bet · H401FöU7 · 2017-04-12 00:00:00 — I fråga om översyn av lagar och förordningar anser utskottet att den översyn av författningsändringar som kan behöva göras för att bättre kunna värna totalförsvarets intressen på olika områden i samhället och som regeringen beslutat om tillgodoser yrkandet i motion 2016/17:1096 (M) som därmed också avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om länsstyrelsernas krisberedskap. Utskottet hänvisar bl.a. till Försvarsberedningens pågående arbete, länsstyrelsernas pågående utvecklingsarbete och kommande övningar. Jämför reservation 2 (M, C, L, KD). I motion 2016/17:2092 av m.fl. (L, M, C, KD) understryks att en central del i Försvarsmaktens reformarbete har varit ett ökat fokus på övningsverksamheten, men även en större tydlighet när det gäller vilka beredskapskrav som olika enheter ska ha. Det ger möjlighet till en tydlig målstyrning som också har ett uttryckligt fokus på att skapa operativ effekt i verksamheten. Även krisberedskapen bör i ökad utsträckning gå i en liknande riktning, menar motionärerna. I sin rapport med lärdomar från skogsbranden i anger MSB att vidareutveckling av övningsverksamhet är av särskild vikt för myndigheten att arbeta vidare med. Motionärerna föreslår därför att MSB bör få i uppdrag att se över de riktlinjer som finns för länsstyrelsernas krisberedskap när det gäller krav på övningsverksamhet och beredskap i syfte att skapa en tydligare målstyrning. Dessa riktlinjer bör vara på en generell nivå och beakta de specifika regionala förutsättningarna som sätter villkoren för de olika länsstyrelsernas verksamhet (yrkande 3). Samma motionärer betonar vidare betydelsen av finansieringen och möjligheten att skapa ett långsiktigt hållbart krisberedskapsarbete mot bakgrund av det som lyfter fram i sin rapport krisberedskapsarbete (RiR 2015:18). Det är positivt, menar motionärerna, att MSB beslutade om nya villkor för utvecklingsprojekt, vilka innebar att projekten skulle kunna löpa än förut. bedömning är dock att detta inte fullt ut löser problemet. Motionärerna hänvisar till regeringen som i budgetpropositionen anger att man påbörjat ett arbete för att se över och renodla länsstyrelsernas finansiering för att uppnå bättre kontinuitet och en ändamålsenlig verksamhet. I motionen anförs vikten av att det säkerställs att ökade förvaltningsanslag för länsstyrelsernas krisberedskap kommer att gå till avsedd verksamhet (yrkande 6). I betänkande 2015/16:FöU13 uttryckte utskottet att länsstyrelsernas arbete för att förbereda samhället på olyckor, större samhällskriser och krig är centralt för alla samhällsnivåers förmåga att kunna motstå och hantera situationer utöver det normala. Utskottet välkomnade därför att regeringen redan hade vidtagit en rad åtgärder för att förbättra länsstyrelsernas krisberedskapsarbete i linje med iakttagelser och att regeringen också såg över de ytterligare förslag som lagt fram i samband med redovisningen av sin granskning. I synnerhet välkomnade utskottet åtgärder som syftar till att minska mängden kortsiktiga utvecklingsprojekt och i stället öka långsiktigheten i arbetet. Det övergripande arbetet med att se över och renodla länsstyrelsernas finansiering uttrycktes vara positivt genom att en mer renodlad och ändamålsenlig krisberedskapsfinansiering kunde bli resultatet. Att tilldelade medel sedan används för de avsedda ändamålen måste förutsättas ske precis som i all annan statlig verksamhet, anförde utskottet, som förutsatte att detta löpande följs upp. Som utskottet konstaterade i betänkande 2015/16:FöU7, likt man gjorde i det förstnämnda betänkandet, pågick det en översyn av en rad systemfrågor, företrädesvis mot bakgrund av den stora skogsbranden i . Omhändertagandet av MSB:s , handling – Åtgärder för stärkt krisberedskap utifrån erfarenheterna från skogsbranden i (Ju2015/1400/SSK) emotsågs av utskottet. Utskottet fann särskilt förslagen i rapporten om att utveckla länsstyrelsernas geografiska områdesansvar intressanta i detta sammanhang. MSB föreslog att regeringen skulle ge en länsstyrelse i uppdrag att, tillsammans med övriga länsstyrelser och med stöd av MSB, harmonisera länsstyrelsernas arbetsformer vid kriser i syfte att uppnå och upprätthålla en tillfredsställande nivå på krishanteringsförmågan på den regionala nivån och för att underlätta samverkan mellan länsstyrelser samt mellan länsstyrelser och andra myndigheter. Till exempel borde länsstyrelsernas utövande av geografiskt områdesansvar bli mer enhetligt, ansåg MSB. Utskottet avsåg att fortsätta att följa frågan. Utskottet instämde vidare i regeringens syn att länsstyrelserna behöver stärka sin verksamhet när det gäller övningar. En kännedom om olika aktörers roller och mandat uttrycktes vara ovärderlig i ett sådant sammanhang. Att öva länsstyrelserna i att ta det operativa ansvaret för kommunernas räddningstjänster uttrycktes som särskilt viktigt mot bakgrund av skogsbranden i . Utskottet instämde också i regeringens syn på att kunskap och erfarenheter från det arbete som då bedrevs med anledning av den rådande flyktingsituationen kunde komma att utveckla och stärka länsstyrelsernas krisberedskapsarbete. Utskottet fann inte anledning att vidta några ytterligare åtgärder och därför avstyrktes motionsyrkandena. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 1) understryker regeringen att en stor del av länsstyrelsernas verksamhetskostnader finansieras genom bidrag från andra myndigheter. Att stora delar av länsstyrelsernas verksamhet inte är direktfinansierad innebär onödig administration och detaljstyrning. För att väsentligen förbättra länsstyrelsernas förutsättningar att bedriva en effektiv, ändamålsenlig och kostnadseffektiv verksamhet avser regeringen att pröva möjligheten att i ökad utsträckning ge länsstyrelserna dispositionsrätt över medel på sakanslag som betalas ut till länsstyrelserna som bidrag från andra myndigheter. Som utskottet anfört bildar den befintliga och civila krisberedskapsverksamhet som utvecklats bas för det civila försvaret. Utskottet anser att då det i Försvarsberedningens direktiv bl.a. ingår att mot bakgrund av behoven vid höjd beredskap och ytterst i krig lämna förslag för den fortsatta inriktningen av totalförsvaret (militärt försvar och civilt försvar) för åren 2021–2025 samt särskilt belysa den fortsatta utvecklingen av en sammanhängande planering för totalförsvaret – och arbetet precis startat – finns det inte skäl att vidta några ytterligare åtgärder från sida vare sig det gäller krisberedskapssystemet i stort eller olika aktörers ansvar. Utskottet anser att de utredningar som tagits fram mot bakgrund av skogsbranden i eller med anledning av flyktingsituationen 2015, samt det samarbete som sker mellan MSB och Försvarsmakten om totalförsvarets utveckling och granskningsarbete är exempel på viktiga ingångsvärden också för länsstyrelsernas fortsatta arbete. Regeringens avsikt att väsentligen förbättra länsstyrelsernas förutsättningar att bedriva en effektiv, ändamålsenlig och kostnadseffektiv verksamhet välkomnas av utskottet. Vad gäller övningar är dessa mycket viktiga för att samhället ska kunna stå väl rustat vid en kris, anser utskottet. En kännedom om varandras roller och mandat är ovärderlig i ett sådant sammanhang. Den planerade, nationella samverkansövningen på temat civilt försvar (SAMÖ F 2018) och den stora totalförsvarsövningen 2020 (TFÖ 2020) är i så måtto mycket värdefulla också för länsstyrelsernas krisberedskapsarbete. Utskottet anser således inte att det finns anledning att t.ex. föregripa Försvarsberedningens arbete, kommande övningar med tillhörande erfarenhetsåterföring eller utvecklingsarbetet för länsstyrelserna, och därför avstyrks samtliga aktuella motionsyrkanden. Den enskildes ansvar och beredskap Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om den enskildes ansvar och beredskap. Utskottet hänvisar bl.a. till ett lagt regeringsuppdrag till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) och denna myndighets övriga arbete på området. Jämför reservation 3 (M). I motion 2016/17:2775 av och (båda S) anförs att samhällets civilförsvar och krisberedskap måste utvecklas. Utgångspunkten för krisberedskapen är att hela samhället gemensamt och inom sina respektive områden tar ansvar för och utvecklar krisberedskapsarbetet. I detta ligger också att enskilda människor, utifrån sina egna förutsättningar, tar ansvar för sin säkerhet. Det krävs medvetenhet om hur hoten utvecklas och kunskap om sårbarheter och risker och om hur man skaffar sig en god förmåga att hantera allvarliga händelser och kriser när de väl inträffar. Detta gäller både i fred, vid incidenter, kriser och höjd beredskap. Det moderna samhället är sårbart, och det krävs inte bara nya åtgärder i form av bättre samverkan och ett integrerat arbete mellan olika aktörer utan också en medvetenhet hos allmänheten. Arbetet med att öka allmänhetens kunskap och kompetens om hur man agerar i samband med kriser och konflikter bör ses över, föreslås i motionen (yrkande 1). m.fl. (M) understryker i motion 2016/17:3205 att i takt med att omvärldsläget har blivit allt mer osäkert har frågor om hur klarar att upprätthålla samhällsviktiga funktioner och vitala flöden under kris och krig blivit allt mer aktuella. Arbetet med att återta det civila försvaret har också påbörjats som ett resultat av det senaste försvarsbeslutet. En viktig fråga i sammanhanget är krismedvetenheten och beredskapen hos allmänheten. Inte minst visar ett antal händelser och incidenter, särskilt i fråga om trafik och infrastruktur , på samhällets sårbarhet. behöver bli bättre på att informera befolkningen hur man som enskild individ förväntas förbereda sig om en kris skulle inträffa, framförs i motionen. tog fram en rapport om vilket eget ansvar medborgarna har vid en kris (2015/16:RFR3). Rapporten skickades sedan till länsstyrelser och kommuner för att de i sin tur skulle sprida kunskapen. MSB har en webbplats som heter där man kan hitta råd om hur man som enskild medborgare kan förbereda sig. Genomslaget av dessa utbildningsinsatser har dock varit begränsat och MSB föreslås därför att få i uppdrag att ta fram förslag på hur arbetet att utveckla krismedvetenheten hos befolkningen i kan förbättras (yrkande 3). I betänkande 2015/16:FöU7 uttryckte utskottet, likt man gjorde i betänkande 2013/14:FöU11, att man ville sätta människan i centrum för krisberedskapsarbetet och ansåg att det är värnandet om den enskilde individens och befolkningens hälsa och säkerhet som ska prioriteras. I linje med detta välkomnades MSB:s informationsinsatser i samverkan med berörda aktörer, inklusive skolor och frivilligrörelser, med syfte att stärka den enskildes förmåga. Utskottet ansåg vidare att de frivilliga försvarsorganisationerna har en viktig roll i att skapa en folkförankring och att ett ökat fokus på den enskildes ansvar och krisberedskap låg i tiden, bl.a. mot bakgrund av den säkerhetspolitiska, teknologiska och klimatologiska utvecklingen i och i omvärlden. Den enskildes roll och förmåga borde i det sammanhanget stärkas ytterligare. , på initiativ av försvarsutskottet, Om krisen eller kriget kommer – en uppföljning av informationsinsatser till allmänheten om den enskildes ansvar och beredskap (2015/16:RFR3) skulle kunna stimulera till en diskussion och inspirera myndigheter och andra aktörer att vidta ytterligare åtgärder, hyste utskottet förhoppningar om. I uppföljningen ingick också att inhämta information om hur andra länder arbetar med frågorna. Rapporten visade också på att det fanns utvecklingsmöjligheter på bl.a. och regional nivå. Utskottet konstaterade att informations- och utbildningsbehovet var stort och att både myndigheter och frivilligorganisationer, i samverkan med skolor, hade en viktig roll för att tillfredsställa detta behov. Rapporten visade också på att den moderna teknologin kan ha både för- och nackdelar som man måste ta hänsyn till när man diskuterar information till allmänheten om den enskildes ansvar och beredskap vid en kris- eller krigssituation. Genomgången visade vidare på att det civila försvarets direkta behov sällan beaktas uttryckligen i informationsflödet och att förberedelser för höjd beredskap och krig kräver utvecklade informationsinsatser. Vikten av samordning mellan relevanta aktörer betonades överlag. Utskottet höll en offentlig utfrågning med anledning av uppföljningsrapporten. Ur ett författningsmässigt perspektiv konstaterade utskottet, mot bakgrund av sin egen rapport, att det finns föreskrifter om informationsinsatser till allmänheten vid en kris men att det finns ett behov av att se över föreskriftsstödet ytterligare, t.ex. i fråga om individens ansvar inför en kris respektive informationskraven på myndigheter före en kris. Det finns exempelvis inget lagstadgat krav på att kommuner ska ge information till allmänheten om den enskildes ansvar och beredskap före en kris. Utskottet bedömde att ett mer tydligt nationellt ramverk för information till allmänheten om krisberedskap var önskvärt. ställde sig sedermera bakom det som utskottet anförde om att regeringen bör se över föreskriftsstödet för informationsinsatser till allmänheten inför och under en kris och tillkännagav detta för regeringen (bet. 2015/16:FöU7, rskr. 2015/16:173). Ett motionsyrkande om att allmänt se över arbetet med att öka allmänhetens kunskaper om och kompetens i hur man agerar i samband med kriser och konflikter avstyrktes dock av utskottet med hänvisning till pågående arbete. publicerade MSB en undersökning som visade att nästan halva befolkningen inte har gjort några förberedelser för att kunna klara ett långvarigt elavbrott. Ungefär lika många har aldrig ens tänkt på hur de skulle påverkas om elen försvinner . MSB pekar vidare på att försvarsutskottet konstaterade att det säkerhetspolitiska läget och konsekvenserna av ett förändrat klimat också kräver mer fokus på enskildas ansvar och krisberedskap. Satsningen på bättre riskkommunikation är därför viktig för att öka människors riskmedvetenhet och möjligheter att klara samhällskriser, anför myndigheten. MSB startar därför tillsammans med kommunerna. Fokus ligger på vad människor själva kan göra och bidra med vid allvarliga samhällsstörningar. Första Krisberedskapsveckan äger rum den 8–. Krisberedskapsveckan är en långsiktig och återkommande satsning. MSB vill underlätta framför allt för kommunerna när det gäller att kommunicera och väcka invånarnas engagemang för den gemensamma säkerheten och beredskapen. Många kommuner har också efterlyst hjälp med att utveckla sin riskkommunikation, och med att öka människors möjligheter att hantera svåra påfrestningar på samhället. är en webbplats som drivs av MSB. Webbplatsen förmedlar information från myndigheter och andra ansvariga om hur de hanterar olika kriser före, under och efter krisen. Webbplatsen riktar sig till allmänhet och medier och ska underlätta att hitta till den information man söker. presenterade en ny app där man förutom t.ex. varningar från och trafikmeddelanden från även kan finna checklistor för hur man kan förbereda sig för allvarliga händelser. gav regeringen dessutom MSB i uppdrag att ta fram ett nationellt informationsmaterial med konkreta tips på vad varje privatperson kan göra för att förbereda sig inför kriser och höjd beredskap samt för att öka kunskapen om informationspåverkan som kan utsättas för. I uppdraget till MSB ingår även att stärka stödet till kommunerna i informationsarbetet. informerar många kommuner sina invånare om hur de bör förbereda sig för kriser. Informationen kan dock utvecklas och bör även inkludera höjd beredskap. I genomförandet av uppdraget ska MSB samverka med berörda aktörer, såsom länsstyrelser, frivilligorganisationer samt Kommuner och Landsting. I de delar av genomförandet som avser höjd beredskap ska MSB samråda med Försvarsmakten. Uppdraget ska redovisas . Utskottet anser fortfarande att den enskilde människan bör vara i centrum för krisberedskapsarbetet och välkomnar – i linje med hur resonemangen fördes i samband med att utskottet tog fram sin rapport krisen eller kriget kommer – de satsningar som görs på nivå genom MSB samt det lagda regeringsuppdraget till samma myndighet. Det har tidigare konstaterats av utskottet att informations- och utbildningsbehovet är stort i samhället, och därför anser utskottet att den aviserade Krisberedskapsveckan för kommunerna, och i förlängningen alla dem som bor i landet, är central i sammanhanget. Också myndigheter och frivilligorganisa-tioner, i samverkan med skolor, har en viktig roll för att tillfredsställa detta behov. I sammanhanget vill utskottet understryka att ett av resultaten av den egna uppföljningen var att det civila försvarets direkta behov sällan beaktas uttryckligen i informationsflödet och att förberedelser för höjd beredskap och krig kräver utvecklade informationsinsatser. Det är därför glädjande att regeringen också valt att peka på detta i det lagda regeringsuppdraget till MSB. Mot bakgrund av det anförda anser inte utskottet att det finns skäl för att föreslå ytterligare åtgärder på området , särskilt som ett utvecklingsarbete bedrivs på både myndighetsnivå och nivå. Utskottets förslag i korthet avslår motionen om obligatorisk samhällstjänst. Utskottet hänvisar bl.a. till att en robust personalförsörjning av det militära försvaret är den prioriterade frågan ur ett totalförsvarsperspektiv . (MP) föreslår i motion 2016/17:1341 att det bör övervägas införandet av en obligatorisk samhällstjänst som ett sätt att öka beredskapen och förmågan i ett sårbart samhälle. Motionären anför att om alla som fyller får möjlighet att börja sitt vuxenliv med erfarenheter från samhällstjänst i någon form kommer insikten och förståelsen för betydelsen av ett fungerande samhälle att öka. Förslagsvis varar samhällstjänsteplikten varav ungefär hälften utgör utbildning och den övriga tiden är praktiskt arbete. Lämpligen sker det genom fyra intag så att ingen behöver vänta för länge efter sin 18-årsdag. Ambitionen ska vara att samhällstjänsten inte ska tränga undan existerande arbeten. Inom ramen för samhällstjänsten ska även tjänst i det militära och det civila försvaret kunna ingå. Utbildningarna bör oavsett vilka praktiska verksamheter de består av innehålla en del kunskap om de viktiga samhälleliga infrastrukturerna. Samhällstjänsten ska utföras inom offentliga ansvarsområden. Om samhällstjänsten skulle kunna utföras i privata företag finns en risk för snedvriden konkurrens, avslutar motionären. I betänkande 2015/16:FöU7 uttryckte utskottet i fråga om en motion om allmän samhällsplikt att man var av den åsikten att även om den enskilda människan borde sättas mer i centrum för krisberedskapsarbetet borde fokus i första hand vara på att stärka hans eller hennes egen förmåga att kunna hantera kriser. I det avseendet var informationsinsatser från myndigheter och organisationer av vikt, även ur ett folkförankringsperspektiv. Även frivilligorganisationernas arbete borde i sammanhanget lyftas fram, dels som informationsbärare, dels som ett instrument för enskilda att engagera sig, både i det förebyggande arbetet och i en krissituation. Utskottet värnade fortsatt möjligheten att aktivera totalförsvarsplikten i sin helhet och utgick från att regeringen och Försvarsmakten noggrant planerade för att snabbt kunna återuppta grund- och repetitionsutbildningen av värnpliktiga och civilpliktiga om så skulle behövas. Regeringens särskilda utredare överlämnade betänkandet En robust personalförsörjning av det militära försvaret (SOU 2016:63) till försvarsminister . Utredningens bedömning är att såväl det försämrade omvärldsläget som svårigheterna att helt på frivillig väg bemanna krigsförbanden motiverar att regeringen fattar beslut om att åter tillämpa skyldigheten att genomgå mönstring och fullgöra värnplikt i form av en grundutbildning som omfattar både kvinnor och män. Regeringen beslutade (Fö2016/01252/MFI) att totalförsvarspliktiga kvinnor och män ska vara skyldiga att genomgå mönstring och fullgöra grundutbildning med värnplikt. Försvarsmakten ska planera för att minst 4 000 personer ska genomföra grundutbildning med värnplikt . Parallellt med att möjligheten att tillämpa värnplikt aktiveras anser regeringen även att frivilligheten bör stärkas. Regeringen kommer därför att arbeta vidare med utredningens förslag och avser att vidta lämpliga åtgärder . Utskottet finner att en robust personalförsörjning av det militära försvaret är den prioriterade frågan i sammanhanget ur ett totalförsvarsperspektiv och att en obligatorisk samhällstjänst inte är aktuell . Även om den enskilda människan bör sättas mer i centrum för krisberedskapsarbetet bör fokus i första hand vara på att stärka hans eller hennes egen förmåga att kunna hantera kriser. I det avseendet är informationsinsatser från myndigheter och organisationer av stor vikt, även ur ett folkförankringsperspektiv. Även frivilligorganisationernas arbete bör i sammanhanget lyftas fram, dels som informa-tionsbärare, dels som ett instrument för enskilda att engagera sig, både i det förebyggande arbetet och i en krissituation. Motionen avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionerna om brandlarm. Utskottet hänvisar bl.a. till att ett omfattande myndighetsarbete redan pågår och att krav på larmanordningars utformning ställs i befintliga föreskrifter och regler. (M) föreslår i motion 2016/17:1212 att problemet med att ljud inte når alla vid brandlarm bör ses över och åtgärdas. Brandlarmen behöver vara utrustade med en annan varningsfunktion än enbart ljud. Larm med både ljud och ljus kan vara en lösning som gör att även personer med nedsatt hörsel ska kunna uppfatta faran, anför motionären. I motion 2016/17:2498 av (KD) förs det fram att antalet döda i bränder åter har ökat från att ha visat en nedåtgående trend. I byggregler finns regler för hur brandskydd och automatiska brandlarm ska utformas i byggnader där särskilda krav ställs för att skydda de människor som befinner sig i byggnaden, t.ex. sjukhus, köpcentrum, äldreboenden, Hem för vård och boende (HVB) m.m. Trots att kraven är tydliga är det uppenbart att det finns brister i hur dessa uppfylls och framförallt i kontrollen av att kraven på brandskydd och brandlarm verkligen följs och löpande kontrolleras, enligt motionären, som vidare menar att det är uppenbart att reglerna för tillsyn inte fungerar. En översyn av området bör ses som en del av den nationella strategi för att stärka brandskyddet som tagits fram av MSB. I motionen föreslås att det bör utredas hur reglerna för tillsyn av automatiska brandlarm kan förtydligas. Frågor om brandskydd har behandlats av utskottet . Vid det senaste tillfället, i betänkande 2015/16:FöU7, uttryckte utskottet att man var fortsatt positivt till den nationella strategi och vision för att stärka brandskyddet som MSB hade tagit fram på regeringens uppdrag. En ökad samverkan mellan MSB, länsstyrelserna och kommunerna inom det övergripande området skydd mot olyckor var fortsatt viktigt, tillika med andra aktörer. Utskottet bedömde fortsatt att information till den enskilde medborgaren måste komplettera den befintliga lagstiftningen och att den långsiktiga nationella på ett bra sätt kunde bidra till att öka kunskapsnivån hos enskilda och få dem att ta ett ökat ansvar för det egna skyddet mot bränder. Utskottet instämde med MSB om att stöd för riktade kommunikationsinsatser och individanpassat brandskydd behövde göras kontinuerligt. Utskottet såg vid tillfället inte något behov av att vidta ytterligare åtgärder då ett omfattande arbete på myndighetsnivå redan pågick, bl.a. genom föreskrifter. Utskottet ansåg att den gällande ordningen och det pågående arbetet tillgodosåg motionärernas huvudsakliga syften, och utskottet ville därför inte föreslå några ytterligare åtgärder från sida på området, och därför avstyrktes motionsyrkandena. I föreskrifter ställs krav på brandvarnare eller motsvarande utrustning för bostadshus.