· H501FiU1 · 2017-11-22 09:01:06 — Det är bra att vi är överens om att vi behöver industriella investeringar. Det lät ju här i alla fall som att inte är så mycket för till exempel Industriklivet, vilket är oerhört olyckligt. Om en stor industri som släpper ut jättemycket koldioxid säger att vi behöver hjälpas åt för att hitta nya metoder vill man vända ryggen åt den. När det kommer till biodrivmedel är vi både överens och inte helt överens, vilket också framkom i vårt förra replikskifte, för biodrivmedel är naturligtvis en jätteviktig framtid för och för utvecklingen på den här marknaden. Men vi kommer inte att kunna ta ut sådana mängder som man nu tror. Vi tror att en industriell skogsproduktion också måste kombineras med skyddade områden till skydd för den biologiska mångfalden. Den biologiska mångfalden är det mest övertrasserade området, där vi alltså ligger allra sämst till. Det är en problematik som helt bortser från, och det tycker jag är väldigt olyckligt. Jag har bara en enda fråga till företrädare: står egentligen när det gäller frågan om skärpt amorteringskrav? Orsaken till att jag ställer den är inte, oavsett vilket besked här ger, att jag vill diskutera frågan i sig, utan att det är viktigt för hushållen och väljarna att veta i en sådan stor och central fråga, för det har getts olika besked fram till . När vi och de andra allianspartierna uttryckte tveksamhet till om det är rätt tid att just nu skärpa amorteringskravet gav finansmarknadsministern ganska hård kritik mot vår tveksamhet och kallade oss för oansvariga. uttryckte ett annat miljöpartistiskt statsråd samma tveksamhet som Alliansens fyra partier, så vi har fått två olika besked av de centrala statsråden i den här frågan, och det skapar problematik. Därför vill jag upprepa frågan till och hoppas få ett rakt och konkret svar: Var står i frågan om ett skärpt amorteringskrav? Välkommen, , till oss i utskottet! Jag vill börja med att säga att frågan om amorteringskrav har pendlat fram och tillbaka . För en ganska sedan fick vi höra från Alliansens företrädare att det förelåg oerhört stora hot mot den finansiella stabiliteten, att hushållens skuldsättning, som bland andra har varnat oss för, var alldeles för hög och att något var tvunget att göras. Jag tror fortfarande att man har rätt i den analysen, men hör jag att man plötsligt inte alls tycker att det är så viktigt med hushållens skuldsättning och finansiell stabilitet utan att vi snarare ska tänka på helt andra saker. Detta är en fråga som det är viktigt att hamna rätt i. Politiken har jobbat med att få lösningar på detta område. Hade fått välja hade vi gärna sänkt ränteavdragen i en väldefinierad och väl överenskommen trappa så att hushållen kunde veta vad som gäller. Med den höga skuldsättning som finns kommer många att få stora problem när räntorna börjar stiga, och än större kommer de att bli. Med detta sagt är jag inte pressekreterare åt något av våra statsråd och kan inte riktigt svara på varför de har gått ut som de har gjort. Jag kommer heller inte att lämna något besked om vad som kommer att bli regeringens ståndpunkt i denna fråga. Den bereds just nu på - det gamla vanliga tråkiga svaret - och jag får tyvärr be att sväva i ovisshet ett litet tag till. Men min personliga åsikt är att vi måste vara väldigt försiktiga med den lånesituation som finns. Detta är intressant. får jag ett tredje besked från en miljöpartist, och inte vilken miljöpartist som helst utan den ekonomisk-politiska talespersonen i . Jag vill inte bli tillskriven åsikter som jag inte har. För mig är det otroligt väsentligt att vi värnar den finansiella stabiliteten och att vi får ordning på bostadsmarknaden. Detta är min och poäng i denna fråga. Vi behöver ett helhetsgrepp för att råda bot på de obalanser som finns. Vi säger att i det här läget, med just denna tajmning, finns det tveksamheter. Vi har inte sagt nej för evigt till ett skärpt amorteringskrav. Vi efterlyser däremot att regeringen bjuder in till bredare samtal där vi får upp alla frågor på bordet, även den som nämner. Min fråga handlar bara om det enkla - var står. Det måste ändå vara så att de ministrar som jag nämnde, som representerar regeringen men också , och har pratat sig samman. Det brukar inte vara så svårt att få att berätta vad man tycker i olika frågor. Man gjorde det alldeles om de ensamkommande. Återigen: Vad är svar på det skärpta amorteringskravet? Det gläder mig mycket att höra att fortfarande bryr sig om den finansiella stabiliteten. Jag hade i sanningens namn inte trott något annat. Men i debatten har det låtit lite annorlunda. Man lägger andra saker i vågskålen som man menar är viktigare. Det som är grejen med konstruktionen nu och det förslag som har lagt fram är att det inte är ett förslag där de bara har satt upp ett fuktigt finger i luften och kommit fram till att de ska höja amorteringarna lite till. Det är ett väl underbyggt förslag från den instans hos vilken vi har beslutat att lägga ansvaret för den finansiella stabiliteten i . När de lägger fram ett förslag för regeringen - det första efter att det nya regelverket har kommit på plats - verkar det konstigt när man säger att man inte ska göra så. Jag har stort förtroende för och för att deras bedömningar är rätt och att de naturligtvis inte tar i hårdare än vad som är behövligt. Det är ju ingen som vill ha stora prisfall på bostadsmarknaden eller att någon bubbla ska spricka. Men det finns mycket som talar för att det inte finns någon bubbla, och sjunker priserna. Det kan bero på de saker som vi har gjort på låneområdet för att minska hushållens skuldsättning, för en hög skuldsättning gör att man blir oerhört sårbar. Det kan också bero på att det faktiskt byggs historiskt mycket i . När det finns ett stort utbud sjunker priserna. Jag hoppas att detta inte ska tolkas som något tredje besked. Jag har fullt förtroende för hantering av denna fråga. Ojämlikheten syns allt tydligare i vårt samhälle, från dem som har det tyngst och som tigger efter en småslant eller letar pantburkar i våra papperskorgar till dem som lever i överflöd, som köper helikoptrar för nöjes skull eller som drar på dyra utlandsresor . Det är ett som dras isär. För handlar vårt budgetsamarbete med regeringen om att få ett rättvisare . Vi såg hur ojämlikheten ökade under den borgerliga regeringens tid. hade vi förstaplatsen i EU som det land som är mest socialt rättvist, enligt en undersökning från tyska Bertelsmann. har gått om oss. När man läser finansplanen kan man tydligt se att det är de som har minst som får mest . Detta minskar ojämlikheten i vårt samhälle. vet vi att det inte är tillräckligt. De rika drar fortfarande ifrån, då vårt skattesystem är riggat för dem. Vi i har fått igenom många viktiga och bra reformer i budgeten - reformer som kommer att göra skillnad för väldigt många människor, och jämlikhetsreformer som framför allt gynnar kvinnor och förstärker välfärden. Sådant gör man med oss men inte med borgerliga partier. Det finns dock ett område där vi inte når fram till regeringen: I skattepolitiken ligger den borgerliga fördelningspolitiken kvar i så gott som orubbat bo. Här har klyftorna ökat snabbast , och den stora anledningen till detta är att kapitalinkomsterna har ökat kraftigt. Enligt SCB var kapitalinkomsterna 340 miljarder, varav gick till den rikaste tiondelen med de högsta inkomsterna. De tjänade lika mycket på inkomst av kapital som på arbete och företagande. Det kommer därför att vara stor skillnad om regeringen samarbetar med oss i eller med borgerliga partier. Vi kommer alltid att se ojämlikheten som den stora fara som måste bekämpas. De borgerliga partierna kommer alltid att vilja sänka lönerna, höja hyrorna, angripa arbetsrätten eller leka affär i välfärden. Ojämlikheten syns på kartor - på Sverigekartan och på stadsbusskartan. Pengarna finns i centrum, i de stora städerna och i stadskärnorna. kippar landsbygden, bruksorterna och arbetarstadsdelarna efter andan. Av de tio rikaste kommunerna i finns åtta i . Alla de tio fattigaste kommunerna ligger på landsbygden. Men även i våra storstäder finns gigantiska klyftor. Mellan ändhållplatserna i skiljer det i medellivslängd. De svikna delarna av har en sak gemensamt. Det är när marknadskrafterna får fritt spelrum som butikerna stängs och jobben försvinner. Marknaden frågar bara efter hur många som kan betala. Då dras resurserna till centrum. Men vänsterpolitik handlar om att göra andra prioriteringar än marknaden. Politiken ska vara motkraften. Det senaste årtiondet har i stället det offentliga ofta varit först med att lämna landsbygden och förorterna åt sitt öde. Det viktigaste verktyget för att möta de skillnader som finns är förutsättningarna i olika kommuner. Därför är de rättvisemiljarder till det svikna som har drivit igenom en viktig reform. Det handlar om en mångmiljardsatsning som kommer att beröra många bruksorter, glesbygdskommuner, stadsdelar och förorter runt om i . Pengarna kommer till kommuner och områden som karaktäriseras av hög arbetslöshet, låg utbildningsnivå och lågt valdeltagande. Hur pengarna används kommer att se olika ut på olika platser, men insatser för jobb, utbildning, service, fritid och sociala insatser lär bli centrala. ska vara ett land som håller ihop. Våra gemensamma rikedomar skapas av hela landets resurser och hela landets arbete. Då ska frukterna av detta arbete också komma hela landet till del. Man ska kunna lita på att välfärdssamhället fungerar oavsett var man bor, och avståndet till storstädernas centrum ska inte avgöra hur stark välfärden är. Offentlig service ska inte styras av marknadslogik och enbart utgå från efterfrågan. Därför satsar vi 1 miljard på förlossningsvården i , för vi ser hur avstånden till BB blir allt längre i norr som platsbristen är stor i våra större städer. Därför vill vi säkerställa att det finns bra service i hela . Därför får lanthandlarna nu ett permanent driftsstöd där resurserna fördubblas. Körkort ska inte vara en klassfråga. kostar det allt att ta körkort. Det är dyrt om ekonomin är knapp. är körkort en möjliggörare både för att få jobb och för att kunna ta sig till jobbet. Det är därför viktigt att alla som vill ta körkort ska ha möjlighet att göra det. Det är därför som nu har drivit igenom att man ska kunna ta CSN-lån för att ta körkort. blir det äntligen möjligt. I första steget handlar det om dem som är arbetslösa, och i nästa steg handlar det om alla unga. Det är ett utmärkt exempel på hur vårt välfärdssamhälle faktiskt kan utvecklas. Men det är inte den enda satsningen som har för att gynna unga. Satsningar på bättre lovaktiviteter för kidsen, avgiftsfri kollektivtrafik för ungdomar och höjt studiemedel till studenterna är andra exempel på bra reformer. När jag var liten kunde jag inte simma. Det var först när jag var som jag lärde mig simma. Det gjorde att jag inte kunde dyka eller hoppa från hopptornet som andra barn. Både jag och mina föräldrar var rätt oroliga om jag trillade i vattnet, som på Lurö. Än är min simteknik långt ifrån fulländad. Men jag flyter i alla fall och tar mig framåt när jag simmar. Tack vare får nu alla förskolebarn avgiftsfri simskola. Det hoppas jag leder till att fler barn lär sig simma när de är små, både för deras och för deras föräldrars skull. Medan borgerliga partier bryr sig mest om dem som tjänar mest, bryr vi oss om dem som har det ekonomiskt tuffast - om sjuka, pensionärer, ensamstående föräldrar, människor med funktionsvariationer och arbetslösa. Vi vet att ingen blir friskare eller mer arbetsför av att bli fattigare. Därför gör skillnad här och . Vi höjer underhållsstödet, höjer sjuk- och aktivitetsersättningen, sänker skatten för pensionärer och för personer med sjuk- och aktivitetsersättning, höjer sjukpenningen, höjer bostadsbidraget och inför lagstadgad habiliteringsersättning för dem med funktionshinder. Att förbättra a-kassan är en viktig förändring för att öka tryggheten på arbetsmarknaden. Med denna budget återinför vi skattereduktionen för a-kassan och minskar antalet karensdagar för att kvalificera sig till a-kassan. En ny myndighet för arbetsmiljökunskap startas i , och landets antidiskrimineringsbyråer får mer pengar. Vi satsar på psykisk hälsa och psykiatri, vi stärker insatser till barn och unga som far illa, vi satsar på barnhälsovården och ger en hel miljard till förlossningsvården. Vi satsar på bättre tandvård till alla och avgiftsfritt cellprov för screening av livmoderhalscancer. Så bygger vi ut och förbättrar välfärden. gör vi det bättre för personalen i hälso- och sjukvården genom en riktad satsning för bättre arbetsmiljö för dem. Vi höjer assistansersättningen till dem som har personlig assistans, även om vi är långt ifrån nöjda med hur regeringen har hanterat rätten till ett bra liv för personer med funktionsvariationer och därigenom deras rätt till personlig assistans. har bett , , om hjälp för att ta fram fördelningspolitiska effekter av respektive skuggbudget. Det är en mörk läsning med olika grader av ojämlikhet. Sverigedemokraten är nationalekonom, men han kan ändå inte göra en budget som går att läsa. När vi frågade om man kunde göra en fördelningsanalys av SD:s förslag svarade man: Det saknas tillräcklig information om förslagen för att kunna lägga in dem i FASIT-modellen. finansierar sin budget bland annat genom höjd moms på mat, då de höjer livsmedelsmomsen från . Det kommer att få störst negativ effekt för dem som har lägre inkomst. I kronor blir det säkert mer för de rika som köper hummer och vit tryffel, men i procent blir det låginkomsttagarna som får betala mest. försämrar också i sjukpenningen och inför en andra karensdag. Slutresultatet blir mest till de rika och minst till de fattiga. För några av dem med lägst inkomster blir det till och med mindre i plånboken. politik leder också till ökade skillnader mellan kvinnor och män, och de bedriver helt enkelt en politik för rika män. budget leder till att de som har högst inkomster får i genomsnitt mer eller . innebär det att den andra decilen får noll förändring. Det innebär att förslag är bra bara för de riktigt rika. Man kan börja lite snällt med att konstatera att Liberalerna har två förslag i sin budgetmotion som jag faktiskt hoppas kan bli verklighet. Det ena är en nedtrappning av ränteavdraget, vilket skulle vara bra just för att motverka ojämlikheten. Det andra är en förändring av reseavdraget, något som det nu kan bli en förändring av tack vare denna budget, när och regeringen föreslår att en utredning ska tillsättas för att se över reseavdraget. Annars lyckas Liberalerna med precision sänka ersättningarna till dem med lägst inkomster som de sänker skatterna för dem med högst inkomster. Det gör att de har i särklass sämsta fördelningspolitiska profil på sin budget. Med Liberalernas politik får de med lägst inkomster mer i plånboken, men den rikaste tiondelen får mer i plånboken. Räknar man i procent blir skillnaden såklart stor. Den med lägst inkomst får ynka , medan de rika får . Det är liberal fördelningspolitik. Den stora frågan blir därför varför regeringen ens funderar på att samarbeta med dessa borgerliga partier. Varför vill man samarbeta med Liberalerna som bara bryr sig om de rikaste, och varför vill man samarbeta med och som ända sedan ungdomsförbundet drivit facket forever? Regeringen har ett val, och det kommer att göra skillnad vilket val man gör. Om man vill göra någonting åt ojämlikheten finns det bara ett val, oavsett om man är regering eller väljare, och det är . Med detta sagt yrkar jag bifall till finansutskottets förslag till budgetramar och riktlinjer för den ekonomiska politiken. Jag tog fasta på två saker som nämnde i sitt anförande, och jag tänkte därför ställa två frågor. Först nämnde han den skeva tillgången på riskvilligt kapital i . Det är ett faktum. Det gäller inte minst det statliga riskkapitalet, där av de skattemedel som vi har allokerat till detta går till storstadsregionerna varav går till . Detta är dåligt. Man kan med fog ställa frågan om det verkligen behövs statligt riskkapital på så välfungerande kapitalmarknader som till exempel . Det är en annan fråga. Den fråga som jag tänkte ställa till angående detta är varför det var så viktigt för den regering som du och stöttar att bland sina första beslut dra tillbaka 2 miljarder i statligt riskkapital från till genom att lägga ned Inlandsinnovation. Inlandsinnovation var nämligen ett försök att få till stånd en förändring och att bryta Stockholmsfixeringen. fick detta bolag knappt verka och testa sina vingar förrän Socialdemokraterna, och drog tillbaka dessa pengar från och i stället gav dem till . Hur kan man försvara detta? Jag får ställa min andra fråga i nästa replik. Jag tackar för frågan. som jag har suttit i har jag verkligen brunnit för landsbygden. Jag har suttit i den parlamentariska landsbygdskommittén och pekat på vikten av riskvilligt kapital på landsbygden. Det är en mycket prioriterad fråga som vi måste lyfta fram. Jag ser med stor oro på hur framför allt bankerna har lämnat landsbygden och därmed också kreditgivningen på landsbygden. Därför delar jag analys att det behövs mer riskvilligt kapital på landsbygden. I den budget som vi presenterar får Norrlandsfonden ett ökat tillskott. Det tror jag kan vara mycket bra. Vi föreslog från sida att statliga aktörer skulle få mer pengar och ansvar för att jobba just med landsbygden. Vi pekade inte specifikt ut Norrlandsfonden. Men jag kan ändå se att de syften som vi i pekade på faktiskt uppnås genom det förslaget. Jag tror att det kommer att gynna de nordliga länen, som tar del av Norrlandsfondens pengar. är det enda parti som är riktigt kränkt av Inlandsinnovations nedläggning. Det beror kanske på att det var just förslag i budgeten. De andra borgerliga partierna tyckte att den reform som vi genomförde var bra. För min del handlade det om att frigöra det kapital som fanns inlåst både i Inlandsinnovation och i det bolag som heter , som inte utnyttjades på ett bra sätt utan var för låst till olika investeringar. Det som man enligt mig också kunde se i fråga om Inlandsinnovations investeringar var att de skedde i en del bolag som redan var starka. Och ägandet kom inte alltid från landsbygden, utan det var faktiskt snarare staden som ägde saker på landsbygden. Det gör att jag hoppas att den nya fond som vi har för statligt riskkapital, som heter Saminvest, på ett bättre sätt kan funka för att jobba med landsbygdens företag. Jag hoppas att den, och på ett bättre sätt ser landsbygden och landsbygdens företagande och stöttar upp på ett bra sätt med riskvilligt kapital. Att dra tillbaka 2 miljarder och sedan fylla upp en annan aktör med 200 miljoner är kanske inte riktigt en landsbygdspolitik att vara stolt över. Det är självklart också därför inte nämner dessa siffror och förhållandet dem emellan. Självklart finns det saker att förbättra i det statliga riskkapitalet, och på vissa områden kan man verkligen ställa sig frågan om det över huvud taget behövs. Icke desto mindre, och oavsett hur bra eller dåligt man jobbar, var det som stödde en förflyttning rent geografiskt - från till . Vi vet ju att man tenderar att investera i närheten av den plats man själv sitter på. Detta är en del av den socialistiska centraliseringspolitik vi alltjämt lever under. Min nästa fråga handlar om kvinnligt företagande. En av de saker talade om, jämställdhet mellan kvinnor och män, och där vi måste ta nya steg handlar om att vi måste få upp jämställdheten när det gäller dem som driver företag, dem som äger företag och dem som kan tituleras vd:ar och styrelseordförande. Det blir problematiskt när , som säger sig vilja jobba för detta, också är den tydligaste rösten för att förbjuda de branscher där vi har sett den största ökningen av kvinnliga företagare. Jag talar om välfärdssektorn och hushållsnära tjänster. Fakta på bordet är att det ofta är en helt ny kategori kvinnliga företagare som har kommit till stånd där. Detta är en bra utveckling, och det är något vi skulle behöva förstärka ytterligare. Jag tror nämligen att det även har fantastiska följdeffekter när barn ser att mamma är företagare. Men vill alltså stänga ned några av de sektorer där antalet kvinnliga företagare har ökat mest. Jag börjar med att avsluta den debatt vi hade om riskkapitalet. Jag var väldigt sugen på att få den fråga om skogliga industrier som tidigare ställde till . Det har ju varit ett fokus för både mig och att se till att de har bra riskkapital. Jag tycker mig se stor potential i att utveckla de skogliga näringarna i den omställningsekonomi vi behöver skapa, där - som var inne på - den gröna atomen behöver bli viktigare än kolatomen. Jag övergår till andra fråga, den om kvinnligt företagande. Jag tycker att det är intressant när man är ute i och lyssnar. Jag lyssnade på en högerpolitiker från som väldigt tydligt argumenterade för varför man behöver kvotering av kvinnor till bolagsstyrelser och varför man på ett tydligt sätt behöver krossa glastaket. Jag har fortfarande aldrig förstått varför borgerliga partier i är emot detta. Det är tydligt att denna reform funkar i och att det har gjort att kvinnor har tagit plats på ledande positioner i norska företag. går också före i klimatomställningen genom att man nu ställer om sin oljefond till att inte investera i gas och olja. Jag tycker att det är intressanta exempel på bra saker som sker trots att har en högerregering som är fel ute i väldigt många andra frågor. Skälen till att vi vill stoppa vinstjakten i välfärden och inte ha en statligt subventionerad RUT-sektor är andra än att det är kvinnor som jobbar där. För oss är vinstjakten som incitament fel, och det tycker jag visar sig när skola och äldreomsorg bedrivs på ett sätt som tydligt handlar om att öka vinsterna i så stor utsträckning som möjligt i stället för att se till att leverera till exempel bra utbildning. I RUT-sektorn handlar det om att man ska kunna städa hemma hos människor, och jag har lite svårt att förstå varför vi ska skattesubventionera det i så stor utsträckning när det inte bidrar till vår produktivitet. Jag skulle hellre lägga de pengarna på ett statligt riskkapitalbolag för att stärka till exempel vår skogsnäring. Det var fint att lyssna på . Jag uppskattar verkligen hans engagemang för utsatta människor. Tyvärr leder inte politik till förbättringar för dessa grupper utan tvärtom. Svenneling talade i sitt anförande om att politiken behöver vara en motkraft mot marknaden och en massa andra saker. Det kan säkert behövas i en del sammanhang, men problemet är att den övriga politiken behöver vara en motkraft mot - ett korrektiv som så att säga håller emot. Det är när regeringen brister i detta som vi får en hel del av de dåliga förslag jag tycker att har bidragit med, framför allt på skattesidan. Det har handlat om brytpunktsförändringar som gör det mindre lönsamt att utbilda sig till lärare eller specialistsjuksköterska eller ta ett chefsjobb inom äldreomsorgen. Det är också trots och inte tack vare er politik som välfärdsmiljarderna uppstod, . Möjligheten att göra satsningar på välfärden kräver ju att människor arbetar. Det kräver att vi får fler som jobbar och att vi bryter den största klyftan, som går mellan dem som jobbar och dem som inte jobbar. Det är då vi får ett utrymme att fördela. Med politik blir det alltmer nedskärningar att fördela. Jag tycker mig också ha sett ett mönster i , och i regeringens politik över huvud taget, under den här mandatperioden. Det är att dygder som arbete, sparande och till och med givmildhet har fått högre beskattning. Man blir ju lite nyfiken på vilka dygder det är som ska drabbas härnäst. Är det kanske ödmjukheten, eller är det kärleken? Är det bildning, eller är det något annat? Kan alltså berätta lite om planerna framåt? Tack för det fina berömmet i alla fall i början, ! Jag uppskattar dig också, som person och politiker.