bet · H401CU10 · 2017-03-17 00:00:00 — Motionären hänvisar till departementspromemorian Några bodelningsfrågor (Ds 2005:34) och menar att den innehåller förslag som regeringen bör gå vidare med. gav en sakkunnig person i uppdrag att biträda departementet med att utreda vissa frågor om skadestånd och bodelning enligt . Uppdraget redovisades i departementspromemorian Några bodelningsfrågor (Ds 2005:34). Promemorian remissbehandlades och låg till grund för lagförslagen i proposition 2006/07:32 Skadestånd och bodelning. I propositionen föreslogs vissa ändringar i bodelningsregler. Dåvarande lagutskottet tillstyrkte regeringens lagförslag (bet. 2006/07:CU14) och följde utskottet. Lagändringarna trädde i kraft . I den nämnda promemorian uppmärksammade utredaren även vissa bodelningsfrågor att överväga för framtiden. Utredaren konstaterade att en makes giftorätt inte preskriberas. Genom att man inför en preskriptionsregel för rätt till bodelning även i torde parternas rättsosäkerhet och andra problem i sammanhanget minska, och därmed skulle också antalet bodelnings-tvister kunna reduceras. Utredaren konstaterade också att praktiskt verksamma jurister vittnar om stora handläggningsproblem med anledning av parters passivitet och frånvaro från sammanträden. För den part som har det sämst ställt ekonomiskt har slutförandet av bodelningen vanligtvis mycket stor ekonomisk betydelse, varför en effektiv handläggning är viktig. Mot denna bakgrund och eftersom ena parten ofta drar fördel av att en förrättning drar ut , borde man enligt utredarens mening överväga om en förrättare bör ges rätten att kalla parterna till sammanträde vid vite för att om möjligt förbättra deras medverkan i saken. I syfte att förhindra att en passiv part otillbörligt försvårar genomförandet av en bodelningsförrättning till men för den andra parten ansåg utredaren att det bör prövas huruvida det bör införas en uttrycklig bestämmelse i 17 kap. efter mönster av 42 kap. 15 § om stupstocksföreläggande. Utredaren ansåg att det också bör prövas om det finns tillräckliga skäl för att avskaffa möjligheten för en part att under pågående bodelningsförrättning väcka särskild talan i en fråga av betydelse för delningen. Utredaren anförde att möjligheten att väcka särskild talan kan missbrukas av den av parterna som vinner på att slutförandet av delningen försenas. Utskottet anser att det saknas skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionerna. Motionsyrkandena bör därför avslås. Underhåll mellan makar efter äktenskapsskillnad Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om underhåll mellan makar efter äktenskapsskillnad. Utskottet hänvisar till gällande rätt. I motion 2016/17:1159 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör se över i syfte att förbättra den ekonomiskt svaga partens skydd efter äktenskapsskillnad. I 6 kap. finns bestämmelser om underhåll mellan makar efter äktenskapsskillnad. Efter äktenskapsskillnad svarar varje make för sin försörjning (7 § första stycket). Om den ena maken behöver bidrag till sitt underhåll under en övergångstid, har den maken rätt att få underhållsbidrag av den andra maken efter vad som är skäligt med hänsyn till denna makes förmåga och övriga omständigheter (7 § andra stycket). Om den ena maken har svårigheter att försörja sig själv sedan ett långvarigt äktenskap har upplösts eller om det finns andra synnerliga skäl, har den maken rätt till underhållsbidrag av den andra maken än som anges i andra stycket. Vid prövning av den rätten ska hänsyn tas till om den ena maken behöver bidrag för att skaffa sig pensionsskydd (7 § tredje stycket). Underhållsbidrag efter äktenskapsskillnad ska betalas fortlöpande. Finns det särskilda skäl, såsom att den underhållsberättigade behöver ett bidrag för att skaffa sig pensionsskydd, får domstolen dock bestämma att bidraget ska betalas med ett engångsbelopp (8 §). Talan om att underhållsbidrag ska fastställas får inte bifallas tillbaka än före den dag då talan väcktes, om inte den bidragsskyldige medger det (9 §). Rätten att kräva ut ett fastställt underhållsbidrag upphör efter den förfallodag som ursprungligen gällde (10 § första stycket). Utskottet anser att det saknas skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionen. Motionsyrkandet bör därför avslås. Makars pensionsrättigheter vid bodelning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om makars pensionsrättigheter vid bodelning. Utskottet hänvisar till pågående arbete. I motion 2015/16:1211 föreslår (L) ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att intjänad inkomst- och premiepension inte ska undantas vid bodelning. Samma yrkande förs fram i motion 2016/17:1722 av (L). Vardera maken har giftorätt i den andra makens egendom. Egendom som är föremål för den andra makens giftorätt kallas giftorättsgods. Giftorätten innebär att en make vid bodelning får en hälftenrätt i den andra makens giftorättsgods, sedan avräkning skett för den makens skulder. Giftorätten är en sorts latent rättighet på värdet i den andra makens egendom som aktualiseras först i samband med bodelning. Giftorätten omfattar all egendom som maken äger, oavsett om maken förvärvat egendomen före eller efter det att makarna gift sig. Viss egendom är undantagen från den andra makens giftorätt och omfattas alltså inte av likadelningsprincipen. Sådan egendom kallas för enskild egendom. Enskild egendom kan uppkomma genom äktenskapsförord (7 kap. 2 § ). Enskild egendom kan också tillskapas om någon ställt upp som villkor om enskild egendom i samband med en gåva eller ett testamente (7 kap. 2 § ). Bodelning omfattar inte enskild egendom. Bodelning ska ske när ett äktenskap upphör genom äktenskapsskillnad eller dödsfall (9 kap. 1 § första stycket ). En jämkning vid bodelning kan göras under vissa förutsättningar (12 kap. ). Frågan om huruvida makars pensionsrättigheter bör utjämnas i samband med upplösningen av ett äktenskap har varit föremål för lagstiftarens intresse . Vid en äktenskapsskillnad blir resultatet i fråga om pen-sionsrättigheter numera att rätt till allmän pension alltid undantas från bodelningen, rätt till tjänstepension undantas vanligtvis medan privat pensionssparande ingår. Pensionsgruppen överlämnade sin skrivelse Jämställda pensioner (Ds 2016:19) till regeringen. I skrivelsen presenterar Pensionsgruppen en bred analys utifrån nio olika områden, bl.a. delad pensionsrätt mellan makar. I skrivelsen görs bedömningen att det torde vara rimligt att pensionsrätt för allmän pension även fortsättningsvis inte ingår i bodelningen. Vad gäller pen-sionsrätt för tjänstepension görs bedömningen att orättvisa bodelningsresultat kan korrigeras genom jämkningsbestämmelserna i . Skrivelsen är föremål för beredning inom . Utskottet kan konstatera att det pågår ett arbete med att se över frågan om delad pensionsrätt mellan makar. Utskottet anser att resultatet av det pågående arbetet inte bör föregripas av någon åtgärd från . Motionsyrkandena bör därför avslås. Stärkta rättigheter för transpersoner m.fl. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om stärkta rättigheter för transpersoner m.fl. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservationerna 6 (M) och 7 (V). I partimotion 2015/16:49 föreslår m.fl. (V) ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att en person som har bytt namnidentitet eller personnummer har rätt att få betyg, studieintyg, anställningsbevis etc. ändrade retroaktivt (yrkande 13). I motion 2015/16:2703 anför m.fl. (M) att det saknas en fungerande reglering om hur registreringen av ett föräldraskap ska hanteras efter att en förälder har gjort ett könsbyte. Motionärerna menar att lagen nu bör ändras så att det framgår att man får fullt erkännande av sitt könsbyte. Ett tillkännagivande begärs i enlighet med detta (yrkande 3). Frågan om att införa bestämmelser om rätt att få identitetsuppgifter i tidigare intyg och betyg ändrade retroaktivt har berörts av i utredningsbetänkandet Ändrad könstillhörighet – förslag till ny lag (SOU 2007:16). I proposition 2011/12:142 Ändrad könstillhörighet behandlade regeringen betänkande (SOU 2007:16). I propositionen redovisade regeringen att den anser att rutinerna för hur uppgifter om ändrat personnummer och namn ska hanteras hos myndigheter och organisationer bör ses över. Det kan t.ex. gälla möjligheten att få sin identitet ändrad i examensbevis, slutbetyg och andra merithandlingar som utbildningsanordnare utfärdar. Regeringen uppgav att ett myndighetsövergripande samarbete borde initieras i syfte att underlätta den administrativa bördan för en person som ändrat könstillhörighet och att borde ges i uppdrag att samordna ett sådant samarbete. fick i uppdrag av regeringen att initiera och samordna ett myndighetsövergripande samarbete i syfte att minska den administrativa bördan för en person i samband med ändring av könstillhörighet. presenterade promemorian Administrativa problem för personer som bytt juridiskt kön. Vid uppdragets genomförande identifierade såväl intresseorganisationer som myndigheter ett antal problem som sammantaget rörde hanteringen av ändring av personnummer och namn i folkbokföringen, ändring av betyg och behörigheter, rätten till pension och socialförsäkringsförmåner och kontakter med företag om bl.a. privata kontrakt, avtal, tillgångar och skulder hos banker. Vidare identifierades frågor som rör rätten till sekretess och integritet för den som bytt juridiskt kön samt behovet av att inte behöva förklara och visa upp sin tidigare identitet. Andra frågor som togs upp gällde bemötande och skydd, säkerhet och trygg vård på institutioner inom kriminalvård, flykting-mottagning och socialtjänst. 16 myndigheter har inom ramen för uppdraget granskat sin verksamhet utifrån de administrativa problem som de personer som bytt juridiskt kön kan ha i kontakterna med myndigheten. Myndigheterna har även lämnat förslag på vad som kan göras för att komma till rätta med problemen och redovisat vad respektive myndighet själv har vidtagit för åtgärder. Av de promemorior som lämnats in och av de kontakter som tagits med myndigheterna framgår att ett förändringsarbete har påbörjats på många myndigheter. Många problem har kunnat åtgärdas internt inom myndigheterna. Det gäller bl.a. frågor om bemötande, sekretess samt hantering och avisering av nya personuppgifter. Andra problem kräver ytterligare utredning och åtgärder som myndigheten inte själv har mandat att vidta. anser därför att regeringen bör överväga att i samverkan med berörda myndigheter initiera de utredningar och de åtgärder som bedöms nödvändiga. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag (dir. 2016:102) att utifrån befintlig kunskap göra en bred kartläggning av transpersoners villkor och situation i samhället och föreslå konkreta insatser som bidrar till förbättrade levnadsvillkor och ett tryggare livsutrymme för transpersoner. Utredaren ska även belysa hur personer som genomgår könskorrigering uppfattar utredning, vård och behandling. Syftet med utredningen är att stärka efterlevnaden av transpersoners rättigheter och förbättra levnadsvillkoren för transpersoner. • kartlägga hinder för transpersoner att leva i enlighet med sin könsidentitet • kartlägga hur transpersoner bemöts i kontakt med myndigheter och med hälso- och sjukvården i • kartlägga vilka hinder som finns för transpersoners möjligheter att på lika villkor delta i arbetslivet • kartlägga väntetider inom den könsbekräftande vården och föreslå konkreta insatser för att öka välbefinnandet hos personer som väntar på vård och behandling • vid behov föreslå nödvändiga författningsändringar. Uppdraget ska redovisas . Liknande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2014/15:CU6. Utskottet stod då fast vid sitt ställningstagande i betänkande 2013/14:CU19. I det betänkandet konstaterade utskottet att fått i uppdrag att initiera och samordna ett myndighetsövergripande samarbete i syfte att minska den administrativa bördan för en person i samband med ändring av könstillhörighet. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det inte fanns skäl att föreslå någon åtgärd från och avstyrkte motionsyrkandet. Utskottet kan konstatera att en särskild utredare har fått i uppdrag att utifrån befintlig kunskap göra en bred kartläggning av transpersoners villkor och situation i samhället och föreslå konkreta insatser som bidrar till förbättrade levnadsvillkor och ett tryggare livsutrymme för transpersoner. Uppdraget ska redovisas . Resultatet av det pågående arbetet bör inte föregripas av någon åtgärd från , varför motionsyrkandena bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om utredningar om faderskap. Utskottet hänvisar till aviserat arbete. I kommittémotion 2016/17:2372 föreslår och (båda SD) ett tillkännagivande om att regeringen bör se över i syfte att göra det möjligt att fastställa faderskap under graviditeten (yrkande 1). Motionärerna begär även ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om det ska vara rutin inom mödravården att inleda processen om faderskap i de fall föräldrarna ger sitt medgivande (yrkande 2). Samma yrkanden förs fram i kommittémotionerna 2016/17:2506 av m.fl. (SD) (yrkandena 2 och 3) och 2015/16:3095 av m.fl. (SD) (yrkandena 2 och 3). m.fl. (KD) föreslår i partimotion 2016/17:3304 ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om det skulle gå att bekräfta faderskapet till barn för ogifta föräldrar redan under graviditeten (yrkande 45). I kommittémotionerna 2015/16:2568 av m.fl. (KD) (yrkande 79), 2015/16:2569 av m.fl. (KD) (yrkande 32), 2016/17:3305 av m.fl. (KD) (yrkande 86) och 2015/16:2638 av m.fl. (M) (yrkandet i denna del) framställs samma yrkanden. m.fl. (SD) föreslår i kommittémotion 2015/16:2899 ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om det är möjligt att en person direkt kan fastställas som far till ett barn om ett positivt testresultat kan uppvisas (yrkande 12 i denna del). I motion 2016/17:1711 föreslår och i (båda S) ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om rutinerna för fastställande av faderskap kan förenklas. Enligt motionärerna bör föräldrarna redan på sjukhuset eller i samband med de första kontakterna med gemensamt via e-legitimation kunna lämna en försäkran med uppgivande av faderskap. Om modern vid barnets födelse är gift med en man ska mannen i äktenskapet, enligt 1 kap. 1 § , anses som barnets far, s.k. faderskapspresum-tion. Om modern inte är gift fastställs faderskapet enligt 1 kap. 3 § genom dom eller bekräftelse. Bekräftelse av faderskap sker skriftligen och ska bevittnas av två personer. Den ska även godkännas av socialnämnden och av modern. är skyldig att utreda vem som är far till ett barn när faderskapet inte följer direkt av faderskapspresumtionen och får lämna sitt godkännande endast om det kan antas att mannen är far till barnet. Nämnden ska föra protokoll över vad som förekommer vid utredningen av betydelse för faderskapsfrågan. har utfärdat föreskrifter och allmänna råd om socialnämndens utredning och fastställande av faderskap (SOSFS 2011:2 (S)). Enligt föreskrifterna kan socialnämnden om parterna är sambor och övertygade om att barnet är deras gemensamma göra en förenklad utredning enligt ett särskilt protokoll, det s.k. S-protokollet. Om parterna samstämmigt uppger att barnet är deras gemensamma och det inte har framkommit något som kan ifrågasätta detta bör utredaren avsluta utredningen genom att ge mannen tillfälle att bekräfta faderskapet. Om utredaren har anledning att känna sig osäker, måste en mer fullständig utredning göras. Ett s.k. MF-protokoll upprättas om parterna inte bor tillsammans och i de fall då faderskapet är ifrågasatt och flera män kan komma i fråga som barnets far. behandlade utskottet motioner om utredningar om faderskap. Utskottet föreslog ett tillkännagivande till regeringen om att det finns skäl för regeringen att undersöka frågeställningar kring utredningar om faderskap för barn till ogifta föräldrar. Utskottet anförde bl.a. följande (bet. 2014/15:CU6): Motionärerna anser att utredningar om faderskap för ogifta måste kunna moderniseras och förenklas. Enligt motionärerna kan utredningarna uppfattas som krångliga och som ett ifrågasättande av par som lever i förhållanden utan att vara gifta. Motionärerna anser också att ett faderskap borde kunna fastställas redan under graviditeten. Motioner motsvarande de nu aktuella har behandlats av under en lång följd av år. Enligt utskottet måste utgångspunkten för en reglering på detta område vara omtanken om barnets bästa. Bestämmelserna får alltså inte utformas på ett sådant sätt att barnets bästa på något sätt riskerar att bli åsidosatt. Det är också av stor vikt att den ordning som finns för utredningar om faderskap för ogifta ger betryggande garantier för att det verkligen är den biologiska fadern och inte någon annan som fastställs som far till ett barn. Utskottet vill också framhålla betydelsen av att faderskapsärenden handläggs på ett så enkelt sätt som möjligt med hänsyn till barnets intressen och under former som inte behöver uppfattas som integritetskränkande. Utskottet kan konstatera att kritik riktats mot den nuvarande ordningen. Enligt utskottet kan det inte uteslutas att reglerna kan förenklas och moderniseras utan att barnets bästa riskerar att bli åsidosatt. Mot denna bakgrund anser utskottet att det finns skäl för regeringen att undersöka de frågeställningar kring den nuvarande ordningen för utredningar om faderskap för ogifta som lyfts fram i motionerna. Det bör vara en uppgift för regeringen att överväga om det finns behov av förändringar och i så fall ta nödvändiga initiativ. Regeringen bör också i ett lämpligt sammanhang återkomma till och redovisa resultatet av arbetet. Vad utskottet anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Ställningstagandet innebär ett delvis bifall till samtliga motioner. Justitie- och migrationsminister anförde i ett frågesvar att det är viktigt att lagstiftningen om faderskap och föräldraskap utvecklas i takt med samhället i övrigt. Enligt statsrådet avser regeringen att tillsätta en utredning som ska se över om reglerna om faderskap och föräldraskap kan moderniseras (fr. 2015/16:1104). Enligt uppgift från är avsikten att den utredning som justitie- och migrationsminister hänvisat till i frågesvaret som redovisats ovan ska tillsättas . Som redovisats ovan avser regeringen att tillsätta en utredning som ska se över reglerna om faderskap och föräldraskap i enlighet med tillkännagivande. Enligt utskottet finns det inte skäl att föregripa det kommande arbetet, varför motionsyrkandena bör avslås. Talerätt i mål om fastställande av faderskap Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om talerätt i mål om fastställande av faderskap. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 8 (SD). I kommittémotion 2016/17:2506 av m.fl. (SD) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som innebär att en man som tror sig vara far till ett barn ska ha rätt att väcka talan och begära ett faderskapstest (yrkande 36). Samma yrkande förs fram i kommittémotionerna 2015/16:3095 av m.fl. (SD) (yrkande 37) och 2015/16:2899 av m.fl. (SD) (yrkande 12 i denna del). Ska en viss man inte anses som far till ett barn enligt faderskapspresumtionen i 1 kap. 1 § , är socialnämnden enligt 2 kap. 1 § skyldig att försöka utreda vem som är far till barnet och se till att faderskapet fastställs. Enligt 2 kap. 6 § bör socialnämnden verka för att det görs en blodundersökning av modern, barnet och den som kan vara fader till barnet, om han begär det eller det finns anledning att anta att modern haft samlag med mer än en man då barnet kan vara avlat. Talan om fastställande av faderskap väcks enligt 3 kap. 5 § första stycket av barnet. Enligt andra stycket förs barnets talan av socialnämnden i de fall som avses i 2 kap. 1 § . Vidare får modern, om hon har vårdnaden om barnet, alltid föra barnets talan. Talan får också alltid föras av en särskilt förordnad vårdnadshavare för barnet. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2014/15:CU6. Utskottet stod då fast vid sitt ställningstagande i betänkande 2013/14:CU19. I det betänkandet anförde utskottet att lagstiftningen bygger på att det rättsligt fastställda faderskapet i största möjliga utsträckning ska överensstämma med det biologiska. Av bestämmelserna i 2 kap. 6 § följer att socialnämndens representant alltid bör verka för att en rättsgenetisk utredning görs om mannen begär det. Detta gäller även om utredningen inte tyder på att mer än en man är aktuell. Utskottet kunde konstatera att en man som tror sig vara far till ett barn kan vända sig till socialnämnden och begära att en rättsgenetisk utredning ska göras samt att socialnämnden i sådana fall ska verka för att en utredning kommer till stånd. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena och följde utskottet. Utskottet har inte någon annan uppfattning än den tidigare gett uttryck för, varför motionsyrkandena bör avslås. Föräldraskap vid assisterad befruktning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om föräldraskap vid assisterad befruktning. Utskottet hänvisar till aviserat arbete. Jämför reservation 9 (M, C, V, L). I partimotion 2016/17:1079 av m.fl. (L) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om föräldraskapet vid assisterad befruktning kan regleras på samma sätt för samkönade par som för olikkönade par (yrkande 8). Motionärerna anser att familjerättslagstiftningen i detta avseende måste bli könsneutral. Samma yrkande förs fram i partimotion 2015/16:2786 av m.fl. (L) (yrkande 6). I kommittémotion 2015/16:3211 föreslår m.fl. (C) ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag som möjliggör för ett samkönat kvinnligt par som fått hjälp med inseminering på ett svenskt sjukhus att få föräldraskapet fastställt under graviditeten (yrkande 1). m.fl. (M) konstaterar i partimotion 2015/16:3225 att när en kvinna i ett samkönat par får barn genom assisterad befruktning kan hennes maka, registrerade partner eller sambo inte bli förälder i lagens mening innan föräldraskapet är fastställt. Enligt motionärerna bör regeringen se över lagstiftningen i syfte att förenkla förfarandet för anmälan av föräldraskap. Ett tillkännagivande begärs i enlighet med detta (yrkande 18). Liknande motionsyrkanden förs fram i motionerna 2015/16:2703 av m.fl. (M) (yrkande 1) och 2016/17:588 av (S). I lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. finns regler om assisterad befruktning. Om en kvinna är gift, partner eller sambo får insemination utföras endast om maken eller sambon skriftligen har samtyckt till det. Om en kvinna som är gift, partner eller sambo med en annan kvinna fått en behandling utförd enligt lagen om genetisk integritet m.m. ska maken, partnern eller sambon till den behandlade kvinnan enligt 1 kap. 9 § också anses som barnets förälder. Föräldraskapet förutsätter att maken, partnern eller sambon har samtyckt till behandlingen och att det är sannolikt att barnet har avlats genom den. Föräldraskapet ska i första hand fastställas genom att maken, partnern eller sambon bekräftar föräldraskapet. För bekräftelsen gäller detsamma som för en faderskapsbekräftelse. Bekräftelsen görs alltså skriftligen och ska bevittnas av två personer. Bekräftelsen ska vidare skriftligen godkännas av socialnämnden och av modern. Bekräftelsen kan göras före barnets födelse. Om föräldraskapet inte bekräftas frivilligt, kan det fastställas genom dom. Om en kvinna anses som förälder till ett barn gäller detsamma som för andra föräldrar, t.ex. i fråga om vårdnaden om barnet, underhåll, arv, namn och föräldraförmåner. Om föräldrarna är gifta eller registrerade partner, står barnet alltså från födelsen under vårdnad av dem båda.