bet · H401JuU17 · 2017-03-31 00:00:00 — Utskottet avstyrker vidare motionerna 2016/17:1583 (M), 2016/17:3387 (M) yrkande 15, 2016/17:2284 (SD) yrkande 6 och 2016/17:371 (C) om datalagring och tillgång till abonnemangsuppgifter. Ett problem med dagens lagstiftning på tvångsmedelsområdet är att ett beslut om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation eller hemlig övervakning av elektronisk kommunikation är kopplat till ett telefonnummer eller en annan adress och inte till en person. Det innebär att en ny ansökan om avlyssning eller övervakning måste prövas av rätten när den person som är föremål för åtgärden t.ex. byter telefonnummer. Utskottet anser att det bör utredas om denna typ av beslut på ett rättssäkert sätt i stället skulle kunna kopplas till en person och i så fall under vilka förutsättningar detta skulle kunna ske. Utskottet föreslår att tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2016/17:396 (M) yrkande 2 och 2016/17:3387 (M) yrkande 13. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning att inte ställa sig bakom förslaget att Säkerhetspolisen ska kunna få tillgång till underrättelseinformation från signalspaning trots att en förundersökning har inletts. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2016/17:3387 (M) yrkande 10 och 2016/17:2299 (SD) yrkande 2 i denna del. Utskottet vidhåller också sin uppfattning vad gäller möjligheten att använda preventiva tvångsmedel och inhämtning av elektronisk kommunikation vid normalgraden av brott mot rekryteringslagen och finansieringslagen. Motion 2016/17:2299 (SD) yrkande 2 avstyrks således även i den delen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att lagstiftningen om lagringsplatser för dokument och reglerna om beslag och husrannsakan bör ses över och moderniseras samt om utökade möjligheter till husrannsakan hos missbrukare. Jämför reservationerna 9 (M) och 10 (SD). och (båda M) påpekar i motion 2016/17:1222 att det inte finns lagstöd för att hämta eller använda dokument som lagts i molntjänster som bevis vid rättegångar. Motionärerna yrkar att lagstiftningen bör ses över och moderniseras utifrån de olika lagringsplatser för dokumentation som finns. I partimotion 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 19 anförs att reglerna om beslag och husrannsakan skyndsamt måste anpassas till modern teknik. och (båda SD) anför i motion 2016/17:2523 yrkande 1 att regeringen bör ta fram förslag på hur polisens möjligheter att göra razzior hos missbrukare ska kunna öka. Regler om beslag och husrannsakan finns i 27 och 28 kap. . Beslag innebär att en brottsbekämpande myndighet tillfälligt tar om hand någon annans egendom. Syftet kan t.ex. vara att säkra föremål som kan ha betydelse för brottsutredningen eller att återställa det beslagtagna föremålet till den rättmätiga ägaren. Som ett medel för att leta efter egendom som kan beslagtas används ofta husrannsakan. Åtgärden gör det möjligt för de brottsbekämpande myndigheterna att undersöka miljöer som de annars inte skulle haft tillträde till. Pågående utrednings- och beredningsarbete beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att se över reglerna om beslag och husrannsakan (dir. 2016:20) i syfte att skapa ändamålsenliga regler som möjliggör effektiva och rättssäkra brottsutredningar. Utredaren ska bl.a. analysera i vilka avseenden det finns anledning att anpassa bestämmelserna om beslag och husrannsakan till modern teknik. Uppdraget ska redovisas . Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att undersöka om bestämmelser om hemlig dataavläsning bör införas i svensk rätt för att säkerställa att de brottsbekämpande myndigheterna kan upprätthålla sin förmåga att bekämpa brott (dir. 2016:36). Uppdraget ska redovisas . Utredningen om it-brottskonventionen har haft i uppdrag att analysera behovet av och lämna förslag till de författningsändringar som krävs för att ska kunna tillträda konvention om it-relaterad brottslighet och dess tilläggsprotokoll. Därutöver har utredningen genom tilläggsdirektiv haft i uppdrag att analysera behovet av och lämna förslag till de författningsändringar som behövs för att genomföra och rådets direktiv /40/EU av om angrepp mot informationssystem och om ersättande av rådets rambeslut /222/RIF. Utredningen fick dessutom i uppgift att överväga behovet av skärpta straff för brytande av post- eller telehemlighet och dataintrång. Utredningen lämnade betänkandet konvention om it-relaterad brottslighet (SOU 2013:39). I betänkandet lämnas bl.a. förslag till de lagändringar som bedöms nödvändiga för att tillträda konventionen och dess tilläggsprotokoll samt för att genomföra direktivet. De frågor som omfattades av utredningens tilläggsuppdrag, dvs. genomförandet av direktivet och frågan om skärpta straff för dataintrång och brytande av post- eller telehemlighet, har behandlats i proposition 2013/14:92. Genom den straffskärpning som föreslogs i propositionen och som trädde i kraft (bet. 2013/14:JuU27, rskr. 2013/14:244) uppfyller kraven i direktivet. Utredningens övriga förslag bereds vidare inom . Utskottet behandlade frågan om tillgång till dokument som lagrats i molntjänster i betänkande 2015/16:JuU19 och avstyrkte då en motion om detta mot bakgrund av det arbete som bedrivs för att förhindra it-relaterad brottslighet. Även frågan om polisens möjligheter att göra razzior hos missbrukare behandlades i betänkande /16:JuU19. Utskottet uttalade att befintliga regler om husrannsakan innebär en lämplig avvägning mellan kravet på den enskildes integritet och det allmännas intresse av att utreda brott och avstyrkte därför motionen. Som framgår ovan har en särskild utredare fått i uppdrag att se över reglerna om beslag och husrannsakan i syfte att skapa ändamålsenliga regler som möjliggör effektiva och rättssäkra brottsutredningar. Utredaren ska bl.a. analysera i vilka avseenden det finns anledning att anpassa bestämmelserna till modern teknik. Det pågår även en utredning om hemlig dataavläsning, och delar av betänkandet konvention om it-relaterad brottslighet är alltjämt föremål för beredning. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2016/17:1222 (M) och 2016/17:3388 (M) yrkande 19. Utskottet finner inte skäl att ändra sitt tidigare ställningstagande vad gäller utökade möjligheter till husrannsakan hos missbrukare och avstyrker därmed motion 2016/17:2523 (SD) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om intjänande av pension och arvode till nämndemän. I motion 2016/17:599 av m.fl. (S) föreslås att regelverket ska ses över så att den som tjänstgör som nämndeman inte till följd av uppdraget förlorar delar av sin avtals- eller tjänstepension. I motion 2016/17:1165 av (S) föreslås en översyn av arvodesnivån för nämndemän. Ersättning till nämndemän regleras i förordningen (1982:814) om ersättning till nämndemän och vissa andra uppdragstagare inom domstolsväsendet m.m. Nämndemän har rätt till ersättning för faktisk inkomstförlust som uppkommer på grund av uppdraget. Därutöver utgår ett grundarvode för varje sammanträdesdag. Arvode kortare än är per dag och eller längre per dag. Arvodet och ersättningen för inkomstförlust är pensionsgrundande till den allmänna pensionen, men utgör inte underlag för tjänstepension. En framtida minskad avtalspension ersätts inte heller som inkomstförlust. Genom förordningsändringar som trädde i kraft har arvodet höjts i två avseenden. Nämndemän i tingsrätterna och hovrätterna har fått rätt till ersättning för förberedelsearbete enligt samma villkor som gäller i förvaltningsrätterna och kammarrätterna. Arvodet är per dag. Dessutom har alla nämndemän fått rätt till ett särskilt arvode om för tjänstgöring efter . överlämnade betänkandet Nämndemannauppdraget – breddad rekrytering och kvalificerad medverkan (SOU 2013:49). I betänkandet föreslås bl.a. en dubblering av nämndemännens dagarvode. Det betonas att arvodet är en viktig markör för nämndemannauppdragets vikt som det ska återspegla att det är ett lekmannauppdrag. Delar av nämndemannautredningens förslag behandlades i proposition /14:169 Nämndemannauppdraget – stärkt förtroende och högre krav, i vilken regeringen lämnade förslag för att bättre säkerställa nämndemännens lämplighet och kompetens för uppdraget och tydliggöra att uppdraget inte är ett politiskt uppdrag. biföll förslaget (bet. 2013/14:JuU32, rskr. 2013/14:391). I budgetpropositionen , utg.omr. 4 s. 17, angav regeringen att den inte avser att genomföra övriga förslag. Nya regler om ersättning till nämndemän har införts. Utskottet är inte berett att nu ta något initiativ till en översyn av regelverket i fråga om nämndemännens arvodesnivåer eller intjänande av pension. Därmed avstyrker utskottet motionerna 2016/17:599 (S) och 2016/17:1165 (S). Jourdomstolar och snabbare lagföring Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om jourdomstolar och om åtgärder för att effektivisera hanteringen av stöldbrott i butik, bl.a. genom ett återinförande av den s.k. snattofonen. Jämför reservationerna 11 (M, C, L, KD), 12 (SD) och 13 (L). I kommittémotion 2016/17:3230 av m.fl. (M) yrkande 3 föreslås att åtgärder för att effektivisera hanteringen av stöldbrott i butik ska övervägas. I yrkande 4 föreslås ett övervägande av att återinföra den s.k. snattofonen, anpassad till moderna förhållanden. Med snattofonen avses en telefonlinje direkt till polisen. Polisen kan på så sätt hålla förhör med den misstänkte via telefon och behöver inte åka till brottsplatsen. m.fl. (L) föreslår i kommittémotion 2016/17:3469 yrkande 2 att jourdomstolar för snabbare handläggning av brottmål ska införas. Ett liknande förslag finns i kommittémotion 2016/17:2304 av och (båda SD), där motionärerna efterfrågar ”snabbdomstolar” som ska kunna pröva enklare brottmål där det är aktuellt att utvisa den tilltalade. Förenklad utredning och den s.k. snattofonen Bestämmelser om förundersökning finns främst i 23 kap. och förundersökningskungörelsen (1947:948). Av 23 kap. 22 § framgår att en formell förundersökning inte behöver genomföras, om det ändå finns tillräckliga skäl för åtal och det gäller ett brott som inte kan antas leda till någon annan påföljd än böter. Bestämmelsen tar i första hand sikte på situationer där brott kan utredas direkt på platsen. De praktiska konsekvenserna av att man avstår från en förundersökning är främst att det inte behövs något protokoll, att den misstänkte inte behöver delges misstanke och att han eller hon inte heller behöver få del av utredningen. En metod som används för att ta upp anmälan och förhöra den misstänkte är den s.k. snattofonen. Metoden innebär att det möjliggörs en omedelbar telefonkontakt mellan polisen och den misstänkta snattaren. På så vis kan ärendet ofta färdigställas direkt utan att polisen behöver åka till platsen eller att någon behöver kontaktas i efterhand. Det kan dock nämnas att metoden kritiserats av bl.a. (JO 2000/01 s. 137 f.). JO menade bl.a. att ett ingripande av en butikskontrollant mot en person som misstänks för snatteri är att betrakta som ett envarsgripande enligt bestämmelsen i 24 kap. 7 § andra stycket . Den som har blivit föremål för ett envarsgripande ska enligt den bestämmelsen skyndsamt överlämnas till en polisman. Ett sådant överlämnande kunde enligt JO inte ske genom ett telefonsamtal. Beredningen för rättsväsendets utveckling delade i betänkandet SOU 2002:44 JO:s uppfattning och föreslog en lag om försöksverksamhet med förenklad handläggning vid snatteribrott. På grundval av betänkandet föreslog regeringen i en lagrådsremiss 2005 att ett överlämnande skulle kunna ersättas av en anmälan per telefon och att polisen vid telefonsamtalet skulle ha att pröva om gripandet skulle hävas. Lagrådet uttalade bl.a. att något lagstiftningsbehov inte torde finnas för att befria den gripande från ett ovillkorligt krav på att fysiskt överlämna den gripne till närmaste polisman. Lagrådet förklarade sig inte kunna godta förslaget, och som avslutande skäl angav Lagrådet att det fanns oklarheter om den rättsliga grunden för förslaget och om hur den tilltänkta ordningen för brottsutredningen skulle förankras författningsmässigt. Lagrådets kritik ledde till att regeringen inte lade fram någon proposition i ämnet. Dåvarande meddelade därefter föreskrifter och allmänna råd om en förenklad handläggningsrutin avseende snatteribrott (RPSFS 2005:10) som syftar till att få till stånd en rättssäker och enkel handläggning av butikssnatterier. Systemet ska fungera så att t.ex. en butikskontrollant som ertappat en snattare ringer till en särskilt utsedd polis och redogör för sina iakttagelser av händelsen och, i förekommande fall, den identitetskontroll som gjorts. Hos polisen görs en noggrann kontroll av den misstänktes identitet genom kontrollfrågor och slagningar i olika register. Om den misstänkte samtycker till att brottsutredningen färdigställs per telefon, antecknas butikskontrollantens redogörelse för sina iakttagelser och hålls ett telefonförhör med den misstänkte. Utredningen kan på detta sätt slutföras i ett sammanhang och överlämnas till åklagaren. Reglerna i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare innebär att den förenklade handläggningen inte är tillämplig vid utredning av snatteribrott där den misstänkte gärningsmannen inte har fyllt . Är den misstänkte under har polisen som huvudregel en skyldighet att underrätta vårdnadshavaren eller någon annan person som svarar för den unges vård och fostran samt och kalla till förhör som hålls med den unge. Något förhör per telefon kan därför inte genomföras med den unge inom ramen för den förenklade handläggningsrutinen, men en anmälan kan tas upp, den unge tillfrågas om sin identitet och de kontroller göras som krävs för att säkerställa identiteten. beslutade chefen för operativa avdelningen inom att ett pilotprojekt ska genomföras i region om distansutredningar av personer som är misstänkta för snatteri. ska enligt beslutet inledas och bedrivas längst till . Inom ramen för pilotprojektet ska man testa och följa upp utredningar av personer som är misstänkta för snatteri med fokus på arbetssätt, teknik, operativ resurs (utredare och förundersökningsledare) och lagföring (åklagare och domstol). Uppföljningen ska visa om arbetssättet och tekniken medför effektivare hantering och lagföring av snatteribrott. Uppföljningen ska enligt beslutet redovisas för Nationella operativa ledningsgruppen . Den ska bl.a. ligga till grund för beslut om huruvida arbetssättet och tekniken för distansutredningar ska införas vid regionernas utredningsverksamhet . Projektledaren för pilotprojektet har lämnat information till utskottet om att förhör med personer som är misstänkta för snatteri inom ramarna för projektet ska hållas av polis via videolänk. Detta beräknas kunna påbörjas . Ungdomar kommer med hänsyn till de särskilda bestämmelser som gäller för unga lagöverträdare inte att omfattas av projektet. Pågående utrednings- och beredningsarbete Justitie- och migrationsministern gav i beslut en särskild utredare i uppdrag att utreda och föreslå åtgärder som leder till en snabbare lagföring av brott, exempelvis särskilda snabbförfaranden och jourdomstolar (Ju 2017:A). Uppdraget ska ha särskilt fokus på unga som begår brott och personer som återkommande begår nya brott. I uppdraget ingår att överväga åtgärder hos polis, åklagare och domstol inom ramen för det befintliga brottmålsförfarandet, att överväga införandet av särskilda snabbförfaranden för brottsutredning och prövning i domstol samt att föreslå hur en ordning med jourdomstolar kan utformas och överväga om en sådan bör inrättas. Utredaren ska särskilt identifiera åtgärder för en snabbare lagföring som kan genomföras och ska i en delredovisning lämna förslag på hur ett försöksprojekt skulle kunna utformas för att genomföra dessa. I övrigt ska uppdraget redovisas . Motioner om ett enklare förfarande för att lagföra snatteribrott med hjälp av en s.k. snattofon behandlades i betänkande /06:JuU11. Utskottet konstaterade att föreskrifter om en förenklad handläggningsrutin avseende snatteribrott innebar att syftet med de aktuella motionsförslagen var tillgodosett. Utskottet avstyrkte därför motionerna. Utskottet anser det angeläget att butiksstölder och andra mängdbrott kan utredas och lagföras på ett effektivt sätt. Utskottet ser därför positivt på att regeringen tagit initiativ till att se över bl.a. frågan om särskilda snabbförfaranden för brottsutredning och införande av jourdomstolar. Utskottet noterar vidare att ett pilotprojekt om distansutredningar av personer som är misstänkta för snatteri ska inledas av . Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns skäl till något tillkännagivande till regeringen med anledning av motionerna 2016/17:3230 (M) yrkandena 3 och 4, 2016/17:3469 (L) yrkande 2 och 2016/17:2304 (SD). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ändringar i bestämmelserna om kungörelsedelgivning. I motion 2016/17:1435 av och (båda C) anförs att myndigheter bör ha en skyldighet att delge samtliga berörda personer information om beslut som påverkar och inskränker äganderätten, t.ex. när staten inrättar nya skyddsområden. Lagstiftningen om kungörelsedelgivning bör därför ändras. trädde nya bestämmelser om delgivning i kraft; bl.a. ersattes delgivningslag av delgivningslagen (2010:1932). Syftet med reformen var att ge bättre förutsättningar för en effektiv och säker hantering av delgivningar (prop. 2009/10:237). Delgivningssätt ska väljas med utgångspunkt från att det ska vara ändamålsenligt med hänsyn till handlingens innehåll och omfattning och medföra så lite kostnader och besvär som möjligt (4 §). Delgivning får inte ske på ett sätt som är olämpligt med hänsyn till omständigheterna i delgivningsärendet. Bestämmelser om kungörelsedelgivning finns i 47–51 §§ delgivningslagen. I svar på skriftlig fråga 2016/17:78 om tydligare information vid bildandet av naturreservat anförde miljöministern följande. har frågat mig om jag avser att verka för att säkerställa att berörd markägare tydligare informeras vid inrättandet av nya naturreservat och om jag i så fall avser att se över gällande reglering. [- - -] Det är som lyfter fram i sin fråga viktigt att en berörd markägare ges möjlighet att yttra sig i ett ärende om bildande av naturreservat. Detta är också syftet med den aktuella regleringen på området. Enligt gällande regler ska en länsstyrelse eller kommun innan den fattar ett beslut om att bilda ett naturreservat förelägga de som äger eller har en särskild rätt till marken att yttra sig över förslaget inom . Tiden får inte vara kortare än en månad och ett sådant föreläggande ska som huvudregel delges. Myndigheten ska i enlighet med delgivningslagen (2010:1932) använda det delgivningssätt som är ändamålsenligt i förhållande till bl.a. vad den aktuella handlingen innehåller. Delgivning får inte ske på ett sätt som är olämpligt med hänsyn till omständigheterna i ärendet. Kungörelsedelgivning får användas bl.a. om ärendet rör en obestämd krets eller ett stort antal personer eller om den eller de som ska delges saknar känt hemvist och det inte går att utreda var de uppehåller sig. Regeringen har inte för avsikt att se över denna reglering. Utskottet anser att gällande delgivningsregler – där delgivningssätt ska väljas med utgångspunkt från att det ska vara ändamålsenligt med hänsyn till handlingens innehåll och omfattning och medföra så lite kostnader och besvär som möjligt – är ändamålsenliga och väl avvägda. Utskottet är därför inte berett att ta initiativ till några ändringar i bestämmelserna om kungörelsedelgivning och avstyrker därmed motion 2016/17:1435 (C). Hot och våld mot anställda inom rättsväsendet Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att se över hur arbetet med att förhindra brott mot rättsväsendets anställda kan stärkas och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 14 (S, MP, V). I partimotion 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 18 föreslås en översyn av hur arbetet med att förhindra brott mot rättsväsendets anställda kan stärkas. Bestämmelser om offentlighet och ordning vid domstol finns i 5 kap. . Det är rättens ordförande som ska upprätthålla ordningen vid rättens sammanträden. Ordföranden får t.ex. visa ut personer som stör en förhandling eller på annat sätt uppträder otillbörligt. Ordföranden får också begränsa antalet åhörare i rättssalen för att undvika trängsel. Domstolarna har vidare möjlighet att arbeta förebyggande bl.a. genom att besluta om säkerhetskontroll vid ingången till domstolen. En säkerhetskontroll i en domstol får genomföras om det behövs för att begränsa risken för att det i en domstols lokaler eller i andra lokaler som används vid domstolsförhandlingar begås brott som innebär allvarlig fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattande förstörelse av egendom. Förutsättningarna för säkerhetskontroll anges i 1 § lagen (1981:1064) om säkerhetskontroll i domstol. Bestämmelsen fick sin nuvarande lydelse , då lagen ändrades på vissa sätt för att stärka säkerheten i domstolarna och skapa förutsättningar för alla som besöker eller verkar i en domstol att känna sig trygga och säkra där (prop. 2011/12:63). Pågående utrednings- och beredningsarbete beslutade regeringen att tillsätta en särskild utredare för att se över bestämmelserna om ordning i domstol och vid behov föreslå förändringar (dir. 2015:126). Förslagen ska underlätta för domstolarna att upprätthålla ordningen så att domstolarna kan vara trygga och säkra miljöer för alla som medverkar i en domstolsförhandling. Utredaren ska analysera de rättsliga förutsättningarna för och, om det bedöms möjligt och lämpligt, föreslå bl.a. ett förbud mot att vid en förhandling bära kläder eller symboler som kan uppfattas som hotfulla av personer som medverkar i förhandlingen eller av domstolens personal, en reglering av bruket av elektronisk utrustning i rättssalarna och ett förbud mot bildupptagning i och bildöverföring från andra delar av domstolsbyggnaden än rättssalen och från området utanför domstolsbyggnaden. I uppdraget ingår också att överväga behovet av att ändra reglerna som gäller möjligheterna för ordföranden vid en förhandling att upprätthålla ordningen vid förhandlingen. Uppdraget ska redovisas . I direktiven hänvisas bl.a. till ett tillkännagivande från om att regeringen bör utreda hur reglerna för ordning och säkerhet i domstolarna kan tydliggöras och skärpas (bet. 2014/15:JuU15, rskr. 2014/15:139). Regeringen beslutade att en särskild utredare ska överväga och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner, dvs. yrkesutövare som bl.a. har till uppgift att hjälpa andra (dir. 2016:115). Uppdraget ska redovisas . I rapporten i domstol (2012:2) identifierar ett antal åtgärder som har stor betydelse för ordningen i domstolarna och där ytterligare insatser kan effektivisera ordningsarbetet. föreslår bl.a. en ökad närvaro av ordningsvakter i väntsalarna och utökade utbildningsinsatser för de domstolsanställda i bemötande- och ordningsfrågor. fick i uppdrag att särskilt redovisa de åtgärder som vidtagits för att förbättra ordningen och säkerheten i domstolarna. I årsredovisningen för Domstolar (se avsnitt 4.4, s. 82 f.) lämnas en redovisning om detta. I regleringsbrevet har fått i uppdrag att särskilt redovisa åtgärder som vidtagits för att förbättra ordningen i domstol och öka skyddet och säkerheten för de anställda i domstolen, för parter och andra som deltar i en rättegång samt för övriga personer som besöker domstolarna. (Brå) har genomfört en studie om otillåten påverkan mot myndighetspersoner, 2016:13. Studien handlar om otillåten påverkan från externa kunder och klienter, dvs. trakasserier, hot, våld, skadegörelse och korruption där den drabbade uppfattar att syftet har varit att påverka tjänsteutövningen. I rapporten beskrivs hur påverkansförsök går till, vilka de vanligaste påverkarna är och vilka konsekvenserna blir.