bet · H401CU15 · 2017-04-21 00:00:00 — Enligt utskottets uppfattning kvarstår emellertid de principiella invändningar som framkom mot en ordning som innebär att vissa bestämmelser i en detaljplan inte ska tillämpas trots att planen i övrigt är gällande. Detta kan leda till en stor osäkerhet för dem som avser att söka bygglov inom planområdet om vilka krav på utformning som kommunen fortfarande avser att hävda i samband med bygglovsförfarandet. Utskottet anser att det är särskilt allvarligt att regeringen föreslår att de nya bestämmelserna ska få retroaktiv verkan och således även gälla äldre detaljplaner. Detta kan leda till att kommunen för att hävda vissa krav på arkitektonisk eller estetisk utformning känner sig tvungen att förlänga genomförandetider eller upprätta nya detaljplaner med långa genomförandetider. En sådan utveckling är inte önskvärd eftersom långa genomförandetider gör det svårare att göra ändringar i en detaljplan. Därigenom motverkas önskemålet om en mer flexibel hantering av detaljplaneinstrumentet. delar således motionärernas uppfattning att regeringens förslag om att vissa planbestämmelser ska upphöra att gälla efter det att genomförandetiden gått ut inte bör vinna stöd. Vad utskottet anfört innebär att regeringens lagförslag vad gäller 4 kap. 25 a § PBL bör avslås av . följde utskottet (rskr. 2013/14:366). Ett motsvarande motionsförslag behandlades av utskottet i motionsbetänkandet Planering och byggande (2014/15:CU10). Utskottet pekade då igen på att det bl.a. finns principiella invändningar mot den föreslagna ordningen som skulle innebära att vissa bestämmelser i en detaljplan inte ska tillämpas trots att planen i övrigt fortfarande gäller. Detta gällde särskilt eftersom en sådan bestämmelse föreslogs få retroaktiv verkan. Utskottet avstyrkte därför motionsförslaget. överlämnade sitt betänkande Bättre samarbete mellan stat och kommun – vid planering för byggande (SOU 2015:109) till regeringen. har haft i uppdrag bl.a. att undersöka om en kommuns möjlighet att ställa detaljerade krav i en detaljplan bör begränsas. Bakgrunden till det uppdraget var att detaljplaner ofta utformas med så hög detaljeringsgrad att de kan bli svåranvända om förutsättningarna för byggande ändras. En anledning till den höga detaljeringsgraden är att detaljplanens bestämmelser ofta utformas utifrån ett specifikt byggprojekt. I betänkandet anförs att det i vissa fall kan vara lämpligt med en långtgående styrning av bebyggelsens yttre utformning vad gäller t.ex. färgsättning och arkitektonisk utformning i övrigt. Lagsystemet måste därför ge kommunerna möjlighet att hävda sådana krav vad gäller byggnaders utseende. Det är dock utredningens bedömning att en sådan reglering inte behöver ske i detaljplanen, eftersom krav på färgsättning, detaljer i fasadutformning etc. kan ställas vid bygglovsprövningen. Utredningen föreslår därför begräsningar i möjligheterna att i en detaljplan reglera en ny utformning när det gäller färg och material, liksom möjligheterna att i en detaljplan reglera byggnadsverk och tomters tekniska egenskaper. Planprocessberedningens betänkande bereds i . Utredningens förslag om begränsning av kravet på detaljplan utreds vidare av en särskild utredare inom ramen för uppdraget En utvecklad översiktsplanering, dir. 2017:6. Uppdraget ska delredovisas . Utskottet anser att det inte finns skäl att frångå utskottets tidigare ställningstagande om att det finns principiella invändningar mot en ordning där vissa bestämmelser i en detaljplan inte ska tillämpas trots att planen i övrigt fortfarande gäller. Däremot välkomnar utskottet det arbete som pågår med att ytterligare utreda frågan om att införa begräsningar i möjligheterna att i en detaljplan reglera en ny utformning när det gäller färg och material, liksom möjligheterna att i en detaljplan reglera byggnadsverk och tomters tekniska egenskaper. Det pågående arbetet bör inte föregripas med någon åtgärd från . Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att effektivisera tillsynen över olovliga boenden. Utskottet hänvisar till befintliga regler. Jämför reservation 10 (V). I partimotion 2016/17:1736 av m.fl. (V) yrkande 23 begärs ett tillkännagivande om att PBL bör ses över för att effektivisera tillsynen över olovliga boenden, exempelvis i källarutrymmen och industrifastigheter. för plan- och bygglagstiftningen är framför allt , men även , , regeringen och . Tillsynsmyndigheterna är skyldiga att ta upp en fråga om ingripande och påföljd så snart det finns anledning att anta att någon inte har följt en bestämmelse, en dom eller ett beslut. Tillsynen regleras närmare i 11 kap. PBL. Det är som utövar tillsyn över att den som bedriver en verksamhet eller vidtar en åtgärd följer plan- och bygglagstiftningen. ska besluta om byggsanktionsavgift för vissa överträdelser. Den har också möjlighet att använda sig av olika förelägganden och förbud för att åstadkomma rättelse, utförande av en åtgärd eller för att stoppa fortsatt arbete, åtgärd eller användning. Förelägganden och förbud kan i de flesta fall förenas med verkställighetsmedel, så som exempelvis vite och handräckning. har rätt att få tillträde till fastigheter och byggnadsverk samt utföra de åtgärder som behövs för arbetet på platsen. har också rätt att av byggherren få de upplysningar och handlingar som behövs för sitt tillsynsarbete. Utskottet bedömer att den befintliga lagstiftningen tillgodoser de krav som förs fram i motionen. Det finns därför inte anledning för att ta något initiativ. bör därför avslå motionsyrkandet. Planering för hållbara städer Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som gäller planering för hållbara städer. Utskottet hänvisar till befintliga regler och pågående arbete. Jämför reservation 11 (SD) och 12 (C, L). I partimotion 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 51 begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska öka ekosystemtjänsters värde i planeringen. I partimotion 2016/17:3192 av m.fl. (L) yrkande 44 begärs ett tillkännagivande om vikten av att inkludera de miljöer som villaträdgårdar och kolonilotter utgör i stadsplaneringen och att i stadsplaneringen beakta värdet av stadsnära odling. I kommittémotion 2016/17:3118 av m.fl. (C) yrkandena 19 och 20 begärs tillkännagivanden om att regeringen ska verka för bl.a. ekologisk hållbarhet i planeringen och främja energieffektivt byggande med material och metoder som ger minsta möjliga miljöpåverkan. Yrkandena framställs även i kommittémotion 2015/16:3210 av m.fl. (C) yrkandena 14 och 15. Liknande yrkanden framställs också i kommittémotionerna 2015/16:2039 av och (båda SD) yrkande 16 och 2016/17:3351 av och (båda SD) yrkande 25 samt motionerna 2015/16:538 av (L) yrkandena 1–3 och 2015/16:1440 av (S). Enligt bestämmelser i ska vid planläggning hänsyn tas till miljö- och klimataspekterna (2 kap. 3 §). Vid planläggning och i ärenden om bygglov eller förhandsbesked ska bebyggelse och byggnadsverk också lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet med hänsyn till bl.a. risken för olyckor, översvämning och erosion (2 kap. 5 §). Dessutom ska det av en översiktsplan framgå hur kommunen i den fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna översiktsplanen med relevanta nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling inom kommunen (3 kap. 5 § 4). fick 2014 i uppdrag att ta fram en kunskapssammanställning, exempelsamling och vägledning för tillämpningen av de bestämmelser i som har en tydlig koppling till hållbar utveckling i syfte att säkerställa ett ökat och tydligt fokus på hållbar utveckling vid tillämpningen av PBL. Uppdraget har mynnat ut i att har tagit fram vägledningen Hållbar utveckling i översiktsplaneringen och rapporten och exempelsamling till hållbarhetsbestämmelserna i (2014:31). Alliansregeringen gav i uppdrag åt , , , och att upprätta och förvalta en plattform för frågor om hållbar stadsutveckling (S2013/3465/PBB, S2013/3466/PBB, S2014/1631/PBB). Den ska bidra till tvärsektoriell samverkan, samordning, kunskapsutveckling, kunskapsspridning och erfarenhetsutbyte. Arbetet ska möta städernas, tätorternas och stadsregionernas olika förutsättningar och behov. Plattformen ska även stödja de regionala strukturfondsprogrammens arbete med hållbar stadsutveckling. Plattformen ska verka tills vidare och lämna årliga rapporter till Regerings-kansliet. har en samordnande roll. lämnade plattformen sin tredje årsrapport, med en redovisning av de aktiviteter som genomförts . Även i miljömålsarbetet har frågor om en hållbar stadsutveckling aktualiserats i flera sammanhang. fick i uppdrag av alliansregeringen att ta fram ett förslag till en strategi för miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö. Uppdraget redovisades (rapport 2014:32). föreslog då fyra speciellt viktiga insatsområden: hållbar samhällsplanering, bebyggelsestruktur och transporter, energi- och resurshållning samt nybyggnad och utveckling av befintlig bebyggelse. föreslog också ett flertal åtgärder med inriktning på en hållbar stadsutveckling, bl.a. i fråga om stadsmiljöprogram och stadsmiljöavtal. Den nya regeringen beslutade mot den bakgrunden att ge i uppdrag att ta fram förslag till ramverk för stadsmiljöavtal med fokus på hållbara transporter i städer (N2015/532/TS). Detta uppdrag har lett till att regeringen har avsatt för att medfinansiera hållbara persontransporter i städer. Pengarna fördelas av . Regeringen planerar att lämna skrivelsen Levande städer till . I skrivelsen avser regeringen att redogöra för politikens inriktning när det gäller hållbara städer. har haft i uppdrag att föreslå ändringar i de regelverk som styr fysisk planering och framtagande av planeringsunderlag på regional nivå och som behövs för att tillgodose bostadsförsörjningsbehovet och en långsiktigt hållbar utveckling. I sitt betänkande En ny regional planering – ökad samordning och bättre bostadsförsörjning (SOU 2015:59) konstaterar att kraven på bostadsförsörjning och hållbar utveckling bättre kan tillgodoses genom ökad samordning mellan berörda planeringsslag och mellan den kommunala, regionala och nationella nivån. Bättre samordning mellan olika planeringsslag bör enligt utredningen kunna leda till en mer långsiktig och effektiv samhällsplanering, vilket kan bidra till bättre bostadsförsörjning och en hållbar utveckling. I betänkandet föreslås därför en ny lag om regional fysisk planering som ska bidra till att kraven på hållbar utveckling bättre tillgodoses. Betänkandet bereds i . Genomgripande översyn av byggreglerna Regeringen tillsatte en utredning (kommitté) som ska göra en översyn av de bestämmelser i och plan och byggförordningen som gäller krav på byggnadsverk, byggprodukter, tomter och allmänna platser samt genomförande av bygg-, rivnings- och markåtgärder (8 och 10 kap. PBL samt 3–5 kap. och 7 kap. i plan- och byggförordningen). Utredningen ska bl.a. analysera hur regelverket kan utformas för att minska klimat- och miljöpåverkan under byggprocessen och vid val av byggmaterial. Uppdraget i denna del ska redovisas . Motionsförslag med anknytning till klimatfrågor och hållbar planering behandlades av utskottet i motionsbetänkandet Planering och byggande (2014/15:CU10). Utskottet ansåg då att gällande bestämmelser i utgör en god grund när kommunerna ska ta ställning till klimatrelaterade frågor i den fysiska planeringen på olika nivåer. Utskottet framhöll att det givetvis är angeläget att kraven på att beakta klimataspekterna verkligen får avsett genomslag i kommunernas planeringsarbete. Utskottet framhöll också vikten av en hållbar stadsutveckling och att den fysiska planeringen bidrar till en samordning av satsningarna på bostäder, kollektivtrafik och övrig infrastruktur. Utskottet pekade i det sammanhanget på vägledning för att ge kommuner, länsstyrelser och andra berörda aktörer stöd vid tolkningen av och avvägningarna mellan de olika hållbarhetsdimensionerna i PBL i syfte att säkerställa ett tydligt fokus på hållbar utveckling. Utskottet avstyrkte mot den här bakgrunden motionsförslagen. Utskottet anser fortfarande att bestämmelserna i utgör en bra grund när kommunerna ska ta ställning till klimatrelaterade frågor i den fysiska planeringen på olika nivåer. Utskottet välkomnar att i sitt betänkande En ny regional planering – ökad samordning och bättre bostadsförsörjning (SOU 2015:59) föreslår en ny lag om regional planering som ska bidra till att kraven på hållbar utveckling bättre tillgodoses. Utskottet ser också positivt på att regeringen har tillsatt en utredning som bl.a. ska analysera hur regelverket kan utformas för att minska klimat- och miljöpåverkan under byggprocessen och vid val av byggmaterial. Mot bakgrund av den lagstiftning som redan finns på området och det arbete som pågår med att ytterligare tillgodose hållbarhetsintresset i planeringen saknas det anledning för att ta något initiativ på området. Motionsyrkandena bör därför avslås. Planer och bygglov för campingplatser Utskottets förslag i korthet Utskottet hänvisar till befintliga möjligheter att med stöd av besluta om minskad bygglovsplikt samt genomförda åtgärder. I motion 2015/16:1095 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om en förenklad planprocess för campingplatser i syfte att underlätta för långtidscampare som bor i husvagn. Termen ”byggnad” definieras i 1 kap. 4 § PBL som en varaktig konstruktion som består av tak eller av tak och väggar och som är varaktigt placerad på mark eller helt eller delvis under mark eller är varaktigt placerad på en viss plats i vatten samt är avsedd att vara konstruerad så att människor kan uppe-hålla sig i den. Enligt rättspraxis betraktas en husvagn som står uppställd på samma ställe än en normal semesterperiod (cirka fem–) och används för bostadsändamål normalt som en sådan byggnad (se även prop. 2009/10:170 s. 144). Detta medför att det kan krävas bygglov för en husvagn som står på en campingplats under en hel säsong. Det förekommer dock att olika kommuner gör olika tolkningar av i vilken omfattning ett sådant bygglov krävs. Vidare kan noteras att kommuner enligt 4 kap. 15 § och 9 kap. 7 § PBL har vissa möjligheter att i en detaljplan besluta om minskad bygglovsplikt. fick i uppdrag att föreslå ytterligare åtgärder som kan undantas från krav på bygglov för bl.a. vissa mindre byggnader, anläggningar och tillbyggnader, tillfälliga byggnader och byggnadsverk, ändring av färg, fasadbeklädnad eller taktäckningsmaterial mot gård samt plank och murar. Uppdraget kompletterades senare med en utredning av om även vinterförvaring av fritidsbåtar, och husbilar ska undantas från kravet på bygglov (S2014/6518/PBB). föreslog att bygglov inte ska krävas för uppställning av fritidsbåtar, och husbilar i omedelbar närhet till ett en- och tvåbostadshus, om uppställningen sker under den säsong de inte används (s.k. säsongskaraktär) och med högst två valfria enheter. För att placera en enhet närmare grannens tomtgräns än ska krävas att grannen ger sitt medgivande. Vid en närmare placering än mot allmän platsmark ska åtgärden även i fortsättningen kräva bygglov. Regeringen beslutade om ändringar i plan- och byggförordningen i enlighet med förslag när det gäller vinterförvaring av fritidsbåtar, och husbilar. Samma motionsyrkande behandlades i civilutskottets betänkande Planering och byggande (2014/15:CU10). Utskottet avslog då yrkandet med hänvisning till att det pågick visst arbete med frågan och att det redan fanns vissa möjligheter enligt PBL för en kommun att i en detaljplan besluta om minskad bygglovsplikt för ett område. Som utskottet konstaterade förra gången yrkandet behandlades finns det redan vissa möjligheter enligt PBL för en kommun att i en detaljplan besluta om minskad bygglovsplikt för ett område. Vissa ändringar i plan- och byggförordningen som förenklar uppställning av fritidsbåtar, och husbilar också gjorts. Utskottet anser att det inte finns anledning att föreslå något initiativ från i fråga om planer och bygglov för campingplatser. Motionen bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet Utskottet hänvisar till gällande ordning. I motion 2016/17:1262 av (M) begärs ett tillkännagivande om att regeringen ska se över hur bygglov kan göras mer ändamålsenliga för etablering av vindkraftparker. Motionären föreslår en ordning som finns i , där bygglovet gäller fundamentet och själva kraftverken kan bytas ut när exempelvis tekniken förbättras. Det är många lagar som reglerar uppförande av vindkraftverk. Vissa lagar är dock mer centrala, som och PBL. genomfördes lagändringar som syftade till att underlätta utbyggnaden av vindkraft som kraven på en rättssäker och omsorgsfull prövning inte skulle minska. Ändringarna innebar i huvudsak att den dåvarande dubbelprövningen vid tillståndsgivning enligt den äldre PBL, och ellagen (1997:857) togs bort (prop. 2008/09:146, bet. 2008/09:MJU27, rskr. 2008/09:258). Kommunen ska med en detaljplan pröva ett mark- eller vattenområdes lämplighet för ett vindkraftverk, om vindkraftverket omfattas av krav på bygglov eller anmälan enligt föreskrifter, det råder stor efterfrågan på området för bebyggande och kraftverket inte kan prövas i samband med prövning av ansökan om bygglov, förhandsbesked eller anmälan. För alla vindkraftverk, utom s.k. miniverk, krävs antingen bygglov enligt PBL eller miljötillstånd enligt . För vissa anläggningar krävs både bygglov och anmälan enligt . I 6 kap. 1 § plan- och byggförordningen (2011:338) anges att det krävs bygglov för att uppföra vindkraftverk med en vindturbin som är större än , har en höjd och ska monteras fast på byggnad eller placeras på ett avstånd från gränsen som är mindre än kraftverkets höjd över marken. Som redovisats ovan är det en mängd bestämmelser som reglerar etablering av nya vindkraftverk, varav plan- och bygglagstiftningen är en del. Det finns inte något behov av ett tillkännagivande till regeringen. Motionsyrkandet bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden med förslag som rör kommunala markanvisningar. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 13 (SD) och 14 (V). I partimotion 2016/17:3192 av m.fl. (L) yrkande 42 begärs ett tillkännagivande om att det bör införas krav på att kommunerna ska fastställa en markanvisningspolicy för att förbättra insynen och konkurrensen i samband med markanvisningar. I partimotion 2015/16:373 av m.fl. (V) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att kommunen bör ges möjlighet att återta en byggherres markanvisning om marken inte används. I kommittémotion 2016/17:3351 av och (båda SD) yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om att kommunala markanvisningar ska prioritera byggande av studentbostäder. I motion 2015/16:2019 av (SD) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om det går att uppmuntra byggherrar att ta bättre vara på markanvisningar genom att göra det dyrare att äga byggrätter som inte tas i anspråk. Samma yrkande framställs i motion 2016/17:2413 av (SD) yrkande 2. I 1 § andra stycket lagen (2014:899) om riktlinjer för kommunala markanvisningar definieras begreppet markanvisning enligt följande: ”Med markanvisning avses i denna lag en överenskommelse mellan en kommun och en byggherre som ger byggherren ensamrätt att och under givna villkor förhandla med kommunen om överlåtelse eller upplåtelse av ett visst av kommunen ägt markområde för bebyggande.” Genom markanvisningsavtalet accepterar byggherren de villkor som kommunen ställt upp för markanvisningen. I samband med att detaljplanen antas sker sedan en definitiv överlåtelse av den kommunala marken till byggherren, som ett slutligt avtal om plangenomförande ingås mellan kommunen och byggherren. När det gäller själva plangenomförandet hanterar ett sådant avtal ofta samma frågor som ett exploateringsavtal, t.ex. vem som ska ansvara för och finansiera åtgärderna. I markanvisningsavtal får kommunen, liksom i exploateringsavtal, inte ställa egna krav på byggnaders tekniska egenskaper som går utöver det som är reglerat i PBL, plan- och byggförordningen och föreskrifter (8 kap. 4 a § PBL). Enligt lagen (2014:899) om riktlinjer för kommunala markanvisningar måste kommunen även ha en markanvisningspolicy. Där ska kommunens utgångspunkter och mål med markanvisningsverksamheten framgå liksom hur markanvisningarna ska genomföras samt principer för markprissättningen. överlämnade sitt betänkande Bättre samarbete mellan stat och kommun – vid planering för byggande (SOU 2015:109) till regeringen. har haft i uppdrag av regeringen att föreslå bl.a. åtgärder för att öka utbudet av markanvisningar. Utredningens uppdrag har omfattat att analysera kommunernas system för markanvisning och att föreslå åtgärder som syftar till att öka utbudet av mark som är lämplig för bostadsbyggande. Utredningens bedömning är att det inte finns något behov av ny lagstiftning som rör kommunala markanvisningar. Utredningen pekar på att det sedan införandet av lagen om riktlinjer för kommunala markanvisningar har skett förbättringar av bl.a. tydlighet och transparens i markanvisningarna. Ändå finns det enligt utredningen en potential till effektiviseringar inom ramen för det gällande regelverket, genom ett mer systematiskt samarbete mellan kommuner om t.ex. erfarenhetsåterföring av goda exempel. I vissa kommuner pågår enligt utredningen redan en sådan erfarenhetsöverföring. Vad som saknas , framhåller utredningen, är strukturerade vägledningar och riktlinjer för hur markanvisningar bör och kan genomföras i olika situationer. Utredningen anser också att det bör utredas vidare om det är lämpligt att, under vissa förutsättningar, införa ett statligt stöd till kommuner som bedriver en aktiv markpolitik. Ett sådant stöd skulle enligt utredningen kunna skapa incitament att förvärva mark och underlätta bostadsbyggandet i vissa situationer. betänkande bereds i . En betydande del av den mark som är aktuell för nyproduktion av bostäder ägs av kommunerna. Det finns därför goda skäl att fundera på hur utbudet av markanvisningar kan öka. En förutsättning för detta är, som motionärerna pekar på, att det ges förutsättningar för kommunerna att bedriva en aktiv markpolitik. Mot bakgrund av att betänkande bereds i anser utskottet emellertid att det inte finns anledning att föregripa regeringens arbete genom att föreslå ett initiativ från när det gäller markanvisningsfrågor. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att ytterligare åtgärder ska undantas från kravet på bygglov. Utskottet hänvisar till genomförda förslag och till pågående arbete. Jämför reservation 15 (M, C, L, KD). I partimotion 2016/17:3192 av m.fl. (L) yrkande 25 begärs ett tillkännagivande om att fler åtgärder bör befrias från krav på bygglov. I partimotion 2016/17:3378 av m.fl. (M) yrkande 24 begärs ett tillkännagivande om att komplementbyggnader och komplementbostadshus ska kunna byggas utan krav på bygglov. I kommittémotion 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att fler åtgärder bör undantas från kravet på bygglov. Samma yrkande framställs i kommittémotion 2015/16:1938 av m.fl. (KD) yrkande 13. Liknande yrkanden framställs även i motionerna 2015/16:1453 av (SD), 2015/16:2989 av och (båda C) yrkande 3, 2016/17:85 av (SD) samt 2016/17:2256 av och (båda SD) yrkandena 1, 3 och 4. Enligt PBL krävs det bygglov för nybyggnad, tillbyggnad och vissa andra änd-ringar av en byggnad (9 kap. 2 §). I plan- och byggförordningen (2011:338) anges ytterligare krav på bygglov för åtgärder på andra anläggningar än bygg-nader (6 kap. 1 §). Från de generella kraven på bygglov finns flera undantag, bl.a. när det gäller ekonomibyggnader för jord-bruk, skogsbruk eller annan liknande näring, om åtgärden vidtas i ett område som inte omfattas av detaljplan (9 kap. 3 § PBL). Vidare finns det undantag från bygglovskravet bl.a. för att i omedelbar närhet till ett en- eller tvåbostads-hus uppföra eller bygga till en komplementbyggnad som inte får större byggnadsarea än (s.k. friggebod).