bet · H401KU20d3 · 2017-01-01 00:00:00 — Det är väldigt glädjande att har lyckats med den här kampanjen också. Som statsrådet inledde med har gjort kampanjer tidigare i FN-regi för att försöka ta plats på olika ställen. Jag tänkte höra lite grann kring vilka slutsatser man har dragit av de kampanjerna tidigare, vad man har gjort annorlunda nu och vad det är som har gjort den här kampanjen så lyckad. : Naturligtvis har vi sökt att få erfarenheter från tidigare kampanjer, till exempel från och samt . Vi har gjort vår egen utvärdering av kampanjen. kan det vara nyttigt att lära av framgångar också. Annars brukar man alltid vid misslyckanden vara noga med att utvärdera vad det var som blev tokigt. Men här har vi försökt att också lära oss av det som har gått bra. En viktig del i arbetet var förstås att se till att vi kunde få så många erfarenheter som möjligt med oss i vårt kampanjarbete. Det vi lärde oss var framför allt att det var viktigt med dialog med andra länder och att vi måste basera det på en egen trovärdig politik och argumentera kring innehållet och politiken. Det nordisk-baltiska samarbetet var väldigt viktigt genom hela kandidaturarbetet. (V): Det har varit uppe en del frågor runt Dac och biståndspengar – riktlinjer runt det och hur de kan användas. Det finns mycket som man kan fundera över vad gäller hur de pengarna går att nyttja, men jag vill bara få bekräftat att det är så att regelverket har följts. Vad jag förstår är det så. Sedan kan vi på många andra sätt föra diskussioner om huruvida vi tycker att regelverket är rimligt, men det är en lite annan fråga. Jag vill ändå få det förtydligat och bekräftat: Är det så att regelverket har följts fullt ut? : Ja, absolut. Regelverket har följts. (L): Tack så mycket, utrikesministern, för redogörelsen! Det är, som min kollega föredrog, inte så att vi diskuterar betydelsen av FN . Inte heller diskuterar vi betydelsen av röst i FN, för den tror jag att vi alla är medvetna om, speciellt i ljuset av vad som sker . Jag skulle ändå vilja ställa en eller två frågor, trots att jag tycker att mycket har blivit klargjort här. Vi i KU fäster oss i samband med utfrågningar naturligtvis inte vid vad som står i nyhetsartiklar. Ändå kan man inte låta bli att läsa dem. har företrädare för regeringen gjort åtaganden i samband med kampanjer, enligt den här nyhetsartikeln. Departementet har dock på en klar och rak fråga från KU svarat att inga finansiella åtaganden har gjorts i utbyte mot en röst på . Det leder mig naturligtvis till en fråga som dyker upp, eftersom vi alla är politiker: det några andra, ickefinansiella, åtaganden? Ställde ut några åtaganden av icke-finansiell karaktär gentemot enskilda länder i samband med kampanjen? : Herr ordförande! Jag tackar för den frågan, för jag tror att den ger mig tillfälle att också säga hur de här mötena har gått till och hur kandidaturarbetet bedrevs. Det här gav ju oss och mig ett tillfälle att engagera mig med länder, ministrar och regeringar runt hela världen. Då är det här en del av en agenda som ofta går från rena främjandeinsatser och handelsutbyte som vi har med de här länderna till bilaterala frågor som vi kan ha. De kan ibland klaga på att vi inte har någon ambassad där eller att vi inte är representerade, eller så kan vi ha något annat som vi behöver klara ut. Det kan bli att vi diskuterar världspolitiken och sedan går över till att prata om kandidaturen. är det klart att de också ställer krav på just bistånd, utvecklingshjälp eller andra insatser. Det hör till. Det får vi räkna med att länder faktiskt förväntar sig av . Och det viktiga där är ju att det inte gavs några sådana utfästelser, inte heller om något annat finansiellt stöd. Vi hade absolut inte något utrymme för att göra det, utan vi engagerar oss politiskt med de här länderna. var det att de sa: Skulle ni kunna hjälpa oss att få till stånd ett möte? Kan ni hjälpa oss att jobba på vår rapport om mänskliga rättigheter till ? Finns det någonting annat som ni kan göra? Så kunde de säga, och det är en del av en sedvanlig politisk dialog med de här länderna. Det har också varit så att säga den viktigaste erfarenheten – den här breda dialogen och den breda dagordningen och agendan för våra besök. Aldrig att vi bara har pratat om en enda fråga, nämligen kandidaturen. Det här har också gett oss ovärderliga kontaktnät och politiska kontakter som jag kommer att ha glädje av under hela min tid på UD. (L): Ska vi alltså av den redogörelsen förstå att det faktiskt ställdes ut åtaganden vid de här diskussionerna? : Nej, det ska man inte förstå, för vi har inte gjort några sådana åtaganden i utbyte mot någonting, utan det handlar om att den här typen av förväntningar alltid kommer. De uttrycker den typen av förväntningar, men vi har inte gjort sådana åtaganden som så att säga är direkt kopplade till kandidaturen. Det skulle ha blivit helt ogörligt. (L): Kan det finnas en viss gränsdragningsproblematik i huruvida man ställer ut åtaganden för en röst, eller sker det enbart i ett normalt bilateralt samtal? : Herr ordförande! Det är en väldigt bra och viktig fråga. Om man inte förstår att det är en del av vår utrikespolitik, att vi också menar att vi har en plats och en möjlighet att tjäna intressen och världens intressen i , blir det obegripligt varför man över huvud taget ska bedriva en kandidatur. Vi menar att det tjänar också vår utrikespolitik och våra intressen. Ska vi säga nej i en politisk dialog med ett land om de säger: Kan ni hjälpa oss med våra frågor om mänskliga rättigheter? Det är självklart att vi gör det. Att de ställer förväntningar råkar vi ut för varje gång vi har ett möte. De menar: Vi är ett rikt land, vi är ett generöst land när det gäller allt från biståndspolitik till hur vi agerar med andra länder. Men det viktiga är att det inte har funnits en koppling där vi har sagt: Vi betalar ett land för en röst. Något sådant finns inte och har aldrig varit del av vår kampanj. Skånberg (KD): Herr ordförande! Tack, statsrådet, utrikesministern, för svaren så här långt. För att vara alldeles tydlig: Vi är väldigt glada för att kampanjen för att hamnade i säkerhetsrådet var framgångsrik. Det är någonting som gagnar och förhoppningsvis världen. Utrikesministerns engagemang, vilja och driv är det ingen som ifrågasätter. Men det KU har att göra är en kanske lite gnetig uppgift. Det är de små notaten, det är kvittona, som vi är tvungna att fråga om. har statsrådet, utrikesministern, gett tre olika besked om vart den famösa middagens räkning gick. Först fick vi höra att det var en extern minnesfond som hade betalat den. Så sa utrikesministern. Sedan när kollegan här påpekade att vi har fått ett besked att det var biståndsmedel sa utrikesministern: Det är biståndsmedel, det är inte en extern minnesfond. Sedan på ordförandens fråga var det UD:s medel. Är det biståndsmedel? Är det UD:s egen administrativa kostnad? Vem har betalt räkningen? : Precis som vi har skrivit i det skriftliga svaret var besöken ett samarrangemang mellan UD och Dag Hammarskjöldfonden. Detta har hänt upprepade gånger , och man gjorde också så med den tidigare regeringen. Seminariedelen av besöken finansierades av Dag Hammarskjöldfonden genom deras ordinarie budget. När det gäller de UD-relaterade delarna av besöken som var till exempel måltider, arbetsmåltider, middagar, lunch och kostnader för en utflykt fördelades kostnaderna mellan särskilt avsatta medel för kandidaturen – som var ca och ingår i redovisningen – och UD:s ordinarie budget – ca – eftersom besöken hade ett bredare syfte än bara SRK. Besöken var helt i linje med Hammarskjöldfondens ordinarie verksamhet. Det är också brukligt att då står Hammarskjöldfonden för kostnaden vid sådana tillfällen. Av de UD-relaterade aktiviteterna belastade sammanlagt biståndsmedel. Det är den arbetsrelaterade måltiden vid besöket , och där diskuterades klimatrelaterade frågor, och kostnaderna för en reseförsäkring. Det är helt enligt Dacreglerna. Skånberg (KD): Herr ordförande! Tack, statsrådet, utrikesministern, för svaren. Det är alltså inte antingen biståndsmedel eller extern minnesfond eller UD:s medel, utan det flyter samman. Skånberg (KD): Det var flera olika som betalade. Men just den här räkningen på dryga som gick till måltid var nog ett entydigt svar, om vi är noga. Det var UD:s medel. Då är det inte biståndsmedel, då är det inte extern minnesfond, utan det är UD:s medel. Varför inte redovisa det? Det är ett fjärde alternativ vad vi hört . : Vi måste reda ut det. UD förfogar också över vissa biståndsmedel för just den här typen av insatser och för att till exempel diskutera klimatrelaterade frågor, som det handlade om i det här fallet. UD kan också handha biståndsmedel för specifika ändamål. Det är helt enligt Dacreglerna. I övrigt var det Dag Hammarskjöldfonden med sin ordinarie budget som hade seminariedelarna. Sedan delade vi upp det så att vi till exempel bjöd in dem till UD. Där ordnade vi en arbetsmiddag. Jag kommer mycket väl ihåg detta. Det var verkligen kring klimatet, och det var det allra viktigaste. Då kan vi med biståndsrelaterade medel men under UD:s budget använda det enligt Dacreglerna till den här typen av insatser. Det har tidigare regeringar också gjort. Man kan förstås diskutera vad som kallas biståndsmedel. Sida och biståndet har ett antal sådana konton som används just för detta, att se till att man engagerar sig inte minst med små ö-stater eller fattiga länder och ser till att man också bjuder in dem på det här sättet. Skånberg (KD): Utrikesministern, det är inte så att jag ifrågasätter det legitima. Det här är legitimt. Jag har inga problem med vilka som är bjudna, utan det är utrikesministerns bristande klarhet i vem som betalde notan. Det beskedet vi fick skriftligt på våra frågor lyder: Mot den bakgrunden redovisades kostnaden för denna måltid, ca , som bistånd. Sedan sa utrikesministern alldeles , i tv-sändning: Det var en extern minnesfond, , jo, och rättade sig. : Ursäkta, Skånberg. Jag förtydligade mig. Det kan inte vara något missförstånd om det. Jag kan säga det en gång till. Dag Hammarskjöldfonden stod för seminariedelarna. Vi stod för UD:s budget, men det kan vara biståndsmedel som finns på UD:s budget för den här typen av ändamål. Det använde den förra regeringen, och det gör vi ibland för den här typen av insatser. Precis detta har redovisats med de exakta siffrorna. Vi måste bara förklara att vi ibland på UD kan ha medel som är från biståndet för den här typen av ändamål. Vi delade på kostnaderna. Det tror jag nog har varit klart från början med de olika delarna mellan Dag Hammarskjöldfonden och UD. Ordföranden: kanske behöver gå vidare från just den frågan, eller hade Skånberg någon slutlig fråga? Skånberg (KD): Bara en kommentar, herr ordförande. Utrikesministern sa: Det här tror jag har varit klart från början. Då hade vi inte behövt den här långa förklaringen. : Herr ordförande! Jag tror att det ibland inte är så överskådligt för den som inte känner till hur bistånd kan kategoriseras eller vilken typ av konto som också UD förfogar över. Det är bra att vi fick förklara att det hänger ihop på det sättet och de olika ansvarsbitarna för Dag Hammarskjöldfonden och deras ordinarie budget för seminariedelarna och det som vi tog på oss från UD. Somligt av de pengarna kommer från biståndet för just den här typen av insatser. (M): Nej, det är inte helt enkelt, och det är inte helt klart, utrikesministern. Det är därför vi sitter här och frågar. Det har också rests frågor i anmälan under vilket konto och under vilka förespeglingar eller i vilkens regi som saker och ting är arrangerat. Jag vill gå tillbaka inte bara till middagen utan också till de två besöken respektive 2016. I underlaget från utrikesministerns departement tänkte jag att utrikesministern skulle få hjälpa mig med följande som jag inte riktigt får ihop. Ett: Utgifter för resor, kost och logi för dessa deltagande länder. Det var säkert ett jättebra sammanträde, mycket bra kontakter, och så vidare. För att möjliggöra deltagande för företrädare för dessa länder, av vilka inte alla stod med på listan utan två hade blivit bortplockade , står det här: kan därför klassificeras som bistånd. Det står det i svaret. I ett senare svar från samma departement står det på vår fråga från utskottet: Redovisas något av detta – och då är det resan – som bistånd enligt Dac, och enligt vilka kriterier i Dac:s riktlinjer kan de utgifter som har varit i samband med besöken i så fall klassificeras som bistånd? Svaret från är: De utgifter som enligt redovisningen specifikt använts för kandidaturarbetet har inte rapporterats som bistånd till biståndskommittén vid och utveckling. Jag får inte riktigt ihop det. Är det bistånd eller inte? Det klassificeras som bistånd i det ena fallet men har inte rapporterats som bistånd till Dac i det andra. Hjälp mig med detta. : Därför att ansvaret var uppdelat, herr ordförande, mellan Dag Hammarskjöldfonden som redovisade och vårt ansvar från UD. Det är helt enkelt ansvarsfördelningen. Det är också vanligt att man gör på det sättet vid tidigare tillfällen. (SD): Jag tackar lite för inspelet. Det är inte helt enkla frågor att förstå och veta exakt hur saker och ting ser ut. har än så länge inte suttit i regering och således aldrig kunnat bedriva en sådan kampanj med inbjudningar, middagar, resor och allt vad det innebär. Förutom att vi kanske har en lite annan spontan syn på bistånd än vad den här regeringen och tidigare regeringar kan ha haft har jag en kunskapsfråga. Som jag förstått det ingår i en regional grupp västeuropeiska och andra stater som hade att tillsätta två av de icke-permanenta platserna i säkerhetsrådet. Som jag också har förstått finns det en rotationsordning åtminstone mellan de nordiska länderna för vilket land som kandiderar. Finns det några andra sådana informella överenskommelser eller informella förhållningssätt kring hur man brukar rösta och vilka som brukar utses och tillsättas på platserna? Om inte hade kommit in med sin sentida kandidatur, hur hade spelet förlöpt då? : Tack för den frågan, som också är viktig. Vi skulle önska att det fanns i EU-kretsen framför allt en överenskommelse om en viss rotationsordning så att vi slapp kampanja på det här sättet som blev fallet när kom in överraskande trots att det då redan fanns två kandidater i vår grupp. Då hade vi sluppit den här typen av kampanj eller att uppträda som konkurrenter. Det har man till exempel i Afrikanska unionen. Då slipper man den här typen av insatser. Vi har varit med och föreslagit det men tyvärr inte fått stöd för det i EU-kretsen. Jag tror att det förhoppningsvis kan komma upp igen, och då stöder vi en sådan ordning. Mellan de nordiska länderna försöker vi att komma överens, och också med de baltiska, att det så att säga nu är tur att kandidera för en viss ordning. Det är bra, för då kan vi hjälpa varandra. kan göra det solidariskt, och vi kan hålla ihop också den nordisk-baltiska gruppen. Jag kan bara hålla med om att vi skulle önska att se en annan ordning. (SD): Om en sådan ordning skulle infinna sig skulle det kanske lite grann tala emot vad utrikesministern anförde i sitt inledningsanförande att det är den politik man vill bedriva som avgör om man får röster eller inte. I så fall skulle det lite grann bli: är det din tur oavsett vilket. Finns det några kommentarer kring det? Ordföranden: Det kanske är mer en utrikespolitisk diskussion än en konstitutionell. (SD): Det är sant, herr ordförande. Ordföranden: behöver därför inte utveckla det här och om inte utrikesministern absolut vill. Finns det fler frågor? Jag har bara ett par korta funderingar avslutningsvis. Vi har diskuterat mycket kring de två konferenser som arrangerades av UD tillsammans med . Finns det andra exempel på att UD har använt externa parter för att arrangera evenemang som har haft koppling till säkerhetsrådskandidaturen på liknande sätt som när man samverkade med Dag Hammarskjöldfonden? : Jag tror att det ärligaste och bästa sättet att svara på denna fråga är att säga att det har förekommit många olika evenemang, konferenser och möten där förstås kandidaturen har kommit upp, men egentligen inte på samma sätt som när man kommer överens om program och jobbar så nära som vi har gjort – i alla fall inte som vi kan påminna oss . Det har som sagt förkommit , också av tidigare regeringar, att man har jobbat just med Dag Hammarskjöldfonden, som har ett stort kontaktnät och är en ansedd partner för denna typ av insatser. I övrigt blev det ett tema på väldigt många tillställningar där UD förstås också förekom tillsammans med olika organisationer och think tanks och så vidare. Ordföranden: till frågan är väl att debatten som fördes kring samarrangemanget mellan UD och Dag Hammarskjöldfonden var att det från vissa håll gjordes gällande att det var ett sätt att så att säga, slarvigt uttryckt, dölja kostnader för kampanjen genom att låta en extern part bära kostnader som egentligen var skattemedel, de också. Frågan mer precist formulerad blir: Finns det andra exempel där UD finansierar andra parter och använder dessa parter som medhjälpare i säkerhetsrådskampanjen? Det är väl så man ska formulera frågan. : Om det skulle vara så måste jag nog tyvärr säga att får bjuda in också och andra som jobbade med Internetforum, som var upplagt på precis samma sätt. Tillsammans med partner bjuder man in till exempel ambassadörer och andra på exakt samma upplägg, för det är ett viktigt och värdefullt upplägg. Att kunna prata direkt med dem som är de viktigaste aktörerna är förstås också väsentligt. Man ska aldrig dölja någonting. Man ska jobba med en kampanj som är helt öppen och där man ska kunna stå för allting. Det har vi gjort, och vi fortsätter att redovisa allt det som både det här utskottet och utrikesutskottet och andra kan be om. Vi har ingenting att dölja, och vi har ingenting att skämmas för. Ordföranden: kan väl säga att en idealbild för en svensk kampanj är att den ska vara transparent men inte extravagant. sa utrikesministern ganska tidigt här i utfrågningen att det uppkom en backlog när man skulle diarieföra mejlkorrespondens mellan UD och Hammarskjöldfonden. Jag uppfattade det på det sättet. Man får väl säga att i den delen blev det på UD på grund av personalbrist eller långsam handläggning inte transparent förrän . Eller har jag missförstått utrikesministern? : Herr ordförande! Delvis, därför att detta att det uppstod en backlog beror på att det var ett oväntat stort antal mejl och inkommande meddelanden. Det gjorde att man begärde ut 74 000 e-mail. Det hade ingenting att göra med konversationen eller mejlutbytet med Dag Hammarskjöldfonden, utan det hade att göra med att det förstås tog lite tid innan vi … Det var vi senast hade en FN-kandidatur, och vi behövde också se till att det snabbt blev ordning på sättet att registrera. Men det har vi rättat till, och vi kan bara beklaga detta. Vi kommer att svara på alla frågor och också redovisa helt öppet hur vi har hanterat dessa e-mail. Det är JO som hanterar det. Ordföranden: så att det blir alldeles tydligt när det gäller denna backlog: Som jag förstod det menade utrikesministern att det var en backlog, att man inte hann registrera skrivelser, mejl och annat. Denna backlog handlade i och för sig inte om begäran om utfående av handlingar, utan det är en annan fråga som JO granskar – Dagens Nyheters anmälan mot regeringen. Det är en separat fråga. Men just backlogfrågan är väl UD:s registrering av sina egna handlingar? : Det var framför allt diarieföring, herr ordförande, som det gällde. Allt ska inte diarieföras, och det gällde att också bestämma vad det är som ska diarieföras och hur registreringen ska ske. Sedan kom en begäran av utlämnande, och då var det så många som 74 000. Slutligen vill jag bara ställa en fråga för att klarlägga frågan om länderna som inte var biståndsländer. UD skriver till oss: Samtliga de länder som bjöds till de konferenser som vi talar om finns på /Dacs lista över länder som kan vara mottagare av bistånd eller tillhör de av FN definierade grupperna Least Developed Countries och/eller Developing States. Det förstår vi. Sedan är svaret att på grund av detta kan alla länders deltagande klassificeras som bistånd enligt /Dacs riktlinjer. Utrikesministern sa tidigare att när det gäller de två länder som i och för sig inte är biståndsmottagarklassificerade av Dac kan deltagande ändå klassificeras som bistånd därför att de deltog i diskussionen och bidrog till att konferensens mål uppnåddes. Bara så att vi förstår hur det här fungerar: Innebär det att om man hade bjudit in låt oss säga eller , som också hade bidragit till diskussionerna på konferensen – hade då deras deltagande också kunnat klassificeras som bistånd för att de bidrog till konferensens mål genom kloka inlägg och liknande? Jag kan bara upprepa att huvudsyftet var att gynna biståndsmedlen. Alla deltagande länder bidrog till det. Här anges i Dacs riktlinjer att ska ha just ”the promotion of the economic development and welfare of developing countries” som huvudmål. Man bedömde att alla deltagande länder bidrog till det. Då kan det också anses som biståndsfähigt, och då kan andra deltagare också komma med. Ordföranden: Då ber vi att få tacka utrikesministern så mycket för att hon har kommit hit och svarat på våra frågor. Jag förklarar sammanträdet avslutat. Granskningsärende 8 Fråga om försök att påverka programinnehållet i (se avsnitt 4.3) Ordföranden: är 14, och jag förklarar öppna sammanträde inlett. Vi välkomnar utbildningsminister till utskottet för att svara på frågor i granskningsärende 8 Fråga om försök att påverka programinnehållet i . Ordningen är den att statsrådet får möjlighet att inleda och ge sin syn på händelseförloppet, och därefter ställer vi frågor – anmälande parti först och därefter partierna i storleksordning. Så varmt välkommen, , att presentera medföljanden och att göra en inledning. Var så god! : Tack, herr ordförande! Och tack, utskottet, för möjligheten att få komma hit och svara på utskottets frågor! Med mig har jag expeditionschefen i , . Jag är alltså här för att svara på utskottets frågor med anledning av uppgifterna från SVT:s Aktuelltredaktion om att en tjänsteman i i ett telefonsamtal uttryckte sig på ett sådant sätt att det kunde uppfattas som ett försök att påverka programinnehållet. Jag vill vara tydlig med att det är självklart att tjänstemän inte ska försöka påverka medier på det sätt som Aktuellts redaktion beskriver. Presskontakter ska vara professionella, och samtalen ska vara så tydliga och korrekta att det inte ens finns risk för att det uppstår situationer som kan uppfattas som försök till sådan påverkan. Jag skulle vilja börja med att, mot bakgrund av utskottets frågor, i relevanta delar beskriva ansvarsfördelning och anställningsförhållanden i . I min redogörelse så använder jag ordet ”departement” men avser i detta sammanhang likväl Statsrådsberedningen och förvaltningsavdelningen. Den berörda tjänstemannen anställdes genom beslut som politisk sakkunnig i med funktion som planeringschef och med placering tills vidare i . Av arbetsordningen för Statsrådsberedningen så framgår att det i Statsrådsberedningen finns en pressenhet med en chef och en biträdande chef. Under den dåvarande biträdande presschefens föräldraledighet, , så tjänstgjorde den här berörda tjänstemannen tillfälligt som biträdande presschef vid pressenheten i Statsrådsberedningen. Därefter så återgick han till sina uppgifter som politiskt sakkunnig med funktion som planeringschef i . är samarbetet mellan departementen högt utvecklat och nödvändigt. är en myndighet. Beroende på om arbetsuppgifterna tillåter det är det normalt att man vid exempelvis arbetstoppar 2016/17:KU20 BILAGA B UTFRÅGNINGAR tillfälligt fullgör uppgifter som formellt faller under ett annat departement. Detta sker ofta utan skriftligt beslut. Det fanns några få tjänstemän inom som kunde fullgöra den biträdande presschefens uppgifter när denna av någon anledning tillfälligtvis och inte kunde göra det.