bet · H401KrU9 · 2017-05-24 00:00:00 — anser därför att en fullständig konsekvensanalys ska genomföras och läggas fram. Det mesta tyder på att en av orkestrerad kulturomdaning, med toner av politisering av museiväsendet och nationell kulturell självironi, kommer att passera med ett antal tillkännagivanden. Det finns dock ett yrkande om att lyssna till stora delar av kulturarvssfären och avslå propositionen - den ska då skickas tillbaka till ritbordet, och så får man komma tillbaka med en politik för svenskt kulturarv och inte mot detsamma. Lyssnar man till den borgerliga debatten i stort finns det, som det verkar, också ett stöd för att göra så. Möjligheten ligger hos Alliansen - och bedömningen - om man är beredd att agera ansvarsfull opposition och stödja yrkande. Eller nöjer man sig med att låta en rödgrön kulturarvspolitik gå igenom med ett antal uppmaningar som vi vet regeringen kan komma att negligera? Jag yrkar på att man ska värna, vårda och visa kulturarvet och på rätten till politiskt fri bildning och vetenskap. Jag yrkar avslag på propositionen och därmed bifall till reservationerna 1, 9 och 20. Vi står bakom samtliga våra reservationer i betänkandet. Det är ett parti som bryr sig, säger ledamot . Jag undrar: Vilka bryr man sig om? Eller jag undrar snarare: Vilka bryr ni er inte om? Ni skriver att kultur är kittet som binder samman det svenska majoritetssamhället. Vilka ingår i det, och vilka ingår inte? Det hade varit bra med ett svar på den frågan. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor Jag kan börja med att säga att jag gläds åt att Socialdemokraterna engagerar sig i kulturarvsfrågorna. Under många decennier har man snarare ägnat sig åt att riva och förvanska kulturmiljöer - det handlar om vårt lands fysiska gestaltning och goda bebyggda miljö. Men det är glädjande att man börjar bry sig om det svenska kulturarvet, om det nu är så. Vi är tydliga i vår följdmotion, som är omfattande, och i andra kulturarvsrelaterade förslag i betänkandet. Vi har förslag om omfattande insatser för att stärka och utveckla till exempel det samiska urfolkets och den samiska minoritetens kulturarv genom språkinsatser, som är betydligt mer ambitiösa än vad regeringen presenterat, men också utbildningsinsatser vid . Det handlar också om att samverka med våra nordiska grannländer genom samiska filminstitutet i Kautokeino, genom insatser för språkbevarande inom sydsamiskans utbredningsområde och genom insatser för att utse ett svenskt huvuduniversitet för samiska frågor, till exempel. Om detta kan man läsa i våra förslag. Det är man välkommen att göra. Det är intressant, , att du nämner det samiska samhället, för det var inte så länge sedan det kom ett uttalande från om att samerna inte tillhör gemenskap eller det svenska samhället. Det är intressant att man väljer att gå i den riktningen. Men ledamoten svarar inte på min fråga: Vilka bryr man sig inte om? Om ni önskar en gemenskap undrar jag hur det går ihop med den exkluderande politiken om att till exempel stänga ute vissa grupper från biblioteken. Hur går det ihop med er likriktning av kulturarvet, exempelvis genom inrättandet av en kulturkanon? Varför vill ni lägga ned i ? Hur går det ihop med att skapa en gemenskap i samhället? Tack för bra frågor! Ja, i många avseenden stärker vi den kulturella gemenskapen. Vi har föreslagit en historisk kulturpolitisk reform i form av kulturlotsar i alla kommuner, till exempel, som ska lotsa inte minst nyanlända och invandrare in i det svenska majoritetssamhället och det rika kultur- och kulturarvsliv som vi har runt om i våra kommuner och landskap. Där har regeringen inte följt med, och jag undrar varför regeringen inte gör det. Bryr sig regeringen om att på riktigt stärka sammanhållning och gemenskap? Jag har inte heller föreslagit några insatser för att stänga ute någon individ från bibliotek. Däremot har lagt fram en utredning om hur man kan knyta vissa administrativa tjänster till medborgarskapet, vilket ligger i linje med att välfärden och de verksamheter som är skattefinansierade måste ha en tydlig anknytning till medborgarskapet för att fungera långsiktigt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor Anledningen till att vi föreslår en nedläggning av i är den jag nämnde tidigare i talarstolen. På grund av att det finns ett museum som snarare styrs av politiska och ideologiska doktriner än av att vara en vetenskapsinstitution och en bildningsinstitution - nära ett universitet, vilket innebär en potential - måste vi stärka de museer som faktiskt bygger på att värna, vårda och visa sina samlingar inom myndigheten. Det är fråga om , och . Anledningen till att många göteborgare inte besöker i är att museet känns politiskt och ideologiskt, inte som ett bildningsorienterat museum. äldsta bevarade skriftliga material som belyser ett längre skeende är Erikskrönikan. Den skrevs på 1320- eller möjligtvis . Det är ett viktigt historiskt dokument, och det är också ett exempel på historieförfalskning. Den skrevs när var kung i landet. Det tydliga syftet var att framställa hans far, , som en hjälte. Att trona på minnen från fornstora dar, det vill säga få glans och ära av sin samtid utifrån ett ärorikt förflutet, är således inget nytt fenomen. När blev en stormakt i växte en önskan fram om att inte bara lyfta fram enstaka personer eller släkter utan att ge hela nationen ett stolt förflutet. inrättade ett ämbete som riksantikvarie, vilket kan ses som startskottet för den svenska kulturarvspolitiken. växte också göticismen fram. Det var mytbildningar om en fantastisk svensk forntid. Men att vetenskapliga perspektiv inte ens fick genomslag i universitetsvärlden är göticistiska skrift Atlantica ett tydligt exempel på. fick vi vårt första offentliga museum när riktlinjer togs fram för . Men och fanns två vitt skilda synsätt på vad som var museernas roll. Den ena sidan menade att museerna skulle agera i nationens intresse och lyfta fram det som var gynnsamt för det egna landet. Den andra sidan menade att museerna tvärtom skulle lyfta fram sanningen utifrån rådande vetenskapliga rön. Göticismen stod tillbaka lite men växte sig stark och kom att utnyttjas av den svenska nazistiska rörelsen i syfte att ge legitimitet åt en egen politisk agenda. Än ser vi exempel på hur krafter försöker ta makten över kulturarvet för att stärka en egen ideologi. Det är därför tre viktiga principer slås fast i kulturarvspropositionen. Den första principen är att museerna är självständiga myndigheter som inte har att följa politiska intressen eller politiska önskemål vad gäller utställningsverksamheterna. Den andra principen är att museerna ska bygga sin verksamhet på kunskap. De ska vara forskningsnära. Om inte egen forskning bedrivs på museet ska samlingarna ändå ordnas på sätt så att de kan utnyttjas för vetenskapliga syften. Den tredje principen är att kulturarvet ska vara tillgängligt för alla i hela vårt land. Man ska inte behöva resa till för att ta del av ett svenskt kulturarv. Det förutsätter samverkan mellan museerna, det vill säga att statliga museer kan låna ut föremål till regionala museer och att regionala museer kan donera föremål till varandra så att så mycket som möjligt blir så publikt som möjligt och inte låses in i arkiv. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor De som verkligen skapar tillgänglighet för alla till kulturarvet är förstås museiprofessionen. Det är en svår balansgång. Det handlar om att utforma utställningar som å ena sidan är intressanta för den som har djupa kunskaper i ett ämne men som vill lära sig mer och å andra sidan är intressanta för den som inte har några förkunskaper alls och ser något . Det handlar om att förenkla utan att förvanska. Jag är djupt imponerad över hur väl många av våra museer lyckas med balansgången och verkligen blir angelägna för alla. Tillgänglighet för alla innebär också att människor med olika former av funktionsnedsättningar ska kunna ta del av museernas verksamhet. Här ser vi tvärtom att det finns stora brister . Det är brister som måste åtgärdas om vi ska leva upp till målet att göra kulturarvet tillgängligt för alla. Att vi nu får en museilag på plats och att vi förbättrar kulturmiljölagen innebär inte på något sätt att kulturarvspolitiken har nått vägs ände och att vi nu kan luta oss tillbaka och slå oss till ro. Ett stort steg tas i rätt riktning som kan följas av ytterligare steg i rätt riktning. Ett sådant steg som måste tas är att förbättra förutsättningarna för det rörliga kulturarvet. Jag har själv väckt en motion i frågan, och en utskottsmajoritet föreslår att den delvis ska bifallas. Det här är inte på något sätt en kritik mot innehållet i regeringens proposition utan just ett utpekande av ett av de steg som måste tas. Däremot förbryllar det att utskottsmajoriteten menar att detta kan ske skyndsamt. Jag menar att frågan är mer komplex än så. Men vi kanske lägger in olika värderingar i begreppet skyndsamt. Än mer förbryllande är att de borgerliga partierna i slutändan inte riktigt står för perspektivet att hålla armlängds avstånd mellan kulturarvspolitik och utställningsverksamhet. Tvärtom går man fram med ett tillkännagivande som kan innebära att man är där med fingrarna i syltburken och begränsar museernas möjlighet att utveckla utställningsverksamheterna. Jag yrkar bifall till reservation 3. Låt mig avslutningsvis bli personlig. Alla vi som deltar i debatten har naturligtvis ett brett engagemang för kulturarvsfrågor, och många av oss brinner lite extra för vissa områden - som vi också har hört tidigare i debatten. Ett sådant område där jag själv går igång lite extra är den tidiga musiken. Men det immateriella kulturarvet är inte så enkelt att fånga. Därför är det utomordentligt bra att lagstiftningen likställer det materiella kulturarvet med det immateriella kulturarvet och ger dem samma legitimitet. Ett bevarat instrument innebär inte automatiskt att vi vet hur musiken klingade framfört av till exempel , som kom från till 1620 och bidrog till att utveckla den svenska konstmusiken. Jag håller mig fortfarande . Jag riktade inledningsvis kritik mot göticismens bristande vetenskapliga perspektiv. Låt mig i stället hylla drottning , som verkligen inte var rädd för kulturutbyten eller ville låsa in svensk kulturtradition. Tvärtom bjöd hon in vetenskapsmän och konstnärer från olika delar av att komma till . Det var personer som verkade i och naturligtvis satte sin prägel på kulturen. är de självklara delar av det svenska kulturarvet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor Så är det . Det vi kan se som nya företeelser eller udda företeelser i den svenska kulturen kan ses som självklara delar av det svenska kulturarvet. Ett försök att definiera kulturarv är att säga att kulturarv är spår från det förflutna som har en betydelse och ett värde för oss som verkar här . Kulturarvspolitiken bygger på att vi måste säkerställa att spåren inte suddas ut för framtiden utan bevaras för kommande generationer - som de är tillgängliga för alla som verkar här och . Min övertygelse är den att ju mer kunskap vi får om kulturarvsfrågor, desto mer stärker vi både människors trygghet och tolerans. Regeringen har i sin kulturarvsproposition - från det parti och det departement som tillhör genom sitt miljöpartistiska engagemang - presenterat att det ska finnas en kulturmiljöstrategi i landet för landets berörda myndigheter och aktörer. Kulturmiljön ska upp på agendan, och en nationell strategi för hur kulturen ska hanteras ska mejslas fram. Regeringen och övriga partier har låtit anslagsminskningen till ligga kvar på en halvering från deras tidigare verksamhetsbudget. påstår nu - som har det nationella ansvaret för våra kulturarvsfastigheter och som har övertagit fastigheter från och fått ett utökat uppdrag - att man knappt kan färdigställa renoveringen av . säger också att man än mindre kommer att kunna upprätthålla sina kulturmiljövårdsinsatser för andra fastigheter om denna budget kvarstår och man inte får ökade anslag och bättre förutsättningar för att kunna vårda och värna svenska kulturmiljöer. Min fråga är: Hur ska man kunna fullfölja en kulturmiljöstrategi när en nationell myndighet med ansvar för frågorna har fått halverade resurser för att just vårda, värna och visa våra nationella kulturmiljöer? Och på vilket sätt behåller man armlängds avstånd gentemot kulturarvsvärden när man politiserar museerna till att bli debattmuseer snarare än kunskapsinstitutioner? ställde först en komplex fråga och sedan en enklare. Jag börjar med den svåra, som gäller . Det är naturligtvis så att vi måste få fram tillräckliga resurser för att kunna bevara viktiga kulturmiljöer. vet vi att har haft stora interna problem, vilket bland annat har pekat på. Som jag ser det måste dessa problem lösas innan kan förses med ytterligare resurser. Frågan är dock komplex. Den andra frågan gäller hur vi ser på att vi ska stärka museernas självständighet och stärka deras roll gällande att agera utifrån kunskap. går emot detta och vill ha ett avslag på hela propositionen. går åt rakt motsatt håll och vill inte skapa dessa förutsättningar för museerna, vilket är fullständigt logiskt utifrån hur sverigedemokrater runt om i landet har agerat. Man har velat gå in och stoppa utställningar, eftersom man tycker att museerna har utställningar som inte ligger i linje med den egna ideologin. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor har haft problem med att man inte vill låta museerna agera professionellt. När nu också vill stoppa en proposition som handlar om att ta fasta på museernas professionalitet kan jag inte tolka det på annat sätt än att är rädda för att museerna ska få denna självständiga roll. vill komma in och styra museernas verksamhet. Det finns svart på vitt - det är bara att jämföra följdmotion till kulturarvspropositionen med själva kulturarvspropositionen. I propositionen står att museer ska vara en aktiv aktör i samhällsdebatten. Man har i andra avseenden gett direkta uppdrag till exempelvis Statens museer för världskultur att främja integrationsinsatser och att motverka segregation och främlingsfientlighet. Man tynger hela den övriga museiverksamheten med detta, utan att kunna vårda, värna och visa samlingar och samlingsverksamhet, vilket är museernas egentliga vetenskapliga syfte. I vår motion finns däremot inga skrivningar som uttalar ambitionen eller intentionen - inte ens mellan raderna - att vilja styra museer politiskt och ideologiskt, vilket har skett med till exempel i . Man har gett och andra kulturinstitutioner i uppdrag att se över hur de kan bryta normer och föreställningar om vilka vi är och vilka vi ska vara, snarare än att fokusera på kärnverksamheten. Vi har föreslagit faktiska förändringar av skrivningar i regeringens föreslagna museilag, där vi snarare vill föra in i paragrafer och texter att museerna ska vara kunskapsorienterade och vetenskapliga och att de ska bygga på kunskapsmässig grund - inte på politiska eller ideologiska doktriner. Det skulle säkra museerna även mot ett sverigedemokratiskt politiskt inflytande, om det är detta är rädd för. På de håll i landet där vi har kritiserat utställningar som direkt har grundat sig på förtal mot enskilda partier har det inte handlat om att vi vill gå in och stoppa enskilda utställningar. Snarare har vi velat föra ett resonemang om hur man ska förhålla sig när skattefinansierade institutioner tar partisk ställning gentemot uppdragsgivare. Hela anförande, och hela reservation, handlar om segregering. Man vill definiera en grupp som svensk, medan andra grupper inte riktigt är lika fina och inte riktigt tillhör samma gemenskap. Problematiken är att har den utgångspunkten. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor och visar också upp en förbluffande okunskap om historia. Man vet inte att historia har skrivits utifrån syften och att vetenskapen nu måste se till det objektiva för att hitta sanningen. säger att historia inte har skapat några krig. Tvärtom: Historia har skapat oändligt många krig runt om i världen, därför att man har levt kvar i ett hat mellan olika grupper. Om man inte bygger på tolerans riskerar man att undergräva tryggheten. säger att det faktum att sverigedemokrater runt om i landet har velat stoppa utställningar har handlat om att man velat stoppa ärekränkning. Så är det inte. Vi ser många exempel på att det handlar om att man inte vill släppa fram utställningar som talar om mångfald och tolerans. Se själva hur andre vice talman agerade i . Även om det regnar i har det varit några riktigt härliga vårdagar - eller ska vi kanske kalla dem försommardagar - i stora delar av vårt land. Det märktes också , då jag mötte några riktigt fina gamla bilar på vägarna, bland annat en MGB . Det var några vackra rörliga kulturarv, som förgyllde min och säkert flera andras dag. Stort tack till er okända som luftade era ögonstenar , så att vi andra fick ta del av dem. Jag vill också passa på att tipsa er som kanske missade alla gamla fordon som var ute : , på vår nationaldag, arrangeras Motorhistoriska dagen, med evenemang över hela landet. Dessa evenemang är tillägnade det rörliga kulturarvet, som engagerar många i vårt land. Det kan handla om en moped, om en traktor eller kanske om den där bilen man drömde om som barn. Det kan vara ett ånglok eller ett flygplan av historiskt värde. Det kan vara en segelskuta från , då blev 1900-tal, eller en plastbåt . Det gemensamma är att det rör sig om fordon som har brukats och som har transporterat människor och gods runt om i vårt land. Det rör sig om historiebärare från då vårt samhälle blev allt mer mobilt. och nästan varje vardagskväll finns det evenemang runt om i vårt land där det rörliga kulturarvet uppmärksammas och - inte minst - används. Det är många som lägger en stor del av sin fritid på att bevara dessa klenoder för eftervärlden. Det är ideella krafter som renoverar bilar, båtar och flygplan och som driver museijärnvägar och museer för dessa klenoder. skapar detta jobb och företagande på många sätt. Det handlar till exempel om försäljning av reservdelar, om mekaniker, verkstäder och båtvarv med specialistkunskaper och om besöksmål som genererar handel, restaurangbesök och hotellövernattningar. Allt detta skapas ofta på mindre orter och på landsbygden. Förutom det viktiga bevarandet av det rörliga kulturarvet är det också en del av en levande landsbygd och en möjlighet för hela landet att leva. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor Men det här arbetet har inte alltid fått den uppskattning som det är värt. Det finns fall där politiska beslut och myndigheters tolkningar av regelverk har varit hinder och där till och med kulturarvsföremål gått förlorade. För att det rörliga kulturarvet ska bevaras behöver det också brukas och utvecklas. Det rörliga kulturarvet måste ses och erkännas som den naturliga och självklara del av kulturarvsmiljön och vårt gemensamma kulturarv som det är. Detta är en del av vår historia som skulle försvinna om inte alla ideella krafter fanns. Därför är det nu otroligt viktigt att regeringen lyssnar till det tillkännagivande som kulturutskottet föreslår att riktar om att skyndsamt ta fram en lagstiftning som slår fast myndigheters skyldigheter och ansvar för historiska transportmedel till lands, till sjöss och i luften. Syftet är att de i sin myndighetsutövning ska kunna säkerställa att det rörliga kulturarvet inte - avsiktligt eller oavsiktligt - hindras att brukas och att det inte skadas eller rent av destrueras. Det är viktigt att bevara kulturarvet, men det är också viktigt att bevara kompetensen kring kulturarvet. Kunskap tar tid att bygga upp och kan lätt riskeras vid exempelvis sammanslagning av museer. Därför är det nu av största vikt att regeringen lyssnar till kulturutskottets tillkännagivande om att regeringen bör bejaka varje museums särart utifrån dess samlingar och museernas uppgift att tillgängliggöra samlingarna. Det finns drygt 1 700 museer i . Många av dessa är såklart ideellt eller privat drivna. Museerna i vårt land lockar nästan 27 miljoner besökare , som de sysselsätter runt 6 000 årsarbetskrafter och genererar omkring 5 ½ miljard kronor i intäkter. Det visar på att ett museum kan vara viktigt för en kommuns arbetsmarknad, företagande och ekonomi genom att de besökare som kommer från andra delar av , och ibland också från andra delar av världen, vid sitt besök också både äter, handlar och kanske övernattar på orten. Det gör att museerna är en viktig komponent för den växande besöksindustrin. Det finns flera museer och platser i vårt land som förknippas med och tillägnas såväl nationellt som internationellt kända personer. och är ett av flera tydliga exempel på att en internationellt berömd person kan kopplas historiskt till en specifik plats i vårt land, i det här fallet Björkborn i . Ändå förknippar nog de flesta internationella besökare med . Och har absolut en viktig roll i och inte minst historia, men staten bör i detta sammanhang ha ett ansvar att också visa på hela historien, där Björkborn och är en mycket viktig del. Det statliga ansvaret för kulturarvet och vår historia får inte stanna vid stadsgräns. Vi är ett land med många internationellt stora namn. Förutom kan jag exempelvis nämna , och , bara för att nämna några. De är personer som representerar kulturarv som vi ska vara stolta över och som också kan manifesteras på olika platser i vårt land som är djupt förknippade med personen - platser som ligger utanför vår huvudstad. Museerna har en viktig roll för bildningen. Det handlar om att om vi inte kan vår historia blir det svårt att förstå vår nutid och tolka vår framtid. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor När jag jobbade som lärare i gymnasiesärskolan i var besök på både dåvarande Roslagsmuseet och Konsthallen viktiga delar av min undervisning. kan jag se att det kunde ha varit ett än djupare samarbete mellan skolan, min undervisning och dessa institutioner. I ett större perspektiv kan jag se behovet av en politik som förstärker och förtydligar kopplingen mellan historieundervisningen i skolan och museernas arbete. Det finns ett tydligt behov av att utreda hur samarbetet mellan museernas verksamheter och undervisningen i skolan kan stärkas. ligger mycket av den nationella expertisen inom kulturområdet i stort i storstäder och kanske främst i huvudstaden. Vi missar massor av den talang och kreativitet som finns ute i landet och som borde komma fler till del, och det tycker inte vi är hållbart. I stället vill vi i hitta en modell som gör att vi lyfter fram spetskompetens där den finns på olika platser runt omkring i landet, och det bör ske i samverkan mellan regionerna och staten. Vi har föreslagit en ny modell för den nationella kulturpolitiken i stort. Det handlar om att bygga vidare på de tankar som gjort samverkansmodellen så framgångsrik och göra en liknande modell för den nationella nivån. behöver de statliga kulturinstitutionerna, som våra statliga museer och deras verksamheter, göras mer tillgängliga över hela landet. Det kan ske genom att digitalt tillgängliggöra samlingarna och genom goda villkor för utlåning av föremål. Men det kan också handla om att institutionerna, museerna, får i uppdrag att sammanställa utställningar som kan turnera runt om i landet. Varför till exempel inte ordna föreläsningar och utställningar anpassade för bygdegårdar, nykterhetsloger och Folkets Hus? Vi måste hitta sätt som kan ge fler möjlighet att ta del av museernas samlingar och kompetens, som det också skulle ge många andra fördelar. Exempelvis skulle man kunna använda sig av skolor liksom andra kommunala institutioner, som då får större möjlighet att ta del av kulturarvet och historien. Därför bör man också se över möjligheten att förlägga statliga museers mer permanenta verksamheter till fler platser i landet. Det skulle vara ett bättre sätt att göra vårt kulturarv tillgängligt för fler än exempelvis fri entré för vuxna på museerna i stad.