bet · H501AU4 · 2017-12-07 00:00:00 — föreslår i partimotion 2016/17:3683 av m.fl. att det görs enklare för personer med funktionsnedsättning att driva företag (yrkande 8). De stöd som utgår vid anställning utgår inte vid eget företagande trots att företagande kan vara en minst lika god väg ut ur utanförskap som en anställning. m.fl. (S) framhåller i motion 2017/18:2162 att statliga myndigheter bör ta ett större ansvar och vara en förebild när det gäller att erbjuda sysselsättning och fler möjligheter till karriärutveckling för personer med funktionsnedsättning. (M) framhåller i motion 2017/18:1929 att det är viktigt att sänka trösklarna in till arbetsmarknaden för människor med funktionsnedsättningar och att situationen med lönebidragsanställningar för företag som inte har kollektivavtal bör ses över. (M) föreslår i motion 2017/18:2504 stärkta insatser för att fler personer med funktionsnedsättning ska kunna komma i arbete. Per Lodenius m.fl. (C) föreslår i motion 2017/18:3764 att regeringen bör se över hur stärkta insatser kan ge högre sysselsättning bland personer med funktionsnedsättning (yrkande 6). Enligt () undersökning om situationen på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning 2016 uppgav i åldern 16–att de har en funktionsnedsättning, vilket motsvarar 960 000 personer. Av dessa personer bedömde att funktionsnedsättningen även medför nedsatt arbetsförmåga, vilket motsvarar 656 000 personer. Kvinnor bedömde i högre utsträckning än män att deras funktionsnedsättning medför nedsatt arbetsförmåga. Färre kvinnor jämfört med män med funktionsnedsättning har en tillsvidareanställning, vilket avspeglar könsskillnaderna i övriga befolkningen. Betydligt fler kvinnor än män med funktionsnedsättning arbetar också deltid. Personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga deltog i lägre grad i arbetskraften, hade högre arbetslöshet och hade lägre sysselsättningsgrad än övriga i befolkningen. Utskottet vill framhålla det självklara i att alla människor ska ha möjlighet att utvecklas och stärkas i arbetslivet. Personer med funktionsnedsättning med nedsatt arbetsförmåga kan med samhällets stöd uppnå jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhället. För det krävs enligt utskottet bl.a. en aktiv och inkluderande arbetsmarknadspolitik som tar sin utgångspunkt i människors vilja till arbete och utveckling. För många personer med nedsatt arbetsförmåga kan statligt stöd som riktar sig till gruppen direkt eller indirekt och som är av ekonomisk eller annan art vara av direkt betydelse för att komma ut i arbetslivet. Att ha ett arbete innebär möjligheter till egenförsörjning, tillhörighet och större makt att forma sitt liv och sin framtid. Utskottet kan konstatera att den starka utvecklingen på arbetsmarknaden inte i någon större utsträckning gynnat gruppen personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Att antalet personer som fått del av lönestöd har minskat kan enligt vad regeringen anför i budgetpropositionen ha sin förklaring i att arbetsgivarna i många fall inte får tillräcklig ersättning på grund av taken för stöden. Utskottet delar den bedömningen och välkomnar att lönestöden nu förenklas och görs mer kraftfulla. trädde förordningen (2017:462) om särskilda insatser för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga i kraft. Genom förordningen har regelverket för insatserna bl.a. fått ett tydligare fokus på alla individers möjligheter att utveckla sin arbetsförmåga. Utskottet välkomnar förändringen eftersom fler personer behöver inkluderas på arbetsmarknaden och få möjlighet till arbete utifrån sina förutsättningar. Utskottet välkomnar även att regeringen tillsatt en utredning för att se över om det finns behov av flexiblare insatser, t.ex. flexjobb, för att förbättra möjligheterna för dem som har nedsatt arbetsförmåga till följd av en funktionsnedsättning eller sjukdom att komma i arbete eller behålla ett arbete (dir. 2017:41). Genom denna utredning får yrkande om att se över möjligheterna att införa s.k. flexjobb anses vara tillgodosett. Unga med funktionsnedsättning har generellt sett särskilda svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Utskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp beslutade därför att göra en uppföljning och utvärdering av vägen till arbete för unga med funktionsnedsättning. Syftet var att ge utskottet ökad kunskap och ett fördjupat beslutsunderlag inför beredning av dessa frågor. Utvärderingen visar att Arbetsförmedlingen inte uppnått delmålet att andelen ungdomar med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga som går vidare till arbete eller studier skulle öka –2016. Utvärderingen visar också att subventionerade anställningar och arbetspraktik haft positiva effekter för unga som tillhör målgruppen (Vägar till arbete för unga med funktionsnedsättning – en uppföljning och utvärdering, 2017/18:RFR2). Även vid det förra hade utskottet att besvara en partimotion från om att möjligheterna för att erbjuda tillfälliga anställningar inom ramen för grunduppdraget bör prövas. Utskottets uppfattning är densamma som vid förra (bet. 2016/17:AU4) dvs. införandet av tillfälliga anställningar bedöms inte vara en lämplig åtgärd att införa för målgruppen. Utskottet noterar dock med tillfredsställelse att enligt förslag i budgetpropositionen får ökade resurser för att i större utsträckning kunna uppnå de mål som gäller för verksamheten. föreslår att det ska bli enklare för personer med funktionsnedsättning att driva företag. Utskottet vill påpeka att även personer med funktionsnedsättning kan få stöd från Arbetsförmedlingen för att t.ex. starta företag. Arbetsförmedlingen kan erbjuda individuellt anpassad vägledning samt stöd och service vid frågor om att starta och driva företag och prövar då affärsidén, kan erbjuda utbildning för att utveckla affärsidén och i vissa fall ge starta-eget-stöd. Det är viktigt att understryka att personer med funktionsnedsättning har tillgång till Arbetsförmedlingens hela utbud av olika insatser, men det finns också insatser som är särskilt utformade för personer som har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. I en enskild motion framhålls att statliga myndigheter bör ta ett större ansvar och vara en förebild när det gäller att erbjuda sysselsättning och ge fler personer med funktionsnedsättning möjligheter till karriärutveckling. Utskottet noterar att regeringen är aktiv på området genom att bl.a. ha gett ett flertal myndigheter uppdraget att tillhandahålla personer med funktionsnedsättning praktikplatser. Att sänka trösklarna i den meningen att anställningstrygghet eller inflytande på arbetsplatsen ska minska vilket anförs i en motion, är inget som utskottet kan ställa sig bakom. De bedömningar utskottet gjort tidigare i dessa frågor gäller fortfarande (se t.ex. bet. 2016/17:AU4 s. 23). Avslutningsvis kan utskottet konstatera att de arbetsmarknadspolitiska insatserna för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga i budgetpropositionen är betydande. Med det som anförts ovan avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet Utskottet hänvisar bl.a. till tidigare ställningstaganden och pågående arbete. Jämför reservation 17 (SD) och 18 (V) samt särskilt yttrande 8 (M), 9 (C), 10 (L) och 11 (KD). har i motion 2017/18:2643 av m.fl. tre yrkanden som handlar om arbetslöshetsförsäkringen. För det första vill man flytta ansvaret för arbetslöshetsförsäkringen till (yrkande 5). För det andra vill man att arbetslöshetsförsäkringen ska vara garanterad samtliga löntagare som uppfyller kvalifikationskraven för ersättning och att den ska vara fullt ut solidariskt finansierad via skatten (yrkande 6). För det tredje vill man att det ska vara möjligt att av endast söka arbete i sin hemregion och inom sitt kompetensområde (yrkande 7). anför i partimotion 2017/18:3456 av m.fl. att det bör uppdras åt berörda myndigheter att vidta åtgärder för att säkra möjligheten till ideellt engagemang utan att rätten till arbetslöshetsförsäkring går förlorad (yrkande 11). och (båda S) anför i motion 2017/18:706 att en översyn bör göras om utökade möjligheter till studier med bibehållen arbetslöshetsförsäkring. m.fl. (S) föreslår i motion 2017/18:774 att taket i arbetslöshetsförsäkringen höjs så att fler får ut en ersättning som motsvarar av lönen. m.fl. (S) föreslår i motion 2017/18:1798 att det görs en översyn av arbetsvillkoret för anslutning till arbetslöshetsförsäkringen. (M) föreslår i motion 2017/18:348 att det införs en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. (M) föreslår i motion 2017/18:2959 att subventionerade anställningar, med undantag av lönestöden till personer med funktionsnedsättning, inte ska kvalificera till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. och (båda C) föreslår i motion 2017/18:244 att regelverket förtydligas så att egenanställda har rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen vid deltidsarbetslöshet på samma sätt som andra anställda (yrkande 1). (C) föreslår i motion 2017/18:2839 att snedvridningarna i arbetslöshetsförsäkringarna för företagare och blivande företagare ses över (yrkande 2). Utskottet kan inledningsvis konstatera att en fungerande arbetslöshetsförsäkring är en grundbult i den svenska arbetsmarknadsmodellen genom att den skapar trygghet i förändring och bidrar till en väl fungerande arbetsmarknad. Den bidrar till rörlighet och omställning på arbetsmarknaden. För att arbetslöshetsförsäkringen ska fungera som en inkomstbortfallsförsäkring och som ett skyddsnät för individen vid arbetslöshet har regeringen vidtagit flera åtgärder för att förbättra skyddet. höjdes ersättningstaket i den inkomstrelaterade arbetslöshetsförsäkringen till och förbättrades möjligheten för deltidsanställda att få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. I budgetpropositionen föreslås en ytterligare förstärkning genom att karensvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen sänks . En promemoria har skickat på remiss av med ett sådant lagförslag (Ds 2017:55). Utskottet välkomnar dessa förändringar och noterar även propositionen Nya regler i arbetslöshetsförsäkringen om bland annat förtroendeuppdrag och pension (prop.2017/18:53) som alldeles överlämnades till . pågår även en översyn av regelverket för arbetslöshetsförsäkringen i syfte att underlätta för fler att kvalificera sig för ersättning och ansluta sig till försäkringen. Detta är mycket centrala frågor som utskottet följer med stort intresse. vill, precis som vid förra , se ett återinförande av den s.k. 100-dagarsregeln, dvs. den som är arbetslös av ska kunna söka arbete endast inom sin hemregion och inom sitt kompetensområde. Eftersom beredning pågår inom avseende förslag från den parlamentariska (SOU 2015:21), som bl.a. har ett sådant förslag, vill utskottet avvakta denna beredning innan ytterligare åtgärder övervägs i denna fråga. Ett antal motioner innehåller, precis som vid tidigare riksmöten, yrkanden som innebär att arbetslöshetsförsäkringen bör bli allmän och obligatorisk och att försäkringen får ny huvudman (se t.ex. bet. 2016/17:AU4 s. 30). Utskottet har alltjämt den uppfattningen att den nuvarande ordningen, den s.k. Gentmodellen som består av en grundförsäkring och en frivillig försäkring, i stora drag är ändamålsenlig och välfungerande och därför bör bestå. Precis som tidigare vill utskottet även understryka att det finns fördelar med den nuvarande ordningen. Den främjar en hög facklig organisationsgrad, bidrar till en väl fungerande arbetsmarknadsmodell och medverkar till en lönebildning som ger incitament till förbättrade villkor för löntagare. yrkar att det bör uppdras åt berörda myndigheter att vidta åtgärder för att säkra möjligheterna till ideellt engagemang utan att rätten till arbetslöshetsförsäkring går förlorad. Utskottet vill understryka att det är fullt möjligt att med dagens regler och med bibehållen ersättning arbeta ideellt under förutsättning att det inte hindrar personen att aktivt söka arbete. Det prövas således från fall till fall huruvida ideellt arbete i det enskilda fallet hindrar personen från att aktivt söka arbete. Utskottet ser inte skäl att nu överväga förändringar i arbetslöshetsförsäkringen i den mening som föreslår, utan vill avvakta den pågående beredningen inom . En enskild motionär yrkar att regeringen i en översyn bör överväga utökade möjligheter till studier med bibehållen arbetslöshetsförsäkring. Utskottet vill påminna om huvudregeln, nämligen att man inte kan få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen när man deltar i utbildning. Är avsikten att studera och inte i första hand söka arbete ska studierna finansieras av studiestödet. Under vissa förutsättningar och kan man dock få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen om man studerar på deltid eller deltar i en utbildning eller aktivitet på hel- eller deltid. I avvaktan på de beredningar som pågår om arbetslöshetsförsäkringen är inte utskottet berett att göra några ytterligare överväganden eller föreslå åtgärder i denna fråga. När det gäller vilka lönestöd som ska kvalificera till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen noterar utskottet att det nya anställningsstödet – introduktionsjobb – inte är tänkt att kvalificera för ersättning från arbetslöshetsförsäkringen, vilket ligger i linje med de motionsförslag som framförts. Utskottet vill dock betona att inriktningen på arbetet med en reformerad arbetslöshetsförsäkring inte handlar om att färre av de personer som har en subventionerad anställning bör kunna kvalificera sig för ersättning från arbetslöshetsförsäkringen, som ett motionsyrkande handlar om. Målet med subventionerade anställningar bör enligt utskottet vara att de ska likna vanliga jobb så långt möjligt och att omotiverade skillnader mellan anställningsstöden bör tas bort. När det gäller yrkanden om arbetslöshetsförsäkringens regler och praxis avseende egenanställda och företagares rätt till ersättning har utskottet vid tidigare riksmöten behandlat liknande förslag (se bet. 2016/17:AU4 s. 31). Liksom tidigare vill utskottet avvakta den pågående beredningen av bl.a. den parlamentariska slutbetänkande. Sammantaget kan utskottet konstatera att det pågår ett brett utrednings- och beredningsarbete när det gäller arbetslöshetsförsäkringen. I avvaktan på detta avstyrks samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet Utskottet hänvisar bl.a. till pågående beredningsarbete. (S) föreslår i motion 2017/18:759 att åldersgränserna för medlemskap ändras i lagen om arbetslöshetskassor (1997:239) så att alla som arbetar oavsett ålder har rätt att vara medlem i en arbetslöshetskassa. (M) föreslår i motion 2017/18:1439 att det bör möjliggöras för arbetslöshetskassorna att erbjuda sina medlemmar insatser som kan bidra till att förhindra att de blir arbetslösa. Utskottet konstaterar inledningsvis att dagens lagregler innebär att den som har fyllt inte längre har rätt att bli medlem i en arbetslöshetskassa och att den dag medlemmen fyller upphör medlemskapet i en arbetslöshetskassa utan uppsägning. Regeringen har i en proposition som överlämnades till (prop. 2017/18:53) Nya regler i arbetslöshetsförsäkringen om bland annat förtroendeuppdrag och pension föreslagit ändringar gällande åldersgränser för medlemskap i arbetslöshetskassa. I lagförslaget föreslås att rätten att bli medlem i en arbetslöshetskassa ska gälla före den månad då den som ansöker om medlemskap fyller , dvs. till samma tidpunkt som rätten till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen upphör. Vidare föreslås att det ska vara möjligt för en arbetslöshetskassas styrelse att delegera vissa beslut om fortsatt medlemskap till kassaföreståndaren. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Enligt regeringens bedömning inskränker den nuvarande åldersgränsen för rätt till medlemskap, utan tillräckliga skäl, individens möjlighet att bli medlem i en arbetslöshetskassa. Åldersbegränsningen för rätt till medlemskap har även bedömts stå i strid med . Eftersom frågan om åldersgränsen för medlemskap i en arbetslöshetskassa alldeles har varit föremål för sedvanlig beredning och nogsamma överväganden inom ser utskottet inga skäl att nu överväga ytterligare förändringar. Utskottet vill inte heller föregripa kommande beredning av nämnda proposition. Utskottet hade även vid förra att bereda förslag om att det bör möjliggöras för arbetslöshetskassorna att erbjuda sina medlemmar stöd och insatser för att förebygga och förhindra arbetslöshet (se bet. 2016/17:AU4 s. 32). Utskottets hänvisning till den beredning av bl.a. den parlamentariska slutbetänkande (SOU 2015:21 s. 874) som pågår inom är alltjämt giltig. Motionsyrkandena avstyrks därmed. Stärkta drivkrafter för arbete, punkt 1 (M, C, L, KD) av (M), (M), (M), (C), (M), (L) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3177 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 1. byggs starkt genom fler i arbete. När många jobbar skapas mer resurser till den gemensamma välfärden. Att ha ett arbete och en inkomst ger människor makt över sina liv, liksom en känsla av gemenskap och av att vara behövd. Alliansens målsättning är därför att alla som vill och kan arbeta ska ha ett jobb att gå till. Vi vill skapa förutsättningar för ett mer jämlikt och jämställt samhälle och stärka sammanhållningen i vårt land. Arbetsmarknaden ska rymma även dem som står långt ifrån att få ett jobb. Jobben och kampen mot utanförskapet är fortsatt grunden för Alliansens politik. står inför en period av stora reformbehov. Trots högkonjunktur har stora grupper fortsatt svårt att få arbete. En av sju svenskar i arbetsför ålder lever på bidrag i stället för arbete. har många arbetsgivare svårt att hitta arbetskraft. Utrikes födda och personer utan gymnasieutbildning har särskilt svårt att få ett första jobb, vilket i många fall leder till ett långvarigt bidragsberoende. Problemen riskerar att öka när många nyanlända nu ska etableras i . krävs kraftfulla jobb- och integrationsinsatser för att stärka . Till skillnad från utskottet anser vi att regeringen saknar det politiska ledarskap och den handlingskraft som krävs för att ta sig an utmaningar. Politiken präglas av en tydlig brist på konkreta reformer för jobb och integration samt en ovilja att se problemen med utanförskap och för få vägar in till arbetsmarknaden. Omfattande skattehöjningar på jobb och företagande försvagar tillväxtförutsättningarna, och samtliga av regeringens egna expertmyndigheter gör bedömningen att regeringens politik har en obefintlig eller marginell effekt på ökad sysselsättning. För att vända utvecklingen behövs en ny vision för vad ska vara och nya och kraftfulla förslag för att nå dit. behöver en ny reformagenda. Alliansen har en gemensam väg framåt för . I den alliansgemensamma motionen 2017/18:3177 lägger vi fram inte mindre än 14 förslag för att fler jobb ska växa fram och för att integrationen ska fungera bättre. Fler jobb är grunden för en stark ekonomi och för att vi fortsatt ska ha en hög kvalitet i välfärden. Av dessa förslag behandlar utskottet det första under den här förslagspunkten. Förslaget handlar om att förbättra drivkrafterna för arbete. Trots att alliansregeringen genomförde reformer för att öka drivkrafterna till arbete lönar det sig fortsatt alltför dåligt att arbeta, i synnerhet vid låga inkomster. När de samlade bidragen till en trebarnsfamilj där föräldrarna inte arbetar riskerar att minska om en förälder får ett jobb är drivkrafterna fortfarande för svaga. Det ska alltid vara lönsamt att ta ett jobb och bidra till det gemensamma. Alliansen vill se starka drivkrafter att arbeta, med låg skatt på arbetsinkomster, strama bidragsnivåer som främjar arbetslinjen och ett mer jämställt arbetsliv. Ett viktigt steg i att stärka arbetslinjen är också att reformera systemet för ekonomiskt bistånd. Det är viktigt med tydliga krav på aktivitet och motprestation för att få bidrag. Att arbetsmarknaden inte fungerar för de mest utsatta grupperna, bl.a. nyanlända och unga med bristande utbildning, är ett av största samhällsproblem. Det leder till stora kostnader både för individen och för samhället. Människor riskerar att cementeras fast i ett livslångt utanförskap. För att förbättra integrationen och ungas möjligheter och se till att fler kan gå från bidrag till arbete föreslår samtliga allianspartier att en ny anställningsform införs, s.k. inträdesjobb. Dessa förslag behandlas dock inom ramen budget. Vi anser att regeringen bör återkomma med förslag som förbättrar drivkrafterna för arbete i enlighet med det som vi anfört ovan. Fler vägar till arbete, punkt 2 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2017/18:3592 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 23 samt 2017/18:775 av m.fl. (S), 2017/18:1873 av m.fl. (S) yrkande 7, 2017/18:2559 av m.fl. (M) yrkande 5, 2017/18:3564 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2017/18:3683 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 10. ska vara ett land som håller ihop – där alla ska kunna komma till sin rätt, stå på egna ben och ges möjlighet att växa. Alla jobb behövs och alla människor behövs. Hela ska jobba och därför måste det alltid löna sig att arbeta. Vårt välstånd kommer från flit och företagsamhet och ska inte tas för givet. I en osäker omvärld med tilltagande internationell konkurrens behövs moderat politik för fler jobb och en stark ekonomi mer än någonsin, för att säkerställa vår långsiktiga välfärd. Två jobbmål vägleder oss: i ett första steg ska jobbklyftan mellan inrikes och utrikes födda halveras. I ett andra steg ska en halv miljon nya jobb skapas till 2025. utmanas styrka och sammanhållning av en alltmer tudelad arbetsmarknad. som det går bra för de allra flesta så finns det många som aldrig får chansen till ett jobb. En av sju svenskar befinner sig i utanförskap och lever av bidrag i stället för att arbeta. I 130 områden är utanförskapet särskilt stort. I dessa områden går inte ens hälften av de vuxna till jobbet . Många barn får se sina föräldrar gå sysslolösa. En stor andel av de som har det svårast på den svenska arbetsmarknaden har invandrat till . Jobbklyftan mellan utrikes och inrikes födda måste minska och integrationen måste förbättras om inte utanförskapet ska växa och bita sig fast. Utanförskap är farligt för individen men också för hela samhället. Att inte ha ett jobb att gå till, känna sig behövd eller kunna försörja sig kan leda till en känsla av hopplöshet, vilket också kan vara en grogrund för kriminalitet och ett växande skuggsamhälle. Och varje krona som går till bidrag är en krona som i stället kunde användas till skola, vård och polis eller vara kvar hos dem som annars inte skulle få tillvaron att gå ihop. Därför måste arbetslinjen utvecklas. Vi ska göra vår del för att riva de hinder som finns för att ta sig in i samhället och skapa förutsättningar för en mer rättvis arbetsmarknad. Det första jobbet kanske är på prov eller inte blev vad man hade tänkt sig, men det är ett jobb som ger möjlighet att ta nästa steg och försörja sig själv. Därför ska det alltid löna sig mer att jobba än att leva på bidrag. Flit och ansträngningar ska belönas. Det handlar om reformer som gör det mer lönsamt att arbeta, som ökar efterfrågan på arbetskraft och förbättrar matchningen. Eftersom en allt större del av de arbetslösa är utrikes födda, är de insatser som ges som nyanländ i viktiga. Vi anser att regeringen bör återkomma med förslag i syfte att halvera jobbklyftan mellan inrikes och utrikes födda och att skapa en halv miljon nya jobb till 2025. Att sänka trösklarna för att starta och driva företag är en viktig del i att skapa fler och bredare vägar till jobb och förbättra möjligheterna till omställning. anser att det behövs en rad förändringar för att fler företag ska kunna starta och växa i . Egenanställning kan beskrivas som en variant av egenföretagande.