bet · H401UU12 · 2017-03-16 00:00:00 — Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse till handlingarna och avslår en motion om om utrikesförvaltningens konsulära krisberedskap. I betänkandet finns en reservation (SD). Regeringens skrivelse om utrikesförvaltningens konsulära krisberedskap (skr. 2016/17:53). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Konsulär krisberedskap inom utrikesförvaltningen Konsulär krisberedskap inom utrikesförvaltningen, punkt 1 (SD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Konsulär krisberedskap inom utrikesförvaltningen 2016/17:3578 av m.fl. (SD) yrkandena 1–4. Reservation (SD) lägger skrivelse 2016/17:53 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (M), (C), (MP), (S), (L), (V), (KD), (S), (S), (M), (S), (SD) och (S). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlas regeringen skrivelse om konsulära krisberedskap(skr. 2016/17:53). Skrivelsen inkom till . En följdmotion har väckts med anledning av skrivelsen. överlämnade enligt 9 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. granskningsrapporten krisberedskap – förutsättningar för effektiv insats? (RIR 2016:13) till . Vid utskottets sammanträde presenterade riksrevisor med medarbetare granskning. Vid sammanträdet fick utskottet även information av kabinettssekreterare och departementsråd om konsulär krisberedskap och UD:s avrådan från resa. beslutade utskottet att ge utvärderings- och forskningssekretariat i uppdrag att genomföra en uppföljning av (lagen om) konsulära krisinsatser och . överlämnade utvärderings- och forskningssekretariatet två uppföljningsrapporter till utskottet: Uppföljning av den konsulära krishanteringsförmågan och Uppföljning av UD:s avrådan från resa. Rapporternas innehåll och slutsatser är framställda av utvärderings- och forskningssekretariatets utredare. Utskottet behandlade lagen om konsulära katastrofinsatser i betänkande 2009/10:UU20. trädde lagen (2010:813) om konsulära katastrofinsatser i kraft. Lagen anger att staten ska genomföra en konsulär katastrofinsats för att bistå enskilda när många människor med anknytning till drabbas vid en kris eller katastrof utomlands. Vad som utgör en kris eller katastrof definieras varken i lagtexten eller dess förarbeten eftersom lagstiftaren bedömde att en sådan definiering riskerar att göra lagen svår att tillämpa. Regeringen fattar beslut om huruvida en konsulär katastrofinsats ska genomföras, men har regeringen inte fattat beslut om att genomföra någon sådan insats, vilket innebär att lagen ännu inte har tillämpats. Utgångspunkten för hur lagen ska tillämpas är att statens ansvar är sekundärt och att den enskilde har ett grundläggande ansvar för sin egen säkerhet. Detta innebär att en statlig katastrofinsats bara ska genomföras om hjälpbehoven inte kan tillgodoses på andra sätt, t.ex. med hjälp av myndigheter i det drabbade landet eller via rese- och försäkringsbolag. Insatsen ska inte heller möta s.k. särskilda hinder, vilket exempelvis kan vara att säkerhetsläget eller infrastrukturen i det drabbade området omöjliggör en insats från regeringens sida. En konsulär katastrofinsats torde alltså bli aktuell först under mycket speciella situationer och då som ett komplement till andra resurser. Lagen medför däremot att staten måste ha en organisation och en beredskap för att kunna gripa in och stötta svenskar vid kriser och katastrofer utomlands. Beredskapen att kunna bistå svenskar vid större kris- och katastrofsituationer utomlands hanteras av utrikesförvaltningen (och utlandsmyndigheterna) inom ramen för den konsulära verksamheten. I skrivelsen redovisar regeringen sin bedömning av rekommendationer och slutsatser i den ovan nämnda rapporten krisberedskap – förutsättningar för effektiv insats? I och med skrivelsen anser regeringen att granskningsrapporten är slutbehandlad. Konsulär krisberedskap inom utrikesförvaltningen Utskottets förslag i korthet lägger regeringens skrivelse till handlingarna och avslår en motion om utrikesförvaltningens konsulära krisberedskap. Jämför reservation (SD). har i sin granskning undersökt den krisberedskapsorganisation som utrikesförvaltningen har byggt upp sedan lagen (2010:813) om konsulära katastrofinsatser trädde i kraft . Syftet med granskningen har varit att bedöma om den konsulära krisberedskapsorganisationens förutsättningar att hantera en större kris utomlands är ändamålsenliga. Det handlar t.ex. om organisationens utformning och förberedelser inför aktivt krisarbete samt hur insatser följs upp så att organisationen kan stå bättre inför nästa kris. Utgångspunkten är att ändamålsenliga förutsättningar skapar goda möjligheter att hantera en kris på ett effektivt sätt. Hur den konsulära krisberedskapsorganisationen kommer att hantera nästa kris kan dock inte uttala sig om. Granskningen har fokuserat på utrikesförvaltningen, dvs. () och utlandsmyndigheterna (ambassader och generalkonsulat). Även Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har omfattats eftersom myndigheten är involverad i vissa av utrikesförvaltningens övningar och utbildningar i krisberedskapsfrågor. bedömer att den konsulära krisberedskapsorganisationen är ändamålsenligt organiserad. Bedömningen grundas framför allt på att det finns en tydlig ansvarsfördelning inom organisationen, att det finns en särskild beredskapsgrupp på UD som arbetar löpande med krisberedskapsfrågor och att olika förstärkningsresurser vid behov kan kallas in med kort varsel. Insatserna kan på så vis anpassas till den specifika krisen, som storleken på den fasta krisberedskapsorganisationen kan hållas nere. anser att detta är ett resurseffektivt sätt att organisera den konsulära krisberedskapen. har identifierat några områden som man anser kan utvecklas ytterligare i syfte att förbättra krisberedskapen inom utrikesförvaltningen. Dessa områden rör framför allt beredskapsplanering, utvärdering och utbildning: • UD bör överväga att föra in ett krav på årligt återkommande konsulära krisberedskapsövningar i föreskrifterna för utrikesförvaltningen (UF 2011:5). Utlandsmyndigheter som inte har övat bör följas upp. • UD bör fortsätta att utveckla systematiken, strukturen och dokumentationen när det gäller utvärderingar. Detta för att säkerställa att viktiga lärdomar och erfarenheter fångas upp och inte förloras i samband med att personal roterar. En mer systematisk utvärdering som dokumenteras skriftligt kan också förbättra transparensen i krishanteringen. • UD bör säkerställa att samtliga beredskapsansvariga är införstådda med uppdraget och får tillräcklig utbildning för att kunna fullgöra det ansvar de har för beredskapsfrågor vid utlandsmyndigheterna. Regeringens bedömning och åtgärder med anledning av rekommendationer Regeringen noterar att anser att det är rimligt att utlandsmyndigheterna genomför en krisövning och att UD bör överväga hur de kan förmås att göra det. föreslår att krav på årlig övning förs in i föreskrifterna för utrikesförvaltningen och att detta följs upp. Regeringen delar uppfattningen att krisberedskapen bör övas . avser därför att följa rekommendation och föra in årlig övning av krisberedskapen i föreskrifterna för utrikesförvaltningen. finns en checklista för verksamhetsstöd för utlandsmyndigheterna där bl.a. årlig krisberedskapsövning ingår. Att använda checklistan är obligatoriskt för utlandsmyndigheterna (RK-beslut UD2016/00427/PLAN). och civilrättsliga ärenden (UD-KC) kommer även i dialog med utlandsmyndigheterna att se över hur beredskapsövningar kan ges högre prioritet. UD-KC ser löpande över det övningsmaterial som finns för utlandsmyndigheterna. har tagit fram en modell för utvärdering av den konsulära enhetens arbete i samband med kriser som testats . Utvärderingsmodellen kommer att fastställas . Vidare utveckling och justering av formatet kommer sedan att göras i det löpande arbetet. Utvärderingar från utbildningar, vissa övningar och regionmöten kommer att dokumenteras på ett mer systematiskt sätt och ligga till grund för vidareutveckling av utbildningar och övningar. UD anser att den konsulära grundutbildningen ger en god bild av vad det innebär att hålla beredskap på en utlandsmyndighet. Genom dialog med myndighetschefer och beredskapsansvariga på utlandsmyndigheterna kommer UD-KC att följa upp synpunkter och förslag som framkommit i enkät för att bedöma behovet av ytterligare stöd och utbildningsinsatser. I följdmotionen från /17:3578 av m.fl. anförs i yrkande 1 att regeringen ska utreda om ett förordnande om årliga uppdateringar av beredskapsplanen och ett minsta antal övningar är ändamålsenligt. Vidare anför motionärerna i yrkande 2 att behovet av en översyn av för utlandsmyndigheternas beredskapsplanering bör utredas. I yrkande 3 anför att regeringen bör vidta lämpliga åtgärder för att höja utlandsmyndigheternas beredskapsförmåga. I yrkande 4 anför motionärerna att regeringen bör vidta någon lämplig åtgärd för att se till att varje övning hos utlandsmyndigheterna utvärderas och dokumenteras skriftligt. anser att konsulär krisberedskap är en viktig fråga. Därför välkomnar utskottet det arbete som har gjorts bl.a. inom utrikesförvaltningen sedan lagen om konsulära katastrofinsatser trädde i kraft och som har bidragit till att bedömer att den konsulära krisberedskapsorganisationen är ändamålsenligt och resurseffektivt organiserad. Utskottet välkomnar att UD avser att införa ett krav på årlig övning av krisberedskapen i föreskrifterna för utrikesförvaltningen. Utskottet ser positivt på att UD-KC genom dialog med utlandsmyndigheterna avser att undersöka hur beredskapsövningar kan ges högre prioritet på myndigheterna, liksom att UD-KC fortlöpande arbetar med att se över utlandsmyndigheternas övningsmaterial. Utskottet anser att det finns ett värde i att UD utvecklar systematiken, strukturen och dokumentationen i form av utvärderingar av den konsulära krisberedskapen. Utskottet välkomnar därför att UD har tagit fram en modell för utvärdering av den konsulära enhetens arbete med kriser. noterar utskottet att UD ännu inte har fastställt utvärderingsmodellen och anser därför att det vore värdefullt att UD informerar utskottet om modellen när den är fastställd. Utskottet understryker i detta hänseende även värdet av att UD utvecklar systematiken kring utvärderingar från utbildningar, övningar och s.k. regionmöten i syfte att utveckla den befintliga utbildnings- och övningsverksamheten. Utskottet anser att UD bör säkerställa att samtliga beredskapsansvariga är införstådda med uppdraget och får tillräckligt med utbildning för att kunna fullgöra sitt ansvar. Utskottet konstaterar att UD anser att den konsulära grundutbildningen ger en god bild av vad det innebär att hålla beredskap på en utlandsmyndighet. Utskottet välkomnar att UD-KC kommer att inleda ett uppföljningsarbete av de synpunkter och förslag som framkom i undersökning och att UD genom dialog med myndighetschefer och beredskapsansvariga på utlandsmyndigheterna sedan avser att bedöma om det finns behov av ytterligare stöd och utbildningsinsatser. Mot bakgrund av detta avstyrker utskottet motion 2016/17:3578 (SD) yrkande 1–4. Utskottet föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna. Konsulär krisberedskap inom utrikesförvaltningen, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3578 av m.fl. (SD) yrkandena 1–4. granskar i rapport 2016:13 utrikesförvaltningens konsulära krisberedskap. Rapportens slutsatser ger överlag bilden av en väl fungerade organisation med tillräcklig beredskap för att uppfylla de mål som förvaltningen har vid kriser utomlands. ger även vissa synpunkter på möjliga förbättringar. I den här reservationen avser , att med utgångspunkt från rapporten, ge sina förslag på hur den konsulära krisberedskapen kan förbättras. anser att krisberedskapsmodellen utgör en stabil grund för beredskapsplaneringen inom förvaltningen men att utlandsmyndigheterna kan förbättra delar av sin beredskapsplanering. påpekar att fler utlandsmyndigheter bör uppdatera planen och fler bör göra beredskapsövningar. Hos utlandsmyndigheterna kan även personalens kännedom om beredskapsplanen förbättras. påpekar att det finns indikationer på att beredskapsplanerna inte är optimala som stöd i krisarbetet och att det kan finnas anledning att se över de stödjande dokumenten. anser att den gemensamma kan behöva delas upp i en manual för aktiv krishantering och ett annat dokument som anger inriktningen för det löpande och förberedande arbetet med krisberedskap och uppföljning av insatser. föreslår därför att regeringen bör utreda om ett förordnande om årliga uppdateringar av beredskapsplanen och ett minsta antal övningar är ändamålsenligt. Vidare föreslår att behovet av en översyn av för utlandsmyndigheternas beredskapsplanering utreds. av de beredskapsansvariga tjänstemännen på utlandsmyndigheterna anser att de helt och hållet lever upp till beredskapsansvaret. Den siffran är alldeles för låg. anser därför att regeringen bör vidta lämpliga åtgärder för att höja utlandsmyndigheternas beredskapsförmåga. Enligt finns det brister i utvärderingen och dokumentationen av krisberedskapsarbetet, vilket medför risken att viktiga lärdomar och erfarenheter inte fångas upp och att det blir svårt att överblicka arbetet för den som står utanför organisationen. Även på utlandsmyndigheterna finns, enligt , brister i utvärdering och uppföljning. av myndigheterna har en person eller funktion med ansvar för utvärdering av övningar och uppger att de faktiskt har utvärderat den senaste övningen. Omkring hälften av myndigheterna uppger att det finns någon som ansvarar för dokumentation av utvärderingar, men dokumenterat den senaste utvärderingen skriftligt. anser att utvärderings- och dokumentationsarbetet bör förbättras och att varje övning som utlandsmyndigheterna gör bör utvärderas och dokumenteras skriftligt. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2016/17:53 om utrikesförvaltningens konsulära krisberedskap. 2016/17:3578 av m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utreda om ett förordnande om årliga uppdateringar av beredskapsplanen och ett minsta antal övningar är ändamålsenligt och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda behovet av en översyn av för utlandsmyndigheternas beredskapsplanering och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör vidta lämpliga åtgärder för att höja utlandsmyndigheternas beredskapsförmåga och tillkännager detta för regeringen. 4.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör vidta en lämplig åtgärd för att tillse att varje övning hos utlandsmyndigheterna utvärderas och dokumenteras skriftligt, och detta tillkännager för regeringen. Det är inte så att det finns några stora åsiktsskillnader i vad olika partier här i riksdag tycker om det som kallas för konsulär krisberedskap. Tvärtom är skillnaderna så små att det nog inte hade blivit någon debatt alls om det hade gällt i stort sett vilket annat ärende som helst. Men bakom den ganska tekniska och torra rubriken krisberedskap döljer sig viktiga frågor som ytterst handlar om svenska medborgares möjligheter att få hjälp om de befinner sig i en annan del av världen och där hamnar mitt i en kris eller en katastrof. Det är inte för att debattera för eller mot något som jag begärt ordet . I stället handlar det om att när något oförutsett väl händer är frågan om konsulär krisberedskap viktig. Ytterst kan den till och med vara livsavgörande. Det handlar om frågor om skyldigheter och rättigheter som är viktiga att känna till för en svensk medborgare som reser utomlands. Det här inlägget gör jag inte för att i första hand debattera utan mest för att informera. Ger man sig ut på resa utomlands är det viktigt att veta att man har ett långtgående eget ansvar för att genom reseförsäkringar och annat ha skydd vid sjukdom, olycksfall eller i värsta fall dödsfall. Var och en som reser utomlands har ett eget ansvar att innan resan informera sig om reserekommendationer för det aktuella landet. Är det så att UD avråder från resa till landet i fråga gäller inte normala reseförsäkringar. Har man bokat en resa kan man i vissa fall få tillbaka det man betalat. En reseavrådan innebär också att man inte kan förvänta sig hjälp av svenska myndigheter att ta sig ut ur landet om läget där så skulle kräva. Mer information om skyldigheter och rättigheter i det här fallet kan man hitta på hemsida i avdelningen UD:s reseinformation. Befinner man sig som svensk medborgare utomlands och det inträffar en större kris eller katastrof har man enligt en lag som började gälla i sin nuvarande form rätt att få hjälp av svenska myndigheter. Men exakt vad som är en större kris eller katastrof är inte angivet i lagtexten. Att det inte görs beror på att det alltid är svårt att förutse i förväg exakt vad som kan inträffa. Hade det funnits exakta regleringar i lagtexten av vad som räknas skulle det i själva verket kunna innebära oönskade begränsningar i möjligheterna att erbjuda hjälp. Den enskilde har, som jag pekat på tidigare i det här inlägget, ett grundläggande ansvar för sin egen säkerhet. Statens ansvar kommer först därefter. Detta innebär att en statlig katastrofinsats bara ska genomföras om hjälpbehoven inte kan tillgodoses på andra sätt, till exempel med hjälp av myndigheter i det drabbade landet eller via rese- eller försäkringsbolag. För att ska kunna hjälpa svenska medborgare måste staten ha en organisation och en beredskap för att kunna gripa in och stötta svenskar vid kriser och katastrofer utomlands. Det är den beredskapen och den organisationen som har granskat och gett synpunkter på hur den fungerar. Det har den gjort i en granskningsrapport som har sänts till regeringen. Regeringen har i sin tur gått igenom revisionsrapporten och svarat på de slutsatser som den har. Här i riksdag behandlar vi regeringens skrivelse, i det här fallet först i utrikesutskottet, och är frågan uppe i kammaren för debatt och beslut. Det här är frågor som vi i utrikesutskottet följt noga . Vi har också gett utvärderings- och forskningssekretariat i uppdrag att genomföra en uppföljning av lagen om konsulära katastrofinsatser och . överlämnade utvärderings- och forskningssekretariatet två uppföljningsrapporter till utrikesutskottet: Uppföljning av den konsulära krishanteringsförmågan och Uppföljning av UD:s avrådan från resa. Rapporternas innehåll och slutsatser är framställda av utvärderings- och forskningssekretariatets utredare. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Konsulär krisberedskap För att återgå till granskning har syftet med den varit att bedöma om den konsulära krisberedskapsorganisationens förutsättningar att hantera en större kris utomlands är ändamålsenliga. Det handlar till exempel om organisationens utformning och förberedelser inför aktivt krisarbete samt hur insatserna följs upp så att organisationen kan stå bättre inför nästa kris. Utgångspunkten är att ändamålsenliga förutsättningar skapar goda möjligheter att hantera en kris på ett effektivt sätt. bedömer att den konsulära krisberedskapsorganisationen är ändamålsenligt organiserad. Bedömningen grundas framför allt på att det finns en tydlig ansvarsfördelning inom organisationen, att det finns en särskild beredskapsgrupp på UD som arbetar löpande med krisberedskapsfrågor och att olika förstärkningsresurser vid behov kan kallas in med kort varsel. Men ser också några punkter i arbetet som kan förbättras. Det som de pekar på är att UD bör genomföra årliga krisberedskapsövningar, att UD bör fortsätta att utveckla systematiken, strukturen och dokumentationen när det gäller utvärderingar och att UD bör säkerställa att samtliga beredskapsansvariga är införstådda med uppdraget och får tillräcklig utbildning. Regeringen delar uppfattningen att krisberedskapen bör övas . har tagit fram en modell för utvärdering av den konsulära enhetens arbete i samband med kriser. UD anser att den konsulära grundutbildningen ger en god bild av vad det innebär att hålla beredskapen på en utlandsmyndighet. I utrikesutskottet välkomnar vi det arbete som regeringen har gjort bland annat inom utrikesförvaltningen sedan lagen om konsulära katastrofinsatser trädde i kraft och som har bidragit till att bedömer att den konsulära krisberedskapsorganisationen är ändamålsenlig och resurseffektivt organiserad. Men bra kan bli bättre. Därför är det glädjande att regeringen har tagit till sig de synpunkter och förbättringsförslag som gett. Detta kommer att stärka den svenska beredskapen att bistå svenska medborgare som befinner sig utomlands och råkar ut för en kris eller katastrof. Avslutningsvis, herr talman, vill jag återigen påminna om det långtgående egna ansvaret. Ska man resa utomlands ska man ha ett giltigt pass, kontrollera UD:s reseinformation om landet man tänkt åka till och ha en reseförsäkring, och i de flesta hemförsäkringar ingår en bra sådan. Man kan även vid behov behöva vaccinera sig. Det kan vi också påminna om. Ska man stanna i ett land behöver man troligtvis en särskild försäkring. Det har man skyldighet att själv undersöka. Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag i utrikesutskottets betänkande nr 12 och önska alla svenskar som åker utomlands en trevlig och säker resa där inget oförutsett händer. Som framgick av anförande har granskat utrikesförvaltningens förutsättningar att hjälpa svenskar utomlands vid större kriser. Granskningen visar att det är viktigt att krishanteringen kommer igång så snabbt som möjligt så att hjälp inte dröjer men också så att information om vad som händer når ut. Det är som har det operativa ansvaret för krishanteringen tillsammans med den svenska ambassaden i det berörda landet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Konsulär krisberedskap Den konsulära krisberedskapen måste naturligtvis fungera i ett skarpt läge. Den organisation som finns har inte tidigare granskats av någon oberoende part. Vi i utskottet välkomnar därför att har gjort granskningen. Vi har också, som sa, beställt en granskning via utrikesutskottet. Den granskning som har gjort visar på både styrkor och svagheter i systemet. gäller det för regeringen att utifrån den analysen och rekommendationerna göra de förändringar som krävs för att vi ska ha en konsulär krisberedskap som fungerar i praktiken när det verkligen behövs. Stora brister i krishantering blottades i samband med 2004. har staten ett lagstadgat beredskapsansvar för att kunna gripa in om en större kris eller katastrof drabbar många svenskar utomlands. Det innebär i praktiken att staten under vissa förutsättningar har ett ansvar att genomföra en konsulär katastrofinsats utomlands. Tillbaka till rapporten. Den övergripande slutsatsen är att den konsulära krisberedskapsorganisationen har goda förutsättningar att hantera konsulära kriser och att organisationen använder sina resurser på ett effektivt sätt. Men det finns ett antal områden som anser kan förbättras för att ytterligare stärka krisberedskapen inom utrikesförvaltningen. Granskningen visar att man har dragit lärdom av de erfarenheter som finns från . Man har också tagit till sig av kritiken. Det finns en tydligare ansvarsfördelning för krisberedskapsorganisationen. Det finns inrättade jourfunktioner, och det finns en särskild grupp på UD som arbetar med krisberedskapsfrågor. Däremot säger man också att många av ambassader runt om i världen behöver öva krishantering oftare än de gör . Precis som rapporten visar är, utöver hög kompetens och en väl anpassad organisation, övning och utbildning avgörande för ett framgångsrikt krisberedskapsarbete. Det är av största vikt att ambassaderna övar krishantering regelbundet.