bet · H401NU17 · 2017-05-05 00:00:00 — I kommittémotion 2016/17:2555 av m.fl. (KD) konstateras det att det finns behov av återställningsåtgärder efter prospektering. Bland annat är det viktigt att inte kvarlämnade borrhål läcker ut gifter eller utgör en risk för skada på människor eller djur. Detta brister ibland . Kraven på och uppföljningen av återställning efter prospektering bör därför skärpas, och motionärerna begär ett tillkännagivande med den innebörden (yrkande 2). tog utskottet ställning till frågor bl.a. om minerallagens förhållande till och de prövningar som görs med stöd av balken (bet. 2015/16:NU14). Flera av de motionsyrkanden som då var aktuella har upprepats även detta år. anförde utskottet bl.a. följande: ska vara en föregångare för en hållbar utveckling inom gruvindustrin. Prospektering efter och utvinning av måste ske i samklang med såväl naturmiljön som det omgivande samhället. Näringen måste präglas av ett agerande som har såväl social och ekonomisk som miljömässig bärkraft. Minerallagen ska säkerställa ett effektivt nyttjande av landets mineralresurser som och de miljöprövningar som fastställs i balken och i underliggande författningar ska garantera att utvinning och prospektering sker på ett sätt som är förenligt med en ambitiös miljöpolitik. I kommittémotion 2015/16:2850 tas frågor om efterbehandling av mark upp. Här vill utskottet inledningsvis hänvisa till det utskottet anförde när motsvarande förslag behandlades av utskottet , dvs. att ett tillstånd för gruvverksamhet ska innehålla villkor om att ekonomisk säkerhet ska lämnas för att säkerställa att tillräckliga resurser finns tillgängliga för efterbehandling om företaget inte har ekonomiska möjligheter att genomföra efterbehandlingen som planerat. Därutöver noterade utskottet att regeringen har aviserat en ökad satsning på efterbehandling av förorenade områden. Utöver detta konstaterar utskottet att har granskat frågor om gruvavfall och efterbehandling och riktat kritik mot hur det nuvarande systemet är utformat. inväntar den skrivelse i vilken regeringen kommer att redogöra för hur den ser på slutsatser och rekommendationer. Mot bakgrund av detta förefaller det mindre ändamålsenligt av att hörsamma önskemålet i motionen om ett tillkännagivande på temat sanering och återställning av mark i samband med gruvverksamhet. Utskottet avstyrker därför motionen i den aktuella delen. I motion 2015/16:377 (V) begärs ett tillkännagivande om att Bergsstaten inte ska kunna bevilja undersökningstillstånd i vissa områden. Utskottet noterar inledningsvis att det har behandlat detta förslag och då bl.a. redovisat att det finns bestämmelser om olika hinder mot undersökningsarbete. Utskottet erinrade om att det exempelvis inte är tillåtet att utföra undersökningsarbete i en nationalpark och att det i vissa andra områden krävs ett medgivande från den som berörs eller från olika myndigheter. Undersökningsarbete får inte äga rum i strid med föreskrifter för natur- eller kulturreservat, och det krävs tillstånd för arbeten som på ett betydande sätt påverkar miljön inom bl.a. I sammanhanget kan också nämnas att det pågår beredning inom av förslag som har lämnats av och som kan ha betydelse för markanvändningen i vissa områden. Sammantaget anser utskottet att bör avslå motionen i den aktuella delen. Avslutningsvis vill utskottet framhålla att det inte har ändrat uppfattning när det gäller det som anförs i motion 2015/16:1331 (M) om förstärkta markägarrättigheter och som utskottet har tagit ställning till . Sålunda anser utskottet alltjämt att inte bör ta några initiativ för att radikalt förändra minerallagstiftningen så att alla mineraler ska betraktas som s.k. markägarmineral i linje med vad som föreslås i motionen. Motionen avstyrks därför även . Regeringen om en miljömässigt hållbar gruvnäring Som har nämnts tidigare i betänkandet anser regeringen att ska vara ett föregångsland för en hållbar utveckling inom gruvindustrin. Av budgetpropositionen framgick att regeringen har för avsikt att skapa nya modeller för att utveckla en miljömässigt hållbar gruvnäring och samhällsutveckling, där gruvnäringen tar sitt finansiella ansvar. Vid prospektering och gruvdrift är det viktigt att höga naturvärden inte blir oåterkalleligt förlorade. Vidare redovisade regeringen att miljökraven ska ses över och vid behov skärpas. Som också har nämnts tidigare i betänkandet pågår ett arbete inom med att ta fram ett samlat åtgärdspaket med denna inriktning. Flera åtgärder har redan initierats i form av olika myndighetsuppdrag. Anmälnings- eller tillståndspliktig verksamhet enligt Utöver de tillstånd som utfärdas av Bergsstaten för prospektering eller bearbetning (se tidigare beskrivning i betänkandet) är flera av de verksamheter som är aktuella även tillstånds- eller anmälningspliktiga enligt . Enligt 9 kap. 6 § får regeringen utfärda föreskrifter om att det ska vara förbjudet att anlägga eller driva miljöfarlig verksamhet utan tillstånd eller innan en anmälan har gjorts. Även om det inte krävs något tillstånd får tillsynsmyndigheten i det enskilda fallet förelägga en verksamhetsutövare att ansöka om tillstånd om verksamheten medför risk för betydande föroreningar eller andra betydande olägenheter för människor, hälsan eller miljön. I miljöprövningsförordningen (2013:251) listas vilka verksamheter som kräver tillstånd från miljödomstolen eller eller där en anmälan ska göras till tillsynsmyndigheten. För gruvdrift eller en gruvanläggning för brytning av malm, eller kol krävs vanligen tillstånd från miljödomstolen (4 kap. miljöprövningsförordningen). En väsentlig del av tillståndsprövningen handlar om hantering och deponering av avfall från gruvverksamheten. Så kallad provbrytning kräver tillstånd från . Brytning av uran ska tillåtlighetsprövas av regeringen enligt 17 kap. 1 § (se vidare nedan). Översyn av prövningen av vissa miljöfarliga verksamheter gav regeringen ett uppdrag om prövningen av miljöfarliga verksamheter och om kraven på miljökonsekvensbeskrivningar (MKB). Översynen syftade bl.a. till att åtgärda problem och förändringsbehov som hade identifierats när det gäller frågor om bl.a. borrning, bergkrossar, täkter och viss avfallshantering. Den del av uppdraget som avsåg MKB redovisades till regeringen i början förslag innebär bl.a. att av de knappt 6 300 verksamheter som omfattas av tillståndsplikt enligt miljö- prövningsförordningen kommer att omfattas av lägre MKB-krav. Uppdraget slutredovisades i skrivelsen Redovisning av regeringsuppdrag ”Prövning av miljöfarliga verksamheter och krav på bl.a. upprättande av miljökonsekvensbeskrivning”. I skrivelsen förs bl.a. ett reso- nemang om vilka krav som ska ställas i miljöprövningsförordningen när det gäller anmälningsplikt och krav på MKB vid sådan s.k. djupborrning som före- kommer i samband med mineralprospektering och gasutvinning. nebär bl.a. en lättnad i prövningskraven eftersom anmälningsplikten, med un- dantag för uran, olja och gas, inte längre ska omfatta borrning inom ramen för ett undersökningstillstånd enligt minerallagen. Skrivelsen skickades ut på re- presenterades en departementspromemoria med titeln Miljöbedömningar (Ds 2016:25). I promemorian föreslogs bl.a. ett nytt 6 kap. , en ny miljöbedömningsförordning och följdändringar i sektors- Det övergripande syftet med förslaget är att dels genomföra de senaste ändringarna i det s.k. MKB-direktivet och i övrigt tillgodose de krav som följer av EU-rättsliga och internationella åtaganden, dels effek- tivisera bestämmelser om miljöbedömningar för såväl planer och program som verksamheter och åtgärder. Därigenom ges förutsättningar för att öka den samlade miljöskyddseffekten och minska tidsåtgången och den administrativa bördan vid miljöprövningen. När det gäller minerallagen föreslås det i promemorian att bestämmelserna i 6 kap. som rör undersökning, förenklat underlag, praktisk miljö- bedömning, information och samordning ska tillämpas i ärenden om beviljan- de av koncession i den utsträckning som anges i 6 kap. . Av regeringens propositionsförteckning framgår att en proposition med ti- teln Miljöbedömningar skulle ha lämnats till Enligt aktuella uppgifter från kommer propositionen dock att lämnas . Kortare ledtider vid miljötillståndsprocesser Som en del av mineralstrategin fick Myndigheten för tillväxtpolitiska utvär- deringar och analyser (Tillväxtanalys) i uppdrag att utvärdera de satsningar som har gjorts för att korta ledtiderna vid miljötillståndsprocesser. rapporterades i promemorian Tillstånd och miljöprövning för att öppna gruvor – en internationell utblick (PM 2016:05). presenterades sedermera (Miljötillståndsprövning av gruvor och täkter – Ledtider och effektiviseringspotential, rapport 2016:07). Enligt uppgift från har det ännu inte vidtagits några åtgärder med direkt anledning av rapporterna. Det pågår dock en bredare an- sats när det gäller ledtider för tillståndsprövning inom ramen för regeringens nyindustrialiseringsstrategi (Smart industri), och departementet bedömer att det är rimligt att det arbetet kommer att ta hand om de problem som tas upp i rapporterna. I handlingsplanen för Smart industri föreslås bl.a. insatser för effektiva regelverk som underlättar omställning till mer resurseffektiva och miljövänliga processer, däribland åtgärder för att uppnå en effektivare miljötillståndsprövning och förbättrad statistik för prövningstider. har i sitt regleringsbrev fått i uppdrag att ta fram en modell för att upprätta och redovisa statistik för miljötillståndsprövningen. Uppdraget ska redovisas . Översyn av bestämmelserna om riksintressen beslutade den dåvarande regeringen om direktiv för en översyn av bestämmelserna om riksintressen (dir. 2013:126), och utsågs (generaldirektör och tidigare statssekreterare vid ) till särskild utredare. slutredovisades uppdraget i betänkandet Planering och beslut för hållbar utveckling – hushållningsbestämmelser (SOU 2015:99). Utredningen föreslog bl.a. att alla områden av riksintresse enligt 3 kap. ska omprövas i dialog med berörda kommuner sedan regeringen har fastställt kriterier för riksintresseområden. Tydliga beslut om riksintressen ska därefter fattas av utpekade myndigheter. Med förslaget förväntas utbredningen av områden av riksintresse enligt 3 kap. minska, vilket ger kommunerna större utrymme att självständigt göra bedömningar om tillämpningen av hushållningsbestämmelser. Utredningsbetänkandet skickades ut på en bred remiss med sista svarsdag . I 10 kap. finns de bestämmelser som reglerar vem som är ansvarig för att utreda och efterbehandla områden som är så pass förorenade att de kan medföra skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. Enligt huvudregeln är det den som bedriver eller har bedrivit verksamhet eller har vidtagit en åtgärd som har bidragit till föroreningen, den s.k. verksamhetsutövaren, som är utrednings- och efterbehandlingsansvarig. Även en fastighetsägare kan bli ansvarig. Enligt 16 kap. 3 § kan tillstånd etc. som har meddelats enligt balken göras beroende av att den som avser att bedriva verksamheten ställer säkerhet för kostnaderna för det avhjälpande av en miljöskada och de andra återställningsåtgärder som verksamheten kan ge anledning till. En säkerhet ska godtas om den visas vara betryggande för sitt ändamål. Säkerheten kan ställas efter hand enligt en plan som vid varje tid tillgodoser det aktuella behovet av en säkerhet. Säkerheten ska prövas av tillståndsmyndigheten. Enligt 15 kap. 35 § får tillstånd till en verksamhet som omfattar deponering av avfall endast beviljas om verksamhetsutövaren ställer en säker- het enligt 16 kap. 3 § . Ett tillstånd för gruvverksamhet enligt ska bl.a. innehålla en av- fallshanteringsplan och en plan för hur efterbehandling ska göras efter att verk- samheten har upphört. Tillståndet innehåller också bestämmelser om att eko- nomisk säkerhet ska lämnas för att säkerställa att tillräckliga resurser finns tillgängliga för efterbehandling om företaget inte har ekonomiska möjligheter att genomföra efterbehandlingen som planerat. trädde förordningen (2013:319) om utvinningsavfall i kraft. Utvinningsavfall är det avfall som uppkommer som en direkt följd av utvin- Gruvor, men även grus- och bergtäkter, ingår i Förordningen innebär i huvudsak att det blir tydligare vad en avfallshanteringsplan ska innehålla, att denna plan alltid ska skickas till tillsynsmyndigheten och att det alltid ska prövas om den uppfyller kraven i om gruvavfall och efterbehandling av mark har granskat om det nuvarande systemet med ekonomiska sä- kerheter för gruvverksamhet minimerar risken för att staten ska behöva bekos- ta efterbehandling av gruvor. I rapporten – Ekonomiska risker för staten (RiR 2015:20) konstaterade myndigheten att systemet med ekonomiska säkerheter för gruvverksamhet inte i tillräcklig utsträckning minimerar risker- na för att staten och därmed skattebetalarna ska behöva bekosta nödvändig efterbehandling av nedlagda gruvor. Regeringen redovisade sin syn på i en skrivelse till 2015/16:165). Av skrivelsen framgår att regeringen har påbörjat ett arbete med att utreda och analysera om det finns insatser eller åtgärder som på ett mer ändamålsenligt sätt än kan säkerställa att det finns tillräckliga ekonomiska säkerheter. Vidare framgår det att regeringen efter rekommendation har gett SGU i uppdrag att i samverkan med länsstyrelserna ta fram en lång- siktig strategi för hantering av gruvavfall och bedömning av åtgärder för efter- behandling med beaktande av alternativ användning av gruvavfall. har också gett i uppdrag att analysera och förtydliga sin väg- ledning om klassificering av utvinningsavfall (se vidare nedan om dessa båda När miljö- och jordbruksutskottet behandlade regeringens skrivelse i au- gusti 2016 konstaterade utskottet bl.a. att regeringen har påbörjat ett arbete för att utreda och analysera förutsättningarna för nya modeller för kostnadstäck- ning av avhjälpande av föroreningsskador eller allvarliga miljöskador (bet. 2015/16:MJU23). Utskottet delade vidare regeringens bedömning att det krävs en fördjupad analys för att bedöma i vilken utsträckning det förhållande beskriver utgör en risk för den gruvverksamhet som bedrivs eller kommer att bedrivas . I fråga om krav på säkerhet konstaterade miljö- och jordbruksutskottet att lagstiftningen om ekonomisk säkerhet respektive hantering av utvinningsavfall har skärpts successivt och att säkerheterna enligt nuvarande lagstiftning bedöms vara tillräckliga för att täcka kostnader för avfallshantering och efterbehandling. Utskottet noterade vidare att regeringen avser att följa utvecklingen i denna fråga. Vidare instämde utskottet i regeringens uppfattning att utgångspunkten ska vara att en gruvverksamhet ska bära sina kostnader för avfallshantering och efterbehandling av området. Frågan om ekonomisk säkerhet för verksamheten ansågs dock vara svårbedömd även utifrån det underlag som finns vid prövningen hos mark- och miljödomstolen, vilken kan äga rum efter att bearbetningskoncessionen har beviljats. Liksom regeringen ansåg sig därför utskottet ha svårt att se hur dessa kostnader med större säkerhet ska kunna beaktas redan vid Bergsstatens prövning av en ansökan om bearbetningskoncession. Vid prövningen av en ansökan om bearbetningskoncession har Bergsstaten dessutom vanligen inte tillgång till uppgifter om var anrikningsverk, vägar eller upplag för gruvavfall ska placeras. Bergsstaten har därför svårt att göra korrekta uppskattningar av kostnader för avfallshantering och efterbehandling. I sammanhanget kan det även nämnas att näringsutskottet i ett yttrande till miljö- och jordbruksutskottet redovisade sin syn på förslagen om en översyn av gällande regelverk för att förtydliga att Bergsstatens prövning av bearbetningskoncessioner även ska innefatta kostnader för avfallshantering och efterbehandling (yttr. 2015/16:NU2y). Förorenade områden som ägs av staten eller som har förorenats av statlig verksamhet granskade även hanteringen av förorenade områden som ägs av staten eller som har förorenats av statlig verksamhet. Granskningen har redovisats i rapporten områden (RiR 2016:25). övergripande slutsats är att det finns stora brister i kartläggningen av statens förorenade områden och att det har gjorts få skattningar av kostnaderna för sanering av områdena. I rapporten konstateras bl.a. att det statliga gruvbolaget har ett tiotal förorenade objekt. I en skrivelse till har regeringen redovisat sin bedömning av iakttagelser och de åtgärder som bedöms vara nödvändiga med anledning av rekommendationerna (skr. 2016/17:111). Bland annat meddelade regeringen avsikten att ge i uppdrag att utveckla en övergripande vägledning med principer för prioritering av olika saneringsbehov. Inga motioner väcktes med anledning av skrivelsen. Miljö- och jordbruksutskottet delade regeringens bedömningar och väl- komnade de genomförda och planerade åtgärderna (bet. 2016/17:MJU19). Strategi för hantering av gruvavfall fick SGU och i uppdrag att tillsammans • ta fram en långsiktig strategi för hantering av gruvavfall och bedömning av åtgärder för efterbehandling av gruvverksamhet • utvärdera de efterbehandlingar av nedlagda gruvverksamheter som har • kartlägga kostnader för hantering av gruvavfall och för efterbehandling av delredovisades uppdraget i två delrapporter: dels en ut- värdering av genomförda efterbehandlingar av gruvor, dels en sammanställ- ning av kostnader för hantering och efterbehandling av gruvor (Utvärdering av efterbehandlad gruvverksamhet och Kartläggning av kostnader för han- tering av gruvavfall och för efterbehandling av gruvverksamhet, RR 2017:04). Uppdraget ska slutredovisas till Här kan också nämnas att SGU via anslaget 1:4 Sanering och återställning av förorenade områden, utgiftsområde 20, disponerar medel för att genomföra utredningar, undersökningar och åtgärder på områden som har förorenats av statliga organisationer som inte längre finns kvar. har drygt 140 objekt identifierats, varav ett sjuttiotal har inventerats, och av dessa har 30 ansvars- SGU har som målsättning att slutföra inventeringsarbetet senast un- Mineralprospektering i vissa områden Utskottet har behandlat motioner om att Bergsstaten inte ska kunna bevilja undersökningstillstånd i områden som är klassade som naturreservat, Natura 2000-områden eller världsarvsområden. redovisade utskottet bl.a. att bergmästaren inte gör någon pröv- ning av motstående intressen i samband med att ställning tas till en ansökan om undersökningstillstånd (bet. 2014/15:NU14). Det bergmästaren tar ställ- ning till är dels om det finns anledning att anta att en undersökning i området kan leda till fynd av koncessionsmineraler, dels sökandens lämplighet att ut- föra sådana undersökningar. Å andra sidan tillämpas bestämmel- ser om områdesskydd av de myndigheter som svarar för miljöprövningen av I det nämnda betänkandet fanns även en utförlig beskrivning av de bestäm- melser som gäller för olika områdesskyddsformer enligt 7 kap. (bl.a. naturreservat och nationalparker). Det framgår vidare att enligt 3 kap. 6 § första stycket minerallagen får undersökningsarbete inte bedrivas i strid med ett naturreservats föreskrifter. Därutöver redovisade utskottet vad som gäller för prospektering i Natura 2000-områden och i världsarvsområden. För en närmare beskrivning av dessa bestämmelser hänvisas i första hand till utskottets mineralpolitiska betänkande (bet. 2014/15:NU14). Mineralprospektering – nya regler och miljöpåverkan överlämnade den dåvarande regeringen proposition 2013/14:159 Bättre information och tydligare ansvar vid mineralprospektering till . I propositionen konstaterade regeringen att de enskildas ställning vid prospektering efter mineraltillgångar behöver stärkas. Regeringen föreslog en skärpning av kraven på innehållet i de arbetsplaner som krävs innan undersökningsarbetet får inledas. Ändringarna innebar också att de myndigheter som ska bevaka allmänna intressen vid prospektering efter mineraltillgångar hålls informerade om hur arbetena kommer att bedrivas och vilka konsekvenser de kan antas medföra. beslutade i enlighet med regeringens förslag, och lagändringarna trädde i kraft (bet. 2013/14:NU20). När det gäller prospekteringens eventuella miljöpåverkan och behovet av efterbehandling bör påminnas om att undersökningsarbete (prospektering) kan vara av mycket skiftande omfattning och karaktär. Det kan t.ex. bestå av seismiska, radioaktiva, magnetiska eller elektriska mätningar, geologiska undersökningar, diamantborrning, provtagning, blockletning, provdikesgrävning, borttagande av jord och sprängning. Typen av undersökningsarbete och områdets karaktär är avgörande för om det krävs en anmälan till eller kommunen eller om det fordras tillstånd enligt . I den händelse tillstånd krävs kan detta – på samma sätt som för annan gruvverksamhet – villkoras med krav på att ekonomisk säkerhet ställs för de kostnader som kan uppkomma för att avhjälpa en miljöskada eller för andra återställningsåtgärder som verksamheten kan motivera. Det bör även upprepas att regeringspartierna i den överenskommelse som har omnämnts tidigare i detta betänkande även har uttalat att miljökraven vid prospektering och provborrning ska skärpas. Enligt överenskommelsen kommer en analys av framkomliga vägar att göras inom . I regleringsbrevet har SGU (Bergsstaten) fått i uppdrag av regeringen att utveckla en metodik för systematiskt granskningsarbete och tillsyn av de undersökningsarbeten som bedrivs med tillstånd enligt minerallagen och mineralförordningen (1992:285). Redovisningen ska beskriva de faktorer som föranleds av de senaste ändringarna i minerallagen respektive effekter av övergångsbestämmelser med anledning av dessa. Myndigheten ska inom ramen för arbetet redovisa det behov av utökade finansiella och personella resurser som ett genomförande av metodiken medför. Uppdraget ska redovisas till . I likhet med vad som anfördes är utskottets uppfattning fortfarande att ska vara en föregångare för en hållbar utveckling inom gruvindustrin. Detta innebär att prospektering efter och utvinning av måste ske i samklang med såväl naturmiljön som det omgivande samhället. Näringen måste präglas av ett agerande som har såväl social och ekonomisk som miljömässig bärkraft. Minerallagen ska säkerställa ett effektivt nyttjande av landets mineralresurser som och de miljöprövningar som har fastställts i balken och i underliggande författningar ska garantera att utvinning och prospektering sker på ett sätt som är förenligt med en ambitiös miljöpolitik. Det bör även påminnas om att regeringen har deklarerat avsikten att skapa nya modeller för att utveckla en miljömässigt hållbar gruvnäring och samhällsutveckling, där gruvnäringen tar sitt finansiella ansvar. Vid prospektering och gruvdrift är det viktigt att höga naturvärden inte blir oåterkalleligt förlorade. Vidare har regeringen utlovat att miljökraven ska ses över och vid behov skärpas. I sammanhanget bör det särskilt nämnas att det har genomförts en översyn av vissa miljöfarliga verksamheter och att regeringen har för avsikt att överlämna en proposition till om dessa frågor . Åtgärder för en effektiv miljöprövning vidtas också inom det pågående arbetet med att genomföra regeringens handlingsplan för en smart industri. Några av motionerna tar upp frågor om efterbehandling efter gruvdrift eller prospektering. Utskottet vill här hänvisa till den granskning som har gjort av gruvavfall och efterbehandling av mark och till de åtgärder som regeringen har vidtagit med anledning av rekommendationer. Det handlar bl.a. om ett uppdrag till SGU om att ta fram en långsiktig strategi för hantering av gruvavfall och bedömning av åtgärder för efterbehandling med beaktande av alternativ användning av gruvavfall. Vidare har regeringen påbörjat ett arbete för att utreda och analysera förutsättningarna för nya modeller för kostnadstäckning av avhjälpande av föroreningsskador eller allvarliga miljöskador.