bet · H401SkU14 · 2017-02-24 00:00:00 — Dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering på skatteområdet Utskottet tillstyrker regeringens förslag i proposition 2016/17:47 Dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering på skatteområdet. I propositionen lämnas förslag till genomförande av och utvecklings () standard för dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering. Det lämnas även förslag till genomförande av EU-direktivet om ändring i rådets direktiv /16/EU om administrativt samarbete i fråga om beskattning, avseende land-för-land-rapportering. Förslaget innebär att det införs bestämmelser om land-för-land-rapporter på skatteområdet och automatiskt utbyte av sådana rapporter mellan skattemyndigheterna i EU:s medlemsstater och mellan skattemyndigheterna i de stater och jurisdiktioner som har undertecknat det multilaterala avtalet om informationsutbyte av land-för-land-rapporter. Förslagen innebär också att reglerna om internprissättningsdokumentation anpassas till nya standard. Bestämmelserna föreslås träda i kraft . I betänkandet finns en reservation. Proposition 2016/17:47 Dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering på skatteområdet. Fyra yrkanden i en följdmotion. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering på skatteområdet Ändrade gränsvärden m.m., punkt 2 (V) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering på skatteområdet antar regeringens förslag till 1. lag om automatiskt utbyte av land-för-land-rapporter på skatteområdet, 2. lag om ändring i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet, 3. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) och 4. lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244). Därmed bifaller proposition 2016/17:47 punkterna 1–4. 2016/17:3581 av m.fl. (V) yrkandena 1–4. Reservation (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: Per Åsling (C), (S), (M), (S), (M), (SD), (M), (MP), (M), (SD), (L), (KD), (S), (S), (S), (V) och (S). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2016/17:47 Dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering på skatteområdet. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag redovisas i bilaga 2. I ärendet har väckts en motion, 2016/17:3581, som återges i bilaga 1. Base Erosion and Profit Shifting (BEPS) är ett internationellt projekt som drivits av på uppdrag av G20-länderna. Syftet är att hindra erodering av ländernas skattebaser och vinstförflyttningar. presenterades en handlingsplan med 15 identifierade åtgärder. En av dessa åtgärder handlade om att ta fram nya regler för internprissättningsdokumentation för att öka transparensen för skattemyndigheterna som företagens fullgörandekostnader beaktades. publicerades 13 rapporter för de olika åtgärderna, däribland rapporten and Country-by-Country Reporting. Genom rapporten har kapitel V om dokumentation i riktlinjer för internprissättning för multinationella företag och skatteadministrationer (Transfer Pricing and ) fått ett nytt innehåll. Den nya standarden för dokumentation innehåller tre delar: en koncerngemensam del (file), en företagsspecifik del (local file) och en land-för-land-rapport (Country-by-Country Report). För att underlätta ett enhetligt införande av land-för-land-rapporteringen har tagit fram en modellag (Model Legislation Related to Country-by-Country Reporting). har även tagit fram ett multilateralt avtal och två varianter av bilaterala avtal för informationsutbyte av rapporterna. undertecknade det multilaterala avtalet om informationsutbyte av land-för-land-rapporter (Multilateral Competent Authority Agreement on the Exchange of CbC Reports, CbC MCAA) . antogs rådets direktiv (EU) 2016/881 av om ändring av direktiv /16/EU om administrativt samarbete i fråga om beskattning (DAC 4). Direktivet syftar till att genomföra standard för land-för-land-rapportering i . I propositionen lämnar regeringen förslag till genomförande av standard för dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering. Det lämnas även förslag till genomförande av EU-direktivet om ändring i rådets direktiv /16/EU om administrativt samarbete i fråga om beskattning, avseende land-för-land-rapportering. Förslaget innebär att det införs bestämmelser om land-för-land-rapporter på skatteområdet och automatiskt utbyte av sådana rapporter mellan skattemyndigheterna i EU:s medlemsstater och mellan skattemyndigheterna i de stater och jurisdiktioner som har undertecknat det multilaterala avtalet om informationsutbyte av land-för-land-rapporter. Förslagen innebär också att reglerna om internprissättningsdokumentation anpassas till nya standard. Undantag för små och medelstora företag Vad gäller dokumentationsskyldighet för små och medelstora företag har regeringen gjort bedömningen att nyttan med att det finns en internprissättningsdokumentation om gör en utredning inte uppväger den administrativa börda det innebär för ett mindre företag att upprätta dokumentationen och hålla den uppdaterad fortlöpande. Det är svårt att upprätta dokumentationen på ett förenklat sätt. Det krävs ett grundläggande förfarande för att kunna konstatera att prissättningen är armlängdsmässig. Att dokumentera detta på ett förenklat sätt låter sig inte alltid göras. Regeringen föreslår därför att små och medelstora företag helt och hållet ska undantas från dokumentationsskyldigheten och att definitionen av små och medelstora företag knyts till kommissionens rekommendation av (2003/361/EG) om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003). Som små och medelstora företag räknas företag som sysselsätter färre än 250 personer och vars årsomsättning inte överstiger eller vars balansomslutning inte överstiger . För företag som ingår i en koncern eller i vissa andra former av intressegemenskaper beräknas uppgifterna gemensamt. Detta motsvarar omräknat till svenska kronor en omsättning på och en balansomslutning på . Undantag för oväsentliga transaktioner När det gäller dokumentationsskyldighet för oväsentliga transaktioner är det att företagen klarar av att göra de avvägningar som behövs för att dokumentera de transaktioner som är betydelsefulla ur ett internprissättningsperspektiv. Regeringen har inte gjort någon annan bedömning än och föreslår därför att det ska finnas ett undantag för oväsentliga transaktioner. Vad som är oväsentliga transaktioner får bedömas utifrån verksamheten i sin helhet, men fråga ska vara om transaktioner som är oväsentliga antingen till beloppet eller sett utifrån risken för felprissättning. Transaktioner som avser företagets huvudsakliga verksamhet eller som uppgår till stora belopp kan inte anses som oväsentliga. För att ytterligare öka förutsebarheten när det gäller vad som kan anses som oväsentliga transaktioner föreslår regeringen att transaktioner som ett företag har med en utländsk motpart alltid ska anses vara oväsentliga om det sammanlagda värdet av transaktionerna understiger under räkenskapsåret. Regeringen föreslår vidare att undantagen inte ska gälla transaktioner som avser överlåtelser eller upplåtelser av immateriella tillgångar. Immateriella tillgångar är ofta viktiga för vinstgenereringen och bör därför omfattas av dokumentationsskyldigheten även om de understiger gränsbeloppet. Genomförande i svensk rätt Ett automatiskt utbyte av land-för-land-rapporter ökar möjligheterna för skattemyndigheterna att utföra riskvärderingar inom internprissättningsområdet och ökar förutsättningarna för att kunna motverka skatteflykt och skatteundandragande. hade 49 länder undertecknat CbC MCAA. Avtalet innebär att standard för land-för-land-rapportering och automatiskt utbyte av sådana rapporter ska genomföras och tillämpas i de avtalsslutande länderna. Utöver den modell för multilaterala avtal som CbC MCAA grundar sig på har även tagit fram modeller för bilaterala avtal mellan behöriga myndigheter om automatiskt utbyte av land-för-land-rapporter. Även dessa modellavtal innebär att standard för land-för-land-rapportering och automatiskt utbyte av sådana rapporter ska tillämpas. Eftersom regeringen har undertecknat CbC MCAA finns det enligt regeringen inget behov för att ingå bilaterala avtal med de länder som undertecknar CbC MCAA. Vid möte antogs DAC 4. Direktivet syftar till att ta in standard för land-för-land-rapportering i och ska ha genomförts i medlemsstaternas nationella lagstiftningar senast efter att direktivet trätt i kraft. Direktivet innebär att bestämmelserna om land-för-land-rapportering ska tillämpas även i förhållande till de av EU:s medlemsstater som inte har undertecknat CbC MCAA eller något annat avtal om land-för-land-rapportering. Regeringen föreslår därför att CbC MCAA och direktivet ska införas i svensk rätt. För att underlätta en parallell tillämpning av direktivet och CbC MCAA och på så sätt minska den administrativa bördan för både företagen och , bör de båda rättsakterna genomföras så enhetligt som möjligt i svensk rätt. Den svenska genomförandelagstiftningen bör därför också träda i kraft och börja tillämpas i förhållande till EU:s medlemsstater respektive tredjeländer som undertecknat CbC MCAA. Skyldighet att lämna rapport till Regeringen föreslår att bestämmelser om skyldighet att lämna land-för-land-rapporter ska tas in i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL. Land-för-land-rapporteringen ska enligt förslaget gälla för multinationella koncerner. Huvudregeln är att moderföretaget i koncernen, som har kännedom om de förhållanden som uppgifter ska lämnas om i rapporten, ska lämna rapporten till skattemyndigheten i sitt hemland. Skattemyndigheterna i andra länder, i vilka det finns dotterföretag till moderföretaget eller där ett företag har fast driftställe, ska få tillgång till land-för-land-rapporten genom automatiskt utbyte mellan länderna. Regeringen föreslår vidare att i de situationer då moderföretaget finns i utlandet och enligt rättsordningen där inte är skyldigt att lämna en land-för-land-rapport, ska dotterföretagen vara skyldiga att göra det i stället. Detsamma ska gälla om det utländska moderföretaget visserligen ska lämna en rapport i sitt hemland, men detta land inte utbyter sådana rapporter med . Detta kan avse situationer när det andra landet inte har avtal med om utbyte av land-för-land-rapporter eller när avtal finns, men det av någon anledning inte följs i praktiken. Även enheter som är utländska enheters fasta driftställen i bör enligt förslaget kunna vara skyldiga att lämna land-för-land-rapporter i om förutsättningarna för detta i övrigt är uppfyllda. Slutligen föreslår regeringen i de situationer när det finns flera svenska dotterföretag som är skyldiga att rapportera att koncernen kan utse ett av dem att lämna rapporten för alla svenska enheters räkning. Koncernen kan även utse ett av de svenska företagen att vara ställföreträdande moderföretag och lämna rapporten för alla koncernföretags räkning. Regeringen föreslår att en koncern ska undantas från rapporteringsskyldighet om dess sammanlagda intäkter understiger för det räkenskapsår som närmast föregår det räkenskapsår som rapporten skulle omfatta. Enligt beräkningar kommer 85–av alla multinationella koncerner att omfattas av undantaget från rapporteringsskyldighet, medan de koncerner som kommer att vara rapporteringsskyldiga svarar för av alla bolagsintäkter. Enligt förslaget ska vidare svenska företag som enligt huvudregeln är rapporteringsskyldiga för att moderföretaget inte är skyldigt att lämna en rapport i sitt hemland eller för att skattemyndigheten i det landet inte utbyter rapporten med , undantas från skyldigheten att lämna en land-för-land-rapport, om moderföretaget är undantaget från sådan rapporteringsskyldighet i den stat eller jurisdiktion där det hör hemma på grund av att de sammanlagda intäkterna för koncernen understiger eller motsvarande belopp i lokal valuta. I enlighet med modellag föreslår regeringen vidare att svenska dotterföretags skyldighet att rapportera ska falla bort om det finns ett ställföreträdande moderföretag som i rätt tid lämnar en rapport i sitt hemland och skattemyndigheten där utbyter rapporten med och i har underrättats om saken. De företag som ska lämna land-för-land-rapporter ska enligt förslaget underrätta om detta före utgången av det räkenskapsår som rapporten ska avse. Andra företag i samma koncern ska underrätta om vilket företag det är som rapporterar för koncernens räkning. Av den underrättelse som lämnas av ett företag som ska rapportera ska framgå om företaget är moderföretag, ställföreträdande moderföretag eller skyldigt att rapportera i egenskap av dotterföretag. Dotterföretag som inte själva ska rapportera, ska meddela vilket företag det är som lämnar land-för-land-rapporten och i vilket land det hör hemma. Enligt regeringens förslag ska en land-för-land-rapport innehålla följande uppgifter om en multinationell koncern: intäkter, vinst eller förlust före inkomstskatt, betald och ackumulerad inkomstskatt, aktiekapital, ackumulerade vinstmedel, antal anställda och materiella tillgångar utom kontanter, allt fördelat på de olika länder i vilka koncernen har bedrivit verksamhet. Vidare ska rapporten innehålla namn eller annan identitetsuppgift på alla enheter som ingår i koncernen, uppgift om i vilket land de har hemvist, var de bildats om detta har skett i ett annat land än det där de nu har hemvist samt deras viktigaste verksamhet. Det ska även framgå vilken valuta som har använts i rapporten. Land-för-land-rapporter ska lämnas enligt ett fastställt formulär. Av modellag framgår att medlemsstaterna förväntas ha system för påföljder om företag inte lever upp till sin rapporteringsskyldighet. För del bör bestämmelserna i 37 kap. 2 § och 44 kap. 2 § SFL om föreläggande och vitesföreläggande bli tillämpliga om en land-för-land-rapport inte lämnas in till . Regeringen har gjort bedömningen att det inte finns något behov av andra sanktionsmöjligheter för de företag som ska lämna land-för-land-rapporter. Någon förseningsavgift bör t.ex. inte införas. Överföring och utbyte av uppgifter Regeringen föreslår att ska utbyta land-för-land-rapporterna med behöriga myndigheter i andra länder. Överföringar ska enligt förslaget göras till länder i vilka minst en enhet i koncernen antingen har hemvist eller beskattas på grund av verksamhet som bedrivs genom ett fast driftställe. Överföringen ska inte göras om saknar avtal med det andra landet om automatiskt utbyte av land-för-land-rapporter och inte heller om det andra landet har anmält att det inte vill ta emot rapporter. Överföringarna ska enligt förslaget göras minst en gång . Regeringen föreslår att en annan rapporteringsskyldig enhet än moderföretaget ska begära att moderföretaget förser den med all information som den behöver för att kunna lämna en fullständig land-för-land-rapport. Om den rapporteringsskyldiga enheten inte får tillgång till all sådan information, ska den enligt förslaget lämna en land-för-land-rapport som innehåller alla de uppgifter som den har tillgång till. Den rapporteringsskyldiga enheten ska även underrätta om att moderföretaget har vägrat att tillhandahålla den nödvändiga informationen. ska i sin tur meddela de behöriga myndigheterna i övriga stater och jurisdiktioner när en sådan underrättelse kommit in. Vidare föreslår regeringen att en annan rapporteringsskyldig enhet än moderföretaget som inte kan få eller inhämta all information som den behöver för att kunna lämna en fullständig land-för-land-rapport inte får utses av en multinationell koncern att lämna land-för-land-rapporten för andra enheters räkning. Ikraftträdande - och övergångsbestämmelser De föreslagna bestämmelserna ska träda i kraft . Land-för-land-rapporter ska enligt förslaget lämnas första gången för räkenskapsår som har påbörjats efter . Det första räkenskapsår som omfattas av rapporteringsskyldigheten är därför 2016. Rapporter för detta räkenskapsår ska enligt förslaget lämnas till . Syftet är att företagen ska beredas tillräckligt med tid för att efter räkenskapsårets utgång kunna upprätta land-för-land-rapporterna. Enligt förslaget om land-för-land-rapportering ska alla svenska företag som ingår i koncerner och som omfattas av rapporteringsskyldigheten underrätta antingen om att företaget självt ska rapportera eller vilket annat företag det är som ska lämna land-för-land-rapporten för koncernen. Underrättelsen ska lämnas före räkenskapsårets utgång. För skulle således underrättelsen lämnas . De nya bestämmelserna ska enligt vad som föreslås träda i kraft . Regeringen föreslår därför att det införs en övergångsbestämmelse att om räkenskapsåret har påbörjats eller senare och avslutats före ikraftträdandet, får underrättelsen lämnas . De nya bestämmelserna om internprissättningsdokumentation ska tillämpas första gången på beskattningsår som påbörjas efter . Förslagen berör vilken dokumentation som ska upprättas och hur den ska utbytas mellan berörda länders skattemyndigheter. De har därför inte någon direkt påverkan på skatteintäkterna. Det bakomliggande syftet med dokumentationen och informationsutbytet är dock att uppgifterna ska vara hjälpmedel för de olika ländernas skattemyndigheter för att se till att de företag och koncerner som omfattas betalar rätt skatt i rätt land. kommer både att lämna uppgifter till och ta emot uppgifter från skattemyndigheter i andra länder. Det är därför möjligt att förslagen kommer att leda till förändringar av vilka skattepliktiga inkomster som hänförs till . Det går inte att uppskatta hur stora sådana förändringar skulle kunna bli. Eftersom ett krav på att lämna land-för-land-rapporter införs för stora multinationella koncerner kommer möjligheter att utföra riskvärderingar inom internprissättningsområdet att öka. Detta kan förväntas att påverka beteendet hos de företag som omfattas av förslagen och därigenom motverka skatteflykt och skatteundandragande. Detta bör medföra att skatteintäkterna ökar, men det är svårt att beräkna ökningens storlek. Den varaktiga effekten borde dock vara positiv. Lagförslaget kan förväntas förbättra konkurrensförhållandet mellan multinationella företag och andra företag. Effekter för enskilda och företag Vad gäller dokumentationsskyldighet vid internprissättning bedömer regeringen att kraven på innehållet i dokumentationen inte ökar genom de nya bestämmelserna, utan snarare förtydligas. Vidare bör beaktas att de nya dokumentationsreglerna blir klarare och tydligare samt likartade i många länder, vilket kan minska de fullgörandekostnader som annars kan uppkomma i en tvist om internprissättning. Normalt torde det bli moderföretaget som upprättar den koncerngemensamma delen, vilket minskar den administrativa bördan för alla övriga koncernföretag som inte behöver upprätta den delen själva (uppgifterna skulle tidigare vara med i den dokumentation som varje företag skulle upprätta). Totalt sett borde den administrativa bördan minska när en gemensam del för hela koncernen kan användas. Regeringens bedömning är att tidsåtgången för att uppfylla de nya reglerna i stort inte kommer att avvika från dagens regelkrav. När det gäller land-för-land-rapporteringen ska uppgifterna i rapporten sammanföras land för land. har gjort bedömningen att innehållet i uppgifterna torde begäras in av moderbolagen för eget bruk. Själva uppgiftslämnandet som sådant och utformningen och sammanställningen av uppgifterna blir däremot en ny administrativ börda för de berörda företagen. Den kostnad detta medför för företagen torde enligt ändå vara försumbar i sammanhanget. Alla svenska företag som ingår i de berörda koncernerna ska lämna en uppgift om vilket företag i koncernen som lämnar land-för-land-rapporten. Detta är ett nytt administrativt åläggande som inte funnits tidigare och som tar och därmed leder till extra kostnad. uppskattar även denna kostnad som försumbar. Regeringen konstaterar att storleken på de företag som kommer att omfattas av kravet att lämna land-för-land-rapporter i de fall moderföretaget inte gör det, eller för att de utses att i stället för moderföretaget göra det, kan variera. Koncernerna kommer dock sannolikt att låta moderföretagen lämna rapporten i alla fall där detta är möjligt. Undantagen när ett dotterföretag rapporterar torde därför inte bli många. Effekter för och de allmänna förvaltningsdomstolarna Förslagen innebär att kommer att få tillkommande arbetsuppgifter för utbyte av upplysningar med andra stater och för att hantera de inkomna uppgifterna. beräknar kostnaden för it-utveckling till . Sammantaget bedömer att förslagen medför engångskostnader om och årliga kostnader om . Förslaget bedöms inte innebära några konsekvenser för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering på skatteområdet Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till bestämmelser om dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering på skatteområdet samt de förslag till ändringar i lagar som behövs för att bestämmelserna ska kunna införas. I propositionen lämnar regeringen förslag till genomförande av standard för dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering. Det lämnas även förslag till genomförande av EU-direktivet om ändring i rådets direktiv /16/EU om administrativt samarbete i fråga om beskattning, avseende land-för-land-rapportering. Förslaget innebär att det införs bestämmelser om land-för-land-rapporter på skatteområdet och automatiskt utbyte av sådana rapporter mellan skattemyndigheterna i EU:s medlemsstater och mellan skattemyndigheterna i de stater och jurisdiktioner som har undertecknat det multilaterala avtalet om informationsutbyte av land-för-land-rapporter. Förslaget innebär att multinationella koncerner med en omsättning som överstiger för varje skattejurisdiktion i vilken de utövar verksamhet ska lämna land-för-land-rapporter som ska innehålla upplysningar om bl.a. intäkter, vinst före inkomstskatt, betald och ackumulerad inkomstskatt och antalet anställda. Förslagen innebär också att reglerna om internprissättningsdokumentation anpassas till nya standard. Små och medelstora företag undantas från dokumentationsskyldighet, men skyldigheten utvidgas till att även omfatta svenska handelsbolag, utländska juridiska personer som har fast driftställe i samt svenska företag med fasta driftställen utomlands. Bestämmelserna föreslås träda i kraft . Utskottet anser det vara angeläget att bestämmelserna om dokumentation vid internprissättning och land-för-land-rapportering utformas i enlighet med internationella standard. Det är väsentligt att skatteadministrationernas behov av nödvändig information tillgodoses som företagens ökade administrativa börda och fullgörandekostnader måste beaktas. Utskottet har inget att invända mot regeringens förslag och tillstyrker därmed propositionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om en förenklad internprissättningsdokumentation, om ett förändrat undantag för oväsentliga transaktioner, om ett sänkt gränsvärde för rapporteringsskyldighet avseende land-för-land-rapportering och om en mer omfattande uppgiftsskyldighet i land-för-land-rapporterna. avslår vidare förslagen om att införa mer kännbara sanktioner samt att införa en offentlig land-för-land-rapportering. Jämför reservation (V).