bet · H401FiU33 · 2017-01-01 00:00:00 — betänkande 2016/17:FiU33 Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till lagändringar som syftar till att genomföra betalkontodirektivet i svensk rätt. Propositionen innehåller lagförslag på tre materiella områden: regler om avgiftsinformation, regler som underlättar för byte av betaltjänstleverantör, och regler om tillhandahållande av betalkonto med grundläggande funktioner. Lagändringarna föreslås huvudsakligen i lagen om betaltjänster men även i marknadsföringslagen, där en ändring föreslås. De lagändringar som avser information och redovisning föreslås träda i kraft det datum som regeringen bestämmer, medan övriga lagändringar föreslås träda i kraft . En följdmotion har väckts med anledning av propositionen. Vidare har lämnat in en skrivelse i ärendet. Utskottet avstyrker den motion som har väckts med anledning av propositionen. I betänkandet finns en reservation (V) och ett särskilt yttrande (M, C, L, KD). Proposition 2016/17:129 Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner. Tre yrkanden i en följdmotion. Utskottets förslag till riksdagsbeslut ............................................................... Redogörelse för ärendet .................................................................................. Ärendet och dess beredning.......................................................................... Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner ............................... Kontanthantering , punkt 2 (V)................................................................... Kontanthantering , punkt 2 (M, C, L, KD) ................................................. Förteckning över behandlade förslag ............................................................ Utskottets förslag till riksdagsbeslut 1.Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486), 2.lag om ändring i lagen (2010:751) om betaltjänster. Därmed bifaller proposition 2016/17:129 punkterna 1 och 2. 2016/17:3657 av m.fl. (V) yrkandena 1–3. Reservation (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (S), (S), (SD), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (L), (S), (M), (M), (M), (V) och (KD). UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Ärendet och dess beredning I proposition 2016/17:129 Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner lägger regeringen fram lagförslag för att genomföra betalkontodirektivet (2014/92/EU) i svensk rätt. Lagändringar föreslås huvudsakligen i lagen (2010:751) om betaltjänster. Utöver detta föreslås även en ändring i marknadsföringslagen (2008:486). Regeringens förslag till riksdagsbeslut återges i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. En kommittémotion (V) med tre yrkanden har väckts med anledning av propositionen. Motionens förslag återges i bilaga 1. har inkommit med en skrivelse i ärendet (dnr 1659-2016/17). Under det förberedande arbetet med betalkontodirektivet tog regeringen fram en faktapromemoria som överlämnades till (2012/13:FPM117). informerades om kommissionens förslag (KOM(2013) 266) till ett betalkontodirektiv och . hölls överläggningar med finansmarknadsminister och statssekreterare om betalkontodirektivet. Ytterligare ett informationstillfälle hölls i utskottet den Regeringen tillsatte en särskild utredare för att bl.a. utreda vilka lagändringar som behövs för att reglerna i betalkontodirektivet ska införas i svensk rätt. Utredningen fick namnet betaltjänstutredning. I utredningens andra delrapport, Tillgång till bankkonto med grundläggande funktioner, föreslås hur betalkontodirektivet kan införas i svensk lag. Delrapporten överlämnades till regeringen . Ärendet har därefter remitterats, och synpunkter på lagförslagen har hämtats in från Lagrådet. Regeringen har följt Lagrådets synpunkter. Propositionen presenterades för . generaldirektör och vice riksbankschef informerade utskottet om de synpunkter som myndigheterna framfört i sina remissvar på betaltjänstutredningen. De lagförslag som rör information och redovisning föreslås gälla från den dag regeringen bestämmer, medan övriga lagändringar föreslås träda i kraft . UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens proposition som innebär att betalkontodirektivet genomförs i svensk lag. Propositionen innehåller regler på tre materiella områden: regler om avgiftsinformation, regler om byte av betaltjänstleverantör, och regler om konsumenters tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner. Lagändringar föreslås huvudsakligen införas i lagen (2010:751) om betaltjänster. Utöver detta föreslås även en ändring i marknadsföringslagen (2008:486). Det första området, dvs. regler om avgiftsinformation, syftar till att underlätta konsumenters insyn i och möjlighet att jämföra de avgifter som tas ut för betalkonton och de betaltjänster som är kopplade till dessa konton. Det andra området som behandlas i propositionen är att underlätta för byte av betalkonton mellan olika betaltjänstleverantörer. Syftet är att stärka konkurrensen på betalkontomarknaden och underlätta för konsumenter att byta betaltjänstleverantör. Det tredje området som propositionen hanterar är konsumenters tillgång till betalkonton med grundläggande funktioner. De kreditinstitut som tillhandahåller ett betalkonto med grundläggande funktioner ska erbjuda detta till alla konsumenter som är lagligen bosatta inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), om det inte finns särskilda skäl att inte göra detta. Förutom dessa tre huvudsakliga områden innehåller direktivet även regler om tillsyn och sanktioner och rätt till alternativ tvistlösning. I propositionen föreslås att skyldigheten att erbjuda betalkonton ska gälla betalkonton där konsumenten åtminstone kan placera medel på kontot, ta ut kontanter samt utföra och ta emot betalningstransaktioner. I propositionen definieras medel som sedlar och mynt, kontotillgodohavanden samt elektroniska pengar. Betalkonton med mer begränsade funktioner omfattas inte av förslaget. Vidare är det endast kreditinstitut som tillhandahåller betalkonton med ovannämnda grundläggande funktioner som ska omfattas av skyldigheten. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT är alltså inte alla betaltjänstleverantörer som kommer att omfattas av de föreslagna lagändringarna på detta område. Bestämmelserna om jämförbarhet hos avgifter och byte av betalkonto ska däremot gälla för samtliga betaltjänstleverantörer. Tillgång till betalkonto med grundläggande betaltjänster Enligt propositionen ska alla konsumenter som är lagligen bosatta i ha möjlig tillgång till ett betalkonto med grundläggande funktioner. definieras som ett konto i en eller flera konsumenters namn som används för att utföra betalningstransaktioner. En definition av lagligen bosatt inom EES ska enligt förslaget införas i lagen om betaltjänster. Vidare ska grundläggande betaltjänster som ett enskilt kreditinstitut tillhandahåller inte få vägras vissa konsumenter. Däremot ska det enligt regeringens förslag inte införas krav på att alla kreditinstitut ska tillhandahålla alla grundläggande funktioner. Regeringen anser att det räcker att det finns ett tillräckligt antal kreditinstitut som tillhandahåller de olika tjänsterna. Tillgången till ett betalkonto med grundläggande funktioner får inte heller villkoras av köp av andra tjänster. Ansökan om betalkonto och uppsägning av avtal Enligt propositionen ska en ansökan om betalkonto med grundläggande funktioner behandlas skyndsamt. Ärendet ska avgöras och senast efter det att ansökan tagits emot. ett avslag ska konsumenten underrättas om beslutet . ska även underrättas om vart han eller hon kan vända sig för att framföra klagomål eller få beslutet rättsligt prövat. Underrättelsen ska enligt förslaget vara skriftlig och utan kostnad för konsumenten. Om möjligt ska även skälen till beslutet framgå av underrättelsen. En ansökan om betalkonto får avslås om öppnandet av ett betalkonto strider mot lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. konsuments ansökan får även avslås om det finns särskilda skäl. kan vara misstankar om penningtvätt eller att en kund tidigare varit ohederlig mot en bank eller ett annat institut. Enligt regeringen bör det inte införas något krav på att konsumenten ska visa att han eller hon har ett genuint intresse av Det ska inte heller finnas någon möjlighet för kreditinstitutet att avslå en ansökan om betalkonto på den grunden att en konsument redan har ett sådant konto i . Ett kreditinstitut får endast säga upp ett avtal om konsumenten har använt kontot för olagliga ändamål, om det inte har förekommit någon aktivitet på 24 månader, om konsumenten har lämnat fel uppgifter i ansökan (som skulle vara skäl för avslag) eller om det finns särskilda skäl. Enligt propositionen ska kreditinstitutet skriftligen och utan kostnad för konsumenten underrätta denne om uppsägningen innan uppsägningen träder i kraft. Det ska framgå i underrättelsen vart konsumenten UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT kan vända sig för att framföra klagomål eller få beslutet rättsligt prövat och, om det är möjligt, skälen till uppsägningen. Uppsägningen får ske med omedelbar verkan om anledningen till uppsägningen är att konsumenten avsiktligt använt betalkontont för olagliga ändamål eller lämnat felaktiga uppgifter för att öppna ett betalkonto med grundläggande funktioner och korrekta uppgifter skulle ha lett till att konsumenten hade nekats att öppna ett sådant konto. Regeringen anser inte att flytt från EU eller att konsumenten har ett annat betalkonto är skäl att säga upp ett avtal. Enligt propositionen ska betaltjänstleverantörer ha rutiner för konsumenters byten av betalkonton inom . Vidare ska kreditinstitut hjälpa en konsument som vill öppna ett betalkonto hos en betaltjänstleverantör i ett annat land inom EES med viss information, överföring av medel och stängning av betalkontot. Tidsramar för att byta betalkonto och för hjälpa till vid öppnande av betalkonto i ett annat land inom EES som anges i betalkontodirektivet ska tillämpas enligt lagen om betaltjänster. Förutom de avgifter som betaltjänstleverantören tar ut av konsumenten för uppsägning finns det andra avgifter som kan uppstå vid ett byte. Dessa ska vara rimliga och i linje med faktiska kostnader. Regeringen eller den myndighet som regeringen utser får meddela föreskrifter om rutiner för byte av betalkonto. Den befintliga branschpraxis som tillämpas av medlemmarna i kan enligt regeringen både anses vara mindre komplicerad och innebära snabbare kontobyten än vad betalkontodirektivet föreskriver. Därför anser regeringen att man bör tillämpa den möjlighet som ges i direktivet att bevara befintliga rutiner. Däremot föreslår regeringen att det bör införas ett krav i lagen om betaltjänster på att betaltjänstleverantörer ska ha rutiner för byte av betalkonto inom . Vidare ska föreskrifter på lägre nivå än lag säkerställa att de betaltjänstleverantörer som erbjuder betalkonton tillämpar samma bytesrutiner. Enligt regeringens förslag ska den yttersta tidsgränsen för byte av betalkonto regleras i lag genom en hänvisning till direktivet. På samma sätt bör även skyldigheten att hjälpa en konsument som vill öppna ett betalkonto i en annan medlemsstat regleras. En betaltjänstleverantör ska ersätta en konsument för ren förmögenhetsskada som uppstår som en direkt följd av att betaltjänstleverantören inte fullgjort sina skyldigheter enligt de rutiner och tidsgränser som gäller för byte av betalkonto. Ansvarsskyldighet gäller inte i fall av osedvanliga eller oförutsägbara omständigheter, som den som åberopar omständigheterna inte har något inflytande över och vars konsekvenser hade varit omöjliga att avvärja trots alla ansträngningar. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT inte heller då en betaltjänstleverantör handlar enligt svensk lag eller unionsrätt. Regeringen föreslår att tydliga regleringar om ersättning och ansvarsbefrielse ska införas i svensk rätt. Enligt propositionen ska kreditinstitut få ta ut rimliga avgifter för att tillhandahålla ett betalkonto med grundläggande funktioner. föreslår att en formulering om rimliga avgifter inkluderas i svensk lag, så att enskilda konsumenter kan få sin fråga prövad i domstol eller hos Allmänna reklamationsnämnden (). Däremot föreslås inte att prissättningen (dvs. som är en rimlig avgift) ska regleras i lag eller att ska ges en aktivt prissättande funktion. Enligt betalkontodirektivet är det möjligt för medlemsstater att inrätta en särskild mekanism för kostnadsfri tillgång till ett betalkonto. bedömer inte att det finns behov av att införa en sådan mekanism i svensk rätt. Betaltjänstleverantören ska i rimlig tid innan avtal ingås med en konsument lämna över en förteckning, på papper eller annat varaktigt medium, över de mest representativa tjänsterna knutna till betalkonton i och, i den utsträckning betaltjänstleverantören tillhandahåller dessa tjänster, informera om avgifterna för dem. Betaltjänstleverantören ska också hålla förteckningen, och en ordlista som minst omfattar de begrepp som fastställts i förteckningen, tillgängliga för konsumenten. Minst en gång ska leverantören förse konsumenten med alla avgifter och räntesatser som är förbundna med tjänster som rör betalkontot. Betaltjänstleverantören och konsumenten ska komma överens om på vilket sätt avgifterna ska redovisas. Redovisningen ska lämnas i pappersform om konsumenten begär det. Bestämmelserna om informationskrav bör enligt propositionen införas i lagen om betaltjänster. Enligt betalkontodirektivet ska medlemsstaterna upprätta preliminära förteckningar över de 10–20 mest representativa avgiftsbelagda tjänsterna som är knutna till ett betalkonto. Utifrån detta ska sedan den europeiska bankmyndigheten () utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn. propositionen framhålls att införandet av dessa krav på information och redovisning är beroende av EBA:s framtagande av tekniska standarder. Eftersom ännu inte har lämnat något förslag till kommissionen föreslår regeringen att de nya bestämmelserna på detta område börjar gälla först efter det att kommissionen har antagit en delegerad akt med tekniska standarder. Konsumenter ska enligt betalkontodirektivet även ha tillgång till en kostnadsfri webbplats med jämförelser av avgifter. Detta krav bör enligt regeringens förslag regleras i föreskrifter på lägre nivå än lag. förslår att får ansvaret för en sådan jämförelsewebb och att myndigheten får avgöra vem som ska svara för driften av webbplatsen. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Enligt regeringens bedömning kan konsumenters rätt till effektiva förfaranden för en alternativ lösning av tvister enligt betalkontodirektivet tillgodoses inom ramen för gällande rätt. Regeringen bedömer att tvister om tillgång till betalkonto bör handläggas av det befintliga organet för alternativ tvistlösning i konsumentförhållanden, dvs. Tillsyn, ingripanden och sanktioner Enligt betalkontodirektivet ska medlemsstaterna utse en behörig myndighet för tillsyn och samarbeta och utbyta information med andra behöriga myndigheter inom EES. Medlemsstaterna ska även utse en kontaktpunkt och införa bestämmelser om sanktioner och ingripanden. Regeringen bedömer att det inte krävs några lagstiftningsåtgärder för att genomföra dessa krav och att bör utses till kontaktpunkt enligt direktivet. I enlighet med artikel 23 i betalkontodirektivet ska få överlämna frågor som rör samarbete mellan behöriga myndigheter till för tvistlösning. Regeringen anser att den befintliga offentlighets- och sekretessregleringen i tillgodoser betalkontodirektivets krav på tystnadsplikt och att det därför inte behövs särskilda lagstiftningsåtgärder på detta område. Vad gäller offentliggörande av administrativa sanktioner föreslår regeringen att detta ska göras genom föreskrifter på förordningsnivå i linje med den bedömning som gjordes om publicering av sanktionsbeslut enligt kapitaltäckningsdirektivet och krishanteringsdirektivet. Enligt regeringens förslag ska lagändringarna träda i kraft . Bestämmelser som rör redovisning av avgifter och räntesatser, liksom information om de mest representativa tjänsterna knutna till betalkonton i , ska träda i kraft den dag som regeringen bestämmer. har med anledning av propositionen lämnat in en skrivelse (dnr 1659-2016/17). hänvisar i skrivelsen till sitt remissvar om betaltjänstutredningens förslag till genomförandet av betalkontodirektivet. bedömde att det fanns en ökande obalans mellan kontanttjänsters utbud och efterfrågan och att detta till stor del beror på att banker för snabbt har minskat sin kontanthantering. Med anledning av detta ansåg att kreditinstitutens ansvar att erbjuda betaltjänster, inklusive kontanthantering, utifrån kundernas behov borde förtydligas i lag. framhöll vidare att även organisationer och företag borde omfattas av förslaget. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT I sin skrivelse vill informera om det senaste årets utveckling på betalningsmarknaden efter det att remissvaret lämnades. framhåller att risken för förekomsten av tilltagande obalans är ännu större än då remissvaret lämnades. anger att bankens egna undersökningar tyder på detta och hänvisar också till rapporter från länsstyrelserna och Post- ser därför skäl att upprepa sina förslag från Enligt bedömning kan dessa åtgärder på ett flexibelt och proportionerligt sätt minska risken för en tilltagande obalans. Utskottet bedömer att förslagen i propositionen innebär att svensk lagstiftning på ett ändamålsenligt sätt anpassas till det aktuella direktivet. Den föreslagna lagstiftningen kan enligt utskottet förväntas stärka konsumenternas ställning på den finansiella marknaden genom att erbjuda alla konsumenter ett grundläggande betalkonto, öka transparensen i avgifterna och främja en ökad rörlighet vad gäller betalkonto. Utskottet tillstyrker mot denna bakgrund lagförslagen i propositionen. De frågor som lyfts i skrivelse behandlas i nästa avsnitt om kontanthantering. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Utskottets förslag i korthet Utskottet vill hänvisa till den parlamentariska riksbanksutredningen som ska behandla frågan om ansvaret för kontanthantering. Jämför reservationen (V) och det särskilda yttrandet (M, C, L, KD). Med anledning av propositionen har m.fl. (V) lämnat in en kommittémotion 2016/17:3657 i vilken tre yrkanden görs. I yrkande 1 förordar motionärerna att regeringen bör ålägga bankerna en skyldighet att tillhandahålla och ta emot kontanter. Motionärerna konstaterar att allt fler kreditinstitut har slutat hantera kontanter över disk. Till följd av detta upplever många problem med att utföra betaltjänster, detta gäller bl.a. personer med funktionsnedsättning, asylsökande och nyanlända, äldre samt små kontantberoende företag och föreningar. Detta gäller inte minst personer som är bosatta på landsbygden och som kan ha långt till kontor som hanterar kontanter. Vidare framhåller motionärerna att direktivet ålägger medlemsstaterna att se till att samtliga konsumenter har tillgång till betalkonton med grundläggande funktioner, även om betalkontodirektivet inte explicit ställer krav på att regler som ålägger bankerna en skyldighet att tillhandahålla och ta emot kontanter införs i medlemsstaterna. Insättning och uttag av kontanter är en sådan grundläggande funktion. Motionärerna konstaterar att oavsett om den föreslagna regleringen lever upp till direktivets syfte finns det ingenting som hindrar regeringen från att ålägga bankerna att tillhandahålla konsumenterna kontanter. I yrkande 2 vill motionärerna att en utredning ska tillsättas för att utreda om storbankerna kan åläggas krav på att upprätthålla bankomater på landsbygden. Det konstateras i motionen att tillgången till bankomater har minskat kraftigt i . Bankomaterna är organiserade i ett gemensamt bolag mellan de fem största bankerna kallat . Dessa fem storbanker äger också Bankernas depå varifrån all kontanthantering i utgår. Enligt motionärerna innebär storbankernas ägande att det är omöjligt för nya aktörer att etablera bankomattjänster i utan mycket höga kostnader. När storbankerna stänger ned bankkontoren på landsbygden har det inneburit att också bankomaten har försvunnit. I yrkande 3 föreslår motionärerna att även föreningar och företag ska omfattas av rätten att öppna betalkonto med grundläggande funktioner. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Motionärerna framhåller att det finns betydande problem med företag som vägras öppna betalkonto med grundläggande funktioner och hänvisar till tidigare uttalanden om detta som har gjorts av och . I motionen nämns även länsstyrelsernas årsrapport där det framgår att problemen med tillgång till grundläggande betaltjänster påverkar föreningslivet och tillväxten för företagare negativt. Frågor om kreditinstitutens skyldighet att tillhandahålla kontanthantering behandlades senast i motionsbetänkandet Finansiell stabilitet och finansmarknadsfrågor, bet. 2016/17:FiU22. Motionerna avstyrktes då av utskottet, främst med hänvisning till den parlamentariska riksbanksutredningen som ska behandla frågan om ansvaret för kontanthantering. Den parlamentariska utredningen om det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen har fått i uppdrag att utreda ansvaret för kontanthantering (dir. 2016:114). Kommittén ska enligt direktivet överväga dels hur ansvar för en väl fungerande kontanthantering i hela landet bör tydliggöras i lag, dels roll och ansvar för kontanttillgången i hela landet och kostnaderna för denna. Förslag som innebär grundlagsändringar ska redovisas i ett delbetänkande . Uppdraget i övrigt ska redovisas . Utskottet konstaterar att anpassningen till en minskad kontanthantering har gått mycket snabbt i . Antalet kortbetalningsautomater i butik har fortsatt att öka liksom användningen av e-fakturor och internetbetalningar. Denna förändring innebär minskade risker med kontanthanteringen och effektivare transaktioner. Den ökade användningen av elektroniska betaltjänster tyder på att kunder och handel har högt förtroende för och ser stor nytta med betaltjänsterna. Denna utveckling är i grunden positiv. kan digitaliseringen och den minskade kontanthanteringen utgöra ett problem, speciellt för vissa grupper i samhället som äldre och personer med funktionsnedsättning. Utskottet anser liksom regeringen att det inte är nödvändigt att alla kreditinstitut som tillhandahåller betalkonton med grundläggande funktioner ska tillhandahålla samtliga betaltjänster för att betalkontodirektivet ska UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT införlivas i svensk rätt. Förutsättningarna skiljer sig åt mellan olika delar av landet och det är enligt utskottet centralt att hitta lösningar som utgår från regionala och lokala förutsättningar. har länsstyrelserna i uppdrag att arbeta med att utforma och genomföra regionala stöd- och utvecklingsinsatser för att trygga tillgången till grundläggande betaltjänster. Utskottet delar regeringens bedömning att betalkontodirektivet inte ställer krav på att kontanthantering ska ske över disk, utan att det är tillräckligt att insättning och uttag kan göras i automater, och noterar det arbete som pågår för att förbättra tillgången till insättningsautomater. Vad gäller frågan om att bredda rätten till betalkonton och inkludera företag och organisationer delar utskottet regeringens bedömning att frågan ligger utanför betalkontodirektivets räckvidd. Liksom regeringen konstaterar utskottet att det finns en kvarstående efterfrågan på kontanttjänster över disk när det gäller såväl konsumenter som föreningar och företag. Utskottet vill i detta sammanhang hänvisa till den parlamentariska riksbanksutredningen som ska behandla frågan om ansvaret för kontanthantering. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet den aktuella motionen. Kontanthantering , punkt 2 (V) av (V).