bet · H401NU19 · 2017-04-12 00:00:00 — I och med det s.k. naturliga monopol som gäller för nätverksamheten, den avreglerade marknaden och en otillräcklig reglering ges privata företag ett mycket stort spelrum. Elnätsavgiften som tas ut av elnätsbolaget avgörs i hög grad av var man bor, och det kan skilja . Lagstiftningen om intäktsramarna för elnätsavgifterna bör enligt motionen ses över för att i möjligaste mån undvika ytterligare prishöjningar för hushållen som klarar att hålla en hög investeringstakt (yrkande 18). Vidare anförs att tillståndsprocessen för stamnätskoncessioner tar orimligt och måste snabbas på. Den långsamma tillståndsgivningen är ett av de problem som lyfter fram i sin rapport på elmarknaden – insatser för en fungerande elöverföring (RiR 2013:3). Regeringen bör därför ge ansvariga myndigheter i uppdrag att utreda möjligheterna till en snabbare tillståndsprocess för stamnätskoncessioner (yrkande 19). I partimotion 2016/17:1070 av m.fl. (L) uppges att utsläpp av växthusgaser är bland de lägsta inom EU och . I EU kommer dock så mycket som av energitillförseln från fossila energikällor. kan därmed spela en roll som föregångsland när det gäller omställning från ett fossilberoende samhälle. Motionärerna framhåller att som föregångsland kan vara exportör av klimatsmart el till närområdet. Genom sådan elexport kan bidra till att göra EU mer energisäkert och grannländerna mindre beroende av rysk gas (yrkande 3). Enligt vad som framförs i motion 2016/17:649 av (L) kommer många fordon att drivas med el, och laddning av batterier i hemmet kommer att vara det naturliga sättet att ”tanka” sitt fordon. Om inget görs riskerar de lokala elnäten att bli överbelastade. Laddning av elfordon måste för att inte orsaka ökande kostnader för elnätsbolagen, som i sin tur övervältras på elkunderna, kunna styras mot övrig belastning på elnätet. Motionären anför att dagens teknik med sakernas internet och smarta hem gör s.k. laststyrning tekniskt och ekonomiskt möjlig. (L) framhåller i motion 2016/17:3376 att det mot bakgrund av rättsprocesser mellan och elnätsbolag om intäktsramarna för bolagen är nödvändigt att se över regelverket för bolagens intäkter. Enligt motionen bör begränsningen att myndigheten får ta ut den tillåtna prisökningen under en extra tillsynsperiod ändras till att i stället gälla under två tillsynsperioder. Det skulle innebära att bolagen kan jämna ut de nödvändiga prishöjningarna , till som längst 2022. m.fl. (KD) framför i kommittémotion 2016/17:3393 att EU:s energipolitik ska vara tillväxtfrämjande och långsiktigt hållbar. Motionärerna anför att energiförbrukningen i unionen därför måste effektiviseras och moderniseras men konstaterar att medlemsstaterna själva bär ansvaret för att trygga sin energiförsörjning, liksom för att effektivisera och modernisera sitt energiutnyttjande. EU:s standarder och målsättningar spelar dock en viktig roll i att underlätta och uppmuntra frihandel med energi och bör enligt motionen därför utvecklas (yrkande 22). I motionen framhålls också att en trygg långsiktig energiförsörjning med balans mellan tillförsel och användning ökar förutsättningarna för att undvika stora och plötsliga prisökningar. Sådana prisökningar kan få stora konsekvenser för hushåll med begränsade ekonomiska resurser. Arbetet med att sammanlänka medlemsstaternas elnät måste därför fortsätta, så att överföringskapaciteten stärks och risken för stora prissvängningar minskar (yrkande 23). presenterades en ramöverenskommelse mellan , , , och . I överenskommelsen slås fast att målet är förnybar elproduktion. Det är ett mål, inte ett stoppdatum som förbjuder kärnkraft och innebär inte heller en stängning av kärnkraft med politiska beslut. Ett mål för energieffektivisering för ska tas fram och beslutas . Elcertifikatssystemet ska förlängas och utökas med nya elcertifikat till 2030. Anslutningsavgifterna till stamnätet för havsbaserad vindkraft bör enligt överenskommelsen slopas. Överenskommelsen innefattar också ett stegvis avskaffande, med start , av skatten på termisk effekt i kärnkraftsreaktorer samt en stegvis sänkning av fastighetsskattesatsen för vattenkraftverk till samma nivå som för de flesta övriga elproduktionsanläggningar, d.v.s. av taxeringsvärdet. Finansiering av den slopade skatten på termisk effekt och sänkningen av fastighetsskatten på vattenkraftverk ska enligt överenskommelsen ske genom en höjning av energiskatten på elektrisk kraft. Den el som förbrukas i tillverkningsprocessen i elintensiv industri ska undantas. lämnade sitt betänkande, Kraftsamling för framtidens energi, till regeringen. Det innehåller 12 förslag och 30 bedömningar, och baseras på den ramöverenskommelse om energipolitiken som slöts mellan fem partier . I betänkandet anför kommissionen att ska ha ett robust elsystem med en hög leveranssäkerhet, en låg miljöpåverkan och el till konkurrenskraftiga priser. Det skapar långsiktighet och tydlighet för marknadens aktörer och bidrar till nya jobb och investeringar i . Energipolitiken tar sin utgångspunkt i att är tätt sammankopplat med sina grannländer i norra och syftar till att hitta gemensamma lösningar på utmaningar på den gemensamma elmarknaden. Det är vidare en utgångspunkt att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären, för att därefter nå negativa utsläpp. Kommissionen lämnar i betänkandet en rad förslag och bedömningar. De innebär bl.a. följande: • Elcertifikatssystemet ska förlängas och utökas med nya elcertifikat till 2030. • får i uppdrag att tillsammans med olika branscher formulera sektorsstrategier för energieffektivisering. • Sektorsstrategierna kommer att tas fram av tillsammans med olika branscher och är därmed inget mål som fastställs av . • Anslutningsavgifterna till stamnätet för havsbaserad vindkraft bör slopas. Formerna för detta måste dock utredas närmare. • Skatten på termisk effekt avvecklas stegvis med start . • Principerna om förutsättningar för planering av nya kärnkraftsreaktorer (prop. 2008/09:163) kvarstår. • Placeringsreglementet i Kärnavfallsfonden ska förändras så att placeringsmöjligheterna utökas fr.o.m. starten på nästa treårsperiod 2018. • ska ha moderna miljökrav på svensk vattenkraft, men prövningssystemet ska utformas på ett sätt som inte blir onödigt administrativt och ekonomiskt betungande för den enskilde i förhållande till den eftersträvade miljönyttan. • Fastighetsskatten på vattenkraft ska sänkas till samma nivå som för de flesta övriga elproduktionsanläggningar, d.v.s. . Skatten ska sänkas stegvis med start . • Det ska utredas hur befintliga regelverk och skattelagstiftning kan förenklas och anpassas för att underlätta för nya produkter och tjänster inom energieffektivisering, energilagring och småskalig försäljning av el till olika ändamål samt elektrifieringen av transportsektorn. • Ett särskilt energieffektiviseringsprogram för den elintensiva svenska industrin, motsvarande PFE, bör införas såvida man kan hitta en ansvarsfull finansiering. • En utredning bör tillsättas för att brett utreda vilka eventuella hinder som kan finnas för att möjliggöra en tjänsteutveckling vad gäller aktiva kunder och effektivisering. Utredningen bör undersöka vilka ekonomiska och andra styrmedel, exempelvis vita certifikat, som är effektivast för att öka effektiviseringen ur både energi- och effekthänseende. • Finansieringen av den slopade skatten på termisk effekt och sänkningen av fastighetsskatten föreslås ske genom en höjning av energiskatten. Elintensiv industri ska undantas. • I och i förs en bred diskussion om vilken framtida elmarknadsmodell som ska användas. Det finns inget skäl att i det korta perspektivet ändra den befintliga marknadsmodell som och använder. Däremot är det rimligt att föra en bred diskussion om den framtida marknadsdesignen. lämnar en rad ytterligare bedömningar inom olika delar av energiområdet. Bland annat bör det inrättas en genomförandegrupp som är sammansatt av representanter från de partier som slöt ramöverenskommelsen med syfte att kontinuerligt följa upp ramöverenskommelsen. Betänkandet är under remissbehandling, och svarstiden går ut . Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 21) att målet för elmarknadspolitiken är att åstadkomma en effektiv elmarknad med väl fungerande konkurrens som ger en säker tillgång till el till internationellt konkurrenskraftiga priser. Målet innebär en strävan mot en väl fungerande marknad med effektivt utnyttjande av resurser och effektiv prisbildning. Detta omfattar en vidareutveckling av den gemensamma elmarknaden i genom harmonisering av regler och samarbete mellan de nordiska länderna, men också en utveckling mot en gemensam europeisk inre marknad för el. En gemensam inre marknad för el är också viktigt för att nå EU:s klimat- och energimål på ett kostnadseffektivt sätt. En av de fem dimensionerna i kommissionens förslag till energiunion gäller den inre marknaden. Kommissionen ser här utmaningar i den pågående övergången till ett elsystem med större andelar förnybar elproduktion och har identifierat behov av åtgärder när det gäller marknadsdesign, regionalt samarbete och försörjningstrygghet. Förslag till nya regler inom EU på elmarknadsområdet I meddelande om den s.k. energiunionen (KOM(2015) 80) lyfts den inre energimarknaden upp som en av fem ömsesidigt förstärkande dimensioner. Kommissionen pekar där på brister i rådande marknadsdesign och aviserar därför att ny lagstiftning på området kommer att presenteras. Som ett led i detta arbete presenterade kommissionen två meddelanden, dels ett meddelande om en ny energimarknadsdesign (KOM(2015) 340) som inkluderade ett samråd, dels ett meddelande om slutkundsmarknader (KOM(2015) 339). Samrådet var en del i förberedelserna inför den nya lagstiftningen. Båda meddelandena omfattade i praktiken enbart elsektorn. Nuvarande elmarknadsdesign är baserad på bestämmelserna i det tredje inremarknadspaketet som antogs 2009. Kommissionen menar att stora förändringar har skett och att en anpassning av nuvarande bestämmelser därför är nödvändig. Bland annat pekar kommissionen på övergången mot större andelar lokalt distribuerad variabel förnybar elproduktion. Andra trender och förändringar som lyfts fram är ökade möjligheter till förbrukarflexibilitet och att medlemsstater inför icke koordinerade nationella åtgärder, t.ex. kapacitetsmekanismer. Vidare menar kommissionen att slutkundsmarknaderna inte fungerar tillfredsställande och att det krävs en stärkt roll för konsumenterna. Kommissionen menar också att dagens sammankopplade elmarknad ökar risken för att kriser sprids och påverkar flera medlemsstater. lyfter kommissionen fortsatt fram sammankoppling av den europeiska elmarknaden som en viktig förutsättning för en väl fungerande inre marknad där de effektivaste resurserna används och reserver delas. Kommissionens förslag presenterades och innebär bl.a. en anpassning av nuvarande bestämmelser om funktionen av grossistmarknaden för el med syfte att öka flexibiliteten och tillhandahålla tydliga prissignaler för att underlätta etablering av förnybar elproduktion och ge rätt incitament för investeringar. Bland annat tydliggörs regler för prioriterat tillträde till marknaden för förnybar energi. Nya villkor etableras för när kapacitetsmekanismer får införas och hur de ska utformas. Nya bestämmelser föreslås om hur elområden ska utformas och beslutas. Förslaget innebär vidare nya regler för att fasa ut reglerade slutkundspriser. Vidare klargörs ansvar och roller hos distributionsnätsföretag (DSO). Bland annat ska DSO presentera nätutvecklingsplaner och kommissionen föreslår att det ska införas en europeisk organisation för DSO. Medlemsstaterna ska genom sin elnätsreglering underlätta etablering av laddinfrastruktur för elfordon. Vidare tydliggörs enligt förslaget att DSO ska kunna äga energilager och bedriva energilagring endast om det saknas konkurrenskraftigt utbud på marknaden. Regelverket för distributionsverksamheten harmoniseras i flera avseenden; bl.a. föreslås att kommissionen i delegerade akter får besluta om regler relaterade till distributionstariffer, anslutningsavgifter, tekniska krav, datautbyte, efterfrågeflexibilitet och aggregatorer samt informationssäkerhet. Ett antal bestämmelser föreslås för att stärka konsumenternas ställning, bl.a. genom att kontrakt med aggregatorer ska kunna tecknas utan medgivande från konsumentens leverantör. Vidare föreslås att verktyg ska finnas tillgängliga för konsumenter för att jämföra leverantörernas erbjudanden. Dessutom föreslås minimikrav när det gäller information på elfakturor samt funktionalitet för smarta mätare. Kommissionens förslag innefattar också bestämmelser som syftar till att stärka det regionala samarbetet inom elsektorn på flera områden. Bland annat föreslås att en gemensam metod ska utvecklas för att bedöma risker för effektbrist i medlemsstaterna. Metoden ska sedan användas när medlemsstaterna bedömer behovet av kapacitetsmekanismer. Om det konstateras att behovet finns kan kapacitetsmekanismer få införas. Regelverket begränsar medlemsstaternas möjlighet att införa kapacitetsmekanismer innan alla marknadsbaserade åtgärder har uttömts, och en kapacitetsmekanism måste uppfylla de krav som föreslås. Även befintliga kapacitetsmekanismer måste anpassas till de nya reglerna. Vidare föreslår kommissionen att det införs regionala driftscentraler med gränsöverskridande funktion som övertar vissa uppgifter som de nationella transmissionsnätsföretagen utför . Bland annat ska de ansvara för koordinerade nätkapacitetsberäkningar, driftssäkerhetsanalyser, dimensionering av reservkapacitet (elproduktion) och koordinerad avbrottsplanering vid t.ex. underhållsarbeten i transmissionsnätet. Smarta elnät är ett brett begrepp som omfattar teknik, nya affärsmodeller och tjänster samt nya förutsättningar för reglering och marknadsdesign. Exempelvis gör den digitala utvecklingen det möjligt för elkunden att ta en aktivare roll och styra sin elanvändning mer energi- och kostnadseffektivt. Smarta elnät handlar också om hur förbättringar av befintlig infrastruktur bör utvecklas för att på ett kostnadseffektivt sätt möta framtidens behov. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 21) uppges att ett nationellt forum för smarta elnät har inrättats (M2015/04312/Ee). Forumet ska främja utvecklingen av teknik, användning av och affärsmodeller för smarta elnät samt ta fram en exportstrategi för att stödja regeringens arbete på området. Forumet ska vara en mötesplats i syfte att få en bred samverkan mellan berörda myndigheter, företag, bransch- och konsumentföreträdare på området. Forumets fyra huvudsakliga ansvarsområden är att – främja och utveckla en dialog om smarta elnäts möjligheter – följa upp och vid behov uppdatera handlingsplanen som tagits fram av det tidigare samordningsrådet – inom ramen för regeringens exportstrategi främja smarta elnät på en global marknad – från forskning och innovation till internationalisering utveckla en nationell strategi för området. Regeringen har utsett samordnings- och energiministerns statssekreterare till ordförande för forumet. För att stödja forumets arbete inrättas ett administrativt kansli hos . Forumets styrgrupp har en bred sammansättning i syfte att belysa utvecklingen av smarta elnät ur flera perspektiv. Styrgruppen består av 18 ledamöter, 10 kvinnor och 8 män, som representerar statliga myndigheter och olika organisationer inom näringslivet. Elnätsföretagens intäktsramar reglerar vad elnätsföretagen får ta ut i avgifter av sina kunder. Elnätsavgifterna ska enligt ellagen vara skäliga, objektiva och icke-diskriminerande. Intäktsramen regleras i förhand och gäller i taget. Syftet med förhandsregleringen är att säkerställa att kunderna får betala ett skäligt pris för elnätstjänsten och att ge kunderna en långsiktig leveranssäkerhet, samt trygga den svenska elförsörjningen. Förhandsregleringen bidrar också till att elnätsföretagen får stabila och långsiktiga villkor för sin elnätsverksamhet. När det gäller dessa intäktsramar för elnätsföretag kan nämnas att Samordnings- och energiminister i en interpellationsdebatt i ämnet (ip. 2016/17:219) anförde följande: har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att elkonsumenter ska få en mer rimlig prissättning för elnät. Först av allt vill jag instämma i att det är viktigt med en rimlig prissättning på avgifterna för elnäten. Den förra regeringen vidtog vissa åtgärder för att säkerställa att elnätsavgifterna skulle hamna på en rimlig nivå. Ändringarna innebär en lägre värdering av befintliga tillgångar hos elnätsbolagen och därmed en lägre kapitalbas, som är en avgörande komponent i beräkning av intäktsramarna. Dessa nya bestämmelser innebar en sänkning, jämfört med den tidigare tillsynsperioden, av vilka elnätsavgifter som elnätsföretagen kan ta ut under den nu pågående tillsynsperioden som löper . De tidigare förändringarna har alltså dämpat ökningen av elnätsavgifterna. Regeringen har dock ansett att det finns skäl att utreda och ta fram förslag till reglering av avkastningen i elnätsregleringen, för att verkligen säkerställa att avkastningen hamnar på en rimlig nivå. har därför fått i uppdrag att ta fram underlag och förslag som ska rapporteras . Regeringen kommer därmed att ha möjlighet att reglera avkastningen till nästa tillsynsperiod som startar . Slutligen, vad gäller de domar som förvaltningsrätten beslutade om har aviserat att de avser att överklaga dessa. Det är således för tidigt att se vad utfallet blir av dessa domar, och elnätsföretagen kan utnyttja eventuella höjningar av intäktsramarna först när besluten har vunnit laga kraft. delades in i fyra elområden. Elområde 1 om-fattar nordligaste , elområde 2 området mellan i norr och i söder, elområde 3 det område som sträcker sig från strax söder om i norr till strax söder om i söder och elområde 4 den återstående delen av . Sedan elområdena infördes sätts börspriset på el efter tillgång och efterfrågan i respektive område. Gränserna mellan elområdena går där det finns fysiska begränsningar i överföringen av el i stamnätet, dvs. de s.k. snitten eller flaskhalsarna. I norra finns ett överskott av elproduktionskapacitet jämfört med efterfrågan på el. I råder det motsatta förhållandet. Tillgängligheten och produktionen i kärnkraftverken är en viktig komponent för möjligheten att hålla rätt spänning i kraftsystemet, vilket i sin tur påverkar överföringskapaciteten. Elområdesfrågor har behandlats återkommande av sedan dessa områden infördes . Vid det senaste tillfället anförde utskottet följande (bet. 2015/16:NU19): När det gäller frågor om indelningen av i elområden och konsekvenserna av denna indelning hänvisar utskottet i första hand till det som anfördes då liknande frågor behandlades . Sammanfattningsvis innebär detta att utskottet inte ser några skäl att genomföra några marknadsåtgärder för att jämna ut prisskillnader mellan elområdena. Vidare upprepar utskottet det som både den förra och den nuvarande regeringen liksom även utskottet själv har framhållit , dvs. att prisskillnaderna mellan elområdena väntas jämnas ut ytterligare när väl den nordsydliga överföringsförbindelsen Sydvästlänken – efter vissa beklagliga förseningar – tas i drift. I denna del av betänkandet fanns en reservation (SD). Sydvästlänken är en kraftledning som byggs just nu och vars främsta syfte är att kunna överföra stora mängder el från mellersta till , förbi en trång passage i stamnätet där det främst under kalla vinterdagar ofta skapas en flaskhals. Sydvästlänken byggs med både likströms- och växelströmsteknik. Förbindelsen består av två delar som möts strax norr om . Den norra delen blir en luftledning för växelström. Den förstärker växelströmsnätet som den gör det möjligt att ansluta förnybara energikällor till stamnätet. Denna del togs i drift . Den södra delen är en likströmsförbindelse. Längs en sträcka mellan och kommer överföringen att ske via luftledning. Resterande till skånska Hurva överförs via markkabel. Utöver de beskrivna kabelsträckningarna omfattar projektet även tre nya växelströmsstationer och två nya omriktarstationer. Det är första gången som överföring med likströmsteknik används inom det nordiska stamnätet på detta sätt. Vanligen används likströmstekniken för att koppla ihop det svenska stamnätet med något annat lands växelströmsnät. Tidsplanen för när Sydvästlänkens likströmsförbindelse (2 x 600 MW) ska tas i drift har enligt uppgifter från förskjutits ytterligare. Ny beräknad tidsplan för när den första länken ska tas i drift är och för den andra länken . I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 21) konstaterar regeringen att samhällets beroende av el ökar alltmer. förändras elsystemet genom en förändrad produktionsmix med en ökande andel förnybar energi. Kunder ges även bättre möjligheter att styra sin elanvändning. Det integrerade nordiska elnätet knyts alltmer samman med kontinenten och går mot en i ökad grad europeisk energimarknad. Sammantaget medför detta ändrade överföringsmönster, och stamnätet behöver anpassas till framtidens behov. Det svenska stamnätet står inför ett stort reinvesteringsbehov. planerar investeringar i nätet om åren 2017–2020, varav . Investeringsnivåerna i det svenska stamnätet har ökat kraftigt och bedöms kvarstå på en hög nivå . Elmarknaderna blir alltmer sammanlänkade genom gemensamma regelverk och elnät. arbetar därför med att utveckla det nordiska och regionala samarbetet, vilket även är en viktig del i det europeiska arbetet. I den ramöverenskommelse som slutits fastslås att överföringskapaciteten inom , samt mellan och grannländerna, ska öka och att ska driva på i EU för ökad sammankoppling mellan och inom länder. I ett svar på en skriftlig fråga (fr. 2016/17:487) av (C) om nätutbyggnad anförde samordnings- och energiminister följande: har frågat mig vilka åtgärder regeringen tänker vidta för att påskynda tillståndsprocesserna att bygga ut stamnätet. Frågan om byggnation av nya kraftledningar, framför allt luftledningar, berör många markägare, boende, kommuner, länsstyrelser och andra. Enligt ellagen och måste all utbyggnad av elnät göras med hänsyn till både människor och miljö. Processen innebär att många aktörer måste höras och olika alternativa sträckningar utredas. Men självfallet är jag öppen för förslag som gör tillståndsprocessen effektivare. Regeringen hanterar bl.a. de förslag som finns i promemorian Miljöbedömningar (Ds 2016:25) som bland annat syftar till att effektivisera bestämmelser om miljökonsekvensbeskrivningar för att ge förutsättningar för en ökad miljöskyddseffekt och minska tidsåtgången vid miljöprövningen. Tillståndsprocesserna behöver vara både rättssäkra och effektiva för att tillgodose behovet av utbyggnaden av stamnätet. Det är även viktigt att komma ihåg att elnätsbolagen genom sitt eget arbetssätt kan bidra till en snabbare tillståndsprocess. Detta kan göras genom att tidigt identifiera viktiga nätförstärkningar, tillförsäkra sig att frågorna är tillräckligt utredda och arbeta med dialog med berörda sakägare. Avslutningsvis vill jag också nämna att regeringen nu också ökar anslaget till med , bland annat för myndighetens arbete med nätkoncessioner. Vidare kan nämnas att utskottet behandlade liknande motioner som de nu aktuella om teknikval och miljöpåverkan i samband med ledningsdragningar (bet. 2015/16:NU19). Utskottet avstyrkte då motionerna med hänvisning till att det inte brukar ta ställning i teknikvalsfrågor utan överlåter dylika överväganden till de myndigheter som regeringen anförtror att göra lämpliga avvägningar mellan val av teknik och andra intressen som kan beröras i anslutning till en stamnätsledning. Utskottet påpekade att tillsammans med har ett betydande ansvar för att denna avvägning görs på ett ändamålsenligt sätt, med beaktande av en god hushållning med bl.a. vatten- och markresurser och samordnat med andra myndigheter som ansvarar för infrastrukturutbyggnad. Granskning av förutsättningarna för en trygg elförsörjning