bet · H401CU15 · 2017-04-21 00:00:00 — Reglerna innebär en möjlighet, men ingen skyldighet, för kommunen att handlägga planen med ett förenklat förfarande när den här typen av bestämmelser ska tas bort. Det finns därmed inget som hindrar kommunen från att följa den process som normalt gäller för ändring av detaljplan. Utskottet anser att det inom ramen för nu gällande system är möjligt att planera för och beakta behovet av cykel- och gångvägar. Eftersom det förenklade förfarandet endast kan tillämpas vid upphävande av detaljplaner eller detaljplanebestämmelser och kommunerna inte heller måste använda det förenklade förfarandet anser utskottet att det saknas skäl att ta initiativ i syfte att ändra de aktuella bestämmelserna. Utskottet avstyrker således motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om förändrade regler om energihushållning. Utskottet hänvisar till sina tidigare ställningstaganden till motsvarande motionsförslag och genomförda förändringar i plan- och byggförordningen. Jämför reservation 22 (M). I partimotion 2016/17:3378 av m.fl. (M) yrkande 35 begärs ett tillkännagivande om ett förtydligande av kraven kring energi för komponenter och installationer. I kommittémotion 2015/16:2702 av m.fl. (M) yrkande 36 begärs ett tillkännagivande om att undersöka incitamentsstrukturen för energieffektiviserande åtgärder. (MP) begär i motion 2015/16:726 ett tillkännagivande om nya byggregler eftersom det behövs en helhetssyn på energifrågorna. I motion 2015/16:2019 av (SD) yrkandena 17–20 begärs tillkännagivanden om ett nationellt energieffektiviseringssystem, ett nationellt energiklassningssystem, att ge berörda myndigheter i uppdrag att tydliggöra energipåverkan i byggprocessen och att zonindelningen för energihushållning i byggregler bör avskaffas. I huvudsak motsvarande yrkanden finns i motion 2016/17:2416 av (SD) yrkandena 2–4. (KD) begär i motion 2016/17:3271 tillkännagivanden om att definitionen på vilka energikrav som ska gälla för nära-nollenergibyggnader ska läggas fram (yrkande 1) och att tillsynen avseende kraven på byggnaders energiprestanda bör förbättras för att säkerställa att energikraven efterlevs (yrkande 2). Enligt artikel 9 i direktiv /31/EU om byggnaders energiprestanda ska medlemsstaterna se till att alla nya byggnader ska vara nära-nollenergibyggnader och att nya byggnader som används och ägs av offentliga myndigheter ska vara nära-nollenergibyggnader . Syftet är att genom höga energikrav, ställda så att berörda företag får tid på sig att ställa om, driva på takten i utvecklingen mot ett allt mer energieffektivt byggande i . har haft i uppdrag att föreslå vad nära-noll ska innebära i i form av krav på byggnaders energiprestanda. Ett förslag har tagits fram som omfattar dels hur kraven ska ställas, dvs. vilken energimängd som ska räknas in i byggnadens energiprestanda, dels vilka nivåer på energiprestandan som ska gälla för nära-nollenergibyggnader. I rapporten till svensk tillämpning av nära-nollenergibyggnader – Definition av energiprestanda och kvantitativ riktlinje (rapport 2015:26) redovisar sina förslag som lämnats som underlag till regeringen. Regeringen beslutade om en ändring i PBF. Ändringen medför att det övergripande ramverket för nära-nollenergibyggnader är definierat. har tagit fram förslag på tillämpningsföreskrifter till förordningen i form av en ändring av byggregler (BBR), ändring av föreskrifter och allmänna råd om fastställande av byggnadens energianvändning vid normalt brukande och ett normalår (), samt ändring av föreskrifter och allmänna råd om energideklaration för byggnader (BED). Den ändrade förordningen trädde i kraft och målsättningen är att de första tillämpningsföreskrifterna ska finnas framme till samma datum. Kravnivån på byggnadens specifika energianvändning varierar i byggregler (BBR) beroende på om det är bostad eller lokal, om elvärme används eller inte och i vilken klimatzon byggnaden är belägen. Det finns tre klimatzoner (I, II och III) som följer landskapsgränser. Indelningen i klimatzoner används för att inte skapa orimliga skillnader i kraven för byggnader belägna i norra, mellersta respektive södra delen av landet. De krav på specifik energianvändning som ställs i BBR tillåter högre energianvändning ju längre norrut i landet man kommer. Utskottet har behandlat och avstyrkt motionsförslag om skärpta krav på energihushållning i nybyggda bostäder. 2014/15:CU10) hänvisade utskottet till att skärpta krav på energihushållning i BBR trätt i kraft och att då pågående arbete med att lämna ett förslag om en definition av energiprestanda som kan tillämpas för energihushållningskrav i nära-nollenergibyggnader borde avvaktas. Som utskottet tidigare konstaterat står bostäder och lokaler för omkring en tredjedel av totala energianvändning. En minskning av bostadssektorns energianvändning och miljöpåverkan förutsätter åtgärder såväl i bostadsbeståndet som i utformningen av nybyggda bostäder. har det skett en positiv utveckling mot alltmer energisnåla hus. Denna utveckling har drivits fram både av små innovativa pilotprojekt och genom att de stora bostadsproducenterna och fastighetsbolagen successivt har tagit till sig ny kunskap om hur energisnåla bostadshus kan utformas. Den nya kunskapen på området har också varit utgångspunkten för den pågående översynen av de krav på energihushållning som ställs upp med stöd av plan- och bygglagstiftningen. Som framgått ovan har redovisat sitt uppdrag och tagit fram en definition av energiprestanda som kan tillämpas för energihushållningskrav avseende nära-nollenergibyggnader, vilket föranlett förändringar i PBF. Det övergripande ramverket för nära-nollenergibyggnader är således numera definierat. Mot bakgrund av detta avstyrker utskottet motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om avskaffad byggfelsförsäkring. Utskottet anser att förslagen är tillgodosedda genom upphävandet av lagen om byggfelsförsäkring. I motion 2016/17:2413 av (SD) yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om avskaffad byggfelsförsäkring. Samma yrkande finns i motion 2015/16:2019 av (SD) yrkande 22. Lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring m.m. upphävdes genom lagen (2014:227) om färdigställandeskydd. När en konsument anlitar en näringsidkare för att utföra vissa arbeten på en- och tvåbostadshus, s.k. småhus, ska det i vissa fall finnas ett färdigställandeskydd. Ett färdigställandeskydd är en försäkring eller en bankgaranti som är tänkt att hjälpa byggherren i egenskap av konsument om entreprenören t.ex. har gått i konkurs eller av annan anledning inte kan fullgöra sina åtaganden. För småhus ska färdigställandeskydd finnas vid nybyggnad och tillbyggnad eller åtgärd som är anmälningspliktig enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 16 kap. 8 § PBL om det finns behov av ett sådant skydd. Ett färdigställandeskydd behövs dock inte, om åtgärden enligt 9 kap. 4–4 c §§ PBL inte kräver bygglov. Det är den eller de nämnder som fullgör kommunens uppgifter enligt PBL som prövar behovet av ett färdigställandeskydd. Det är konsumenten som ska se till att det finns ett färdigställandeskydd. Genom de lagändringar som trädde i kraft har kravet på byggfelsförsäkring avskaffats. Utskottet anser inte att det finns anledning att föreslå något tillkännagivande om ändringar vad gäller kravet på att det i vissa fall ska finnas ett färdigställandeskydd. Därmed avstyrker utskottet de nu aktuella motionsförslagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om åtgärder för att få fram typgodkända hus. Utskottet anser att resultatet av ett pågående arbete i frågan bör avvaktas. Jämför reservation 23 (M, L, KD). I partimotion 2016/17:3378 av m.fl. (M) yrkande 30 begärs ett tillkännagivande om åtgärder för att få fram fler typgodkända hus. Liknande yrkanden framställs i partimotionerna 2015/16:2790 av m.fl. (L) yrkande 4 och 2016/17:3192 av m.fl. (L) yrkande 23 samt motionerna 2015/16:2019 av (SD) yrkande 21 och 2016/17:2416 av (SD) yrkande 5. I PBL är utgångspunkten att varje byggnad ska bedömas individuellt. Kommunen prövar byggnadens överenstämmelse med kraven i 8 kap. l § PBL vid beslut om bygglov, medan överensstämmelsen med kraven i 8 kap. 4 § PBL bedöms i samband med startbesked, och verifieras genom de åtgärder som framgår av kontrollplanen och vid arbetsplatsbesök. Det finns därför ett utrymme för att olika kommuner, och även handläggare, på olika sätt kan tillämpa kraven på byggnaders lämplighet för sitt ändamål och deras tillgänglighet samt användbarhet för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga i 8 kap. l § PBL och de tekniska egenskapskraven i 8 kap. 4 § PBL. förslog i sitt slutbetänkande Plats för fler som bygger mer (SOU 2015:105) att regeringen, för att möjliggöra en större enhetlighet mellan kommuner, bör ta initiativ till en nationell strategi i syfte att typgodkända flerbostadshus kan byggas i hela landet. Regeringen uppdrog åt att, efter samråd med Kommuner och Landsting (SKL) och företrädare för byggherrar och entreprenörer, lämna förslag som innebär att byggnadsverk som i allt väsentligt är likadant utformade bedöms på samma sätt vid tillämpning av vissa krav i PBL. De krav som avses är kravet på lämplighet för sitt ändamål och kravet på tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- och orienteringsförmåga i 8 kap. 1 § PBL samt de tekniska egenskapskraven i 8 kap. 4 § PBL. Förslagen kan, utöver förslag på författningsändringar, även omfatta andra slags åtgärder som bidrar till enhetlig tillämpning av de angivna bestämmelserna i . Uppdraget ska redovisas . Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är viktigt med en enhetlig tillämpning och att det vore en klar fördel om serietillverkade hus skulle kunna ges någon form av förhandsgodkännande eftersom detta sannolikt skulle bidra till en snabbare och mer kostnadseffektiv byggprocess. Som framgått ovan har i uppdrag att ta fram förslag för en enhetlig bedömning av byggnadsverk som i allt väsentligt är likadant utformade. Utskottet anser att resultatet av uppdrag bör avvaktas innan det kan bli aktuellt att föreslå något tillkännagivande i frågan. Mot denna bakgrund avstyrks motionsförslagen. Fri tillgång till bygg- och anläggningsstandarder Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om bygg- och anläggningsstandarder. Utskottet hänvisar till pågående arbete med att göra framför allt eurokoder tillgängliga för alla. Jämför reservation 24 (C). I kommittémotion 2015/16:3210 av m.fl. (C) yrkande 16 begärs ett tillkännagivande om att bygg- och anläggningsstandarder (SIS eurokoder) som en myndighet hänvisar till i sina regelverk, föreskrifter och allmänna råd ska vara fritt tillgängliga för alla. SIS är en ideell förening som driver och samordnar standardiseringen i . SIS är medlem och representerar i den och den globala organisationen . Eurokoder är samlingsnamnet på standarder för beräkningsregler för dimensionering av bärverk. är föreskrifter och allmänna råd (BFS 2011:10 – 8) om tillämpning av europeiska konstruktionsstandarder (eurokoder). De utgör tillsammans med eurokoderna ett system som är de svenska reglerna för verifiering av bärförmåga, stadga och beständighet. gäller för uppförande av nya byggnader och när byggnader ändras. gäller också för vissa andra anläggningar än byggnader, t.ex. torn och . har på regeringens uppdrag förhandlat fram ett femårigt avtal med SIS som innebär att alla som är verksamma i får gratis tillgång till eurokoder. Frågan om förlängning av avtalet har ännu inte hanterats. För har fått ramanslag som får användas för att i första hand göra eurokoderna, och i andra hand övriga standarder inom byggområdet, tillgängliga. Utskottet delar motionärernas uppfattning om att SIS eurokoder bör vara fritt tillgängliga för alla. Med hänsyn till att det finns ett gällande avtal som ger alla i fri tillgång till eurokoderna och fått medel för att fortsätta arbetet med att göra olika standarder inom byggområdet tillgängliga, anser dock utskottet att det inte finns anledning att föreslå något tillkännagivande i frågan. Utskottet avstyrker således motionsförslaget. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändrade regler för tidsbegränsade bygglov. Utskottet hänvisar till genomförda lagändringar. Jämför reservation 25 (M, C) och 26 (SD). I partimotion 2016/17:820 av m.fl. (C) yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om förenklade regler för verksamhet som bidrar till ett mer dynamiskt gatuliv i städer. m.fl. (C) begär i kommittémotion 2015/16:3245 yrkande 9 ett tillkännagivande om att modulboenden och tidsbegränsade bygglov, som ett sätt att snabbt lösa den akuta bostadsbristen för nyanlända, bör utredas. I kommittémotion 2016/17:3351 av och (båda SD) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör skärpa reglerna för tidsbegränsade bygglov. i (S) begär i motion 2016/17:1162 ett tillkännagivande om att samma regler som gällde för byggnaden vid ursprungsuppförandet bör gälla vid flytt och nyuppställning av byggnad som haft tidsbegränsat bygglov. I 9 kap. 33 § PBL finns bestämmelser om tidsbegränsade bygglov. För en åtgärd som uppfyller någon eller några men inte alla förutsättningar för permanent bygglov får ett tidsbegränsat bygglov ges, om sökanden begär det och åtgärden avses att pågå . Tidsbegränsat bygglov kan ges för alla slags bygglovspliktiga åtgärder. Ett sådant lov ska ges, om åtgärden har stöd i en detaljplanebestämmelse om tillfällig användning av byggnad eller mark. Ett tidsbegränsat bygglov får ges för högst men tiden kan på sökandens begäran förlängas i taget. Den sammanlagda tiden får överstiga endast om lovet ska användas för ett ändamål av säsongskaraktär i enlighet med 9 kap. 9 § PBL. Avsikten med bestämmelsen om tidsbegränsat lov är bl.a. att mark ska kunna användas på något meningsfullt sätt i avvaktan på att den efter exempelvis detaljplaneläggning tas i anspråk för ett mer långsiktigt ändamål (jfr prop. 1985/86:1 s. 163). Huvudregeln är dock att permanent bygglov ska ges och först om sådant lov inte kan ges kan tidsbegränsat bygglov bli aktuellt (jfr prop. 2006/07:122 s. 54). I praxis har krav ställts på att åtgärden verkligen är tillfällig. Det är inte tillräckligt att lov endast begärs för en begränsad period. Omständigheterna ska vara sådana att åtgärdens provisoriska karaktär med hänsyn till dess syfte och de tekniska och ekonomiska möjligheterna att återgå till ett planenligt användningssätt framstår som reell. Inte heller det förhållandet att åtgärden är lätt demonterbar medför att åtgärden ska anses vara tillfällig om det framgår att behovet av åtgärden inte är tidsbegränsat. Av praxis framgår även att en lämplighetsprövning ska ske som omfattar en avvägning mellan de intressen som talar för åtgärden och de motstående allmänna samt enskilda intressen som skyddas av PBL och annan lagstiftning. Regeringen överlämnade propositionen Tidsbegränsade bygglov för bostäder (prop. 2016/17:137). I propositionen föreslås att det i förs in en särskild reglering om tidsbegränsade bygglov för byggnader för bostadsändamål. Syftet med förslaget är att göra det möjligt att använda tillfälliga bostäder som ett komplement till permanent byggande där bostadsbehovet inte fullt ut kan tillgodoses genom ordinarie plan- och byggprocesser. Förslaget skapar också större möjligheter till en effektivare markanvändning, bl.a. under pågående plan- och byggprocesser. Förslaget innebär en förenkling i förhållande till de möjligheter som redan finns att uppföra bostäder med tidsbegränsade bygglov. Enligt förslaget ska en bedömning göras av om platsen kan återställas och inte av om behovet av åtgärden är tillfälligt, som enligt befintlig reglering. Ett tidsbegränsat bygglov enligt förslaget får ges för sammanlagt högst . Utskottet ställde sig bakom regeringens förslag (2016/17:CU21) och följde utskottet. Lagändringarna träder i kraft och upphör att gälla . Utskottet konstaterar att beslutat att genomföra vissa förändringar av bestämmelserna om tidsbegränsade bygglov i PBL i syfte att hantera en del av behovet av bostäder som inte inom rimlig tid kan tillgodoses genom ordinarie plan- och byggprocesser. Det saknas därför skäl för att ta initiativ till ändrade regler. Därmed avstyrks motionerna. Bostadsnära centrumanläggningar och etablering av externa köpcentrum Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om lagändringar och utredningsuppdrag i syfte att motverka etablering av externa köpcentrum samt säkerställa god service till medborgare i bostadsnära centrumanläggningar. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 27 (V). I partimotion 2016/17:1986 av m.fl. (V) yrkandena 3 och 4 begärs tillkännagivanden om att det i PBL bör införas begränsande bestämmelser om detaljhandelsanläggningar i externa lägen och att det i avvaktan på sådana lagändringar omgående bör införas ett moratorium för externa köpcentrum. m.fl. (V) begär i partimotion 2016/17:1736 yrkande 27 ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att se över hur kommunerna ska kunna ställa krav på privata centrumägare i syfte att säkerställa god service till medborgarna i bostadsnära centrumanläggningar. Regeringen gav i regleringsbrevet (S2013/8937/) i uppdrag att uppdatera och vidareutveckla vägledningen Handeln i planeringen, som verket tog fram 1999. presenterade Planera för handel (rapport 2015:45). Denna vägledning är dels en uppföljning, dels en uppdatering av tidigare skrifter Handeln i planeringen och Dags att handla nu . I sammanfattningen anger bl.a. följande: vägledning Handeln i planeringen tillkom i ett läge där externhandelns utbredning betraktades som ett direkt hot mot centrumhandeln. ser vi parallella trender. Såväl centrumhandeln som externhandeln fortsätter att utvecklas och söker nya former för att samexistera, medan lanthandeln alltjämt står inför stora utmaningar och därför utvecklar och diversifierar sitt utbud av samhällstjänster. Externhandelsområdena har i många fall vuxit samman med omgivande bebyggelse och börjar också förtätas. söker sig handeln tillbaka till de större städernas centrum och till bostadsområden. Förslag med motsvarande inriktning på restriktioner för etablering av externa köpcentrum har behandlats och avstyrkts av civilutskottet . anförde utskottet bl.a. följande i frågan (betänkande 2013/14:CU10): har inte ändrat uppfattning i de frågor som tas upp i motionerna. Det bör således inte införas något förbud mot att etablera externa köpcentrum eller någon lagändring som är direkt inriktad på att motverka sådana detaljhandelsanläggningar. innehåller bestämmelser om de avvägningar som måste göras i samband med en utbyggnad av exempelvis en handelsanläggning. Det är i första hand den aktuella kommunen som har ansvaret för att kraven på hänsyn till bl.a. miljö- och klimataspekter samt mellankommunala och regionala förhållanden blir tillgodosedda vid planläggningen. Som framgår ovan har regeringen gett i uppdrag att uppdatera och vidareutveckla verkets vägledning för kommunernas arbete med frågor om handelsetableringar. I uppdraget ingår även att genomföra informationsinsatser för att kommunicera innehållet i vägledningen till kommuner och andra berörda aktörer. Utskottet vidhåller sin uppfattning att det inte finns skäl att införa ett förbud mot att etablera externa köpcentrum eller införa begränsningar för sådana detaljhandelsanläggningar i PBL. Som framgår ovan har uppdaterat tidigare vägledningar för kommunernas arbete med frågor om handelsetableringar och i samband därmed konstaterat bl.a. att såväl centrumhandeln som externhandeln fortsätter att utvecklas. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet de aktuella motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag som rör bestämmelser i om parkeringsplatser. Utskottet hänvisar till ett tidigare ställningstagande. I motion 2016/17:1802 av (MP) begärs ett tillkännagivande om ändring av 8 kap. 9 § första stycket 4 PBL för att förtydliga att kommunernas planmonopol är förenat med ett ansvar att garantera tillgänglighet i vid mening till och från övrig infrastruktur vid nybyggnation i stället för enbart parkeringsplatser. Vissa bestämmelser i m.m. Enligt PBL får kommunen i en detaljplan bestämma de krav i fråga om att ordna utrymme för parkering, lastning och lossning som behövs med hänsyn till bestämmelserna i lagen om att ”det på tomten eller i närheten av den i skälig utsträckning finns lämpligt utrymme för parkering, lastning och lossning av fordon” (4 kap. 13 § 1 och 8 kap. 9 § första stycket 4). Vissa kommuner använder s.k. parkeringsnormer som är avsedda att ge vägledning till hur kommunerna bedömer parkeringsbehovet i olika områden eller vid olika typ av bebyggelse. Kommunernas användning av parkeringsnormer regleras inte genom PBL och har inte någon direkt rättslig verkan. Det är varje enskild kommun som får besluta om man ska använda sig av parkeringsnormer som underlag i arbetet med detaljplaner och bygglov. Stöd till kommunernas arbete med parkeringsfrågor har tagit upp frågor om planering av parkering i flera rapporter, även särskilda frågor om bl.a. cykelparkering och parkering vid studentbostäder. har rapporter om parkering inriktade på stöd till kommunerna getts ut av bl.a. (Parkering i täta attraktiva städer – dags att förändra synsätt, ) och Kommuner och Landsting (Parkering för hållbar stadsutveckling, ). Kommuner och Landsting och har i samarbete med tagit fram handboken attraktiv stad (TRAST). Den senaste utgåvan blev klar . Syftet med TRAST är att vägleda samhällsplanerare och beslutsfattare i arbetet med stadens trafikfrågor. Utskottet har behandlat och avstyrkt olika förslag om en förändrad reglering av bestämmelserna om parkering i . behandlades bl.a. ett yrkande om att kommunernas bestämmanderätt i fråga om detaljplanering för parkeringsplatser borde övervägas (betänkande 2013/14:CU10). Utskottet anförde bl.a. följande: När det gäller kommunernas arbete med att utforma en parkeringspolicy och att beakta parkeringsfrågorna i arbetet med en hållbar stadsutveckling har, som framgår ovan, , och Kommuner och Landsting (SKL) gett stöd i form av metodutveckling och vägledningar. I dessa vägledningar behandlas bl.a. den typ av frågor som tas upp i motionerna, dvs. hur kraven på parkering kan anpassas i förhållande till typ av bebyggelse, möjlighet till samutnyttjande, tillgång till kollektivtrafik m.m. Enligt den ovan omnämnda skriften från SKL använder sig redan flera kommuner av flexibla bilparkeringsnormer som har utformats med sådana utgångspunkter. Utskottet anser att kommunerna även fortsättningsvis bör ha en relativt stor frihet att hantera parkeringsfrågorna i samband med planläggning och frågor om bygglov utifrån de lokala förhållandena. De nu aktuella motionerna avstyrks av detta skäl och med hänvisning till det anförda. Utskottet anser fortfarande att kommunerna bör ha en relativt stor frihet att hantera parkeringsfrågorna i samband med planläggning samt frågor om bygglov utifrån de lokala förhållandena och anser inte att det är motiverat med några ändringar i PBL. Utskottet avstyrker således motionsförslaget. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om införande av en tillgänglighetsfond. Utskottet hänvisar till ett pågående arbete. Jämför reservation 28 (KD). I kommittémotion 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 20 begärs ett tillkännagivande om att skapa en fond för att finansiera tillgänglighetsanpassning av boende och i samband därmed revidera nuvarande regler för bostadsutformning i syfte att reducera dem. Ett liknande yrkande om att inrätta en tillgänglighetsfond finns i motion 2016/17:1950 av (M) yrkande 2. Ett övergripande krav på tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga finns i 8 kap. 1, 4, 7 och 9 §§ PBL samt i 3 kap. 4, 18 och 23 §§ PBF. I byggregler (BBR finns tillämpningsföreskrifter till lagen och förordningen.