· H401MJU9 · 2017-03-15 13:45:10 — Miljö- och klimatpolitiken är en av våra viktigaste utmaningar. Vår generation, den som lever , är den första som har förutsättningar att utrota fattigdomen och den sista som på allvar kan ta sig an klimatförändringen innan effekterna blir alltför katastrofala för vår planet. För detta krävs en politik med både ambition och vilja, såväl här hemma som globalt. Socialdemokraterna och regeringen tar utmaningen på allvar. Den samlade miljö- och klimatpolitiken är och förblir ett av våra viktigaste politikområden att hantera. I budgetpropositionen föreslås den största investeringsbudgeten på klimat- och miljöområdet i historia, och våra samlade ambitioner är därmed höga också internationellt sett. Jag är stolt över att tillhöra ett parti och företrädas av en regering som gör tydliga satsningar på klimat och miljö. Det sker i form av insatser för klimatsmarta lösningar som den biologiska mångfalden och den skog våra barn ska vandra i värnas. ligger också målet om en giftfri miljö för kommande generationer fast. debatterar vi miljö- och jordbruksutskottets betänkanden 9, 16 och 17 om naturvård och områdesskydd samt om utvidgningarna av och Björnlandet. Det handlar om nationalparker, naturreservat, strandskydd, allemansrätt och en hel del annat. Den biologiska mångfalden, som vi tidigare diskuterade här , är av central betydelse. Rent vatten och ren luft förutsätter att våra ekosystem förmår att producera det vi behöver. Och för att ekosystemen i sin tur ska vara stabila behövs mångfalden av arter. Alla arter är beroende av vatten. Därför är vattnet i vår natur oerhört viktigt. Merparten av våra vattendrag finns i skogen och hyser ett myller av liv. Våra våtmarker står för många ekosystemtjänster, till exempel att binda och lagra koldioxid, att rena vatten, att fungera som översvämningsskydd och att svara för biologisk produktion. Skadade våtmarker har en sämre förmåga att leverera dessa viktiga tjänster. Många djur och växter som lever i våtmarker finns på den så kallade rödlistan och är i behov av åtgärder och hänsyn. Den artutrotning som pågår, och som har pågått , är allvarlig. Detta är också en global angelägenhet. Vi har därför ett ansvar att på ett klokt och rimligt sätt vårda vår gemensamma natur. Genom satsningar på naturvård kan fler naturskogar skyddas och fler reservat inrättas. Skötsel av naturreservat och vandringsleder ingår. Arbetet med att skydda havsområden och fiskarter kan därmed förstärkas. De satsningar på skötsel av naturreservat som vi har gjort, och som vi fortsätter att göra under den här mandatperioden, innebär flera kliv framåt. Den förra, borgerliga, regeringen lät summan till sådan skötsel ligga still, trots att antalet naturreservat blev fler. Om man ser på det samlade utgiftsområdet nr 20 om allmän miljö- och naturvård märker man ganska snabbt att alla de borgerliga partierna, inklusive , vill sänka anslagen med någonstans runt 2-3 miljarder. Vem tror på allvar att miljön kommer att bli bättre av det? Vår regering väljer i stället satsningar framför nedskärningar. Det innebär inte bara förbättrad skötsel av naturen, utan det skapar också fler jobb och arbetstillfällen, inte minst på landsbygden. Situationen för våra hav är som vi vet allvarlig. På internationell nivå har tillsammans med tagit initiativ till den stora internationella havskonferens som går av stapeln . Det är den största konferensen på internationell nivå sedan den legendariska , och det är inte illa. Konferensen samlar en mängd beslutsfattare för att diskutera situationen i våra hav och inte minst de mikroplaster som förpestar havsmiljön. Men vi vet också att utfiskning är ett stort problem på många håll. Här hemma i jobbar regeringen hårt för att få på plats ett representativt, väl sammanhängande, väl förvaltat och funktionellt nätverk av skyddade områden som täcker av havsområden senast till 2020. uppnår genom tidigare fattade beslut arealmålet om 10 procents marint skydd. Men fler åtgärder kommer att behöva vidtas för att det områdesskyddet även ska bli representativt och funktionellt. Det betyder att det ska täcka alla naturtyper och miljöer samt arter i ett sammanhängande nätverk. Det kommer att kräva resurser det också, och även där har anslaget för åtgärder för havs och vattenmiljö redan förstärkts. Det svenska strandskyddet är tillsammans med allemansrätten unikt i ett internationellt perspektiv. Strandskyddsreglerna skapar förutsättningar för allmänhetens tillgång till naturupplevelser och för bevarandet av biologisk mångfald i strandnära områden. finns det också en flexibilitet i reglerna för att främja landsbygdsutveckling och lokalt beslutsfattande. Strandskyddsreglerna har ändrats i ett antal steg. beslutades ändringar som utökade möjligheterna till dispens och upphävande av strandskyddet med syftet att underlätta sjönära byggande och boende på landsbygden. Förändringarna innebar också ett ökat lokalt och regionalt inflytande över strandskyddet. beslutade om ytterligare uppluckring av strandskyddet som skulle öka möjligheten till bebyggelse intill små sjöar och vattendrag. Ändringarna innebär att har möjlighet att upphäva strandskyddet vid små sjöar och vattendrag om det område som upphävandet avser bedöms ha liten betydelse för att tillgodose strandskyddets syften. De här förändringarna trädde i kraft så sent som . För vår del tycker vi att det är viktigt att konsekvenserna av reglerna kan utvärderas, och det arbetet pågår . har analyserat översynen som gjordes av det utvidgade strandskyddet. Den visar klart att vi har fått en sammanlagd minskning av den strandskyddade arealen. Eventuella ändringar i strandskyddet måste alltså ske balanserat och med eftertanke. Vi har också att ta ställning till två utvidgningar av och Björnlandets nationalparker som ligger i och kommuner i och samt i kommun i . Det här förslaget följer nationalparksplan , och i båda fallen ägs all mark som omfattas av utvidgningarna av staten. Det här är viktiga utvidgningar, och jag är för egen del glad över att vi nu kommer i mål med det här i bred politisk enighet så att vi kan fatta beslut om det . Vi socialdemokrater värderar den natur högt som kommande generationer ska leva i. Vi gör nu skillnad med vår politik. Vi har en stolt tradition i vårt parti av att arbeta just med hållbar utveckling, både den ekologiska och miljömässiga och den sociala och ekonomiska. En politik som gör att man kan leva i ett samhälle som är miljövänligt och har en tillväxt som dessutom fördelas klokt är den bästa politiken, anser vi. Avslutningsvis vill vi yrka bifall till vår reservation nr 6 om reformering av strandskyddet. I övrigt yrkar vi bifall till betänkandena om naturvård och områdesskydd samt utvidgning av och Björnlandets nationalpark. Det här betänkandet omfattar nästan 80 motionsyrkanden. Det är en ganska diger lunta, trots att vi har delat upp detta i två delar. Men för tids vinnande ska jag inte debattera yrkandena ett och ett utan i stället fokusera på det som skiljer regeringens politik från politik och Alliansens förslag. Jag skulle vilja säga att den stora skillnaden är äganderätten. Den är en fundamental rätt i en liberal demokrati som . Jag vill inleda med att göra en utblick. Hemma hos mig står det en bänk i trädgården. Det är inte den finaste eller dyraste bänken man kan köpa, men den fyller sin funktion: Den ger mig stöd . ungefär behöver den lite omvårdnad. Man får skrapa bort lite gammal färg och stänka på en skvätt ny. Med den ganska smala arbetsinsatsen har bänken hållit och kommer antagligen att hålla till. Här utanför står en annan bänk. Den är repig och sliten, och någon har ristat in sitt namn. Trots att den i grundutförandet i princip är en likadan bänk som den hemma hos mig lär den kanske få bytas ut om bara . Vad är då skillnaden mellan min bänk och den som står här utanför? Ja, bänken hemma i min trädgård äger jag. Jag bryr mig om den, för det man äger vårdar man. Bänken här utanför ägs av alla oss gemensamt, men nästan ingen bryr sig om den. Liknande tragedier med det gemensamt ägda eller det av ingen ägda finns på många områden. Därför bör också konfiskerandet av mark inte göras lättvindigt utan bara när det är välmotiverat. Man ska ha med sig att mark som brukas av den enskilda ofta gör större nytta än den mark som ligger i träda. Under har exempelvis antalet områden som markerats som riksintressen ökat stadigt. är många riksintressen inte längre aktuella eller saknar tydligt beskrivna värden. SKL skrev i en rapport att processerna kring att utse och beskriva riksintressen har havererat. Beskrivningarna är så vaga och inaktuella att de inte fungerar som underlag för samhällsplanering. Själva begreppet riksintresse är mina ögon värt mycket men har tyvärr urholkats och förlorat mycket av sin mening. ser vi att riksintressena hotar andra intressen som har som land. I en studie från svarar av kommunerna med bostadsbrist att statens hantering av riksintressen har hindrat nya bostäder minst en gång . Ofta avstår kommunerna och byggbranschen från att ens påbörja arbeten för nya bostäder i områden där riksintressen gäller. Risken att fastna i långa och dyra processer med länsstyrelserna blir helt enkelt för stor, och riksintressena är många - mer än halva vårt land utgörs av riksintressen. Ett utpekande av ett område som riksintresse har inget egentligt förfallodatum. Kommunerna vittnar om att inaktuella riksintresseområden orsakar problem i planprocessen. Ett område som formellt utgör riksintresse kan också ha fått en helt annorlunda karaktär än det hade när det pekades ut, vilket urholkar förtroendet. Ett annat områdesskydd som breder ut sig är Natura 2000-områdena, som blir allt fler. I mitt hemlän har vi fått närmare Natura 2000-områden bara . Det finns planer hos på att utlysa till på innan den här mandatperioden är slut. Det är lite svårt det här. Jag inser det. För den som inte är påläst i hur olika naturskydd fungerar kan jag säga att Natura 2000 är ett europeiskt områdesskydd, ofta med hänvisning till art- och habitatdirektivet. föreslår enskilda länder att skydda särskilda arter och miljöer. I är det oftast som inventerar och skickar underlaget till . skickar sedan underlaget till regeringen, och regeringen anmäler sedan efter en prövning områdena till , som formellt utlyser Natura 2000-områden. Det låter väl enkelt? Ja, lite kanske. Om man jämför med många andra delar av svensk byråkrati är det i alla fall en ganska rak kedja. Men det finns också tydliga problem med Natura 2000-nätverket. Jag skulle vilja diskutera dem . För det första är det omöjligt att överpröva ett beslut om Natura 2000 i svensk domstol när regeringen väl har anmält området till . Det är ganska problematiskt, menar jag, inte minst ur ett rättssäkerhetsperspektiv. Därför KU-anmälde jag regeringens hanterande av detta. Vi har nämligen aldrig gjort det här förut. Det är därför konstitutionellt intressant att titta på praxis. Ska en svensk regering kunna använda som hävstång för att införa naturskyddsområden som inte kan överklagas? För det andra är Natura 2000 för evigt. Det finns ingen process i för att ompröva ett Natura 2000-område - inte ens om arten man vill skydda har flyttat eller dött ut. Det riskerar också att urholka förtroendet för Natura 2000 på lång sikt. För det tredje är det i många fall svårt att se de direkta fördelarna. Ett Natura 2000 får inte brukas. I får man till exempel inte ha vindkraftverk i ett Natura 2000, vilket man får i till exempel . När det gäller skötseln känner jag mig tveksam till om ansvariga myndigheter har de resurser som krävs för att gallra och hålla en god standard i områdena. Den tidigare ägaren - ofta en privat markägare - får helt enkelt stå bredvid och titta på. Det är tråkigt, allra helst när vi vet att skogsägare i gör ett enormt stort frivilligt arbete. I mitt hemlän är jag dessutom tveksam till hur de utlysta Natura 2000-områdena skiljer sig från omkringliggande natur. I vissa fall är det självklart befogat att införa Natura 2000. Vi ska ha ett starkt naturskydd i för det som är skyddsvärt. Men när ett område knyts till Natura 2000 med hänvisning till att det har varit trädklädda betesmarker blir jag lite fundersam. Den mesta ytan på har nämligen betats . Och de marker som har naturbetats hålls öppna av markägaren. Kommer staten att hålla lika hög standard på skötseln när man tar över? Om vi ska se det utifrån ett perspektiv om biologisk mångfald - det ligger ganska nära, och vi debatterade det alldeles - är det tydligt att igenväxningen påverkar habitatet och ger förändrade, i vissa fall försämrade, förutsättningar. I ett läge där av all skog i är undantagen från skogsbruk, av landet är täckt av riksintressen och antalet Natura 2000-områden ökar utan att kunna omprövas finns det skäl att fundera på om systemen uppfyller sina respektive syften och om de sammantaget bidrar till en balans mellan naturskydd och människans skaparkraft. Jag skulle säga att det är tveksamt om alla de systemen gör det. Andra markområden där äganderätten ofta sätts ur spel är stränder och strandnära lägen. Det finns två syften med strandskyddet: dels att långsiktigt trygga förutsättningarna för tillgång till strandområden utifrån allemansrätten, dels att bevara goda livsvillkor för djur- och växtliv, både på land och i vatten. I allmänhet gäller strandskyddet i inåt land och lika långt ut i vattnet. Men skyddet kan också vara utökat genom särskilt beslut, i vardera riktningen. Vi har försökt lätta upp, rucka på och ompröva delar av strandskyddet. Det har gjorts med ganska bred politisk enighet, men strandskyddet har trots det inte minskat utan snarare ökat - trots en politisk ambition om ett mer flexibelt strandskydd som möjliggör för mer bostadsbyggande. Skälen för att lätta på dagens strandskyddsregler är många. Det första och starkaste tycker jag är att vi behöver kunna bygga strandnära för att landsbygdskommuner ska kunna skapa boendemiljöer i attraktiva naturområden. I glesbefolkade kommuner är det ofta svårt att få byggprojekt att löna sig, eftersom byggkostnaderna ofta överskrider marknadsvärdena. Dessutom kan mer blandade områden lättare etableras om det från början finns generellt billig mark men om det är möjligt att skapa vissa attraktiva lägen, genom till exempel undantag från strandskydd. Tillämpningen av lagstiftningen är ganska problematisk. Därför är det glädjande att utskottet föreslår ett tillkännagivande till regeringen. Jag vill dock avsluta med att höja ett varningens finger. Tillkännagivandena från angående att reformera strandskyddet börjar bli ganska många. Vi har lämnat flera stycken bara . Bryr sig regeringen om tillkännagivanden? Det känns som att vi närmar oss ett läge där kommer att behöva gå fram med skarpa lagstiftningsförslag. Jag är osäker på om regeringen är medveten om att det är dit vi är på väg, på grund av deras valhänta hantering av vilja. Jag har i mitt anförande gått in på vad anser är prioriterat när det gäller MJU9 Naturvård och områdesskydd. Jag har talat om äganderätten, riksintresselagstiftningen, Natura 2000 och strandskyddet. Man kan läsa om det i de moderata reservationerna. Jag står bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till endast reservation nr 8. Då har vi hört den moderate ledamoten anförande. Det var mycket fokus på äganderätten. Det är också en viktig fråga. Men miljön, oron för miljön och biologisk mångfald lyste lite med sin frånvaro. I mitt anförande tog jag upp att jag är stolt över att regeringen kan presentera den historiskt sett största investeringsbudgeten på klimat- och miljöområdet. När jag tittar på anslagsposterna för utgiftsområde 20 ser jag att ägnar sig åt slakt - vi diskuterar visserligen inte areella näringar och jordbruk, men låt mig ändå använda det begreppet i sammanhanget. Man skär ned med 355 miljoner på åtgärder för värdefull natur, med 590 miljoner på skydd av värdefull natur och med 10-11 miljoner på Havs- och vattenmyndigheten. Jag vill fråga : Ser du inte de utmaningar som vi har på miljösidan, när det gäller skyddet av den biologiska mångfalden och så vidare? Tror du på allvar att det blir bättre för miljön om man skär ned så pass mycket på miljöbudgeten? Jag vill tacka för frågan. pekar på det som jag tar upp i mitt inlägg; vi har olika syn på äganderätten och på vad saker och ting finns till för. En regering som går fram med förslag om bankskatt, flygskatt, gödselskatt - en rad skatter som påverkar människor som lever på landsbygden och nära de områden som regeringen säger att den vill skydda - har också mer pengar att spendera. Om man tar in mer pengar kan man också ha högre utgiftsposter. Men är det rimligt att det tas in miljarder och sedan satsas miljoner? Den stora posten i regeringens budget är egentligen inte miljöposten. Det är klart att den växer något. Men eftersom befolkningen i blir allt större och det är fler som jobbar blir det också större bitar av kakan att fördela. Det tycker jag är bra. Man säger att det är den största investeringsbudgeten . Men jag är också äldre än jag någonsin varit. Saker och ting har sin gång. I fråga om miljöbudgeten specifikt är det klart att man kan satsa miljoner om man höjer skatter med miljarder. Det säger jag inte emot. Men vi har valt en annan riktning. En annan aktuell fråga är hur vi ska hantera de globala klimatutmaningarna. Jag tror att vi är ganska många som går runt med den där klumpen i magen när vi ser att sådana som Trump skördar framgångar och att växer till. Deras partier är för övrigt rena klimatskeptiker. När man jämför budgeten för de här anslagsposterna ligger ni farligt nära , . Ni vill minska de totala anslagen för utgiftsområde 20 med 2,1 miljarder. vill skära ned med 2,2 miljarder. Er partiledare har lämnat besked om att ni ska börja samarbeta med eller i alla fall börja samtala med ute i kommunerna och nationellt. Hon nämnde bullerfrågan som ett exempel på ett område där man kan börja samverka. Ser Skalberg miljö- och klimatfrågorna som ett område där också kan börja samverka med ? Ja, det kan bli så att budgetförslag är likt förslag. Det är nog själva idén när man kopierar någonting, att det ska vara likt originalet. Angående vilka frågor som man kan samtala om är det tydligt att vi i miljö- och jordbruksutskottet är ganska pragmatiska. Vi yrkar bifall till förslag även om de kommer från andra partier. Bara under den senaste månaden har jag sett gemensamma yrkanden från och . har gemensamma yrkanden med . Det är kanske inte så konstigt. Om man har samhällsutmaningen som största motståndare och inte som största käpphäst att man funderar på vem som kommer att stödja ens förslag, ja, då blir det så . Jag har ingenting mer att säga om det mer än att det är bra om fler människor stöder moderat politik. Det är en bra politik, och det skulle vara bra för om det infördes enklare regler om nybyggnation. Det skulle vara bra för om vi hade mer tidsenliga bullerkrav, nu när vi har treglasfönster, något som vi inte hade när de reglerna infördes. När det gäller att samtala med övriga partier tycker jag att vi är ett ganska pragmatiskt utskott. blir det udda konstellationer. är det till och med så att Socialdemokraterna håller med . Det verkar ju inte ha några problem med. Det är min kommentar till detta. När det gäller betänkande MJU9 Naturvård och områdesskydd vill jag först och främst yrka bifall till reservation nr 12 Allemansrätten och ockupation av privat mark. När det gäller MJU16 Utvidgning av vill jag yrka bifall till reservation nr 1 Parkens syften och föreskrifter för att säkerställa syftena. Men vi står givetvis bakom samtliga reservationer. I regeringsformens kapitel om grundläggande fri- och rättigheter står det att alla ska ha tillgång till naturen enligt allemansrätten. finns allemansrätten inskriven i vår grundlag. Av regeringsformen framgår att alla ska ha tillgång till naturen enligt allemansrätten, och av miljölagstiftningen framgår att var och en som utnyttjar allemansrätten eller vistas i naturen ska visa hänsyn och varsamhet. Allemansrätten är emellertid ingen regelrätt lag, utan den är en sedvanerätt med anor från medeltiden, och den är en del av vårt gemensamma kulturarv. Allemansrätten ger rätt till att plocka bär eller tälta åtminstone utan att fråga markägaren om lov. Syftet med allemansrätten har varit att garantera vår gemensamma tillgång till naturen, inte att enskilda näringsidkare ska kunna berika sig på den. För att denna sedvanerätt ska kunna leva vidare måste hävdvunna såväl rättigheter som skyldigheter respekteras. Allmänheten bör alltid vara välkommen i markerna, men var och en måste uppträda med hänsyn till och respekt för naturen och för markägarens intressen. När allemansrätten utövas under ansvar innebär den i allmänhet ingen nämnvärd olägenhet för den som äger och brukar mark. Fastighetsägare som vänder sig till myndigheterna för att få hjälp att få tillbaka sin mark och bli av med människor som olagligen bosatt sig på deras mark i illegala bosättningar får ofta till svar att detta inte är en fråga för polisen utan en fråga om avhysning för kronofogden. Det mest naturliga vore att samhället agerade kraftfullt mot alla illegala ockupanter. Emellertid tenderar myndigheterna att stå handfallna inför problematiken med markägare som genom olagliga tältläger och kåkstäder berövats sin äganderätt. Fastighetsägaren tvingas att stå för avsevärda kostnader för att få bort sådana läger genom försorg. Dessutom är det fastighetsägarens eget ansvar att själv fastställa identiteten på alla de boende i en illegal bosättning för att de ska kunna avhysas. Det är ytterst märkligt, kan man tycka. Utöver ansökningsavgifter för varje person som ska bli avhyst tillkommer dessutom ofta betydande kostnader för uppstädning och återställande av marken. Även kommuner drabbas av olagliga bosättningar som ger upphov till oförutsedda kostnader och tar resurser från kärnverksamheterna i anspråk. För en kommun tenderar det också att bli upprepade kostnader då ockupanter ofta flyttar sin illegala bosättning till en ny plats i stället för att helt upphöra med att ockupera mark. Mot denna bakgrund måste processen att avhysa illegala ockupanter förenklas, och den eventuella kostnaden för avhysningen måste rimligen belasta den som bevisligen begår olagligheten, inte den utsatta markägaren. anser inte heller att kronofogden borde ha ansvaret för dessa frågor, utan ansvaret bör ligga direkt på polisen. Dessutom anser vi att det aldrig kan föreligga någon så kallad besittningsrätt i dessa fall. Polisen bör också när som helst kunna avlägsna ockupanter som bor i illegala bosättningar utan något specifikt krav på identifikation eller dokumentation. stränder är en naturtillgång av mycket stort värde. Stränderna längs sjöar och vattendrag liksom stränderna längs kusterna och skärgårdarna är mycket betydelsefulla för allmänheten och för det växt- och djurliv som är beroende av vattenmiljöer. Det generella strandskyddet från strandkanten gäller samtliga stränder vid havet, sjöar och vattendrag oavsett storlek. Bestämmelserna gäller både i tätortsområden och i glesbygd, oavsett om det finns mängder av sjöar och vattendrag i området och oavsett vilka naturtyper eller arter som finns i de aktuella miljöerna. Nya regler för strandskydd trädde i kraft , och de innebär att länsstyrelserna fick möjligheten att upphäva strandskyddet vid små sjöar och vattendrag, om det område som upphävandet avser har liten betydelse för att tillgodose strandskyddets syften. Tvärtemot intentionerna har i stället länsstyrelserna på många håll i landet beslutat om ett utvidgat strandskydd. konstaterade vid en översyn att det fanns stora områden med utvidgat strandskydd som saknade tydliga motiv. Ändå har en del länsstyrelser valt att fortsatt driva frågan genom att föreslå en utvidgning av strandskyddet med .