bet · H401MJU7 · 2017-02-17 00:00:00 — Förebyggande åtgärder och utfasning av särskilt farliga ämnen bör säkerställas genom förbättrad information om utbyte av farliga ämnen, förbättrad information om produkters återvinningsbarhet, krav på information om innehåll av särskilt farliga ämnen i varor samt ytterligare begränsningar av särskilt farliga ämnen i befintlig produktlagstiftning. Utgångspunkten är försiktighetsprincipen, att farliga ämnen byts ut och att förorenaren betalar. Regeringen vill främja fler giftfria alternativ. Många viktiga steg har tagits på väg mot en giftfri vardag. Regeringen har säkerställt att berörda myndigheter har goda resurser. Många ytterligare initiativ kommer att tas , i , inom EU och internationellt, och med hjälp av en bred palett av styrmedel. För att bidra till en effektiv EU-reglering gav regeringen Kemikalieinspektionen i uppdrag att vidareutveckla genomförandet av handlingsplanen för en giftfri vardag. Planen har också getts ett långsiktigt perspektiv i och med att resurser finns aviserade . är ett av de mest aktiva medlemsländerna inom EU när det gäller att lämna förslag på åtgärder mot enskilda miljö- eller hälsofarliga ämnen. Kemikalieinspektionen prioriterar ämnen som kan påverka människors vardag. Regeringen vill att farliga ämnen fasas ut, inte återvinns. Regeringen driver därför på i de pågående förhandlingarna om EU:s avfallslagstiftning för bestämmelser om utfasning av och förbättrad information om innehållet av farliga kemikalier. Av skrivelsen framgår också att miljöministern är med i ett nätverk av miljöministrar från ytterligare nio länder, Reach up, för att trycka på för en högre ambitionsnivå i kemikaliekontrollen och främja innovation och grön tillväxt. Nätverket har bl.a. uppmärksammat att företagens data om kemikaliernas egenskaper i många fall inte uppfyller lagstiftningens minimikrav och att utfasningen av särskilt farliga ämnen går för långsamt. Ministrarna har tillsammans skrivit brev till berörda kommissionärer, väckt frågor på ministerrådsmöten och arrangerat en konferens i om hur lagstiftningen kan förbättras. För att skydda svenska medborgare och den svenska miljön finns det ibland skäl att analysera om det finns anledning och möjlighet att gå före med nationella regler när inte räcker. I Kemikalieinspektionens uppdrag om att utveckla handlingsplanen för en giftfri vardag ingår att undersöka och i lämpliga fall föreslå nationella begränsningar. har myndigheten lämnat förslag om att förbjuda användningen av flyktiga ämnen i byggprodukter, fluorbaserade miljögifter (PFAS) i brandskum och mikrokorn av plast i kosmetiska produkter. Exempel på områden som Kemikalieinspektionen också kommer att studera är viss användning av bisfenoler och klorerade konserveringsmedel i kosmetiska produkter. När det gäller substitution av farliga ämnen framgår det av skrivelsen att regeringen tillsatte en särskild utredare för att utreda förutsättningarna för att inrätta ett centrum för ökad substitution av farliga ämnen i varor. Detta följer av bedömningen i propositionen På väg mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken (prop. 2013/14:39). Ett förslag om att inrätta ett centrum för ökad substitution har bl.a. förts fram i Miljömålsberedningens betänkande (SOU 2012:38) och av berörda myndigheter och branschorgan. Syftet med ett sådant centrum skulle vara att bidra till ökad substitution av farliga ämnen och att utveckla verktyg för att främja arbetet med kemikaliesäkerhet hos företagen. Små och medelstora företag som importerar, säljer eller tillverkar varor skulle vara en prioriterad målgrupp. Vidare har många företag efterlyst en plattform för kunskapsutbyte och informationsspridning inriktad på utbyte av farliga ämnen som skulle underlätta för dem att leva upp till Reachförordningens krav. Genom att företagen i större utsträckning ställer krav på information om innehållet av kemiska ämnen i varor från andra företag i leverantörskedjan skapas drivkrafter att byta ut farliga ämnen. Detta driver i sin tur på produktutveckling och innovation. Ett centrum för ökad substitution skulle kunna visa vilka alternativ som finns och ge stöd åt företagen i deras arbete med att ställa krav på leverantörer och byta ut farliga ämnen. Detta kan underlätta för företagen att arbeta proaktivt och påbörja en utfasning innan ämnen förbjuds inom EU. Ett sådant centrum skulle ha till syfte att öka kunskapen om farliga ämnen i varor, främja ökat utbyte av farliga ämnen och därmed verka för utveckling av hållbara produkter och varor. Centrumet skulle vidare kunna ha en roll i att bearbeta och göra tillgänglig den mycket omfattande kemikalierelaterade information som tas fram vid tillämpningen av Reachförordningen och anpassa den efter olika branschers behov. Centrumet skulle därmed kunna bli ett viktigt komplement till myndigheterna, vars roll främst är att tillämpa kemikalielagstiftningen och kontrollera att den följs. Uppdraget ska redovisas . I kommittémotion 2015/16:3421 av m.fl. (C) yrkande 7 anförs att samverkan mellan forskning och näring bör utvecklas för att underlätta substitution. Industrin efterfrågar alternativ till ämnen på EU:s kandidatlista över potentiellt skadliga ämnen men saknar ibland förutsättningarna för att bedriva de vetenskapliga studierna. Genom utvecklad samverkan kan svensk forskning och näringsliv stärkas. I motion 2016/17:1292 av (MP) yrkande 1 framhålls vikten av att snabbt öka ambitionerna när det gäller att minimera användningen av farliga kemikalier i vår omgivning. bör även tydligt uppdra åt regeringen att se över hur nya skadliga kemikalier kan stoppas tidigare än så att nya produkter och ämnen inte ska behöva göra skada innan de fasas ut. I regeringsförklaringen framhålls att arbetet för att skydda miljön och skapa en giftfri vardag ska intensifieras. Svenska skolor och förskolor ska vara fria från farliga kemikalier. Vidare framgår av budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 20) att en av regeringens prioriteringar är att minska förekomsten, spridningen och exponeringen av farliga ämnen. Särskilt fokus är på barn och unga. Regeringens handlingsplan för en giftfri vardag utgör kärnan i detta arbete. I budgetpropositionen satsar regeringen ytterligare resurser på att stärka arbetet för en giftfri vardag. En kartläggning av farliga ämnen i varor genomförs. Miljöövervakningen stärks när det gäller farliga kemikalier. Arbetet med att skapa ett centrum för substitution av farliga ämnen i kemiska produkter och varor inleds. Förebyggande och utfasning av särskilt farliga ämnen bör säkerställas genom förbättrad information om produkters återvinningsbarhet, krav på information om utbytbarhet och innehåll av särskilt farliga ämnen samt ytterligare begränsningar av sådana ämnen i befintlig produktlagstiftning. Vid debatten med anledning av interpellation 2016/17:120 om bromerade flamskyddsmedel anförde miljöminister att förbud är en viktig del av arbetet för att fasa ut farliga kemikalier, men att reglera på EU-nivå tar och kräver mycket resurser. Ministern lyfte fram företagens eget arbete med att hitta bättre alternativ och att ett centrum för substitution kan vara ett starkt stöd för de företag som vill hitta bättre alternativ till farliga kemikalier. Vidare anförde ministern följande: För regeringen är en giftfri vardag för alla en högt prioriterad fråga. Vi har i det arbetet fokus på barns och ungas miljöer, på de produkter som vi köper som föräldrar och sätter i händerna på våra barn och på de miljöer och byggnader som barn och unga befinner sig i. Vi ska känna oss trygga med att de miljöerna och produkterna är säkra. För att få fart på det här arbetet som har startats, och som har funnits , har vi ökat finansieringen substantiellt. Kemikalieinspektionen har nya resurser och kommer att kunna göra en screening av ett stort antal produkter. Man har också fått ökade resurser som man kan använda för att utvidga samarbetet med andra länder, vilket man gör och har planer för att ytterligare utöka. Av regeringens forskningsproposition Kunskap i samverkan – för samhällets utmaningar och stärkt konkurrenskraft (prop. 2016/17:50) framgår att regeringens nya mål på området är att ska vara ett av världens främsta forsknings- och innovationsländer och en ledande kunskapsnation, där högkvalitativ forskning, högre utbildning och innovation leder till samhällets utveckling och välfärd, stärker näringslivets konkurrenskraft och svarar mot de samhällsutmaningar vi står inför, både i och globalt. Regeringen har inrättat fem strategiska samverkansprogram, bl.a. ett om cirkulär och biobaserad ekonomi. Programmen ska stärka och svenskt näringsliv på områden som bedöms vara av särskild betydelse för framtida tillväxt och som är centrala för att hantera de omfattande globala utmaningarna. Vidare framgår av propositionen att en cirkulär ekonomi och ett samhälle med bättre resursutnyttjande av avfall kräver forskning om bl.a. hållbar produktdesign, ersättning av fossila material och farliga kemikalier. En effektiv satsning på en cirkulär och biobaserad ekonomi förutsätter samarbete mellan forskningsfinansiärerna och berörda forskningsutförare, myndigheter och aktörer som t.ex. , , , , , , och aktörer med regionalt utvecklingsansvar liksom ett nära samarbete med näringslivet, branschorganisationer samt enskilda företag. Enligt budgetpropositionen delas satsningen på samverkansprogrammet Cirkulär och biobaserad ekonomi mellan utgiftsområde 20 och 23. För detta ändamål beräknar regeringen att anslaget 2:2 för miljö, areella näringar och samhällsbyggande: Forskning inom utgiftsområde 20 ökas med 2018, med 2019 och med 2020 jämfört med anslagsnivån 2016. I utgiftsområde 23 Areella näringar, landsbygd och livsmedel föreslår regeringen att motsvarande summa tillförs. När det gäller ett substitutionscentrum framgår det av Kemikalieinspektionens regleringsbrev att högst av Kemikalieinspektionens förvaltningsanslag får användas för substitutionscentrum. Av regeringens skrivelse 2015/16:69 Politik för hållbart företagande framgår att regeringen ska fortsätta att i samverkan med konsument- och producentsidan driva det frivilliga arbetet mot en giftfri miljö framåt genom information, forskning, metodutveckling och dialoger. Syftet är att uppnå en lämplig kemikaliehantering över hela livscykeln med fokus på substitution. Utskottet noterar att regeringen arbetar i samverkan med både konsumenter och producenter genom dialoger, forskning, metodutveckling och information för att driva arbetet mot en giftfri vardag framåt. Det är positivt att regeringen har tillsatt en utredning för att se hur man arbetar mest effektivt för att ersätta farliga ämnen med säkrare alternativ, och där målet är ett för företagare, forskare och andra som arbetar med kemikalier. Utskottet ser fram emot resultatet av utredningen. Vidare noterar utskottet att regeringen i forskningspropositionen framhåller behovet av forskning om bl.a. ersättning av farliga ämnen för att uppnå en cirkulär ekonomi och att samarbete behövs mellan forskningsaktörer, myndigheter, näringsliv, branschorganisationer etc. I regeringsförklaringen framhålls att arbetet för en giftfri vardag ska intensifieras. Arbetet med en giftfri vardag har förstärks genom ytterligare resurser till berörda myndigheter. Utskottet delar regeringens vision om ett giftfritt med en vardag fri från hälsoskadliga ämnen. Utskottet noterar slutligen att det pågår arbete på både nationell nivå och EU-nivå med att minska användningen av farliga kemikalier. Utskottet föreslår, med hänvisning till redovisningen ovan, att motionerna 2015/16:3421 (C) yrkande 7 och 2016/17:1292 (MP) lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på resultatet av pågående arbete och utredningar. Utskottets förslag i korthet lägger regeringens skrivelse 2015/16:169 Giftfri vardag till handlingarna och avslår motionsyrkanden om att samordna ansvaret för kosmetiska produkter under en myndighet, att ekologiska råvaror som ingår i kosmetika ska vara framtagna enligt EU:s förordning för ekologisk odling och att utreda hur konsument- och miljöskydd kan stärkas för ytterligare produktgrupper. Jämför reservation 30 (C). Av skrivelsen framgår att regeringen och myndigheterna tar initiativ till dialoger med olika branscher i syfte att öka kunskapen och katalysera åtaganden och utfasning av farliga ämnen. Kemikalieinspektionen genomförde –2014 dialoger med branscherna för kosmetiska produkter, leksaker och textilier. De kosmetikaföretag som deltog arbetade aktivt med att fasa ut doftämnen och konserveringsmedel som kan vara allergiframkallande, vilket resulterade i säkrare produkter för barn. Kemikalieinspektionen genomförde även –2014 tillsammans med en dialog med företag som säljer kosmetika och hygienprodukter. Inom ramen för dialogen genomfördes bl.a. en informationskampanj riktad till frisörer om allergirisker med hårfärgningsprodukter. Enligt kommittémotion 2015/16:3421 av Krsitina m.fl. (C) yrkande 6 och partimotion 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 20 bör ansvaret för kosmetiska produkter samordnas under en myndighet. ligger kosmetika under och regleras utifrån hälsoaspekter i kosmetikaförordningen. Råvaror hanteras av Kemikalieinspektionen i och med att den regleringen sker inom EU:s kemikalielagstiftning Reach, och ansvarar för marknadsföringen av kosmetika. Representanter från branschen menar att detta är problematiskt och skapar otydlighet eftersom producenterna har svårt att veta vem man ska vända sig till samt att det finns en brist på samverkan mellan myndigheter för att hantera inflöde, utflöde och användning av kosmetiska produkter. I partimotion 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 17 i denna del framhålls att det bör utredas hur konsument- och miljöskyddet kan stärkas för ytterligare produktgrupper. EU:s kosmetikaförordning säger att tandläkare får använda tandblekningsmedel väteperoxid, medan salonger utan någon utbildad tandläkare endast får använda medel med max väteperoxid. Likväl används starka tandblekningsmedel av salonger utan utbildade tandläkare. Konsumenters hälsa och säkerhet riskeras när produkter som egentligen klassas som medicinsktekniska används av personer som saknar utbildning om munnen och tänder. Motionärerna vill därför att regeringen driver på arbetet i EU för att tydliggöra klassificeringen av tandblekningsmedel. Enligt partimotion 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 23 bör regeringen verka för att ekologiska råvaror som ingår i kosmetika ska vara framtagna enligt EU:s förordning för ekologisk odling, samma som gäller för ekologiska livsmedel. När det gäller ekologisk och naturlig kosmetika finns brister i både lagstiftning och marknadsföring, och det finns ett behov av att tydliggöra regelverken både för producenter och konsumenter. Det finns inga lagstadgade krav på andelen ekologiska ingredienser i en kosmetisk produkt. I avseendet ekologiska livsmedel regleras detta betydligt hårdare för att skydda konsumenter. behandling och kompletterande uppgifter Reglerna för kosmetiska produkter är samma inom hela EU (inklusive EES-länderna) och återfinns i förordning (EG) nr 1223/2009 om kosmetiska produkter. Syftet med lagstiftningen är att skydda folkhälsan, och en grundläggande bestämmelse är att kosmetiska produkter inte får vara skadliga vid normal användning. Produkterna är inte godkända eller förhandsgranskade av någon myndighet, utan ansvaret för att de följer bestämmelserna och inte är skadliga ligger på tillverkaren eller importören. Med kosmetiska produkter menas ämnen eller blandningar som är avsedda att användas på människokroppens yttre delar eller på tänder och slemhinnor i munhålan. Syftet med sådana produkter ska vara att rengöra eller parfymera, förändra utseende, korrigera kroppslukt, skydda hud, slemhinnor, hår, naglar och tänder eller att bevara dem i bra skick. Ansvarsuppdelningen i när det gäller kosmetiska produkter är att och kommunerna är tillsynsmyndigheter för kosmetiska produkter och kontrollerar så att produkternas innehåll och märkning följer reglerna. Kemikalieinspektionen har ansvaret när det gäller effekterna på miljön. I skäl 5 i ingressen till kosmetikaförordningen framgår att de miljöproblem som kan orsakas av ämnen i kosmetiska produkter ska behandlas enligt Reachförordningen, vilket möjliggör en sektorsövergripande bedömning av miljösäkerheten. har tillsyn över att företag följer marknadsföringslagen. Marknadsföringslagen gäller för marknadsföring av varor, fast egendom, tjänster, arbetstillfällen och andra nyttigheter. Med marknadsföring menas inte bara reklam och försäljning utan alla slags kontakter mellan ett företag och konsument. Enligt pågår det inget arbete med att ändra ansvarsförhållandena när det gäller kosmetiska produkter. När det gäller ekologiska råvaror i kosmetika framgick det av kommissionens rapport om tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 834/2007 om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter (KOM(2012) 212) att det kan vara värt att undersöka möjligheterna i unionslagstiftningen att utvidga skyddet för användningen av ordet ekologisk även till kosmetika. Kommissionen drog dock slutsatsen att konsumenternas och producenternas intressen eventuellt skulle kunna skyddas på lämpligt sätt genom andra instrument än förordningen om ekologisk produktion och märkning. Man ansåg att det i stället vore lämpligare att fördjupa reglerings- och kontrollaspekterna för jordbruksprodukter, hellre än att utvidga tillämpningsområdet till fler produkter och sektorer såsom kosmetiska produkter. När kommissionen 2014 presenterade förslaget till förordning om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter (KOM(2014) 180) omfattade det inte kosmetiska produkter. Enligt hade dock en positiv inställning till att förordningen skulle omfatta dessa produkter men ansåg att det behövde utredas närmare, precis som kommissionen nämnde i sin rapport. Det var dock bara ett fåtal medlemsstater som gav stöd till detta. har inte heller tagit upp denna fråga i förhandlingarna, varför det är osannolikt att kosmetiska produkter kommer att omfattas av förordningen . Kommissionens förordning (EU) nr 655/2013 av om gemensamma kriterier för påståenden om kosmetiska produkter syftar till att skydda slutanvändare av kosmetiska produkter från vilseledande påståenden genom att ge tydliga kriterier för både företag och myndigheter. Det gäller inte bara sådana påståenden som är tryckta på förpackningen, utan alla påståenden, oavsett media eller typ av marknadsföringsverktyg. Detta gäller även ekologisk kosmetika. Till kommissionens förordning har bilagts en specifik vägledning om olika marknadsföringspåståenden. har dock inte beslutat om någon detaljreglering eller vägledning för t.ex. ekologisk och naturlig kosmetika. Grundkraven är att påståendena ska vara tydliga, begripliga och relevanta. Det marknadsförande företaget ska kunna redovisa vad man menar med de termer som används, så att konsumenten kan göra ett välgrundat val. Vidare finns det ett flertal oberoende ekologiska certifieringsorgan för kosmetiska produkter i , bl.a. Organic, Ecocert, BDIH, ICEA etc. När det gäller tandblekningsmedel har folkhälso-, sjukvårds- och idrottsminister i sitt svar på fråga 2015/16:1366 om regelverk för tandblekning anfört följande: har i olika sammanhang klargjort att tandblekningsmedel omfattas av bestämmelserna för kosmetiska produkter, då syftet är att förändra utseendet, och att de därmed inte ska vara CE-märkta enligt det medicintekniska regelverket. Detta informerar om på sin hemsida. Enligt uppgift förekommer det dock att medel med en högre koncentration av väteperoxid än den som medges i kosmetikaförordningen används på exempelvis skönhetssalonger. Det finns vissa oklarheter kring klassificeringen av tandblekningsprodukter och det förekommer att tillverkarna väljer att CE-märka dem som medicintekniska produkter. gjorde en kartläggning av marknaden i syfte att få en uppfattning om vilka produkter som fanns på marknaden och om dessa var CE-märkta. Vad gäller de produkter som hade konstaterats sakna CE-märkning följdes dessa upp i ett 10-tal tillsynsärenden . Dessa produkter hade inte för höga halter väteperoxid men uppvisade brister i märkningen. Vad gäller de medicintekniska produkterna verkar för att frågan ska omhändertas på EU-nivå eftersom det råder fri rörlighet för medicintekniska produkter inom EU. Företrädesvis bör detta enligt myndigheten ske genom att anmälda organ (tredjepartsgranskare) upphör med utfärdande av s.k. CE-certifikat som krävs för att produkterna ska kunna CE-märkas och sättas på marknaden. I linje med detta har varit i kontakt med distributörer, tillverkare och anmälda organ. Som framgår av denna beskrivning pågår det alltså ett arbete för att förhindra att dessa produkter tillhandahålls och används på ett sätt som bl.a. kan medföra risker för konsumenternas hälsa. Jag avser att hålla mig informerad om den fortsatta utvecklingen. Det kan tilläggas att en utredning om estetiska behandlingar och andra ingrepp med medicinska risker utanför hälso- och sjukvården och tandvården, den s.k. , lämnande sitt betänkande , i vilket man föreslog en ny lag för konsumentskydd av kroppsbehandlingar som görs i estetiskt syfte. Beredning av de lämnade förslagen pågår inom . Remissinstanserna har dock inte varit odelat positiva, vilket gör beredningsläget komplicerat. Utskottet noterar att bestämmelserna för kosmetiska produkter är harmoniserade inom EU. Syftet med lagstiftningen är att skydda folkhälsan. Vidare noterar utskottet att inget arbete pågår med att ändra ansvarsförhållandena i när det gäller kosmetiska produkter. Utskottet utgår från att de berörda myndigheterna uppfyller de krav som ställs i EU:s kosmetikaförordning och i regeringens instruktioner när det gäller kosmetiska produkter. För tillfället förhandlas på EU-nivå ett förslag till förordning om ekologisk produktion och märkning av ekologiska produkter. Utskottet noterar att i det inledande skedet av förhandlingarna var positiva till att kosmetiska produkter skulle kunna omfattas av förordningen men att det inte fanns något större stöd bland vare sig andra medlemsstater eller . Utskottet konstaterar att det pågår ett arbete för att förhindra att tandblekningsprodukter tillhandahålls och används på ett sätt som kan medföra risker för konsumenternas hälsa. Utskottet noterar även att beredning av de förslag som tog fram pågår inom . Utskottet föreslår att motionerna 2015/16:3421 (C) yrkande 6 och 2016/17:824 (C) yrkandena 20 och 23 lämnas utan vidare åtgärd med det anförda. Vidare föreslår utskottet att motion 2016/17:824 (C) yrkande 17 i denna del lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på resultatet av pågående arbete. Utskottet anser vidare att bör lägga regeringens skrivelse till handlingarna. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår ett antal motionsyrkanden om kemikaliepolitik m.m. som har behandlats tidigare . Jämför särskilda yttrandena 1 (M), 2 (C), 3 (L) och 4 (KD). De motionsförslag som tas upp i bilaga 2 rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat i betänkande 2015/16:MJU18 och EU:s kemikalielagstiftning. har avslagit samtliga motionsyrkanden i enlighet med utskottets förslag. Utskottet ser ingen anledning att nu göra någon annan bedömning när det gäller de väckta förslagen och avstyrker därför motionsförslagen. EU:s miljögaranti, punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2449 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2015/16:3420 av m.fl. (KD) yrkande 1 och 2016/17:2559 av m.fl. (KD) yrkande 1. Kemikaliepolitiken är hårt reglerad på EU-nivå och möjligheterna för enskilda länder att bedriva en självständig kemikaliepolitik är starkt begränsad.