bet · H401FiU20 · 2017-06-19 00:00:00 — Om vi hade århundradets skattereform 1991 tror jag att det nu är dags för årtusendets skattereform - en bred uppgörelse där fokus ligger på att göra det väldigt lönsamt att utbilda sig och att arbeta hårt. Det är till man ska komma - och det är där man ska bo - om man har idéer som man vill förverkliga. Jag hoppas att i alla fall en del av den politiska debatten ska handla om detta under valåret. Vi ska lösa alla problem som ligger mitt framför näsan också - vi får inte glömma dem. Men det är alldeles för lite fokus på de långsiktiga visionerna i svensk politik. Jag är kanske naiv, herr talman, när jag hoppas och tror att den politiska debatten till viss del kommer att handla om detta. Men jag är i alla fall optimist, och jag är en väldigt stor optimist när det gäller framtid. Liberalerna är ett parti som sparar väldigt mycket på välfärden och ekonomiskt utsatta. I höstens budget sparade ni 5 miljarder på sjuka, 6 miljarder på arbetslösa, ½ miljard på sjukvården och 6 miljarder på kommuner och landsting. Jag är orolig nu för att välfärden inte har tillräckligt med resurser, medan Liberalerna verkar vara mer oroliga för att välfärden har för mycket resurser och kanske också för att folk betalar för lite i hyra och har för höga löner. Men jag märker också att Liberalerna har en stor oro för att de med högst inkomster ska få betala lite mer i skatt. Den oron verkar ni dela med övriga borgerliga partier. Ni verkar vara desperata i fråga om detta. Ni har tagit fram ett särskilt yttrande i utskottet där ni uppmanar regeringen att inte lägga fram de tre skatteförslagen, som skulle bidra till mer resurser till välfärden. Detta särskilda yttrande kan väl ses som en fjäder i hatten för Liberalerna, eftersom det var Liberalernas linje som vann i borgerligheten. Man ska kanske rikta ett misstroendevotum mot någon minister . Vi får väl se vad det är ni är överens om. Men att det är en fjäder i hatten för Liberalerna tror jag att vi kan vara överens om. Jag undrar: Är ni så desperata att det är värt att rasera det ekonomiska ramverket? Är det värt att försvaga budgeten på det sätt som ni nu föreslår när det är tydligt att det är stora revor i välfärden? Sjuksköterskor stressar så att de blir sjuka. Undersköterskor hinner inte med de gamla på äldreboendet eller i . Och trots att förskolegruppernas storlek minskar är de alldeles för stora. Det känns som att frågan på något sätt hade en viss vinkel. Det var inte en helt öppen fråga, utan den hade en viss vinkel. Jag delar inte den vinkeln. Det är tre skattehöjningar som regeringen har aviserat och vill gå fram med. Ni i vill gå fram med en enorm mängd - många fler - skattehöjningar. Allt som rör sig ska beskattas. Vi vill stoppa de skattehöjningarna. Det handlar om resande i . Det handlar om att det ska löna sig att utbilda sig, vara flitig och jobba hårt i detta land och om att det ska gå att skapa nya jobb, inte minst i de mindre företagen. Vi vill se till att de skattehöjningar som gör det svårare att skapa jobb stoppas. Vi vill inte att det ska vara svårare att skapa jobb och att det ska vara dyrare för småföretagen att göra detta. Vi vill att det ska vara mer lönsamt för dem att skapa jobb. Det är så man skapar resurser till välfärden och till annat som vi behöver i samhället. Vi är inte ute efter någon regeringskris. Vi är inte ute efter något kaos. Det är helt upp till regeringen om man vill skapa något sådant. Vi säger nu vad en riksdagsmajoritet tycker i denna fråga. Vi säger det väldigt tydligt. Det är upp till regeringen om man vill ta till sig av detta. Jag påminde ett antal journalister om att är högsta beslutande församling, och det kan vara värt att till och med i påminna om att regeringen har att förhålla sig till de majoriteter som finns i och stoppa dessa skattehöjningar. vill beskatta dem med mycket kapital och stora förmögenheter mer än vad som görs . Det är jag tydlig med, och det gör vi för att minska de ekonomiska skillnaderna och se till att ensamstående mammor får det bättre liksom att välfärden får mer resurser. Om vi ska återgå till det särskilda yttrandet kan jag säga att det var en väldigt stolt som stod i finansutskottet och viftade med det där papperet framför journalisterna. Sedan stod dock alldeles ensam på presskonferensen, och när ni lade det särskilda yttrandet i finansutskottet twittrade centerledaren om att man inte skulle fälla finansministern. Och kan vi läsa i hur partiledare skäller på partiledare och säger att hon ljuger. Det verkar som om ni är väldigt, väldigt oense, och det här desperata utspelet kanske är något som ni faktiskt ångrar . Det finns ju möjligheter att göra på andra sätt. Man kan lägga fram ett gemensamt budgetalternativ. Det är så man brukar göra, och så röstar vi om det. Det vi ska göra här i kammaren är ju att rösta på olika budgetalternativ. Då kan ni tillsammans med övriga borgerliga partier lägga fram en gemensam budget. kommer säkert att rösta på den, för de vill ju bara skapa kaos. Ni verkar dock ha hämtat väldigt mycket inspiration från deras kaosteori och deras kaotiska spel. Varför lägger ni inte fram ett gemensamt budgetalternativ, och så röstar vi om det? Men det vill ni inte, för ni kan inte ta fram ett gemensamt budgetalternativ. I stället ska ni använda misstroendevotum mot en minister som gör det en minister ska, nämligen genomföra sitt partis politik. Det ni gör är att rasera hela det ekonomiska ramverket för att ni är desperata och vill framstå som handlingskraftiga. Men allt ni verkar göra är att springa åt helt olika håll i er desperation, och det tycker ni är värt att offra ett ekonomiskt ramverk för. Jag är helt fundersam över detta. Om vi börjar med beskattningen är det ju inte så att bara vill beskatta dem med högst inkomster. Ni vill ju beskatta alla som har en inkomst högre. Alla som har en inkomst som inte är ett bidrag vill ni beskatta högre, och allra mest vill ni beskatta dem med högst inkomster så att de kommer ned till samma nivå som dem som ni vill beskatta nästan lika mycket. De som har riktigt låga löner vill ni beskatta betydligt högre än vad vi vill. Vi i Alliansen har inga som helst problem med att förhandla ihop en gemensam budget. Det har vi visat under flera alliansregeringar och även efter valet. Att förhandla ihop en budget gemensamt i Alliansen är inte svårt. Vi har samsyn i väldigt mycket mellan de fyra borgerliga partierna. Våra uppfattningar skiljer sig åt när det gäller vad detta skulle uppnå i det här läget. Vi från Liberalerna lägger fram vår budget , och det går alldeles utmärkt för alla att rösta på den, även om det inte är så sannolikt att det kommer att hända. Vi från Liberalerna vill dock inte sätta oss i den situation som regeringen nu sitter i med - ett jobbigt och bakåtsträvande parti som vill höja skatterna för alla som man är beroende av. står för ett till stora delar helt annat samhälle än det liberala samhälle som jag är här i för att försöka uppnå och som är anledningen till att jag kandiderar till politiken. Det går säkert att komma överens i någon enskild fråga. Det kan vi göra med ibland, och det går att göra med andra partier också. Om vi sätter oss i en situation med en gemensam budget kommer vi dock att bli beroende av att förhandla med . De kommer då att få igenom saker där, och de kommer att vilja föra landet i en riktning som vi inte vill. Det är därför ingen idé för oss att ingå ett samarbete med dem, lika lite som med er. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 5 i FiU20, punkt 1. Jag gör det därför att vårt samhälle och vår ekonomi behöver tillit och trygghet för att utvecklas. Denna tillit och trygghet uppstår inte i ett vakuum eller av sig själv utan byggs stark i familjer och i civilsamhället, sammanhang där vi möter varandra och bygger broar, där vi blir sedda och älskade, där vi lär oss att se andra och se varandra. Utvecklingen för mer tillit och trygghet byggs också i företag, bland entreprenörer som ser något som inte finns där i samhället, som finner det mödan värt att starta eller utveckla ett företag för att göra någonting åt ett problem som man ser - en innovation, en tjänst, en produkt som ger jobb, utveckling, framtidstro och skatteintäkter. Om ett samhälles styrande inte förstår vad det är som bygger samhället och ekonomin starka är det allvarligt. Då kan man börja styra och ställa med familjerna. Då kan man få föreningar som gör fantastiska insatser att tappa sugen. Då kan man försämra förutsättningarna så att färre företagare vill anställa, våga satsa och investera. Man kan göra det under olika namn. Man kan göra det under begrepp som 3:12, flyg, brytpunkt, marginalskatt, särskild löneskatt för äldre och så vidare. På detta område finns det viss innovationsförmåga hos regeringen, men just den här innovationsförmågan är skadlig för innovationsförmåga och för konkurrenskraft. Tilliten och tryggheten kräver också att medborgare känner tilltro till att det offentliga gör sitt, att regeringen med full kraft tar sig an arbetsmarknadens problem och utmaningar, att man tar sig an vårdens utmaningar liksom trygghetens, äldreomsorgens och skolans utmaningar. Det krävs att regeringen ser dem som finns i konjunktursolens skugga. Är det så? Tudelningen på arbetsmarknaden och klyftorna den skapar är vår ekonomis, ja, kanske vårt samhälles, största utmaning. Var är regeringens svar när stora grupper inte får chansen att visa vad de går för, när människor inte får en chans att bli en del av gemenskapen och känna stoltheten det innebär att försörja sig själva, när hundratusentals inte får jobba av sin förmåga? Förutom lite mer av utbildningsåtgärder är det öde hos regeringen. Det är släckt i reformfabriken. Det har blivit några hundra traineejobb, ett antal beredskapsplatser, några extratjänster. Men det är otillräckligt när det gäller reformer för att möta behoven på arbetsmarknaden. Denna passivitet gäller tyvärr på område efter område. Vi behöver nu rejäla reformer. Vi behöver få bort den klyfta som finns mellan dem som har ett arbete och dem som står allt längre ifrån ett jobb. Vi behöver introduktionsanställningar så att trösklarna sänks. Vi behöver lägre skatt för grupper som står långt från arbetsmarknaden så att fler jobb kan växa fram. Vi behöver förenkla arbetsmarknadsstöden så att företagen kan använda dem och anställa med hjälp av dem. Vi behöver en rejäl utbyggnad av yrkesutbildning. På den här punkten gör regeringen en del, men det kan göras mer. Vården är ett annat reformområde. Bristen på vård är akut. Vårdköerna växer, inte minst i rödgrönstyrda landsting. Ett skäl till detta är att regeringen avskaffade en reform som faktiskt fungerade, som kortade vårdköerna, det vill säga kömiljarden. När och alliansregeringens kömiljard fanns 2014 var det 18 landsting som klarade att ge av patienterna ett första besök i planerad specialiserad vård . Det var 14 landsting som klarade 60-dagarsgränsen för operationer. är det åtta landsting som klarar det första besöket och bara fem som klarar gränsen för operationer. Det är en dramatisk skillnad. Man avskaffade alltså den reform som syftade till att hålla fokus på tillgänglighet och vårdköer och som bevisligen gav stora resultat. Detta måste återinföras. Vi kristdemokrater vill också satsa 3 miljarder i en primärvårdssatsning för att öka öppettiderna på våra vårdcentraler och öka tillgängligheten till primärvård så att vi kan avlasta våra akutmottagningar. De som drabbas nu är ofta äldre och sköra personer som sitter mycket på våra akutmottagningar, . Detta är ingen rimlig ordning. Det har visserligen blivit avgiftsfritt för äldre att gå till sjukvården, men det är en dålig vårdpolitik att göra det gratis att sitta i allt längre köer runt om i vårt land. Det drabbar de äldre och sköra allra mest. Det behöver också komma på plats en utredning som syftar till att staten ska ta ett samlat ansvar för den avancerade sjukhusvården. Det är ingen rimlig ordning att 21 olika landsting ska klara hela bredden av vårdens förmågor, utan vi behöver samla dem på ett mycket bättre sätt . Då tror vi att det är bra om staten tar ansvaret för den avancerade sjukhusvården. Det är ett viktigt recept för att få bort den ojämlikhet som finns i vården där det faktiskt spelar roll för dina chanser att överleva vilket landsting du bor i om du drabbas av vissa sjukdomar. Det är en orimlig utveckling som vi måste ändra på. Vi kristdemokrater föreslår också kraftfulla förbättringar för landets pensionärer. Vi vill helt sluta den skatteklyfta som finns mellan arbetare och pensionärer när det gäller skatt på lön och skatt på pension. Vi vill höja bostadstillägget för alla pensionärer som får detta tillägg med för ensamstående och för sammanboende. Och vi vill naturligtvis ta bort den här regeringens kanske allra mest strukturellt skadliga reform, nämligen att lägga en särskild löneskatt på äldre som arbetar. Vi vill också införa en äldreboendegaranti så att vi får slut på rubrikerna om att människor inte får chansen att komma till ett äldreboende när de vill och känner ensamhet och otrygghet. Över en viss ålder ska man få äldreboende när man själv så önskar. Vi behöver satsa på trygghetsfrågorna och på fler poliser. Vi vill se utökade inköp av förstärkningsvapen så att vi bättre klarar terrorangrepp. Det ska bli möjligt för polisen att öva på fler platser så att de ännu bättre kan stå emot eventuella terrorangrepp. Vi tror också att vi behöver överväga en kortare polisutbildning för ett antal poliser så att kommunerna kan finansiera poliser i stället för väktare. Vi tror att det vore en bra reform att överväga. En utmaning i är ökad psykisk ohälsa bland unga. Jag tror att det är dags att brett diskutera orsakerna. Det är också dags att ta krafttag i att försöka skapa ett starkare skyddsnät runt våra barn. Då är skolan viktig, och föräldrarna och familjen är helt centrala. Föreningslivet är också viktigt för att klara av att skapa skyddsnät runt våra barn och unga. Vi föreslår ett antal reformer i vår vårmotion som rör just denna fråga. Vi föreslår att barn- och ungdomshälsovården ska samlas. Landstingen ska ha ansvar för barnens hälsa. är det många skolhuvudmän som inte vet om att de har detta ansvar. Det är ingen bra ordning. Vi behöver stärka barn- och ungdomspsykiatrin så att det blir kortare väntetider. Vi behöver se till att varje skola har ett evidensbaserat antimobbningsprogram som fungerar. Vi behöver erbjuda föräldrastöd, också när familjerna har tonårsbarn. De frågor och funderingar som man har i sin föräldraroll ska få bra svar så att man kan ge sina tonåringar det allra bästa stödet så att de inte hamnar i bekymmer och problem. Vi behöver också förstärka möjligheterna för ideella föreningar att betala mindre arvoden till de ledare som gör fantastiska insatser runt om i för våra barn och unga. Vi behöver bli lite mer innovativa i hur vi jobbar förebyggande. Gör en statlig satsning på att få fram fler projekt med sociala utfallskontrakt! Med hjälp av sociala entreprenörer kan man skapa program där kommunerna betalar bara om programmen är lyckosamma. Tidiga investeringar i barns och ungdomars liv förhindrar problem längre fram. Det här var några av de reformer som vi föreslår för att möta de stora utmaningar som står inför. Rösta på vår politik! Då blir det bättre. När regeringen presenterade vårpropositionen kunde vi visa att svensk ekonomi är i ett helt nytt läge. Med hjälp av en ansvarsfull ekonomisk politik har stora underskott som den borgerliga regeringen lämnade efter sig nu vänts till överskott. De offentliga finanserna stärks ytterligare framöver, vilket tillsammans med förväntat god bnp-tillväxt bidrar till att den offentliga sektorns skuldkvot kan minska i snabb takt. Styrkan i ekonomin kan vi nu använda för att ta itu med de utmaningar som fortfarande står inför. ska vara ett land i arbete och sammanhållning. Den svenska modellen ska utvecklas. Fler ska komma i arbete. Välfärd av hög kvalitet ska vara tillgänglig för alla runt om i hela landet, och omfördelning ska ske via våra trygghetssystem. ska vara ett tryggt land. Regeringen kommer med fortsatt kraft att bekämpa brotten och terrorismen. Straffen mot olaga innehav av vapen, våldet och brottsligheten har skärpts, och vi säkerställer att polisens resurser stärks. Lika hårda som vi är mot brotten ska vi också vara mot brottens orsaker. Det innebär att långsiktigt öka tryggheten genom att bekämpa ekonomiska och sociala klyftor. Arbetslösheten måste pressas tillbaka. Ojämlikheten är störst mellan dem som har och dem som inte har arbete. Vi vet att betalt arbete med en lön som går att leva på ger ekonomisk självständighet, makt och möjlighet att forma sitt eget liv, att bestämma själv. Då krävs utbildningssatsningar genom regeringens utbyggda kunskapslyft. Det behövs investeringar i vägar och järnvägar så att näringslivet har ett fungerande transportsystem och så att vi kan arbetspendla. Det krävs investeringar i bostäder och att vi ställer om till klimat- och miljöinvesteringar. Investeringarna ger både jobb och utveckling i hela landet, och de skapar långsiktigt växande resurser. De stärker konkurrenskraft. De är grunden i samhällsbygget, och ser vi också resultat. går 200 000 fler människor till jobbet än när regeringen tillträdde. Ungdomsarbetslösheten är den lägsta . slår sysselsättningsrekord i EU, och bidragstagandet är det lägsta sedan 90-talskrisen. Även bland utrikesfödda har sysselsättningen stigit, men det tar fortfarande innan många nyanlända börjar jobba. Här måste vi ytterligare kavla upp ärmarna och ta krafttag. Därför kommer regeringen att fortsätta att satsa på effektiv språkträning, på snabbspår, på bättre matchning och validering. Med rätt följer naturligtvis också plikt. Kraven på den enskilda ska vara tydliga, och samhällets insatser ska riktas för att möta varje individs situation. Den som får etableringsersättning måste nu söka arbete. Bidrag lämnas inte längre ovillkorligt. Så ska starka välfärdssystem byggas. Men försäkringssystemet ska också utformas för att öka jämställdheten. Ingen ska behöva fastna i hemarbete. Därför har vi avskaffat vårdnadsbidraget och gjort om föräldraförsäkringen så att nyanlända kvinnor snabbare ska komma in på arbetsmarknaden. De ska självklart också vara med och bygga vårt land starkt för framtiden. finns 100 000 lediga jobb. Därför ska vi investera i kunskap och utbildning för att skapa fler broar till arbetsmarknaden, till jobb med kollektivavtalsenliga löner. Välfärd av hög kvalitet ska vara tillgänglig. I budgeten gjordes med de 10 välfärdsmiljarderna en av de historiskt största satsningarna som någonsin gjorts på kommunsektorn. Sammanlagt har regeringen satsat nästan 30 miljarder på skolan, äldreomsorgen och hälso- och sjukvården. Det är satsningar som har en starkt omfördelande kraft. Oavsett betalningsförmåga ska du få en bra utbildning, och oavsett lön ska du få vård efter behov. Kunskapsresultaten i skolan ska fortsätta att stiga uppåt. Kvaliteten i äldreomsorgen ska öka. Hälso- och sjukvården ska finnas tillgänglig när du behöver den, oavsett om du bor i , i eller i . Resultaten av välfärdsmiljarderna märks nu också i kommuner och landsting. Lärarna i har fått mer i lönekuvertet. I har en ny förskoleavdelning öppnat, och i har nattbemanningen inom äldreomsorgen ökat och hemtjänstpersonalen avlastats med ett nytt trygghetsteam. Så har tryggheten och jämlikheten ökat runt om i . I vårändringsbudgeten presenterade vi satsningar på bland annat förlossningsvården, på de mest utsatta skolorna och på mer resurser till den ansträngda barn och ungdomspsykiatrin. Regeringspartierna har tillsammans med prioriterat välfärdsverksamheter där behoven är som allra störst, verksamheter som under åtta borgerliga regeringsår fick stå tillbaka. Vi måste också ta ansvar för de utmaningar som den demografiska utvecklingen innebär. Vi lever glädjande nog allt längre som vi föder allt fler barn i . Det gör att behovet av lärare, barnskötare och undersköterskor ökar och att vi behöver bygga fler förskolor, skolor och äldreboenden. För att möta de ökande behoven kommer regeringen att fortsätta utveckla den svenska modellen och föra en ekonomisk politik som ger utrymme för att både stärka välfärden och bygga skyddsvallar för framtiden. Det är att ta ansvar för . har i en analys visat att satsningar på välfärd och offentliga investeringar är det mest effektiva sättet att höja den ekonomiska tillväxten och skapa nya jobb. Sämst effekt har, enligt , generella skattesänkningar. Så kan den stora skiljelinjen i svensk politik beskrivas: Investeringar i välfärd och samhällsbygge som skapar högre tillväxt eller ofinansierade skattesänkningar som inte har den effekten men däremot ökar klyftorna. beräkningar visar att den förda finanspolitiken har gjort att tillväxten har blivit en halv procent högre 2015-2017. Så ser resultatet ut, och så har regeringens ekonomiska politik tagit igenom tuffa tider. Vi vet att byggs starkt genom att tillväxten fördelas rättvist. Vi vet att jämlikhet och utveckling inte är varandras motsatser, och vi vet att investeringar i samhällsbygget gör starkare . Mot regeringens ekonomiska politik står fem högerpartier, fem partier som vill backa tillbaka till en ofinansierad skattesänkarpolitik för de allra rikaste, sänka klimatambitionerna och låta vinstjakten i välfärden fortsätta. De borgerliga partiernas gemensamma skattesänkningar uppgår till . vill sänka skatterna med och ge dem som har 100 000 en skattesänkning på . Så vill gynna de högavlönade i . Att sänka skatten för dem med högst inkomster leder inte till att vi kan anställa fler skolkuratorer, fler poliser, fler soldater eller fler undersköterskor. Den politiken har prövats. Vi vet att då skapas underskott i statsfinanserna, och då tillåts klyftorna öka. Så rustar vi inte för framtiden. Här är skiljelinjen i svensk politik tydlig. Men skiljelinjen går inte längre bara där. Det handlar inte längre bara om innehållet i den ekonomiska politiken utan också om formerna för den. , , är ett datum som kommer att gå till den svenska ekonomisk-politiska historien. Det var då allianspartierna tillsammans med tog ett första steg på det sluttande plan som riskerar att föra oss tillbaka till det moras vi minns . Det var då man gav upp idén om en sammanhållen budgetprocess. Därmed gav finansministerkandidat också upp anspråken på att stå för en ansvarsfull ekonomisk politik. Det är beklämmande att beskåda. Här har vi nu en ny skiljelinje som har dragits upp. Ska vi stå för ordning och reda i budgetprocessen och sunda statsfinanser med Socialdemokraterna, och ? Eller ska vi stå för sönderkörda statsfinanser via den hoppande utgiftshöjar och skattesänkarmajoriteten i med , ? Skiljelinjen handlar inte längre bara om skattesänkningar för höginkomsttagare mot investeringar i välfärdsbygget, utan den handlar också om ordning och reda och sunda statsfinanser med regeringen eller budgetkaos och skenande underskott med oppositionen. Här har vi viktig konsumentupplysning till svenska folket. heter en man på som jag tror att både jag och finansministern känner. Det är en hederlig vänsterintellektuell som förr slogs med blanka vapen i den här kammaren och slåss med blanka tangenter eller pennor i sina spalter. föreslog att ska inrätta vår tids och integrationsuppgiftens motsvarighet till , det vill säga göra som : se de stora problemen, identifiera dem i seriös analys, försöka genomföra genomtänkta förslag i så bred enighet som möjligt och göra det med anslaget att det går att få det här att bli bättre. Jag är rätt säker på att vi skulle landa i olika ståndpunkter i fråga om exakt vilka lösningar som vore bra. Det går ingår i politiken. Men jag tycker att själva grundidén - att se problemen, identifiera dem, göra en seriös analys av vad som går att åstadkomma och sedan försöka genomföra åtgärderna - är en bra idé. Det kräver dock att man är någorlunda överens om hur problemen ser ut och hur stora de är.