bet · H401AU16 · 2017-03-02 00:00:00 — Det är självklart inte enkelt att ställa om en så här stor organisation, men inom vården gjorde vi ju detta . Ni känner säkert till det. Förut var det de chefsläkare som skrek att de hade längst köer som fick mest resurser. Hade man långa operationsköer fick man jättemycket pengar. Det ändrade vi till att man skulle få betalt efter prestation, alltså att man fick betalt efter de operationer man utförde enligt en viss modell. Det var helt den omvända världen, men jag tror att inte ens Socialdemokraterna skulle vilja gå tillbaka till den gamla modellen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Självklart måste vi pröva andra incitament än vi har . Vi måste börja tänka annorlunda och pröva nya modeller. Arbetsförmedlingens personal gör i många stycken en god insats, men systemet är fel upplagt, som flera har framhållit tidigare. När handläggarna har på sig att hantera olika arbetssökande uppstår problemet att fel personer skickas till fel arbetsplatser, och matchningen fungerar inte. Och Arbetsförmedlingens egenregiverksamhet får betalt oavsett vilket resultat som uppnåtts. I får utförarna betalt när de matchar till arbete, och det är utförarna som tar fram kontakten med företag och arbetsgivare som vill anställa. I den nya Arbetsförmedlingen i skulle alltså den centrala myndigheten inte ägna sig åt arbetsgivarkontakter, för det kommer utförarna att sköta. Det är klart att det inte finns någon quickfix när det gäller personer som har svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. Men jag har ändå mött så pass många olika företag och organisationer som har kontakter och som kan jobbet att hitta arbetsplatser. Även fackliga organisationer och kooperativa verksamheter skulle kunna vara utförare. Vi skulle naturligtvis behöva rigga ett system som gynnar seriösa aktörer som har långsiktiga ambitioner. Det finns redan goda exempel i kommuner som , där man har en jobbpeng. Jag har varit på besök där . Det man kontrollerar är att aktörerna ser till att personer kommer i arbete. Personerna har till exempel fri tillgång till komvux och får själva välja om de vill gå dit. Hur kontrolleras då kvaliteten, undrade jag. Jag fick svaret: Om vi ser att de som har gått kurs hos en viss utförare kommer tillbaka till försörjningsstöd kommer vi att stryka den utföraren från vår lista. Man har alltså gjort det väldigt tydligt och klart att resultat lönar sig. Det är därför vi nu återigen anser att regeringen måste återuppta uppdraget som tidigare gavs från alliansregeringen till en utredare i syfte att förnya Arbetsförmedlingen. Vi anser att man ska ge om att ta fram förslag om hur de delar av Arbetsförmedlingens uppdrag som inte innebär myndighetsutövning kan läggas ut på andra aktörer på arbetsmarknaden samt hur det statliga åtagandet bör organiseras. Hela utredningsuppdraget bör redovisas . Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. Jag konstaterar inledningsvis att är inne på att största delen av de pengar som går via Arbetsförmedlingen är sådant som går till a-kassa och lönestöd. Jag undrar om det är detta som ska konkurrensutsättas och på vilket sätt det ska göras. Om det inte är så, förstår jag inte riktigt vitsen med att använda den summan för att motivera att det finns pengar att tjäna. Jag blir också som boende i lite orolig när vården anförs som en succémodell när det gäller hur det ska gå med Arbetsförmedlingen. Om det är detta som ska vara modellen är det ytterligare ett argument för att hålla sig långt från högerpartiernas experimenterande. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Det som är intressant är att det finns en idé om att konkurrensutsättning och marknadsanpassning på något magiskt sätt skulle leda till att man sparar pengar. lyfter fram att detta blir extra viktigt eftersom det kommer många nyanlända och många som har svårt att komma in på arbetsmarknaden. Men just på de områdena har man ju haft etableringslotsar och jobbcoacher tidigare. Den konkurrensutsättningen har ju redan skett. Det var ju ett av de största misslyckandena i svensk statsförvaltning . Varför skulle det ge mycket bättre resultat med konkurrensutsättning den här gången? Sedan återkommer jag gärna till frågan om . Jag konstaterar bara att det har gjorts en del forskning om detta. Man pekade bland annat på avsevärda kostnader för upphandlingsprocess och övervakning. Är detta något som tycker är bra och vill ha mer av? Självklart skulle mycket av lönestödspengarna kunna sparas in. Men det jag framför allt är ute efter är: Om en aktör får betalt först efter att en person fått ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden slipper vi ju fortsätta med lönestöd. Problemet är att många får återkomma. Först blir de inte inlasade, utan de får ett nystartsjobb, och när arbetsgivaren sedan inte klarar att ha dem kvar utan lönestöd får de gå tillbaka till Arbetsförmedlingen. Detta bollande med människor hoppas jag att vi ska kunna komma ifrån, så att människor ska få hjälp in på den reguljära arbetsmarknaden och inte bara arbetsmarknadsinsatser av olika slag. Det som den nuvarande regeringen ser som lösning på allting - beredskapsjobb, nystartsjobb, extratjänster, traineetjänster och så vidare - är ju tillfälligt skapade arbeten som ofta inte är långsiktiga, tyvärr. Jag tror att lönestödsdelen om 20 miljarder skulle kunna användas mer effektivt för att få personer i arbete. När det gäller vården som succémodell var det exempel jag tog väldigt specifikt: Belönar man långa köer, eller belönar man den prestation som görs? Jag antar att också är för att Arbetsförmedlingens arbete ska visa resultat. Tittar vi på den senaste riksrevisionsrapport som vi har behandlat i utskottet måste väl ändå medge att en av de frågeställningar man hade där var att man inte ser på resultaten och att man inte har kontroll över kostnader? Låt mig ändå ställa frågan tillbaka: Visst måste resultat löna sig framför att man tittar på mängden personer som står i kö? Självklart är resultat avgörande. Problemet med Arbetsförmedlingens komplexa verksamhet är dock att det inte alltid är lätt att säga vad som är resultat, förutom när någon går från att inte ha jobb till att ha ett jobb, vilket är det resultat som mäts. Men det finns ju en massa andra saker som görs, särskilt i relation till de människor som står väldigt långt från arbetsmarknaden. Om man har gått från att stå jättelångt från arbetsmarknaden till att ha blivit stärkt och har börjat klara sig bättre själv, även om man inte har ett arbete, är det ett viktigt resultat som är svårt att mäta. Mycket sådant arbete görs i de bäst fungerande projekten och den bäst fungerande verksamheten, till exempel ute i kommunerna. Om verksamheten är dålig är det de personer som står längst bort från arbetsmarknaden som drabbas ytterligare och blir nedtryckta och deprimerade. På papperet kan resultaten ändå se ut att vara desamma, men det är de . Detta är ett exempel på saker som gör det hela mer komplext. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT talar om att lönestöden på 20 miljarder skulle kunna användas på ett bättre sätt. Det förutsätter att de konkurrensutsatta aktörer som hon i ännu högre grad vill släppa in skulle sitta på en massa hemliga arbeten som de personer som får subventionerade anställningar skulle kunna få utan subventioner. De arbetena har ju ingen upptäckt! Vi har fått vänta på att det ska uppstå en massa konkurrensutsatta aktörer som ska leta reda på dem i tiotusental. Det är en mycket märklig bild av hur svensk arbetsmarknad fungerar. Jag vill återigen fråga om har tittat på den forskning som visar att man i exemplet hade mycket höga kostnader för övervakning och uppföljning och att det var massvis med problem som fixades först 10, 15 eller , bland annat genom nya regleringar. Jag kan naturligtvis inte svara på detta. Vi säger att vi ska ge en utredning ett direktiv, ett tilläggsdirektiv. Det är här alla sådana saker ska redas ut - hur ska upphandlingen gå till? Man kan väl ändå konstatera att Arbetsförmedlingens upphandlingskompetens tyvärr har brustit i väldigt många delar. En av sakerna handlade kanske just om etableringslotsarna. Där behövs det en förbättring. Skulle jobben bara helt plötsligt uppstå? Det finns väldigt många arbetsgivare som säger: Vi får inte tag på rätt kompetens och rätt personal. I alla fall ända sedan Alliansen kom har vi haft en diskussion kring matchning. Här är en som söker arbetskraft. Här är en som söker ett jobb. Hur ska de hitta varandra? Det är det som är grejen, och det är det som kallas för matchning. Vi tror inte att Arbetsförmedlingen, som tyvärr har alldeles för lite kontakter med arbetsgivare, är rätt för att hitta jobben till de här personerna. Vi måste titta utanför Arbetsförmedlingens hägn. Vad är det som gör att det skulle vara så farligt, , att gå utanför den modell som vi har haft och som många kritiserar? Är det inte bra att vi skickar ett tilläggsdirektiv till utredningen för att försöka utreda möjligheterna att se andra alternativ - detta för att människor som står långt ifrån arbetsmarknaden ska komma i arbete? Från sida ser vi att personer som är nyanlända har väldigt stora behov av stöd in på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen kanske inte är den enda lösningen. Kanske finns det andra aktörer som också är väldigt duktiga. Då tror jag att vi behöver se det. Förutom att man tidigt börjar med etableringen i fråga om språk och så vidare tror jag att en konkurrensutsättning och de modeller som redan finns, till exempel i , bör tittas på som ett alternativ. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 9.)