bet · H401JuU18 · 2017-04-07 00:00:00 — på egen hand främst vid händelser som utspelar sig i luftrummet eller till sjöss. Ett annat exempel på när polisens resurser inte räcker till kan enligt propositionen vara om flera terroristattentat inträffar på olika håll i Regeringen framhåller i propositionen att det inte kan komma i fråga att Försvarsmakten lämnar stöd till polisen som kan innebära användning av våld eller tvång i samband med sådan brottslighet som polisen återkommande har att hantera, t.ex. ordningsstörningar vid demonstrationer, gängbrottslighet eller fotbollshuliganism (s. 29). Vidare finns i skyddslagen (2010:305) bestämmelser om vissa åtgärder till förstärkt skydd för byggnader, andra anläggningar, områden och andra objekt mot sabotage, terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, spioneri samt röjande i andra fall av hemliga uppgifter som rör totalförsvaret och grovt rån (1 §). Av 9 § framgår att polismän, militär personal eller annan särskilt utsedd personal får anlitas för bevakning av ett Utskottet behandlade yrkanden om polisens samverkan med hemvärnet i samband med hanteringen av budgetpropositionen (bet. 2016/17:JuU1 s. 57 och 73). Utskottet avstyrkte motionerna bl.a. med hänvisning till att det finns ett samarbete mellan polisen och hemvärnet i olika situationer, t.ex. vid eftersök av försvunna personer. Utskottet anser att det är viktigt att polisen i olika situationer kan samverka med andra myndigheter och på annat sätt få avlastning och hjälp i olika situationer. Utskottet anser att de bestämmelser som finns i bl.a. förordningen om Försvarsmaktens stöd till bl.a. polisen är ändamålsenligt utformade. Utskottet är således inte berett att ställa sig bakom vad som anförs i motion 2016/17:2911 (SD) yrkande 1 om att samtliga lagar och föreskrifter om Försvarsmaktens stöd till polisen ska ses över. Inte heller är utskottet berett att ställa sig bakom ett tillkännagivande till regeringen med anledning av vad som anförs i yrkande 2 i motionen. Utskottet har förståelse för synpunkterna som framförs i motion 2016/17:1537 (KD) yrkandena 2 och 3. Utskottet anser dock inte, framför allt UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT med beaktande av de möjligheter till samverkan som finns , att något tillkännagivande till regeringen ska göras. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om utökade befogenheter för ordningsvakter. Jämför reservation 26 (SD). I motion 2016/17:2320 av och (båda SD) begärs att ordningsvakter ska få bättre möjligheter att utföra sitt uppdrag. Motionärerna anför att det bör utredas om ordningsvakter bör få rätt att använda blåljus på sina fordon, använda OC-sprej (pepparsprej) och fotfängsel samt om ordningsvakter ska ha tillgång till egna bussar för att transportera omhändertagna personer. Ordningsvakter är personer som har förordnats av en polismyndighet att medverka till att upprätthålla den allmänna ordningen, t.ex. i anslutning till en krog eller ett idrottsarrangemang. Bestämmelser om ordningsvakter finns i lagen (1980:578) om ordningsvakter och i ordningsvaktsförordningen (1980:589). Därutöver har dåvarande utfärdat föreskrifter och allmänna råd om ordningsvakter, 2012:17 (FAP 692–1). Ordningsvakter får, enligt 2 § lagen om ordningsvakter, förordnas att tjänstgöra vid –allmänna sammankomster och cirkusföreställningar –bad- eller campingplatser och lokaler eller platser för idrott, friluftsliv, spel, lek, förströelse eller liknande som allmänheten har tillträde till – –lokaler eller utrymmen där alkohol serveras till allmänheten med tillstånd enligt alkohollagen. Ordningsvakter får vidare förordnas att tjänstgöra vid säkerhetskontroller i domstolar och offentliga sammanträden i kommuner och landsting (2 a och 2 b §§). Om det finns ett särskilt behov och det är av väsentlig betydelse från allmän synpunkt får ordningsvakter förordnas även i andra fall (3 §). Ordningsvakter har enligt 29 § tredje stycket polislagen (1984:387) vissa befogenheter som normalt endast tillkommer polisen. En ordningsvakt kan, t.ex. när någon stör den allmänna ordningen eller är en omedelbar fara för densamma, avvisa eller avlägsna någon från ett visst område eller utrymme UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT när det är nödvändigt för att ordningen ska kunna upprätthållas. åtgärd inte är tillräcklig får en ordningsvakt tillfälligt omhänderta personen. Ordningsvakter har också under vissa omständigheter rätt att använda En ordningsvakt har vidare befogenhet att omhänderta en person med stöd av lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m. samt även beslagta spritdrycker, vin eller starköl enligt lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. I samtliga fall när en ordningsvakt gripit eller omhändertagit någon ska han eller hon skyndsamt överlämnas till närmaste polis. Utskottet har tagit reda på att med blåljuspersonal brukar avses polis, ambulans- och räddningstjänstpersonal. Utskottet anser att de befogenheter som ordningsvakter har har en lämplig omfattning. Utskottet anser således inte att något initiativ ska tas från sida med anledning av motion 2016/17:2320 (SD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. lokala ordningsföreskrifter, möjligheten att åtgärda störande musik och om att kravet på tillstånd för att få anordna offentliga danstillställningar (s.k. danstillstånd) ska tas bort. Jämför reservation 27 (KD). I motion 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 39 begärs att kommuner ska kunna besluta om lokala ordningsföreskrifter inom begränsade områden. Motionärerna anför att en kommun t.ex. ska kunna besluta att det på vissa gator eller i entréer inte får delas ut flygblad, samlas in pengar eller ställas upp föremål utan lov. Även i motion 2016/17:3212 av m.fl. (KD) yrkande 4 begärs att kommuner ska kunna besluta om lokala ordningsföreskrifter. Föreskrifterna ska t.ex. kunna ange att särskilda krav ställs inom ett begränsat område. I motion 2016/17:3212 av m.fl. (KD) yrkande 3 begärs att kommuner måste få större befogenheter att säkerställa att ordningslagarna följs och ett beslut om avhysning måste kunna gälla ett större område. I motion 2016/17:1672 av (S) yrkande 1 begärs förenklade möjligheter att bötfälla fordonsförare som spelar oerhört hög UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT I yrkande 2 påtalas behovet av ett förtydligande av lagen när det gäller kommuners möjlighet att förbjuda hög musik från bilar. I motion 2016/17:1268 av (M) begärs att kravet på tillstånd för att anordna en offentlig danstillställning bör avskaffas och att regeringen skyndsamt ska efterleva beslut i frågan. Även i motionerna 2016/17:2253 av (M), 2016/17:3327 av (M) och 2016/17:2597 av och (båda SD) yrkande 3 begärs att kravet på danstillstånd avskaffas. Av 3 kap. 8 § ordningslagen (1993:1617) följer att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en kommun får utfärda de ytterligare föreskrifter för hela eller en del av kommunen som behövs för att upprätthålla den allmänna ordningen på offentlig plats. Av 1 § förordningen (1993:1632) med bemyndiganden för kommuner och länsstyrelser att meddela lokala föreskrifter enligt ordningslagen följer att kommunerna får meddela föreskrifter enligt 1 kap. 2 § andra stycket samt 3 kap. 8 och 9 §§ och 10 § första stycket andra meningen ordningslagen (1993:1617). Kommunerna får dock inte utfärda sådana föreskrifter som innebär en inskränkning i den enskildes frihet att framföra ett musikaliskt verk eller något annat konstnärligt verk. Regeringen lämnade proposition 2016/17:159 Avlägsnande – en ny form av särskild handräckning till . Den nya formen av särskild handräckning ska tillämpas vid ett otillåtet besittningstagande när den sökande vill att den svarande ska flytta från hans eller hennes mark, byggnad eller liknande. Förslagen syftar till att göra det enklare för bl.a. markägare att få tillbaka besittningen till sin mark som de som uppehåller sig på platsen tillförsäkras en rättssäker process. Det nya, mer effektiva förfarandet ska kallas avlägsnande. Inrikesminister anförde i ett frågesvar musik i bostadsområden (fr. 2016/17:55) bl.a. följande: Ordningslagen syftar till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet på offentliga platser. Genom ett bemyndigande i ordningslagen ges kommunerna möjlighet att i lokala ordningsföreskrifter reglera olika företeelser under förutsättning att de kan anses medföra att ordningen eller trafiken störs eller att företeelsen utgör en säkerhetsrisk. Sådana lokala ordningsföreskrifter får inte lägga onödigt tvång på allmänheten eller annars göra obefogade inskränkningar i den enskildes frihet. Att störa grannar genom högljudd musik kan – åtminstone i allvarligare fall – vara straffbart som ofredande. tog regeringen emot förslag på hur lagstiftningen som rör det straffrättsliga skyddet för den personliga integriteten kan förändras och moderniseras (SOU 2016:7 Integritet och straffskydd). Utredningen har bl.a. haft i uppdrag att göra en översyn av ofredandebestämmelsen och föreslagit att bestämmelsen förtydligas och utvidgas i vissa avseenden. Förslagen har remitterats och bereds i . UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT har vid ett flertal tillfällen behandlat motionsyrkanden om att kravet på tillstånd för att anordna offentliga danstillställningar (s.k. danstillstånd) ska avskaffas. Vid behandlingen (bet. 2015/16:JuU20) föreslog utskottet ett tillkännagivande om att kravet på tillstånd ska avskaffas. följde utskottet (rskr. 2015/16:197). Inrikesminister anförde i ett frågesvar om att avskaffa reglerna för danstillstånd (fr. 2016/17:673) bl.a. följande: Som konstaterar krävs det enligt ordningslagen som huvudregel tillstånd för att få anordna offentliga danstillställningar. Om det kan ske utan fara för ordning och säkerhet eller för trafiken, får emellertid anordnaren befrias från skyldigheten att söka tillstånd. Syftet med kravet på tillstånd är att det är viktigt att danstillställningar inte genomförs på ett sätt som kan medföra ordningsstörningar eller på annat sätt riskera säkerheten för de personer som deltar i arrangemanget. Genom tillståndskravet får i förväg veta att en tillställning ska hållas och har då möjlighet att meddela villkor för tillställningen, t.ex. vilken tid den ska vara avslutad, hur många som får vistas i lokalen och hur många ordningsvakter som ska finnas på platsen. Frågan om avskaffande av kravet på tillstånd för att anordna offentliga danstillställningar bereds inom . I samband med det kan det behöva utredas bl.a. om det finns behov av att vidta några andra åtgärder för att garantera säkerheten vid offentliga danstillställningar. Av regeringens skrivelse 2016/17:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen framgår (s. 40) när det gäller danstillstånd att regeringen avser att utreda frågan. Punkten är inte slutbehandlad. Som redovisats ovan följer av 3 kap. 8 § ordningslagen att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en kommun får utfärda de ytterligare föreskrifter för hela eller en del av kommunen som behövs för att upprätthålla den allmänna ordningen på offentlig plats. Således finns det inte något hinder mot att kommuner för hela eller delar av kommunen beslutar om föreskrifter för att upprätthålla den allmänna ordningen. Något tillkännagivande till regeringen med anledning av motionerna 2016/17:3212 (KD) yrkande 4 och 2016/17:3347 (KD) yrkande 39 bör därför inte göras. I motion 2016/17:3212 (KD) yrkande 3 begärs att kommuner måste få större befogenheter att säkerställa att ordningslagarna följs, och ett beslut om avhysning måste kunna gälla ett större område. Utskottet har förståelse för dessa synpunkter och konstaterar att regeringen har presenterat lagförslag som underlättar avlägsnade av otillåtna bosättningar. Vidare kan polisen förordna ordningsvakter efter en begäran om detta från en kommun. Sammanfattningsvis anser utskottet att det saknas anledning till något initiativ med anledning av motionsyrkandet och att detta bör avslås. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Utskottet har förståelse för att hög musik från bilar kan vara störande. Något tillkännagivande till regeringen bör dock inte göras med anledning av motion 2016/17:1672 (S). Som redovisats ovan gjorde ett tillkännagivande till regeringen om att kravet i ordningslagen på tillstånd för dans bör avskaffas. Som redovisats ovan bereds frågan i . Beredningen bör inte föregripas. Något initiativ från bör därför inte tas med anledning av motionerna 2016/17:1268 (M) 2016/17:2253 (M), 2016/17:2597 (SD) yrkande 3 och 2016/17:3327 (M). Motionsyrkandena bör avslås. Regelverket för bötesindrivning inom EU Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om vikten av att driva in även lägre bötesbelopp inom EU. Jämför reservation 28 (L). I motion 2016/17:3469 av m.fl. (L) yrkande 3 pekas på vikten av rättsligt samarbete inom EU för att underlätta indrivning av bötesstraff även på låga belopp. Motionärerna anför att det vid snatterier, för att upprätthålla likheten inför lagen, är viktigt att myndigheterna bevakar bötesfordringarna även i de fall gärningsmannen har hemvist utanför och saknar indrivningsbara tillgångar här i landet. Lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff inom Europeiska unionen innehåller bestämmelser om indrivning av böter inom EU. Av 1 kap. 2 § framgår att med ett bötesstraff avses en skyldighet enligt en lagakraftvunnen dom, ett strafföreläggande eller ett föreläggande av ordningsbot att betala böter enligt 25 kap. eller företagsbot enligt 36 kap. samt beslut i ett sådant avgörande om rättegångskostnader och motsvarande ersättning och avgift enligt lagen (1994:419) om brottsofferfond. Av 2 kap. 1 § i lagen framgår vidare att det är som prövar om ett beslut om bötesstraff enligt 1 kap. 2 § ska sändas över till en annan medlemsstat i Europeiska unionen för erkännande och verkställighet i den staten. Ett beslut om bötesstraff får sändas över om det är förenligt med rådets rambeslut /214/RIF om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff och det kan antas ge fördelar vid indrivningen av bötesstraffet. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är viktigt med rättsligt samarbete inom EU för att underlätta indrivning av bötesstraff. Utskottet anser dock att gällande reglering på området är till fyllest. Något tillkännagivande till regeringen bör därför inte göras med anledning av motion 2016/17:3469 (L) yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att Frontex i sitt arbete bör utgå från rätten att söka asyl. I motion 2016/17:1424 av (KD) yrkande 9 anförs att Frontex i sitt arbete bör utgå från rätten att söka asyl. Motionären pekar på att arbetet med att öka rättssäkerheten och minska människosmugglingen är viktigt, men att alla människors rätt att söka asyl i EU enligt inte får försummas i det arbetet. Frontex måste därför i sina operationer på ett tydligt sätt värna alla människors rätt att söka asyl och att bli behandlade på ett rättssäkert och humant sätt. Ett yrkande med samma innebörd som motion 2016/17:1424 (KD) yrkande 9 behandlades av socialförsäkringsutskottet i det av godkända betänkandet 2015/16:SfU14 Migration och asylpolitik. I sitt ställningstagande till ett flertal motionsyrkanden som bl.a. gällde det gemensamma asylsystemet anförde utskottet sammanfattningsvis följande: Utskottet kan konstatera att regeringen driver frågan om gemensamt ansvarstagande mellan länderna i EU. Regeringen har också ansökt om ekonomisk ersättning för mottagandet från EU-fonder. Med hänsyn till det omfattande arbete som pågår inom EU och regeringens arbete anser utskottet att det saknas skäl för att göra tillkännagivanden till regeringen om det gemensamma europeiska asylsystemet. Justitie- och migrationsminister anförde i ett frågesvar om antalet asylsökande till (fr. 2016/17:659) bl.a. följande: kom 163 000 asylsökande till . De åtgärder som regeringen har vidtagit, däribland tillfälliga id- och gränskontroller samt den nya tillfälliga asyllagstiftningen, har tillsammans med politiska förändringar i andra länder och inom EU gjort att färre personer nu söker asyl i . har 26 660 asylsökande kommit till vilket är en minskning jämfört med motsvarande UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT period (147 943). Prognosen indikerar att antalet asylsökande till kommer att ligga på de nivåer som i genomsnitt hade –2013. har, i förhållande till folkmängd, gått från första till sjunde plats som destinationsland för asylsökande i EU. På EU-nivå förhandlas sju lagstiftningsförslag i syfte att reformera det gemensamma europeiska asylsystemet, och deltar aktivt i dessa förhandlingar. Kommissionens förslag om ett reviderat mottagandedirektiv syftar just till att ytterligare harmonisera mottagandeförhållandena i EU. Regeringen välkomnar en ökad harmonisering av medlemsstaternas asylsystem. Alla medlemsstater måste solidariskt dela på ansvaret att ta emot människor i behov av skydd. Systemet ska vara effektivt, rättssäkert, långsiktigt hållbart och medge beslut av hög kvalitet som värnar asylrätten. Det övergripande målet är att få till stånd ett reformerat gemensamt europeiskt asylsystem som innebär ett mer solidariskt ansvarstagande inom EU. Utskottet konstaterar att ett arbete pågår för att få till stånd ett reformerat gemensamt europeiskt asylsystem. Mot denna bakgrund anser utskottet att det saknas anledning att göra något tillkännagivande i denna fråga till regeringen. Motion 2016/17:1424 (KD) yrkande 9 avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ökad säkerhet i transportsystemet. I motion 2016/17:1002 av (M) begärs en översyn av möjligheterna att utreda dels behovet av ökad säkerhet i det svenska transportsystemet, dels ökad internationell samverkan på området. Motionären anför att Schengenzonens slopade gränskontroller mellan sina territorier är ett utmärkt sätt att resa ur effektivitets- och bekvämlighetssynpunkt och att det är viktigt att värna det öppna samhället. Ur säkerhetssynpunkt är dock tåg och bussar oskyddade måltavlor även om kontrollen vid de yttre gränserna skärpts. har informerat om att frågan om att införa personkontroller inom färje- och tågtrafiken har varit uppe till behandling inom ramen för PNR-förhandlingarna (passenger name record) som främst har gällt insamling av information om flygpassagerare i flygbolagens bokningssystem. När det gäller färje- och tågtrafiken har dock förhandlingarna UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT inte gett något resultat. De id-kontroller som har har en viss säkerhetshöjande effekt. Dessutom har de enskilda medlemsländerna möjlighet att på egen hand utföra säkerhetskontroller på färjor och tåg. Utskottet har förståelse för synpunkterna i motion 2016/17:1002 (M). Som redovisats ovan kan enskilda medlemsländer utföra säkerhetskontroller på färjor och tåg. Mot denna bakgrund saknas det anledning till något initiativ från sida. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att ge Europol ett operativt mandat, om att öka Europols analytiska kapacitet samt om att i samarbete med Europol spåra tillgångar i EU som tillhör personer i ledande ställning i länder som aktivt motarbetar att deras medborgare återvänder. Jämför reservation 29 (SD) och 30 (L). I partimotion 2016/17:3409 av m.fl. (SD) yrkande 33 pekas på problemet med att vissa länder aktivt motarbetar att deras medborgare återvänder eller vägrar att sluta ett återvändandeavtal med . Enligt motionärerna är det en grundprincip i internationella relationer att ett land ska ta emot sina medborgare när de av- eller utvisas. Motionärerna begär att ska få i uppdrag att såväl självständigt som i samarbete med Europol spåra tillgångar i EU som tillhör personer i ledande ställning i de aktuella länderna, utreda deras ursprung samt vid ett misstänkt brott frysa och beslagta tillgångarna. I motion 2016/17:3468 av m.fl. (L) yrkande 1 begärs att Europol ska ges ett operativt mandat. Ett Europol med operativt mandat handlar för det första om att stärka samarbetet mellan de nationella poliserna, för det andra om att se till att Europol kan anställa svenska poliser för att tillsammans med kollegor runt om i , inklusive den svenska polisen, bekämpa den grova och organiserade brottsligheten. I yrkande 3 i motionen efterfrågas en stärkt analytisk kapacitet hos Europol. Motionärerna pekar på att det hos Europol finns spetskompetens men att analysfunktionen bör utökas väsentligt. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Europol är EU:s brottsbekämpande organisation och har som målsättning att förebygga och bekämpa organiserad brottslighet, terrorism och andra former av allvarlig brottslighet som berör två eller flera medlemsstater. Exempel på sådan brottslighet är olaglig narkotikahandel, människosmuggling och människohandel, penningtvätt och it-brottslighet. Europol kan ses som en stödtjänst till brottsbekämpande organ i EU:s medlemsstater. Organisationen samlar in och analyserar uppgifter om enskilda personer från polismyndigheter i medlemsstaterna när det gäller de brott som nämns ovan. Europol har däremot ingen verkställande makt och dess tjänstemän kan inte anhålla misstänkta personer eller agera utan godkännande från nationella myndigheter. Europol biträder nationella myndigheter med bl.a. informationsutbyte, underrättelseanalys, samordning och utbildning. Till exempel har ett datoriserat informationssystem inrättats för att underlätta informationsutbytet mellan myndigheterna. Från har inhämtats att det inte finns någon önskan bland medlemsstaterna att Europol ska vara mer operativt än vad det är . Vidare har departementet upplyst om att det pågår ett ständigt utvecklingsarbete för att stärka Europols kapacitet. Som ett led i detta arbete har bl.a. ett antal center där man samlar kompetens inrättats, t.ex. ett it-center (2013), ett center mot terrorism (2016) och ett center mot människohandel (2016). Utskottet, som i och för sig ser det som problematiskt att vissa länder inte är beredda att sluta återvändaravtal, är inte berett att ställa sig bakom vad som anförs i motion 2016/17:3409 (SD) yrkande 33. Utskottet anser inte att Europol ska vara mer operativt än vad det är . Vidare konstaterar utskottet att det pågår ett ständigt utvecklingsarbete för att stärka Europols analytiska kapacitet. Utskottet finner mot denna bakgrund inte skäl för att göra något sådant tillkännagivande som efterfrågas i motion 2016/17:3468 (L) yrkandena 1 och 3. 2016/17:JuU18 UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om begränsade giltighetsområden för pass, acceptabla handläggningstider och om skärpta regler för passhanteringen. Jämför reservationerna 31 (SD), 32 (M, C, L, KD), 33 (M) och särskilt yttrande 2 (M). I partimotion 2016/17:3387 av m.fl. (M) yrkande 18 begärs att möjligheten att i svenska pass skriva in förbud mot att besöka vissa länder i syfte att förhindra deltagande i terroristaktiviteter ska ses över. I motion 2016/17:3231 av m.fl. (M) yrkande 10 anförs att det bör säkerställas att handläggning av myndighetsärenden gentemot allmänheten, såsom passansökningar och vapenlicenser, har acceptabla handläggningstider. Motionärerna pekar på att alltför långa handläggningstider inte bara innebär olägenheter för medborgarna utan också att allmänhetens tilltro till polisen försämras. I motion 2016/17:2284 av och (båda SD) yrkande 15 begärs att reglerna för passhantering ska skärpas. Motionärerna anför att det är av största vikt att åtgärder vidtas för att svart handel med svenska passhandlingar ska förhindras. Utskottet behandlade proposition 2015/16:81 Åtgärder mot missbruk av svenska pass. I propositionen som tillstyrktes av utskottet och antogs av föreslogs ändringar i passlagen i syfte att minska tillgången på svenska pass som kan missbrukas (bet. 2015/16:25, rskr. 2015/16:158).