD) och 4 (SD). I motion 2016/17:406 av Finn (M) om att göra det enklare för personer med funktionsnedsättning att få jaga anförs att om man som person med funktionsnedsättning vill jaga behöver man oftast använda sig av ett motordrivet fordon för att komma ut i terrängen. Enligt motion 2016/17:535 av (M) bör lagstiftningen om dispens för att få köra motorfordon i terräng för personer med funktionsnedsättning bli föremål för en översyn. Enligt motion 2016/17:971 av i och (båda S) finns i ca 200 jägare med funktionsnedsättning som har behov av ett motorfordon för att kunna jaga. Fordonet behöver under jakten framföras i terräng, och för detta krävs dispens. Enligt motionärerna är det att se över terrängkörningsförordningen så att jägare med funktionsnedsättning får framföra motorfordon i terrängen i samband med jakt. I kommittémotion 2016/17:2445 av m.fl. (SD) yrkande 14 om att reformera terrängkörningsförordningen anförs att jägare med funktions-nedsättning i har behov av motorfordon för att kunna jaga. Fordonet behöver under jakten framföras i terräng, och för detta krävs dispens. Enligt motionärerna bör en beviljad dispens gälla för jakt med motordrivet fordon i hela , vilket skulle underlätta för personer med funktionsnedsättning. Enligt kommittémotion 2016/17:3171 av m.fl. (M) yrkande 9 om att göra det enklare för personer med funktionsnedsättning att jaga behöver jägare med funktionsnedsättning ofta använda sig av ett motordrivet fordon för att komma ut i terrängen. För det krävs i de flesta fall dispens från terrängkörningslagen, jaktförordningen och jaktlagen. Länsstyrelserna hanterar dispensgivningen olika när det gäller områdes- och tidsbegränsningar i dispenser. Det vore enligt motionärerna önskvärt att en sökt och beviljad dispens gäller för jakt med motordrivet fordon i hela . För alla arter som finns med i art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet krävs dispenser för att få jaga med hjälp av t.ex. en fyrhjuling. Motionärerna vill ta ytterligare steg för att förenkla jakten för personer med funktionsnedsättning och vill därför se att det görs en översyn av EU:s art- och habitatdirektiv samt fågeldirektiv för att få enklare regler på detta område. Kompletterande uppgifter och tidigare behandling Enligt 1 § terrängkörningslagen (1975:1313) är det som huvudregel förbjudet att köra i terräng med motordrivet fordon på barmark, på snötäckt skogsmark med plant- eller ungskog samt på snötäckt jordbruksmark. Inom de delar av fjällområdet som regeringen bestämmer är terrängkörning förbjuden även på annan mark. Enligt 12 § terrängkörningsförordningen (1978:594) får dock , om det finns särskilda skäl, föreskriva om ytterligare undantag eller besluta om undantag i enskilda fall från bestämmelserna i 1 § terrängkörningslagen. I allmänna råd (NFS 2005:1) till 12 § första stycket terrängkörningsförordningen anges bl.a. att rörelsehinder bör kunna vara ett särskilt skäl för dispens. Dispens bör dock inte regelmässigt ges enbart på grund av rörelsehinder och för vilken typ av körning som helst. Myndigheten bör i varje enskilt fall ta ställning till ändamålet med körningen och tyngden i den enskildes behov i förhållande till områdets känslighet och allmänna naturvårds- och friluftslivsintressen. Det är även enligt 31 § jaktlagen (1987:259) som huvudregel förbjudet att bedriva jakt från motordrivna fortskaffningsmedel. Motordrivna fortskaffningsmedel får inte heller användas för att söka efter, spåra, förfölja eller genskjuta vilt, för att hindra vilt från att komma undan eller för att avleda viltets uppmärksamhet från den som jagar. I 20 § jaktförordningen (1987:905) finns dock ett generellt undantag för rullstolsburna personer med bestående rörelsehinder att bedriva jakt på vissa däggdjur från motordrivna fordon under förutsättning att motorn är avstängd. Utöver undantaget i 20 § får den myndighet som beslutar om jakten i det enskilda fallet och i vissa fall besluta om undantag från förbudet i 31 § jaktlagen (21 § jaktförordningen). redovisade skrivelsen Förslag till en strategi för miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö (NV-04173-13). I skrivelsen föreslog etappmål med tillhörande åtgärder för tre centrala områden: anspråk på fjällområdet, förutsättningar för ett betespräglat fjällandskap samt terrängkörning. För att minska den negativa påverkan som terrängkörningen ger med skador på mark och vegetation samt buller och andra störningar av djur och människor föreslog följande etappmål: har terrängkörningen på barmark och snö anpassats så att bullerstörning samt mark- och vegetationsskador förebyggts genom tystare fordon och kanalisering. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 20) redovisar regeringen att i takt med att terrängkörningen i landet ökar ökar även skador och störningar.