bet · H401SoU10 · 2017-05-05 00:00:00 — Patienterna får en verklig valfrihet och vitaliseras vården. En likalydande begäran finns i kommittémotion 2015/16:2568 av m.fl. (KD) yrkande 1. En liknande begäran finns i kommittémotion 2015/16:2780 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkande 1, i kommittémotion 2015/16:3226 av m.fl. (M) yrkande 23, i motion 2015/16:703 av (M), i motion 2016/17:856 av (M) och i motion 2015/16:1264 av (M) yrkande 1. I motion 2015/16:2365 av och (båda C) begärs ett tillkännagivande om att lagen om valfrihet ska gälla alla invånare oavsett vilken kommun eller vilket landsting man bor i. I motion 2016/17:2829 av (KD) begärs ett tillkännagivande om att se över hur en rikstäckande informationskampanj om det fria vårdvalet kan genomföras. Utveckla vårdvalet i den specialiserade öppenvården I kommittémotion 2016/17:3222 av m.fl. (M) begärs i yrkande 29 ett tillkännagivande om att utveckla vårdvalet i specialistvården. En liknande begäran finns i kommittémotion 2015/16:3226 av m.fl. (M) yrkande 30, i kommittémotion 2016/17:1088 av m.fl. (L) yrkande 1, i kommittémotion 2016/17:3305 av m.fl. (KD) yrkande 2, i kommittémotion 2015/16:2568 av m.fl. (KD) yrkande 2, i motion 2015/16:2297 av i (M) yrkande 1 och i motion 2016/17:1502 yrkande 1 av i . I motion 2016/17:1118 av och (båda M) begärs i yrkandena 2–5 tillkännagivanden om att tillåta etableringsfrihet för specialistläkare, för ökad tillgänglighet (yrkande 2), för bättre resursutnyttjande i vården (yrkande 3), för förbättrat omhändertagande av kroniskt sjuka (yrkande 4) och för ökade möjligheter för patienter att få sin lagstadgade rätt till second opinion (yrkande 5). I kommittémotion 2016/17:3392 av m.fl. (KD) begärs i yrkande 25 ett tillkännagivande om att överenskommelsen med civilsamhället bör arbeta mer för att öka mångfalden av utförare inom hälso- och sjukvård samt omsorg. En liknande begäran finns i kommittémotion 2015/16:3207 av m.fl. yrkande 33. I sistnämnda motion yrkande 37 finns en begäran om ett tillkännagivande om att lagen (2008:962) om valfrihetssystem (LOV) bör främjas inom fler områden som lagstiftningen ger utrymme för. I motion 2016/17:3180 av (KD) begärs ett tillkännagivande om att värna patienternas valfrihet, inflytande och rätt till modern behandling i hälso- och sjukvården av offentliga, idéburna och privata alternativ genom utveckling av LOV. I motion 2015/16:886 av samma motionär begärs ett tillkännagivande om att fortbildning bör finnas i förfrågningsunderlagen när lagen om valfrihetssystem används. I motion 2015/16:1264 av (M) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att se över vilka ytterligare områden inom sjukvården som ska omfattas av vårdvalet. I motion 2016/17:1408 av Finn (M) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att utvidga det fria vårdvalet till att gälla all hälso- och sjukvård. I motion 2015/16:2931 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om fritt vårdval vid logopedkonsultation. I motion 2016/17:1118 av och (båda M) begärs i yrkande 1 och 6 tillkännagivanden om att dels utreda möjligheten för småskalig professionell vård för att avlasta sjukhusens specialistmottagningar och minska köerna och förbättra tillgängligheten (yrkande 1), dels utreda hur etableringsfrihet för specialistläkare påverkar antalet nya företag och jobb inom hälso- och sjukvården genom att tillvarata kompetensen hos specialistläkare som även är entreprenörer (yrkande 6). I kommittémotion 2015/16:3226 av m.fl. (M) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att införa krav på tillstånd av alla utförare och att dessa bör räkna med en likvärdig och strikt tillsyn. I yrkande 31 begärs ett tillkännagivande om att pröva möjligheten att införa generell tillståndsplikt oavsett utförare i bl.a. vården. I yrkande 32 begärs ett tillkännagivande om att möjligt pröva möjligheten att införa hårdare och tydligare krav på och prövning av ägare och ledning i bl.a. vården. I yrkande 33 begärs ett tillkännagivande om att denna prövning bör omfatta allmänna lämplighetskrav samt krav på ekonomisk uthållighet. I yrkande 34 begärs ett tillkännagivande om att för verksamheter som inte uppfyller de grundläggande tillståndskraven bör viten, indragna tillstånd eller eventuellt övertagande av verksamhet komma i fråga. I yrkande 35 begärs ett tillkännagivande om att dessa sanktioner bör följa en skala utifrån hur allvarliga bristerna bedöms vara. I yrkande 47 begärs ett tillkännagivande om att likvärdiga krav bör ställas på alla utförare i bl.a. vården. I kommittémotion 2015/16:3226 av m.fl. (M) begärs i yrkande 48 ett tillkännagivande om att ersättningsmodellerna möjligt i större utsträckning bör ha inslag av värdebaserad ersättning för att kunna skapa en tydligare koppling mellan kvalitet och ersättning. Idéburet offentligt partnerskap (IOP) I partimotion 2016/17:2471 av m.fl. (V) begärs i yrkande 11 ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag på hur samarbetsformen IOP kan förstärkas och spridas som föredöme till landstingen. Motionärerna anför att när Röda Korset bedriver behandlingscenter för traumabehandling fungerar detta, enligt deras mening, bäst i de landsting där det finns ett s.k. IOP, idéburet offentligt partnerskap. Denna samarbetsform är inte känd för alla landsting och den bör därför stärkas och spridas som ett föredöme för landstingen. ska enligt 7 kap. 3 § HSL organisera primärvården så att alla som omfattas av ansvar för hälso- och sjukvård kan välja utförare av hälso- och sjukvårdstjänster samt få tillgång till och välja en fast läkarkontakt (vårdvalssystem). får inte begränsa den enskildes val till ett visst geografiskt område inom . ska utforma vårdvalssystemet så att alla utförare behandlas lika, om det inte finns skäl för något annat. Ersättningen från till utförare inom ett vårdvalssystem ska följa den enskildes val av utförare. När har beslutat att införa vårdvalssystem ska lagen (2008:962) om valfrihetssystem (LOV) tillämpas. Enligt 2 kap. patientsäkerhetslagen (2010:659), förkortad PSL, ska den som vill starta en hälso- och sjukvårdsverksamhet anmäla verksamheten till Inspektionen för vård och omsorg () senast en månad innan verksamheten ska starta. Även verksamheter som tar emot uppdrag från hälso- och sjukvården ska anmäla sin verksamhet till . Det kan t.ex. vara provtagning, analys eller annan utredning som utgör ett led i en patients hälsotillstånd eller behandling. Om verksamheten helt eller till väsentlig del förändras eller flyttas ska detta anmälas till Inspektionen för vård och omsorg inom efter genomförandet. Om verksamheten läggs ned ska det anmälas till inspektionen. Huvudsyftet med anmälningsplikten är att ska få kännedom om de verksamheter som bedriver hälso- och sjukvård och som därför har tillsynsansvar för. ansvarar för ett register över de verksamheter som bedriver hälso- och sjukvård, . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet påbörjar en verksamhet som omfattas av PSL och IVO:s tillsyn utan att anmäla detta kan dömas till böter (10 kap. 1 §). Detsamma gäller om verksamheten flyttas eller till väsentlig del ändras utan att anmälan görs till inom rätt tid. Bakgrund och pågående arbete utsåg regeringen en särskild utredare att utreda förutsättningarna för och föreslå hur den offentliga finansieringen av privat utförda välfärdstjänster bör regleras (dir. 2015:22). Uppdraget omfattar bl.a. sådan hälso- och sjukvård som omfattas av hälso- och sjukvårdslagen (2017:30). En del av uppdraget avsåg att föreslå hur regleringen kan ändras så att landstingen inte ska vara skyldiga att ha vårdvalssystem i primärvården, men med bibehållen möjlighet för patienterna att enligt 9 kap. 1 § patientlagen (2014:821) välja utförare av offentligt finansierad öppenvård. Utredningen tog namnet . Genom tilläggsdirektiv (dir. 2015:108) tog regeringen bort uppdraget att föreslå hur regleringen kan ändras så att landstingen inte ska vara skyldiga att ha vårdvalssystem i primärvården enligt LOV. lämnade utredningen delbetänkandet Ordning och reda i välfärden (SOU 2016:78). Utredningen anser att det bör införas en reglering som syftar till att offentliga medel som är avsedda för välfärdsverksamhet i huvudsak ska användas till den verksamhet medlen är avsedda för. Utredningens förslag till reglering i denna del anger bl.a. vissa förutsättningar för tillstånd att ta emot offentlig finansiering och en begränsning i rörelseresultatet i relation till operativt kapital. Vidare föreslås att som krav för att få tillstånd att ta emot offentlig finansiering ska välfärdsverksamheten drivas inom en separat juridisk person. ska ha ansvaret för tillståndsprövning och tillsyn av de föreslagna bestämmelserna när det gäller verksamhet i vård och omsorg. För att sanktionera överträdelser mot regelverket föreslås i första hand sanktionsavgifter och om överträdelsen är allvarlig ska tillståndet att ta emot offentliga medel kunna återkallas. Utredningen har haft i uppdrag att utveckla vissa av de förslag som lämnat (SOU 2015:7) och i den delen föreslår utredningen ett klarläggande av vilken krets som ska prövas vid en ägar- och ledningsprövning samt att krav införs på att tillståndsinnehavaren ska ha ekonomiska förutsättningar att uppfylla de föreskrifter som gäller för verksamheten. Därtill föreslår utredaren att en ny lag om valfrihetssystem ska ersätta nuvarande LOV. Den nya lagen ska gälla generellt för tjänster som omfattas av vissa angivna lagar, som hälso- och sjukvårdslagen, socialtjänstlagen och lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Detta innebär dock i princip inte någon förändring av tillämpningsområdet. I den nya lagen om valfrihet införs ytterligare grunder för när en sökande får uteslutas och att det i lagen ska anges att kommuner och landsting ska se till att avtal som ingås inom ramen för ett valfrihetssystem innehåller villkor som gör det möjligt att avsluta avtalet om kommunen eller beslutar att avsluta valfrihetssystemet. Idéburna offentliga partnerskap (IOP) är en form för samverkan mellan det offentliga och den idéburna sektorn som inte omfattas av upphandlingsrätten. Utredaren föreslår att och Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor får i uppdrag att gemensamt utarbeta en vägledning för hur samverkan mellan det offentliga och de idéburna organisationerna kan utvecklas genom att ingå idéburna offentliga partnerskap. Utredaren lämnar därtill ett flertal förslag med syftet att bidra till att underlätta för den idéburna sektorn vid utförandet av välfärdstjänster. föreslås få i uppdrag att arbeta med informationsinsatser gentemot kommuner och landsting i frågor som rör möjligheterna till samverkan med den idéburna sektorn samt möjligheterna att underlätta för dessa aktörer som utförare av välfärdstjänster. För att motverka de hinder som idéburna organisationer kan möta när det gäller kapitalförsörjning föreslår utredaren att ska genomföra rådgivnings- och informationsinsatser riktade till idéburna organisationer och kreditgivare. Delbetänkandet bereds i och remissbehandlades med sista svarsdag . Uppdraget i övrigt ska redovisas . I slutbetänkandet avser utredningen att bl.a. analysera hur olika kvalitetsmått kan användas på ett strategiskt sätt vid t.ex. upphandling och uppföljning av välfärdstjänster och frågor om vilken statistik och annan information som behöver finnas på välfärdsområdet. lämnade Vårdanalys rapporten och jämlik vård inom primärvården – En jämförande studie mellan tre landsting före och efter vårdvalets genomförande (Rapport 2015:6). Vårdanalys har gjort en jämförande studie av de fördelningsmässiga konsekvenserna av vårdvalet i , och . Syftet har varit att studera hur vårdens horisontella rättvisa utvecklats , dvs. att personer med olika sjukvårdsbehov ska ha samma tillgång till hälso- och sjukvård oavsett socioekonomiska förhållanden. Bland rapportens slutsatser kan nämnas att primärvården visar ett mönster där individer med låg utbildning eller inkomst korrigerat för ålder, kön och sjuklighet har ett relativt högre vårdutnyttjande, vilket är i linje med tidigare internationella studie, att besöksmönstrens utveckling är i linje med landstingens ersättningsmodeller samt att det finns en risk för en orättvis resursfördelning eftersom de grupper som är överrepresenterade på privata mottagningar i regel har bättre hälsa. Antal vårdcentraler och valfrihetssystem enligt LOV i landsting och regioner Valfrihetssystem inom primärvården är obligatoriskt och finns därför i samtliga landsting och regioner. Kommuner och Landsting (SKL) skriver i sin publikation Antal vårdcentraler och valfrihetssystem enligt LOV i landsting och regioner – beslutsläge att uppdragen är olika utformade från smala till breda, omfattande skilda verksamheter som förutom allmänläkare inkluderar distriktssköterskeverksamhet, barnhälsovård, rehabilitering, basal psykisk ohälsa och/eller mödrahälsovård. Eftersom införande av vårdval utöver primärvård är frivilligt har det enligt SKL införts i olika omfattning. Flest vårdval har införts i och i län. Tillsammans står de för ungefär vårdval inom öppen specialiserad vård. Överenskommelsen med idéburna organisationer beslutade regeringen om en överenskommelse mellan regeringen, idéburna organisationer inom det sociala området och SKL (jämför skr. 2008/09:207, bet. 2009/10:KrU2). Det viktigaste målet med överenskommelsen är att stärka de idéburna organisationernas självständiga och oberoende roll som röstbärare och opinionsbildare. Syftet är också att utveckla en större mångfald av utförare och leverantörer av hälso- och sjukvård samt omsorg. Tillståndsplikt för verksamhet enligt hälso- och sjukvårdslagen riktade ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen ska låta utreda en tillståndsplikt för bl.a. verksamhet enligt hälso- och sjukvårdslagen (bet. 2014/15:FiU32, rskr. 2014/15:243 och 2014/15:244). I skrivelse 2016/17:75 skrivelser till regeringen – åtgärder skriver regeringen att ärendet inte är slutbehandlat. Regeringen hänvisar bl.a. till att fick i uppdrag att analysera om myndighetens sanktionsmöjligheter är tillräckliga. Regeringen hänvisar även till delbetänkande Ordning och reda i välfärden (SOU 2016:78), vilket bereds i . Regeringen anför att den överväger vilka ytterligare åtgärder som bör vidtas. Samtliga landsting och regioner i tillämpar en kombination av följande i sina ersättningssystem i primärvården: • fast ersättning per listad individ • rörlig ersättning kopplat till besök eller åtgärder • målrelaterad ersättning baserat på indikatorer som ska avspegla kvalitet och effektivitet. För att få en anpassning av ersättningen till befolkningens behov och vårdtyngd görs justeringar utifrån patientens ålder, diagnosklassificering enligt () och socioekonomiska förutsättningar (CNI-index). Närmare hälften av landstingen och regionerna använder alla tre grunderna för att behovsjustera ersättningen. Övriga använder en eller två av dem. (Källa: .) Värdebaserad ersättning syftar till att stimulera effektivitetsutvecklingen inom sjukvården. Effektivitet (eller värde) definieras då som uppnådda hälsoresultat i relation till resursanvändning. För att stödja en positiv effektivitetsutveckling behöver en värdebaserad ersättningsmodell inkludera ett antal komponenter: • ersättningen ska baseras på patientrelevanta hälsoutfall • ingen ersättning för specifika aktiviteter i vårdkedjan (paketpris) • alla aktörer som kan påverka utfallet behöver omfattas av ersättningen (helhetsansvar) • kostnader för låg kvalitet ska inte kunna vältras över på andra aktörer (komplikationsgaranti) • vårdgivaren kompenseras utifrån patientens vårdbehov (case-mix-justering) så att patienter ges tillgång till vård oavsett förutsättningar. (Källa: , Ersättning i sjukvården, Modeller, effekter, rekommendationer.) Svar på skriftlig fråga besvarade civilminister en skriftlig fråga från (M) om hur civilministern avser att säkerställa att regeringens beslut om att inte inskränka nuvarande möjligheter till valfrihet och mångfald i vård, omsorg och välfärd fullföljs (fr. 2016/17:339). Civilministern förklarade att han tagit emot delbetänkande där utredningen bl.a. föreslår en ny lag om valfrihetssystem, att delbetänkandet ska gå ut på remiss och att han inte vill föregripa den kommande beredningen av utredningens förslag. överlämnade sitt delbetänkande Ordning och reda i välfärden (SOU 2016:78) . Utskottet konstaterar att regeringen genom ett tilläggsdirektiv tog bort utredningens uppdrag att föreslå hur regleringen kunde ändras så att landstingen inte ska vara skyldiga att ha vårdvalssystem i primärvården enligt LOV. Något sådant förslag har således inte lämnats av utredningen. Mot den bakgrunden anser utskottet att motionerna 2015/16:703 (M), 2015/16:1264 (M) yrkande 1, 2015/16:2365 (C), 2015/16:2568 (KD) yrkande 1, 2015/16:2780 (KD, M, C, FP) yrkande 1, 2015/16:3226 (M) yrkande 23, 2016/17:856 (M), 2016/17:2829 (KD) och 2016/17:3305 (KD) yrkande 1 bör avslås. Utskottet anser att vård bör erbjudas i olika driftsformer och att patienters rätt att fritt välja vård bör stärkas. Fler och fler landsting inför vårdval även i delar av den specialiserade öppenvården. Utskottet anser att vårdval i den specialiserade öppenvården ska vara en rättighet för alla medborgare oavsett var i landet de bor. Att värna, utveckla och stärka vårdvalet kommer att bidra till en mångfald av utförare, vilket i sin tur bidrar till förbättrad kvalitet och produktivitet inom vården. Utskottet anser därför att regeringen bör återkomma till med förslag om att utveckla vårdvalet i den specialiserade öppenvården. bör ställa sig bakom det som utskottet anför och tillkännage detta för regeringen. Motionerna 2015/16:2297 (M) yrkande 1, 2015/16:2568 (KD) yrkande 2, 2015/16:3226 (M) yrkande 30, 2016/17:1088 (L) yrkande 1, 2016/17:1502 (M) yrkande 1, 2016/17:3222 (M) yrkande 29 och 2016/17:3305 (KD) yrkande 2 bör bifallas. Motionen 2016/17:1118 (M) yrkandena 2–5 bör bifallas delvis. När det gäller motionerna 2015/16:886 (KD), 2015/16:1264 (M) yrkande 2, 2015/16:2931 (M), 2015/16:3207 (KD) yrkandena 33 och 37, 2016/17:1118 (M) yrkandena 1 och 6, 2016/17:1408 (M) yrkande 1, 2016/17:3180 (KD) och 2016/17:3392 (KD) yrkande 25 om andra åtgärder för att öka mångfalden och utveckla vårdvalet anser utskottet emellertid inte att bör ta några initiativ. Motionerna bör avslås. Vårdgivare är enligt patientsäkerhetslagen skyldiga att anmäla ny hälso- och sjukvårdsverksamhet till . Huvudsyftet med anmälningsplikten är att ska få kännedom om de verksamheter som bedriver hälso- och sjukvård och som därför har tillsynsansvar för. Vidare noterar utskottet att i sitt delbetänkande lämnar förslag som rör bl.a. ägar- och ledningsprövning samt krav på tillståndsinnehavaren. Beredningen av utredningens förslag bör inte föregripas. Utskottet anser inte att bör ta några initiativ med anledning av motion 2015/16:3226 (M) yrkandena 2, 31–35 och 47. Motionsyrkandena bör avslås. Landsting och regioner som har infört vårdval enligt LOV ska besluta om hur såväl privata utförare som den verksamhet som bedrivs i s.k. egenregi ska ersättas. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motion 2015/16:3226 (M) yrkande 48. Motionen bör avslås. Utskottet noterar att i ovannämnda delbetänkande bl.a. föreslår att och Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor får i uppdrag att gemensamt utarbeta en vägledning för hur samverkan mellan det offentliga och de idéburna organisationerna kan utvecklas genom att ingå idéburna offentliga partnerskap. Beredningen av utredningens förslag bör inte föregripas. Motion 2016/17:2471 (V) yrkande 11 bör avslås. Avgifter respektive ersättning för vård Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om avgifter och ersättning för vård. Jämför reservation 28 (V). I partimotion 2016/17:154 av m.fl. (V) begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda avgifternas koppling till benägenheten att gå och testa sig vad gäller gynekologisk screening för gruppen kvinnor . I motion 2016/17:923 av Shadiye Heydari och (båda S) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att se över möjligheten att låta prostatacancerkontroller blir avgiftsfria eller ingå i högkostnadsskyddet. I motion 2016/17:2795 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att se över möjligheten att gynekologisk cellprovtagning blir gratis. I motion 2015/16:1845 av och (båda SD) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att utreda möjligheterna för att svenskar bosatta i inte ska behöva betala högre avgifter för sjukvård, tandvård och mediciner än asylsökande. I motion 2015/16:1026 av (S) begärs ett tillkännagivande om ett elektroniskt kort för högkostnadsskydd i sjukvården där alla patientavgifter, läkemedelsuttag och sjukresor noteras och gör det lätt för vårdgivare och patient att se när högkostnadsskyddet träder in. I motion 2015/16:1270 av (KD) begärs ett tillkännagivande om att uppmana aktörerna inom sjukvården att ta fram ett gemensamt nationellt system för registrering av frikort. I motion 2016/17:1416 av (M) begärs ett tillkännagivande om behovet av en översyn av lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi. Motionären anser att privata fysioterapeuter som har avtal med landsting ska ha möjlighet att gå ned av privata skäl för att kunna låta en annan legitimerad fysioterapeut vikariera. Det är enligt motionären oklart vad som menas med ”förestående ålderspensionering” och att tolkningen av detta lämnas till landstingen. I motion 2016/17:1408 av Finn (M) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att utveckla, inte avveckla, den nationella taxan för sjukvård. En likalydande begäran finns i yrkande 2 i motion 2015/16:2587 av samme motionär. Enligt HSL får vårdavgifter av patienter tas ut enligt grunder som eller kommunen bestämmer, i den mån inte annat är särskilt föreskrivet (17 kap. 1 §). Regler för högkostnadsskydd finns i 17 kap. 6 § HSL. Högkostnadsskyddet motsvarar 0,025 gånger prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, avrundat nedåt till närmaste femtiotal kronor, eller det lägre belopp som bestämts av . Bestämmelser om högkostnadsskyddet för läkemedel finns i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. innehåller bestämmelser om landstingens skyldighet att, utöver vad som följer enligt HSL samt tandvårdslagen (1985:125), erbjuda hälso- och sjukvård samt tandvård åt asylsökande och vissa andra utlänningar som vistas inom ett landsting. Ett landsting ska enligt 6 § erbjuda bl.a. asylsökande som har fyllt vård som inte kan anstå, mödrahälsovård, vård vid abort och preventivmedelsrådgivning. Förordningen (1994:362) om vårdavgifter m.m. för vissa utlänningar innehåller bestämmelser om den avgift som utlänningar (t.ex. asylsökande) själva ska betala (vårdavgift) när de har rätt till statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asylsökande enligt förordningen (1996:1357). Utlänningar som omfattas av förordningen ska betala vårdavgift med för besök hos läkare inom den offentliga primärvården och för läkarvård som ges efter remiss av sådana läkare (2 §). För annan sjukvårdande behandling än läkarvård, om den ges av en vårdgivare efter remiss av en läkare inom den offentliga vården, ska utlänningarna betala vårdavgift med (3 §). När det gäller förebyggande barna- och mödravård som ges av en vårdgivare inom den offentliga primärvården, förlossningsvård och vård och åtgärder enligt smittskyddslagen (2004:168) ska ingen vårdavgift betalas (4 §). För receptförskrivna läkemedel ska utlänningar betala högst (6 §). För tandvård hos eller hos tandläkare som tillhör en vårdgivare som slutit avtal med betalar en utlänning . I lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi (LOF) finns bestämmelser om vissa ersättningar till fysioterapeuter i privat verksamhet i primärvården och den öppna hälso- och sjukvården i övrigt och om patientavgifter i de fallen. Motsvarande bestämmelser för läkare finns i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning (LOL).