bet · H401SkU28 · 2017-05-11 00:00:00 — Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till en ny lag om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet, kallad tullbrotts-datalagen. Syftet med den nya lagen är att ge möjlighet att behandla personuppgifter på ett effektivt och ändamålsenligt sätt i sin verksamhet och att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks vid sådan behandling. Förslaget är en del i en översyn som regeringen har gjort av registerförfattningar för brottsbekämpande verksamheter. Utskottet avstyrker motionsförslag om att utvärdera huruvida syftena med lagstiftningen uppfyllts. Den nya lagen och de övriga ändringarna föreslås träda i kraft . I betänkandet finns en reservation (SD). Proposition 2016/17:91 Tullbrottsdatalag. Tre yrkanden i en följdmotion. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Utvärdering av tullbrottsdatalagen, punkt 2 (SD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. tullbrottsdatalag, 2. lag om ändring i lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete, 3. lag om ändring i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet. Därmed bifaller proposition 2016/17:91 punkterna 1–3. 2016/17:3624 av och (båda SD) yrkandena 1–3. Reservation (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: Per Åsling (C), (S), (M), (S), (M), (SD), (M), (MP), (M), (S), (SD), (V), (KD), (S), (S), (L) och (S). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2016/17:91 Tullbrottsdatalag. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag redovisas i bilaga 2. I ärendet har väckts en motion, 2016/17:3624, som återges i bilaga 1. lämnade i en promemoria till regeringen (dnr Fi2013/04100/S3) förslag till en ny tullbrottsdatalag, som ska ersätta den nuvarande lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet. I promemorian föreslås också kompletterande ändringar i annan lagstiftning, nämligen i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete och i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet. Regeringen föreslår att det införs en ny lag om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet, tullbrottsdatalagen. Syftet med den nya lagen är att ge möjlighet att behandla personuppgifter på ett effektivt och ändamålsenligt sätt i sin verksamhet och att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks vid sådan behandling. En utgångspunkt är att skapa en teknikneutral och flexibel reglering där de yttre ramarna för behandlingen av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet som är särskilt skyddsvärda från integritetssynpunkt slås fast i lagen, däribland ändamålen för behandlingen och de begränsningar som ska gälla för behandling av vissa uppgifter. Den nya lagen syftar särskilt till att underlätta samverkan med andra brottsbekämpande myndigheter. Lagen har utformats i nära anslutning till polisdatalagen (2010:361), kustbevakningsdatalagen (2012:145) och åklagardatalagen (2015:433). Lagen reglerar nästan all behandling i brottsbekämpande verksamhet. Den ska ersätta lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet. Propositionen innehåller också förslag till ändringar i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete och lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet. Den nya lagen och de övriga ändringarna föreslås träda i kraft . Regeringen har lämnat förslag om ny skattebrottsdatalag (prop. 2016/17:89) som även det innehåller förslag på ändrade regler i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. För att uppnå lagteknisk samordning mellan förslagen bereder utskottet båda förslagen till ändringar i OSL i betänkandet 2016/17:SkU29 Skattebrottsdatalag. Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till ny lag om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet, tullbrottsdatalagen. En ny lag ska införas som ersätter lagen om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet. Den nya lagen bör i möjligaste mån ha samma sakliga innehåll och systematik som polisdatalagen och kust-bevakningsdatalagen, såvida inte särskilda skäl talar för annat. Den nya lagen ska i likhet med nuvarande lag gälla vid behandling av personuppgifter i den brottsbekämpande verksamheten, om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om personuppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. I likhet med vad som gäller för nuvarande lag ska avvikande bestämmelser om behandling av personuppgifter i lagen om internationellt polisiärt samarbete och lagen med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, samt i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till dessa lagar, gälla i stället för den nya lagen. Vissa bestämmelser i den nya lagen ska gälla även vid behandling av uppgifter om juridiska personer. Det ska finnas en bestämmelse som upplyser om lagens innehåll. I offentlighets- och sekretesslagen, lagen om internationellt polisiärt samarbete och lagen om behandling av uppgifter i verksamhet ska befintliga hänvisningar till lagen om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet ändras till att avse den nya lagen. Den nya tullbrottsdatalagen och de ändringar som föreslås i andra författningar ska träda i kraft . ska lagen om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet upphävas. Vissa bestämmelser i den nya tullbrottsdatalagen om sökning och behandling av uppgifter i brottsanmälningar och avslutade förundersökningar ska inte behöva tillämpas förrän . Äldre bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen ska gälla för uppgifter i handlingar som har omhändertagits för arkivering före ikraftträdandet. Den nya tullbrottsdatalagen kommer att ge förutsättningar för att bedriva sin brottsbekämpande verksamhet effektivt och med användning av modern teknik, som den enskildes integritet värnas. Lagen innehåller en flexibel reglering som ger möjlighet att fortlöpande utveckla och anpassa sina system för automatiserad behandling utan att det krävs ändringar i regelverket. Övergången till den nya lagen bedöms medföra begränsade kostnader för som ryms inom myndighetens befintliga ekonomiska ramar. Förslagen medför inte några offentligfinansiella effekter. Regeringen bedömer att en stor del av den behandling av personuppgifter som måste ske i brottsbekämpande verksamhet kan vara av sådan karaktär att den faller under det förbud mot integritetsintrång som följer av 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen. Det krävs enligt 2 kap. 20–22 §§ regeringsformen reglering i lag för att begränsa skyddet mot integritetsintrång och tillåta den behandling av personuppgifter som måste ske i brottsbekämpande verksamhet. Därför föreslår regeringen att den huvud-sakliga behandlingen av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet, liksom , regleras i lag. Enligt 2 kap. 21 § regeringsformen får sådana begränsningar i lag göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle och aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har motiverat den. Det är därmed av stor vikt att de förslag som läggs fram i detta avseende uppfyller de nämnda kraven, vilket regeringen bedömer att de gör. Regeringen föreslår vidare ändringar i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Denna lag är också föremål för ändringsförslag i proposition 2016/17:89 Skattebrottsdatalag som ska besluta om . För att uppnå lagteknisk samordning behandlar utskottet båda förslagen till ändring i offentlighets- och sekretesslagen i sitt betänkande 2016/17:SkU29 Skattebrottsdatalag. har brottsbekämpande myndigheter som , , och fått nya registerförfattningar. Regeringen bedömer att det finns behov av ändrade regler på området för behandlingen av personuppgifter i brotts-bekämpande verksamhet och föreslår att den nuvarande tullbrottsdatalagen ska ersättas av en ny lag. Utskottet delar regeringens bedömning och tillstyrker förslaget. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att tillkännage för regeringen att denna efter tullbrottslagens ikraftträdande bör utvärdera huruvida syftena med lagen har uppfyllts. Jämför reservationen (SD). I motion 2016/17:3624 av och (båda SD) yrkandena 1–3 anförs att regeringen efter ikraftträdandet bör utvärdera lagen när det gäller dess syften att stärka och utveckla förutsättningar för att framgångsrikt och effektivt bedriva brottsutredningar inom , att skydda enskilda från otillbörligt intrång i den personliga integriteten samt att skapa goda samverkansmöjligheter mellan de brottsutredande myndigheterna. Regeringen föreslår bl.a. ändringar i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Denna lag är också föremål för ändringsförslag i proposition 2016/17:89 Skattebrottsdatalag, som bereds av utskottet . För att uppnå lagteknisk samordning mellan förslagen behandlas därför ändringarna i denna lag i betänkande 2016/17:SkU29. Brottsbekämpande myndigheter som , , och har fått nya register-författningar. Även har ett motsvarande behov av moderniserad och tydlig registerförfattning, inte minst i ljuset av myndighetssamverkan mot brottslighet. Mot denna bakgrund utgår utskottet från att regeringen kommer att följa frågan om huruvida tullbrottsdatalagens syften uppfylls utan att lämnar ett tillkännagivande om detta, varför motionen avstyrks. Utvärdering av tullbrottsdatalagen, punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3624 av och (båda SD) yrkandena 1–3. Utbytet av information mellan brottsutredande myndigheter är en viktig fråga för att man effektivt ska kunna ingripa mot organiserad brottslighet, eftersom många brottslingar verkar i olika sammanhang som hanteras av olika brottsbekämpande myndigheter. Utredning av primära tullbrott, eller sekundära brott, får inte hämmas av att myndigheterna ska tvingas avstå informationsutbyte av sekretesskäl eller skäl såsom skydd av misstänkta inblandades personliga integritet. Den personliga integriteten bör skyddas så långt det är rimligt utifrån detta perspektiv, men en värdering måste också göras med utgångspunkt från vems integritet eller vad som ska skyddas i första hand: människor som på goda grunder är föremål för brottsutredningar eller förmågan att ingripa mot brottslig verksamhet. Detta perspektiv belyses alltför sparsmakat i regeringens proposition, vilket är mycket förvånande, då hela den brottsbekämpande verksamheten inom går ut på att skydda samhället mot brottslingar. Regeringen resonerar visserligen om ändamålsfrågan i kapitel 10 i propositionen, men den viktigaste frågan lämnas ofta förbisedd, dvs. brottsutredandets behov av informationshantering. Vi anser därför att risken för att lagen inte uppfyller sitt huvudsyfte, nämligen att skapa förutsättningar för en effektiv brottsbekämpning, är påtaglig. En annan aspekt på integritetsfrågorna är att man ska anses oskyldig till dess att man är dömd. Det är en viktig princip, varför frågan om sekretess för alla handlingar där personuppgifter förekommer i en brottsutredning är central, i vart fall fram till dess att en dom i ärendet har vunnit laga kraft. Medier eller andra aktörer, bortsett från de misstänkta själva, ska inte ha tillgång till något material i brottsutredningar som omfattar personuppgifter, i vart fall inte fram till dess att åtal väcks. Skulle det visa sig att oskyldiga drabbats av ett oskäligt intrång i den personliga integriteten på grund av brister i hanteringen bör det finnas möjlighet att få dels upprättelse, dels ett skadestånd som svarar mot den skada som personen har åsamkats. Dessa frågor hanteras men bör också vara föremål för uppföljning för att det ska gå att avgöra om detta skydd behöver stärkas ytterligare. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2016/17:91 Tullbrottsdatalag: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till tullbrottsdatalag. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2001:185) om behandling av uppgifter i verksamhet. I betänkandet behandlas regeringens lagförslag 1–3. För lagteknisk sam-ordning behandlas lagförslag 4 i betänkande 2016/17:SkU29. 2016/17:3624 av och (båda SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att efter ikraftträdandet utvärdera lagen när det gäller dess huvudsyfte, att stärka och utveckla förutsättningar för att framgångsrikt och effektivt bedriva brottsutredningar inom , och detta tillkännager för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att efter ikraftträdandet utvärdera lagen när det gäller dess andra syfte, att skydda enskilda från otillbörligt intrång i den personliga integriteten, och tillkännager detta för regeringen. 3.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att efter ikraftträdandet utvärdera lagen när det gäller dess syfte att skapa goda samverkansmöjligheter mellan de brottsutredande myndigheterna och tillkännager detta för regeringen. Jag yrkar bifall dels till utskottets förslag i punkt 1, dels till vår reservation i punkt 2 i betänkandet om tullbrottsdatalagen. Tullbrottsdatalagen syftar till att skapa förutsättningar för att hantera data i tullbrottsutredningar internt inom och i samverkan med andra myndigheter. Det är en avgörande faktor för att men också samhället i övrigt ska kunna vinna framgång i den allt bistrare verkligheten med ökad smuggling av såväl droger av olika slag som vapen och explosiva varor. ska den bidra till att skydda människor från intrång i den personliga integriteten som inte är relevanta utifrån ett brottsutredningsperspektiv. Den grundläggande principen måste vara att brottsutredningar ska förenklas och underlättas. Att använda modern datateknik i brottsutredningar är därför en självklarhet och en fråga som tydligt måste bejakas. Utbytet av information mellan brottsutredande myndigheter är också en viktig fråga för att man effektivt ska kunna beivra organiserad brottslighet eftersom många brottslingar verkar i olika sammanhang, inte minst den organiserade brottsligheten. Utredningen av tullbrott eller ur synvinkel sekundära brott får inte hämmas av att myndigheterna ska tvingas avstå informationsutbyte på grund av sekretesskäl. Den personliga integriteten bör skyddas så långt det är rimligt utifrån detta perspektiv, men en värdering måste också göras med utgångspunkt i vems integritet som ska skyddas i första hand: människor som på goda grunder förekommer i brottsutredningar eller brottsoffren. Detta perspektiv belyses inte alls i regeringens proposition, vilket är mycket förvånande då hela den brottsbeivrande verksamheten inom går ut på att just beivra brott, det vill säga skydda brottsoffren. Dessa kan vara såväl enskilda personer som staten. Oavsett vilket bör fokus i diskussionen om personlig integritet ligga på brottsoffer och inte på gärningsmän. En annan aspekt av integritetsfrågorna är att man ska anses oskyldig till dess att man är dömd. Det är en viktig princip, varför frågan om sträng sekretess för alla handlingar där personuppgifter förekommer i en brottsutredning är viktig. Det är dock inte från brottsutredare som personer ska skyddas utan från brott. Det innebär att de begränsningar som propositionen innehåller när det gäller hur myndigheter ska kunna utbyta information riskerar att få en för utredningsverksamheten hämmande effekt. Problemet är inte att det är för många mindre brott som utreds och upp utan tvärtom att dessa mer eller mindre regelmässigt läggs ned, ofta innan en utredning ens har påbörjats. Medier eller andra externa aktörer ska inte ha tillgång till något material i brottsutredningar som omfattar personuppgifter, i varje fall inte medan utredningarna pågår. Effekten av lagstiftningen får inte bli en missriktad hänsyn till personlig integritet för misstänkta och andra personer som förekommer i ett utredningsmaterial. bör man vidta åtgärder för att skydda brottsoffer och andra som förekommer i dessa utredningar utan att vara misstänkta eller närstående misstänkta personer. Denna inriktning och princip borde ha markerats väsentligt mycket tydligare i propositionen då det ska vara den viktigaste delen av sakinnehållet i lagförslaget. I propositionen läggs fokus på integritetsfrågan, som visserligen är en viktig fråga men som bör vara sekundär i förhållande till huvudsyftet som är att lösa brott. En fokus- och tyngdpunktsförskjutning i denna riktning borde därför göras i lagförslaget för att rättstillämpningen ska få rätt inriktning i sin tolkning av lagens bestämmelser. Detta är en av de frågor som vi anser att regeringen måste ha som grund i den konsekvensutredning vi föreslår i vår reservation. I propositionen tar regeringen upp frågan om avvägning mellan rätten till skydd för den personliga integriteten och kraven på effektiv utredningsverksamhet - det ska vi inte ta ifrån dem. Dessvärre landar resonemanget kring skyddet av integriteten mer i hur en misstänkt ska kunna skyddas än hur brottsutredningen ska kunna drivas framgångsrikt och på ett effektivt sätt. Vi menar att gränsdragningen görs alltför snävt. Information måste kunna hanteras effektivt såväl inom en utredande myndighet som mellan sådana myndigheter, där informationen bedöms relevant även om straffvärdet för det utredda brottet är mindre än fängelse. Vi menar att bestämmelserna i lagen därigenom riskerar att hämma utredningen av tullbrott med låga straffvärden, till exempel så kallade mängdbrott. Detta riskerar i sin tur att urholka förtroendet för rättsväsendet som helhet, och det menar vi är en tillräckligt allvarlig farhåga för att det ska vara lämpligt att i varje fall göra en utredning av om denna effekt blir resultatet av den nya lagstiftningens regler eller ej. Att fel kan uppstå och att fel personer kan drabbas är naturligtvis ofrånkomligt. Det bör därför finnas en tydlig skadeståndsmöjlighet om man i det här sammanhanget oförskyllt drabbas av intrång i den personliga integriteten. Vi tycker att det är bra att metoder utvecklas med syftet att underlätta brottsutredningar. Det är nödvändigt för att skydda samhället mot de skadliga beteenden som brotten utgör. Vi ser dock, vilket jag hoppas har framgått av detta anförande, stora risker för att målet inte nås med denna lagstiftning. Därför har vi i vår reservation begärt att regeringen från det att lagen införlivas i svensk rätt ska utreda vilka konsekvenserna faktiskt har blivit. Som vi precis har hört diskuterar vi tullbrottsdatalagen. Den ersätter en tidigare lag om samma saker. Det handlar alltså om hur och andra myndigheter hanterar personuppgifter i sitt myndighetsutövande där man försöker beivra brott så gott som möjligt. Det här är en av fem mycket liknande lagar. Vi kommer att debattera en annan av dem . Det är den som kallas för skattebrottsdatalagen. Utöver de här två lagarna finns polisdatalagen, kustbevakningsdatalagen och åklagardatalagen. De här lagarna är samkörda så att de ska se så lika ut som möjligt och fungera på samma sätt över alla våra myndigheter. De är framtagna nu allihop. Tre är redan beslutade, och två debatterar vi som sagt här . De är gjorda för att effektivisera hanteringen av personuppgifter och skydda integriteten för dem vars personuppgifter man hanterar när man utreder brott. Det här är naturligtvis en balansgång. Vi har alla ett intresse av att effektivisera och se till att man kan beivra brott på ett så bra sätt som möjligt, men vi måste också skydda människors integritet och de uppgifter som finns, åtminstone tills vi vet om de är skyldiga. Jag tror inte att vi egentligen har så stora skillnader mellan partierna när det gäller synen på detta. Vi jobbar för att se till att det här blir teknikneutralt. Den stora delen i de här lagförändringarna är att vi ska kunna tillämpa samma lagar och regler oavsett vilken ny teknik myndigheterna kommer att behöva använda och som de kommer att få möjlighet att använda . Målet är också att de alla ska kunna samverka. Jag yrkar därför avslag på den reservation som har och bifall till propositionen med motiveringen att vi inte över huvud taget borde ta beslut om att utreda någon av de här lagarna var för sig. Det här är ett fint paket som vi behöver hålla ihop. Regeringen har dessutom ett stående uppdrag att se över och förbättra lagar vid behov, och alla de här myndigheterna har kontakt med regeringen och med andra, oss som sitter i insynsråden för myndigheterna till exempel, för att föra fram behov, åsikter och synpunkter som vi kan dra i efter behov. Det är mycket onödigt att låsa resurser på för att göra någonting vid ett visst datum och dessutom kanske göra det lite större än vad man skulle behöva genom att göra ett formellt utredningsarbete gällande hur de här lagarna slår. Det sker kontinuerligt. Jag noterar också att det egentligen säger är att de vill riva upp och ta bort större delen av integritetsskyddet och ersätta det med ett system där man får betalt för att man fått sin integritet kränkt. Jag tycker inte att det är vettigt över huvud taget. Vi kommer att se om det finns fler steg att ta. Man kanske kan nagga integriteten i kanten för att bekämpa brott på ett mer effektivt sätt. Men att ta bort det i större sjok och ersätta med monetära, alltså pengamässiga, ersättningar för att man råkar hamna i kläm tycker jag inte är ett bra sätt att lösa problematiken. Jag tror att har missuppfattat mig. Vi är inte intresserade av att införa någon form av monetär ersättning. Det är snarare på det sättet att någon som blir skadad av integritetskränkningar ska få ordentlig upprättelse, och man ska självfallet få skadestånd. Människor ska inte behöva acceptera att lida skada därför att staten gör intrång i deras personliga integritet. Det tycker jag är en grundläggande princip. Jag kan inte förstå att Socialdemokraterna kan vara emot en sådan ordning. Den regeln finns ju . Vi tycker att man borde stärka individens rätt i det fallet. Jag förstår alltså inte riktigt hur resonerar. Våra förslag om att utreda konsekvensen av det här förslaget grundas på att regeringen under den här mandatperioden konsekvent har varit extremt dålig på att utvärdera sina lagförslag. Det har man fått kritik för, från såväl och Lagrådet som andra. Och det har varit ett otal motioner och diskussioner i kammaren om den processen. Jag förstår inte att Socialdemokraterna inte kan gå med på detta, när det finns farhågor om att de här förslagen kommer att leda till att man inte lyckas med målsättningarna med lagstiftningen. Utvärdering är viktigt. Jag tycker att Socialdemokraterna borde kunna gå med på det. Lagar och lagförändringar utvärderas som sagt kontinuerligt. Oppositionens hets på utredningar har vi sett i utskottet hela den här mandatperioden. Det har till och med gått så långt att man har krävt utvärderingar innan lagändringarna har trätt i kraft. Man har haft idéer om att utvärdera så fort man bara kan. Det har till och med blivit så att man vill göra det innan lagarna trätt i kraft. Det är ju lite svårt. Men jag förstår; om man inte har särskilt mycket annat att komma med blir det här en liten snuttefilt som man kan ta till. Man kan kräva en liten, extra utredning för att visa att man ändå gör någonting. Det får man absolut göra. Men vad det skulle ge är svårt att se. I det här fallet gör vi bedömningen att de utvärderingar och det arbete som görs kontinuerligt av all lagstiftning är fullt tillräckligt för att hantera de här frågorna.