bet · H401CU10 · 2017-03-17 00:00:00 — Om föräldrarna är sambor, står barnet under vårdnad endast av den kvinna som har fött barnet, men föräldrarna kan få gemensam vårdnad genom en anmälan till . Föräldraskapet gäller inte barn som kommer till genom assisterad befruktning utanför tillämpningen av lagen om genetisk integritet m.m., dvs. i utländsk sjukvård eller i egen regi. I dessa fall ska alltså faderskapet fastställas. Om det är till fördel för barnet och övriga förutsättningar finns, kan ett gemen-samt föräldraskap för det lesbiska paret då åstadkommas genom adoption. Möjligheten för ensamstående kvinnor till assisterad befruktning inom svensk hälso- och sjukvård infördes . En ensamstående kvinna som genomgår en assisterad befruktning inom svensk hälso- och sjukvård blir barnets enda rättsliga förälder (prop. 2014/15:127, bet. 2015/16:SoU3, rskr. 2015/16:124). Utredningen om föräldraskap vid assisterad befruktning I utredningsbetänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning (SOU 2007:3) föreslår utredningen att föräldraskapet vid assisterad befruktning med donerade ägg och spermier ska regleras på samma sätt för samkönade par och olikkönade par. Den kvinna som är moderns registrerade partner ska automatiskt anses vara barnets förälder, en föräldraskapspresumtion motsvarande den nuvarande faderskapspresumtionen. Bestämmelserna om föräldraskap för en kvinna föreslås också omfatta assisterad befruktning som skett utomlands och insemination i egen regi. Är modern sambo med en kvinna föreslår utredningen att föräldraskapet för moderns sambo ska fastställas genom bekräftelse eller dom på samma sätt som sker när barnet tillkommit genom assisterad befruktning som utförts inom svensk hälso- och sjukvård. Förslaget innebär att det inte längre ska fastställas något faderskap i dessa fall. Utredningsbetänkandet är enligt uppgift från föremål för beredning. Utredningen om utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet presenterade Utredningen om utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet sitt slutbetänkandet Olika vägar till föräldraskap (SOU 2016:11). Utredningen har bl.a. haft i uppdrag att ta ställning till om föräldraskapet för den kvinna i ett samkönat äktenskap eller samboskap som inte har fött barnet ska kunna fastställas även i de fall en assisterad befruktning har skett utomlands eller i egen regi, dvs. utanför tillämpningsområdet för lagen om genetisk integritet m.m. Frågan om införande av en presumtion för föräldraskap för en kvinna i svensk rätt har däremot inte omfattats av utredningens uppdrag. Utredningens överväganden om vad som bör gälla för par har också gett anledning till överväganden om fastställande av faderskap eller föräldraskap vid assisterad befruktning för ensamstående kvinnor i fall då befruktningen har skett utomlands eller i egen regi. När det gäller makar, registrerade partner och sambor föreslår utredningen att samtycke inte längre ska kunna utgöra grund för faderskap vid heminseminationer. För att samtycke ska kunna utgöra grund för faderskap vid behandlingar inom utländsk hälso- och sjukvård ska det i fortsättningen krävas att behandlingen har utförts vid en behörig sjukvårdsinrättning i utlandet och att den person som tillkommit genom behandlingen har rätt att ta del av uppgifter om donatorns identitet. Det som angetts om faderskap ska också gälla för föräldraskap enligt 1 kap. 9 § . Utredningen föreslår att en ensamstående kvinna inte ska kunna bli ensam förälder genom en heminsemination med donerade spermier. Hon ska däremot kunna bli ensam förälder till ett barn genom assisterad befruktning inom utländsk hälso- och sjukvård under förutsättningarna att behandlingen har utförts vid en behörig sjukvårdsinrättning i utlandet och att den person som tillkommit genom behandlingen har rätt att ta del av uppgifter om donatorns identitet. Utredningsbetänkandet är föremål för beredning inom . Motsvarande eller i allt väsentligt motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2014/15:CU6. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med hänvisning till pågående arbete inom . Justitie- och migrationsminister anförde i ett frågesvar att det är viktigt att lagstiftningen om faderskap och föräldraskap utvecklas i takt med samhället i övrigt. Enligt statsrådet avser regeringen att tillsätta en utredning som ska se över om reglerna kan moderniseras (fr. 2015/16:1104). Enligt uppgift från är avsikten att den utredning som justitie- och migrationsminister hänvisat till i frågesvaret som redovisats ovan ska tillsättas . Som redovisats ovan avser regeringen att tillsätta en utredning som ska se över reglerna om faderskap och föräldraskap. Enligt utskottet finns det inte skäl att föregripa det aviserade arbetet, varför motionsyrkandena bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om adoption. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservationerna 10 (M) och 11 (SD). I partimotion 2015/16:3225 av m.fl. (M) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör lägga fram förslag på en ändring i som innebär att den moderniseras och skiljer mellan adoption av barn och adoption av vuxna (yrkande 19). I kommittémotion 2016/17:3143 av m.fl. (M) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör se över hur adoptionslagstiftningen kan förändras så att den bättre tillmötesgår de behov som finns i dagens samhälle (yrkande 14 i denna del). Enligt motionärerna bör adoptionslagstiftningen utformas på ett sådant sätt att den skiljer mellan adoption av barn och adoption av vuxna. I motion 2015/16:2703 av m.fl. (M) framställs samma yrkande (yrkande 2). Även i kommittémotion 2016/17:3221 av m.fl. framställs ett liknande yrkande (yrkande 23). I kommittémotion 2016/17:2372 av och (båda SD) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör se över regelverket om adoption i syfte att möjliggöra adoption mot vårdnadshavarens vilja i de fall det finns särskilda förutsättningar (yrkande 6). I kommittémotionerna 2015/16:3095 av m.fl. (SD) (yrkande 42) och 2016/17:2506 av m.fl. (SD) förs samma yrkande fram (yrkande 41). I motion 2015/16:1204 begär och (båda M) ett tillkännagivande om att regeringen bör se över lagstiftningen i syfte att underlätta adoptioner av familjehemsplacerade barn. I kommittémotion 2015/16:2482 av (M) m.fl. (yrkande 11) och i motionerna 2015/16:2668 av (M), 2015/16:1252 av (M), 2015/16:2313 av (M), 2016/17:1120 av (M), 2016/17:2100 av (M), 2016/17:2252 av (M) och 2016/17:3112 av (M) framställs liknande yrkanden. I motion 2016/17:745 av Boriana (M) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör se över lagstiftningen i syfte att underlätta adoptioner av vuxna. I motion 2015/16:1231 av (M) föreslås tillkännagivanden om att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som dels innebär att åldersgränsen för att få adoptera sänks till (yrkande 1), dels ger sammanboende möjlighet att adoptera (yrkande 2). I kommittémotion 2016/17:3143 av m.fl. (M) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till att förbättra samkönade pars möjligheter till adoption (yrkande 14 i denna del). I kommittémotion 2016/17:3146 av m.fl. (M) framställs samma yrkande (yrkande 12). I motion 2016/17:868 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda hur möjligheterna för samkönade familjer att få adoptera barn kan förbättras (yrkande 1). Bestämmelser om adoption finns i 4 kap. . En adoption innebär att barnet i rättsligt hänseende betraktas som adoptantens barn och inte som barn till sina biologiska föräldrar. Genom adoptionen övergår vårdnaden om barnet och skyldigheten att försörja det till adoptanten. Adoptivbarnet och dess avkomlingar tar arv och ärvs som om adoptivbarnet hade varit adoptantens eget barn. Beslut om tillstånd till adoption fattas av domstol. Domstolen får ge sitt tillstånd endast om adoptionen är till fördel för barnet. Dessutom krävs att den som vill adoptera barnet har uppfostrat det eller vill uppfostra det eller att det annars med hänsyn till det personliga förhållandet mellan sökanden och barnet finns särskild anledning till adoptionen. En man eller en kvinna som har fyllt får med rättens tillstånd adoptera ett barn. Den som är gift får adoptera endast gemensamt med sin make. Den ena maken får dock adoptera den andra makens biologiska eller adopterade barn. Efter en sådan s.k. styvbarnsadoption eller närståendeadoption anses barnet som makarnas gemensamma. Även registrerade partner enligt den numera upphävda lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap har möjlighet att prövas som adoptivföräldrar. Härigenom kan två partner gemensamt adoptera barn, och en partner kan adoptera den andra partnerns barn. Andra än makar och registrerade partner får således inte adoptera gemensamt, inte heller sambor. adoptionsutredning lämnade betänkandet Modernare adoptionsregler (SOU 2009:61). Utredningen hade i uppdrag att göra en allmän översyn av reglerna om adoption i 4 kap. . Utredningen föreslår bl.a. att 4 kap. ska upphävas och ersättas av ett nytt kapitel med en annan systematik och ett modernare språk. I syfte att tydliggöra barnperspektivet föreslår utredningen att det ska införas en grundläggande bestämmelse om att barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om adoption som rör barn . Utredningen föreslår vidare att det införs en särskild bestämmelse om adoption av den som har fyllt (vuxenadoption). Utredningen föreslår också att sambor ska kunna prövas som adoptivföräldrar på samma sätt som gifta par och registrerade partner. Utredningens betänkande är föremål för beredning inom . om nationella adoptioner av barn i familjehem fick 2013 i uppdrag av regeringen att kartlägga i vilka situa-tioner och i vilken utsträckning socialnämnderna väcker frågan om nationell adoption av barn som är eller kan komma att bli placerade i samhällsvård, och om frågan inte väcks trots att en adoption skulle kunna vara lämplig utifrån vad som är bäst för barnet, orsakerna till detta. presenterade adop-tioner av barn i familjehem – en kartläggning av hur socialnämnderna uppmärksammar frågan. Myndigheten har undersökt orsakerna till att frågan eventuellt inte väcks trots att en adoption skulle kunna vara lämplig utifrån barnets bästa och övervägt om det behöver vidtas några åtgärder för att socialnämnderna ska uppmärksamma frågan i högre utsträckning än , och i så fall föreslå lämpliga åtgärder. Kartläggningen bygger i första hand på en enkätundersökning till landets kommuner samt intervjuer med socialtjänstrepresentanter och andra berörda. Kartläggningen visar enligt att väcker frågan om adoption i mycket liten utsträckning och för få barn. Adoptioner genomförs oftast på en förälders initiativ och sällan på grund av de omsorgsbrister och situationer som vanligtvis gäller vid familjehemsplaceringar. Det är svårt att bedöma barnets bästa i samband med ett ställningstagande om adoption för barn inom familjehemsvården, enligt de socialtjänstrepresentanter och andra berörda som har haft kontakt med. En adoption är ett slutgiltigt beslut med stora konsekvenser för barnet som kan vara svåra att överblicka. Överväganden måste göras utifrån varje barns behov i dessa ofta komplexa situationer. Enligt tyder kartläggningen på att barnets bästa inte alltid är avgörande i denna typ av ärenden på grund av att andra hänsyn behöver tas. Olika hinder har framkommit utöver svårigheten att bedöma barnets bästa. Adoption uppfattas inte som förenligt med socialtjänstlagens intentioner om återförening. Kravet på samtycke från vårdnadshavaren är ett hinder, liksom svårigheten att bedöma vårdnadshavares framtida föräldraförmåga och föra samtal kring detta. Det finns även ett motstånd till adoption från familjehem. Det saknas också kunskap och rutiner om adoption. Överflyttning av vårdnaden till familjehemsföräldrarna uppfattas av de flesta som ett lämpligare alternativ för att uppnå stabilitet och långsiktighet för barnet. anser utifrån kartläggningen bl.a. att adoption framför allt kan vara ett alternativ för en liten grupp barn som är eller kan komma att bli familjehemsplacerade – barn som saknar föräldrar i livet och barn som placeras som späda och inte kan leva med sina biologiska föräldrar. behöver i större utsträckning undersöka möjligheten till adoption som alternativ för denna grupp. Individuella bedömningar behöver göras i varje enskilt fall utifrån barnets bästa, och det är av stor vikt att utreda de blivande adoptivföräldrarnas vilja och lämplighet eftersom beslutet är slutgiltigt. anser vidare att det behövs mer kunskap om effekten av vårdnadsöverflyttning med avsikt på stabilitet och trygghet för barnet. Utredningen om tvångsvård för barn och unga Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag (dir. 2012:79) att göra en översyn av bestämmelserna i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) samt analysera behovet av förändringar och förtydliganden av regelverket. Vissa frågor som berör socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL, ingick också i uppdraget. Syftet med utredningen var att ytterligare stärka barnrättsperspektivet och rättssäkerheten för barn och unga som tvångsvårdas enligt LVU samt att bidra till kvalitetsutveckling inom den sociala barn- och ungdomsvården, med särskilt fokus på tvångsvård. Mot bakgrund av om nationella adoptioner av barn i familjehem gav regeringen Utredningen om tvångsvård för barn och unga ett tilläggsdirektiv (dir. 2014:87) som bl.a. innebar att utredningen skulle analysera orsakerna till att vårdnadsöverflyttningar och adoptioner används i relativt liten utsträckning, samt överväga vilka åtgärder som kan behöva vidtas för att socialnämnden ska uppmärksamma dessa möjligheter i högre grad. överlämnade utredningen slutbetänkandet Barns och ungas rätt vid tvångsvård – Förslag till ny LVU (SOU 2015:71). Utredningen gör bedömningen att bör ha kunskap om reglerna om adoption för att kunna bidra till samförståndslösningar när adoption bedöms vara till barnets bästa. har en viktig roll att i relevanta sammanhang uppmärksamma adoption som en möjlighet inom ramen för dagens lagstiftning. Utredningens slutbetänkande är föremål för beredning inom . Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2014/15:CU6. Utskottet konstaterade att adoptionsutrednings betänkande var föremål för beredning inom och att frågan om nationella adoptioner av barn i familjehem övervägdes av Utredningen om tvångsvård för barn och unga. Mot denna bakgrund fanns det enligt utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd från . Motionsyrkandena avstyrktes och följde utskottet. Regeringen har aviserat en proposition om modernare adoptionsregler till . Barn-, äldre- och jämställdhetsministern anförde i ett frågesvar att när det gäller familjehemsplacerade barn finns det inga uttryckliga hinder mot att socialnämnden överväger frågan om adoption. Det finns heller ingen skyldighet att väcka frågan. En sådan skyldighet riskerar att inte tillräckligt ta hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Det är dessutom ingen målsättning i sig att antalet adoptioner ska öka. Det handlar i stället om att ge adekvat stöd i handläggning så att frågan om adoption uppmärksammas och övervägs i de fall då detta bedöms vara det bästa för barnet, i syfte att skapa stabila och trygga uppväxtförhållanden. När det gäller internationella adoptioner är utgångspunkten att de ska ske utifrån barnets behov och bästa. I takt med att den ekonomiska och sociala situationen har förbättrats i de länder som förmedlar barn för adoption till har följaktligen färre barn i dessa länder behov av att adopteras internationellt (fr. 2015/16:456). Statsrådet anförde i ett frågesvar att det inte är någon målsättning i sig att antalet nationella eller internationella adoptioner ska öka, utan att varje enskilt barns behov tillgodoses på det sätt som är lämpligast. I fråga om nationella adoptioner handlar det enligt statsrådet om att ge adekvat stöd i handläggning så att frågan om adoption uppmärksammas och övervägs i de fall då detta bedöms vara det bästa för barnet, i syfte att skapa stabila och trygga uppväxtförhållanden. I fråga om internationella adoptioner nämner statsrådet att den ekonomiska och sociala situationen har förbättrats i många av de länder som förmedlar barn för adoption till . Föräldrar kan i större utsträckning ta hand om sina barn själva, och fler barn kan få en ny familj i ursprungslandet. Som en följd har färre barn behov av att adopteras internationellt (fr. 2015/16:583). Utskottet kan konstatera att regeringen har aviserat en proposition om modernare adoptionsregler till och att slutbetänkandet från Utredningen om tvångsvård för barn och unga bereds inom . Resultatet av det pågående arbetet bör inte föregripas av någon åtgärd från , varför motionsyrkandena bör avslås. Vårdnad, boende och umgänge Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om vad reger-ingen särskilt bör beakta i det kommande lagstiftningsarbetet med anledning av vårdnadsutredning, och tillkännager detta för regeringen. I motion 2015/16:2780 begär m.fl. (KD, M, C, L) ett tillkännagivande om att regeringen bör göra en översyn av reglerna i i syfte att stärka skyddet mot umgängessabotage (yrkande 3). Ett liknande yrkande förs fram i kommittémotion 2015/16:2482 av (M) (yrkande 26). I kommittémotion 2016/17:2372 föreslår och (båda SD) ett tillkännagivande om att regeringen bör se över lagstiftningen i syfte att öka möjligheterna till medling i tvister om vårdnad, boende och umgänge (yrkande 4). Motionärerna föreslår också ett tillkännagivande om att regeringen bör se över lagstiftningen och göra gemensam vårdnad till utgångspunkten i vårdnadsmål (yrkande 5). I kommittémotionerna 2015/16:3095 av m.fl. (SD) (yrkandena 40 och 41) och 2016/17:2506 av m.fl. (SD) (yrkandena 39 och 40) framställs samma yrkanden. I kommittémotion 2016/17:3304 av m.fl. (KD) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till en förändring av lagstiftningen som medför att möjligheterna till samförståndslösningar i vårdnadsmål förbättras (yrkande 44). I kommittémotion 2016/17:3305 av m.fl. (KD) föreslås att regeringen bör utreda om det finns behov av att införa ett personligt ombud för barn i familjemål (yrkande 85). I kommittémotion 2015/16:2568 av m.fl. (KD) (yrkande 78), partimotion 2015/16:2569 av m.fl. (KD) (yrkande 31) och motionerna 2015/16:1030 av (S), 2015/16:1038 av (M) och 2016/17:2799 av m.fl. (S) framställs liknande yrkanden. I kommittémotion 2016/17:3472 av m.fl. (L) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör se över bestämmelsen i 6 kap. 15 a § andra stycket om att rätten på talan av socialnämnden får besluta om umgänge mellan barnet och någon annan än en förälder (yrkande 3). Enligt motionärerna används bestämmelsen inte i tillräckligt stor utsträckning av socialnämnderna runt om i landet och det går ut över de barn som inte får möjlighet till umgänge med vuxna som betyder mycket för dem. (M) begär i motion 2015/16:1224 ett tillkännagivande om att regeringen bör se över reglerna i syfte att underlätta för barn att tillerkännas umgänge med sina mor- och farföräldrar. I motionerna 2016/17:650 av (L) och 2016/17:2221 av och (båda S) framställs liknande yrkanden. (S) föreslår i motion 2015/16:848 ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att ändra reglerna i så att det blir möjligt för ett barn att ha fler än två vårdnadshavare. Liknande yrkanden förs fram i motionerna 2015/16:1145 av och (båda MP) (yrkande 1), 2015/16:2098 av och (båda M) och 2016/17:107 av och (båda MP) (yrkande 1). (L) föreslår i motion 2015/16:509 ett tillkännagivande om en översyn av umgängesreglerna. Motionären menar att sanktionsmöjligheter bör övervägas då en förälder försvårar eller förhindrar umgänge. och (båda M) föreslår i motion 2015/16:2324 ett tillkännagivande om att regeringen bör överväga att införa obligatorisk prövning av vårdnaden i de fall där en vårdnadshavare har dödat den andra vårdnadshavaren. och (båda M) föreslår i motion 2015/16:2473 ett tillkännagivande om att regeringen bör lägga fram ett lagförslag om att den förälder som har utövat dödligt våld mot den andra föräldern bör förlora vårdnaden om barnet (yrkande 1). Motionärerna föreslår dessutom ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om barnperspektivet vårdnadsreform kan ökas (yrkande 2). I motion 2016/17:2680 av och (båda M) förs samma yrkanden fram (yrkandena 1 och 2). (M) föreslår i motion 2016/17:1530 ett tillkännagivande om att regeringen bör lägga fram ett lagförslag om att den förälder som har utövat dödligt våld mot den andra föräldern bör förlora vårdnaden om barnet. I motion 2015/16:1093 av (M) föreslås fem reformer när det gäller sättet att lösa vårdnadstvister. Motionären föreslår att tydlig och lättillgänglig information med förslag till lösningar och råd ska finnas att tillgå för alla familjer, att kvalificerad medling och samarbetssamtal bör erbjudas föräldrarna i ett tidigt skede och att processreglerna tydligare än bör fokusera på barnets bästa. Motionären föreslår också att grunden samarbetsproblem inte bör användas på samma sätt som för att utesluta gemensam vårdnad och att gemensam vårdnad åter bör få en starkare ställning och vara huvudregel i samband med en tvist. Motionärerna begär ett tillkännagivande i enlighet med detta. I motion 2015/16:2638 av m.fl. (M) föreslås ett tillkännagivande om en översyn av vårdnadsreglerna i syfte att samarbetssvårigheter inte ska kunna utgöra en grund för att döma till ensam vårdnad (yrkandet i denna del). I motion 2015/16:1145 av och (båda MP) anför motionärerna att regeringen bör se över om barns ska kunna tillerkännas umgänge med såväl sina juridiska som sina sociala föräldrar (yrkande 2). Samma yrkande förs fram i motion 2016/17:107 av och (båda MP) (yrkande 2). Även i kommittémotion 2015/16:3211 av m.fl. (C) föreslås ett tillkännagivande om att möjligheten för barn att få behålla kontakten med en social förälder bör utredas (yrkande 2). I motion 2015/16:385 av och (båda L) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en bred utredning i syfte att modernisera de familjerättsliga reglerna. I motion 2016/17:2852 av Skånberg (KD) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör lägga fram ett lagförslag som innebär att vårdnaden om barn som har mist sina föräldrar normalt ska ges till någon i barnets familje- och släktkrets. Rättsförhållandet mellan barn och föräldrar regleras i . Denna lagstiftning har under genomgått betydande förändringar när det gäller regelverket för när föräldrar separerar och föräldrarna inte kan komma överens om hur deras barn ska ha det. De senaste större ändringarna i vårdnadsreglerna beslutades av och trädde i kraft (prop. 2005/06:99, bet. 2005/06:LU27, rskr. 2005/06:309). Ändringarna syftade framför allt till att förstärka barnperspektivet i lagstiftningen. De innebar bl.a. att betydelsen av barnets bästa kommer till klarare uttryck i lagen och att barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Genom lagändringarna markerades ytterligare i lagtexten den betydelse som risken för att barnet far illa måste få vid beslut om vårdnad, boende och umgänge. och domstolen ska vid bedömningen av barnets bästa fästa avseende särskilt vid risken att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. Ändringarna innebar också att det infördes en generell skyldighet för domstolen att, om det är lämpligt, verka för samförståndslösningar i indispositiva tvistemål. I mål om vårdnad, boende och umgänge innebär det att domstolen ska verka för att föräldrarna når en samförståndslösning som är förenlig med barnets bästa. Domstolen ska också kunna ge en medlare i uppdrag att försöka få föräldrarna att nå en samförståndslösning för barnets bästa.