bet · H401KU20 · 2017-06-13 00:00:00 — För att vi ska kunna fiska och äta torsk även krävs en kraftig minskning av fisket – framför allt i västra – annars riskerar hela beståndet att slås ut. ville gå längre men det här är en minskning med mer än hälften så jag tycker att det är en bra kompromiss. Kvoterna fiske i anges i en bilaga till rådets förordning (EU) 2016/1903 av om fastställande av fiskemöjligheter för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i och om ändring av förordning (EU) 2016/72. Av bilaga 2 till protokoll 2016/17:9 från sammanträde framgår att skriftligt samråd hade hållits med inför det skriftliga förfarandet i rådet om bekräftande av politisk överens-kommelse om TAC för . I det underlag som låg till grund för det skriftliga samrådet anges bl.a. följande: Rådet nådde en politisk överenskommelse om kommissionens förslag till rådsförordning avseende TAC- och kvoter i samt ändring av förordning (EU) 2016/72. Den slutliga överenskommelsen innebar i enlighet med Östersjöplanen en väsentlig minskning av TAC för torsk i västra om , och en väsentlig minskning av TAC för torsk i östra om . Utöver att reglera TAC innebar överenskommelsen i enlighet med Östersjöplanen även ytterligare kompletterande bevarandeåtgärder för torsk i västra . Dels förlängdes den nuvarande stängda perioden i västra från 6 , och gäller nu från till , i syfte att öka skyddet av västlig lektorsk under dess huvudsakliga lekperiod. Dels regleras för första gång [sic!] även fritidsfiske på torsk i västra på EU-nivå genom fastställande av en s.k. bag limit. Regleringen innebär att fritidsfiskare som fiskar i västra (dvs. väster om ) får behålla maximalt 5 torskar per person per dag. i västra är motsvarande antal 3. Motiveringen till att även reglera fritidsfiske var framförallt den bekymmersamma beståndssituationen för västlig torsk och fritidsfiskets bidrag till fiskeridödligheten på densamma. Regleringen gjordes också utifrån tanken att alla aktörer som nyttjar beståndet bör bidra till dess återuppbyggnad. I protokollsbilagan anges att det fanns stöd i och att avvikande mening hade anmälts av respektive . Enligt protokollsbilagan hade följande avvikande mening anmälts av : Vi är positiva till minskning när det gäller uttagsrätt på vissa bestånd men vill se betydligt lägre uttag när det gäller samtliga arter. Enligt tidigare vill vi se en minskning av på samtliga områden och bestånd men är självklart för ytterligare minskningar. Enligt protokollsbilagan hade följande avvikande mening anmälts av : Vi anser att borde motsätta sig torskkvoterna som blir långt större än vad som är långsiktigt hållbart och som tyvärr avviker betydligt från ursprungliga förslag, det förslag som sade sig stödja. Till EU-nämndens sammanträde (2016/17:11) översände en skriftlig återrapport från mötet i unionens råd för jordbruk och fiske . Av återrapporten framgår bl.a. att medlemsstaterna stod långt ifrån varandra när det gäller storleken på reduktionen av TAC i båda torskförvaltningsområdena. Det anges att förespråkade att gå på kommissionens linje för TAC-nivåer i båda torskförvaltningsområdena. Vidare framgår att en politisk överenskommelse nåddes efter komplicerade förhandlingar och att berörda medlemsstater in i det sista stod långt ifrån varandra, framför allt i fråga om torskförvaltningsområdena. Den slutliga överenskommelsen innebar en minskning av TAC för torsk i västra och en minskning av TAC för torsk i östra . På fråga av ordföranden uppgav statsrådet att han var beredd att svara på frågor kring återrapporteringen (anförande 103 i uppteckningar från sammanträde 2016/17:11, § 5). Ordföranden fann att det inte fanns några frågor med anledning av återrapporten, som lades till handlingarna (anförande 104). Svar på skriftlig fråga besvarade statsrådet en skriftlig fråga om hot mot torsken (fr. 2016/17:863) och anförde följande: har frågat mig på vilket sätt jag avser att agera för att förhindra utfiskningen av torsken i . Det är och rådets förordning (EU) nr 2016/1139 av om upprättande av en flerårig plan för bestånden av torsk, sill/strömming och skarpsill i som anger ramarna för förvaltningen av torsk i . Den fleråriga planen syftar till att uppnå de mål som anges i den gemensamma fiskeripolitiken, särskilt genom att tillämpa försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen, och bidra till att nyttjandet av de arter som omfattas av planen sker på ett sådant sätt att populationerna återställs till och bevaras över nivåer som säkerställer MSY (maximalt hållbart nyttjande). Det finns två torskbestånd i . Enligt ICES rådgivning ligger det västra torskbeståndet långt under MSY-nivån. ICES har i sin rådgivning även lyft fram fritidsfiskets bidrag till fiskeridödligheten på västlig torsk. När det gäller det östra torskbeståndet kan ICES, pga. bristfällig biologisk information, inte genomföra en fullständig beståndsanalys och därmed kunde inte ICES lämna någon information om fiskeridödlighet. När fiskemöjligheterna i skulle fastställas agerade jag mot denna bakgrund för att fiskemöjligheterna för torsk i skulle sättas i enlighet med Östersjöplanen och den gemensamma fiskeripolitikens MSY-mål samt att den vetenskapliga rådgivningen och försiktighetsansatsen skulle utgöra grunden för beslutet. Mot denna bakgrund agerade jag för väsentliga minskningar av fiskemöjligheterna för torsk i både västra och östra samt underströk vikten av att vidta kompletterande åtgärder för att skydda det västra torskbeståndet. Givet den västra torskens beståndssituation och fritidsfiskets bidrag till fiskeridödligheten för torsken i det beståndet agerade jag även för att på ett proportionerligt vis reglera fritidsfiske efter torsk i västra . Den slutliga överenskommelsen innebar i enlighet med Östersjöplanen en väsentlig minskning av fiskemöjligheterna för torsk i västra om , och en väsentlig minskning av fiskemöjligheterna för torsk i östra om . Utöver att reglera fiskemöjligheterna innebar överenskommelsen även ytterligare kompletterande bevarande-åtgärder för torsk i västra . Dels regleras för första gång även fritidsfiske på torsk i västra på EU-nivå, genom fastställande av en s.k. baglimit. Regleringen innebär att fritidsfiskare som fiskar i västra (dvs. väster om ) får behålla maximalt fem torskar per person per dag. är motsvarande antal tre. Dels förlängdes den nuvarande stängda perioden , och gäller nu från till i västra . ICES förväntas presentera sin rådgivning avseende bestånds-situationen för torsk i /. Grundat på ICES råd kommer jag att fortsätta att verka för en återhämtning av det västra torskbeståndet så att vi får en långsiktigt hållbar förvaltning av torsken i . Enligt 10 kap. 10 § regeringsformen (RF) ska regeringen fortlöpande informera och samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet i Europeiska unionen. Närmare bestämmelser om informations- och samrådsskyldigheten meddelas i riksdagsordningen (RO). Enligt m.fl. har det ansetts vara av värde att det införs en bestämmelse i regeringsformen om regeringens skyldighet att informera och samråda med i EU-frågor. Bestämmelsen ska markera den starka ställning som har när det gäller dessa frågor (se m.fl., Grundlagarna [, Zeteo], kommentaren till 10 kap. 10 § RF). De besked som regeringen får av är inte bindande (se m.fl.). Regeringen företräder i ministerrådet och agerar där med fullt politiskt ansvar. m.fl. pekar på att man enligt kan utgå från att regeringen inte ska företräda en ståndpunkt som står i strid med vad gett uttryck för och att det i riksdagsstyrelsens framställning inför 2000-talet uttalas att praxis för samrådet har utvecklat sig på det sättet att regeringen agerar i enlighet med nämndens råd och ståndpunkter. Det kan tilläggas att i fråga om innebörden av samverkan mellan och regeringen i EU-frågor har uttalat följande (bet. 1994/95:KU22 s. 15): får enligt utskottets bedömning i praktiken ett reellt inflytande när det gäller ståndpunkter vid mötena i Europeiska unionens råd. Man bör nämligen kunna utgå från att regeringen inte kommer att företräda en ståndpunkt som står i strid med vad nämnden har gett uttryck för i samrådet. Det som sagts om innebörden av samverkan har betydelse för det politiska ansvarstagandet. Om redan från början skulle binda regeringen med fastställda förhandlingsdirektiv, skulle regeringens politiska ansvar för agerandet i EU-förhandlingarna uttunnas avsevärt. Som uttalas i propositionen kan inte heller ett riksdagsorgans uttalanden bli bindande för hela , och sådana uttalanden saknar formell konstitutionell betydelse. Det är, som också påpekas i propositionen, regeringen som företräder vid ministerrådets möten. Det är därigenom regeringen som har det politiska ansvaret för förhandlingarna. medverkan vid uppläggningen av förhandlingarna påverkar således inte möjligheter att använda de kontrollinstrument som anges i 12 kap. regeringsformen. Tilläggas kan också att i inför 2000-talet (förs. 2000/01:RSl s. 138) uttalade bl.a. följande om ställnings-taganden: Vi vill påpeka att parlamentarismens princip innebär att regeringen skall handla så att den tolereras av . I ett förtroendefullt samarbete mellan riksdag och regering får regeringen förutsättas agera i enlighet med ståndpunkter. Vi kan konstatera att praxis har utvecklats så att det inte anses tillräckligt att regeringen inte gör något som står i strid med synpunkter utan i stället agerar i enlighet med nämndens råd och ståndpunkter. Denna praxis bör bestå. En fråga kan dock utvecklas på ett sätt som gör att regeringen bedömer att en avvikelse från nämndens ståndpunkt är nödvändig. Vi vill i detta sammanhang erinra om möjligheten för regeringen att söka förnyad kontakt med nämnden. Om regeringen ändock inte agerar i enlighet med nämndens ställningstaganden skall regeringen tydligt redovisa skälen för avvikelsen i den skriftliga återrapport som skall tillställas kammarkansliet och efter rådsmötet. Som påpekat måste mycket goda skäl föreligga för att regeringen inte skall företräda nämndens ståndpunkt. Det står fritt att utnyttja de parlamentariska kontroll-instrumenten oavsett vilka skäl regeringen anför för sitt agerande. Det är således och inte regeringen som avgör om de skäl som regeringen anför för sitt agerande är tillräckliga. har i betänkandet i en ny tid (bet. 2005/06:KU21 s. 31 f.) uttalat att uttalanden av utskott eller eller dess ledamöter inte är bindande för hela . Sådana meningsyttringar kan dock – i likhet med ett kammarbeslut enligt den ordning som då föreslogs för hanteringen av grön- och vitböcker – vara uttryck för rådande åsiktsförhållanden i . Utskottet påminde om att det ytterst är regeringens uppgift att under parlamentariskt ansvar inför ta ställning till om de meningsyttringar som kommer till uttryck vid samråd med utskott och speglar rådande åsiktsförhållanden i . I 7 kap. 14 § RO föreskrivs att regeringen ska underrätta om frågor som ska beslutas i Europeiska unionens råd. Regeringen ska också rådgöra med nämnden om hur förhandlingarna i rådet ska föras inför besluten i rådet. När det gäller genomförandet av samrådet i lämnas följande beskrivning i m.fl. (se m.fl., Grundlagarna [, Zeteo], kommentaren till 7 kap. 14 § RO): sammanträder normalt med undantag för augusti månad. Vid sammanträdena behandlas ärendena i följande veckas rådssammanträden. Utgångspunkten är dagordningarna för dessa rådsmöten. Regeringen förser nämnden med skriftligt underlagsmaterial för de dagordningspunkter som gäller beslut (se vidare cirkulär 2 Samråd och information mellan regering och riksdag i EU-frågor). Vid samrådet ska från regeringens sida normalt det ansvariga statsrådet delta eller i undantagsfall om statsrådet har förhinder eller om det finns andra särskilda omständigheter, en statssekreterare från det ansvariga departementet. Samråd äger rum med statsministern före Europeiska rådets möten och ibland med det berörda statsrådet inför de s.k. informella ministermötena. Samråden avslutas med att nämndens ordförande konstaterar att det finns en majoritet för regeringens förhandlingsuppläggning eller ståndpunkt eller att det finns en majoritet mot den. verksamhet redovisas i nämndens verksamhetsberättelser som finns tillsammans med de stenografiska uppteckningarna från i riksdagstryckets utskottsserie (gröna band). granskade ett statsråds hantering av en fråga i EU och hur statsrådets hantering förhöll sig till vad som förevarit i (bet. 1997/98:KU25). I sitt ställningstagande inledde utskottet med att konstatera att samråden under sammanträden avslutas med att ordföranden gör sammanfattningar i syfte att klargöra opinionsläget i nämnden. Vanligtvis konstateras att statsråden inte har en majoritet av ledamöterna mot sin uppläggning. Det är möjligt för nämnden att ytterligare klargöra opinionsläget genom att anta ett skriftligt uttalande. Ordförandens sammanfattning eller uttalanden är inte ett mandat i strikt mening eftersom det är regeringen som företräder vid rådets sammanträden. Internationella relationer är regeringens prerogativ. Regeringen är således ansvarig för hur landet företräds i rådet även om samråd med har ägt rum inför rådssammanträdet. Trots att samrådet inte är konstitutionellt bindande, uttalade konstitutions-utskottet vidare, är det ändå möjligt att betrakta resultatet av samrådet som ett slags mandat. har tidigare konstaterat att man kan utgå från att regeringen inte kommer att företräda en ståndpunkt som står i strid med vad nämnden har gett uttryck för i samrådet. Av utskottets uttalanden följer att regeringen har ett ansvar att följa mandat. Mandaten kan, anförde utskottet vidare, teoretiskt sett, innehålla olika komponenter. Det är för det första naturligt att mandaten rör ställningstagandet i sakfrågan. Bör stödja aktuellt förslag eller ej? För det andra kan det i mandaten också formuleras hur stort kompromissutrymme regeringen har. Regeringen har som regel ett handlingsutrymme för att kunna göra kompromisser under rådets behandling av en fråga. Nämnden kan i sitt mandat ange inom vilka gränser ett sådant kompromissutrymme finns. För det tredje kan mandaten också innehålla nämndens uppfattning om vilka andra länder som kan eller bör bilda allianser med. Vidare kan karaktären på mandaten variera. För det första kan de vara mer eller mindre uttryckligt uttalade. Vissa delar av ett mandat kan bygga på underförstådda förutsättningar. För det andra kan mandaten vara mer eller mindre flexibla. En viss flexibilitet är en förutsättning för att ska kunna hävda sina intressen under rådets förhandlingar. Att medlemsländernas representanter inte är klavbundna av sina parlament är också en förutsättning för att beslutsfattandet i rådet ska kunna vara effektivt. Utskottet har senast i sitt yttrande 1997/98: KU9y vidhållit sin tidigare inställning att det inte är lämpligt att binder regeringen med fastställda förhandlingsdirektiv i EU-förhandlingarna. I det aktuella granskningsärendet, fortsatte , samman-fattade nämndens ordförande i ett första skede att det fanns en majoritet mot statsrådet. Efter ytterligare några inlägg avslutas samrådet genom att ord-föranden sammanfattar med att statsrådet har ett visst handlingsutrymme inom vilket han bör använda ”sunt förnuft” eftersom det finns ”ett svängrum”. Det fanns med andra ord en från nämnden uttalad flexibilitet i mandatet. Nämnas kan också att erinrade om vad utskottet tidigare uttalat om att man kan utgå från att regeringen inte kommer att företräda en ståndpunkt som står i strid med vad nämnden har gett uttryck för i samrådet. kan situationer uppstå, t.ex. på grund av ändrade omständigheter, som innebär att regeringen kan bedöma att intressen bäst företräds genom att den svenska ståndpunkten avviker från nämndens mandat. Regeringen måste, anförde utskottet, ha ett visst handlingsutrymme vid rådssammanträdena. Enligt bedömning måste det emellertid föreligga mycket goda skäl för regeringen att göra en sådan avvikelse. Några sådana skäl hade enligt utskottet inte förelegat i det aktuella fallet. I ett annat ärende (bet. 2015/16:KU20 avsnitt 2.3) granskade utskottet statsministerns underlag under ett samråd med . Utskottet anförde bl.a. följande i sitt ställningstagande i det ärendet (s. 105): Vid EU-nämndens sammanträde lämnade statsminister information och samrådde inför ett extra möte i med EU:s stats- och regeringschefer dagen därpå. I svarspromemorian från anges att för samrådet hade inte fått ta del av något utkast till gemensamt uttalande från stats- och regeringscheferna, och det fanns således inte något formellt underlag att samråda om. Något skriftligt underlag skickades därför inte till inför det muntliga samrådet, varför viss oklarhet förefaller ha uppstått vid nämndens möte. Riksdag och regering har gemensamt intresse i att samråden inför ministerrådsmöten fungerar väl och ger goda möjligheter för regeringen att förankra sin förhandlingslinje och för att påverka regeringens agerande. Att eventuella oklarheter under ett samråd ut är en angelägenhet för både och regeringen. Mot bakgrund av de omständigheter som rådde finns det enligt utskottet inte något skäl att rikta någon anmärkning mot regeringen för det tillämpade förfaringssättet. Utskottet har genom en skrivelse som sänts till begärt svar på följande frågor: Tillförde det non-paper som delades på bordet vid sammanträde något till den föreslagna ståndpunkten som hade översänts inför samrådet? Av vilket skäl översändes nämnda non-paper inte till före samrådet? Vilken ståndpunkt framförde statsrådet om förslagen avseende fiskemöjligheter för torskbeståndet i vid mötet i unionens råd för jordbruk och fiske ? Hur förhöll sig den vid mötet i unionens råd för jordbruk och fiske framförda ståndpunkten till den ståndpunkt som hade förankrats i ? Hur förhöll sig den vid mötet i unionens råd för jordbruk och fiske framförda ståndpunkten när det gäller torskbeståndet till den förvaltningsplan för som beslutades ? Återspeglar den skriftliga återrapporten från mötet i unionens råd för jordbruk och fiske fullt ut det svenska agerandet vid rådsmötet och skälen till eventuella avvikelser i förhållande till ställningstagande? Vilka kommentarer i övrigt ger anmälan och denna promemoria anledning till? Som svar överlämnades en svarspromemoria som har upprättats inom (bilaga A1.7.2). I svarspromemorian anförs att det non-paper som genom försorg delades ut vid sammanträde inte tillförde något till den föreslagna ståndpunkten. Vidare anges att det nämnda non-paper inte var ett formellt förslag från Europeiska kommissionen, vilket är skälet till att handlingen inte översändes till . Information om dess innehåll lämnades i stället muntligt i såväl miljö- och jordbruksutskottet vid överläggningen som vid samrådet med . I svaret på fråga 3 hänvisas till en skriftlig återrapport från mötet i unionens råd för jordbruk och fiske , som har översänts till miljö- och jordbruksutskottet och . Som svar på fråga 4 anförs att den ståndpunkt som framfördes vid mötet överensstämde med den ståndpunkt som hade förankrats i . Enligt svaret på fråga 5 överensstämde den ståndpunkt när det gäller torskbeståndet som framfördes vid mötet i unionens råd för jordbruk och fiske med den förvaltningsplan för som beslutades . När det gäller fråga 6 om den skriftliga återrapporten anförs att den återger bl.a. vad anförde vid rådsmötet. Vid mötet gjordes inga avvikelser i förhållande till den ståndpunkt som hade förankrats i . Utskottet har genom en skrivelse som sänts till begärt dels att få ta del av en handling, dels svar på ett antal kompletterande frågor enligt följande: Utskottet begär att få ta del av det non-paper som delades ut vid sammanträde . Mot bakgrund av svaret på utskottets tidigare ställda fråga nr 2, vilka kommentarer föranleder uttalandet av ordföranden i (anförande 222) om det non-paper som delades ut vid sammanträdet ? Omfattade den svenska ståndpunkten som förankrades vid sammanträde de procentsatser om fiskemöjligheterna i det västra respektive i det östra torskförvaltningsområdet i som ingick i överenskommelsen vid rådsmötet (minskning i det västra området och i det östra området)? Om ja, var i samrådet framgår i så fall det? Om nej, vilket mandat har legat till grund för regeringens agerande vid rådsmötet i denna del? den reglering på EU-nivå av fritidsfiske av torsk i som ingick i överenskommelsen vid rådsmötet ? Om ja, var i samrådet framgår i så fall det? Om nej, vilket mandat har legat till grund för regeringens agerande vid rådsmötet i denna del? Vilket spann (nedre och övre gräns) anges i för när det gäller fiskemöjligheterna i det västra respektive i det östra torskförvaltningsområdet i (jfr anförande 211 och 216 vid samrådet i )? Hur överensstämmer detta spann med överenskommelsen om en minskning i det västra och i det östra ? Som svar överlämnades en svarspromemoria, jämte därtill fogade bilagor, som har upprättats inom (bilaga A1.7.3). Det non-paper som utskottet efterfrågade har bifogats svarspromemorian. På utskottets fråga 3 a anförs att de procentsatser om fiskemöjligheterna i det västra respektive i det östra torskförvaltningsområdet i som ingick i överenskommelsen vid rådsmötet omfattades av den ståndpunkt som förankrades med . Ståndpunkten framgår av anförande 210 (femte, sjunde och åttonde styckena). När det gäller fråga 3 b anges att den reglering på EU-nivå av fritidsfiske av torsk i västra som ingick i överenskommelsen vid rådsmötet omfattades av den ståndpunkt som förankrades med . Ståndpunkten framgår av anförande 210 (sextonde och sjuttonde styckena). Som svar på fråga 4 hänvisas till ett bifogat pressmeddelande av från Europeiska kommissionen och anförs följande. I för anges ett vetenskapligt grundat intervall för mål för fiskeridödligheten. Värden som ligger inom intervallet beräknas leda till maximal hållbar avkastning på lång sikt. () anger vad värdena i intervallet motsvarar i ton fisk. Det intervall som anges för det västra torskbeståndet är 0,15–0,45. Intervallet är uppdelat i en lägre och en högre nivå. Den lägre nivån är 0,15–0,26 och den högre är 0,26–0,45. Om beståndets biomassa ligger under vissa referenspunkter för bevarande som anges i planen får endast den lägre nivån tillämpas. Detta är fallet för det västra torskbeståndet. Överenskommelsen om en minskning av fiskemöjligheterna i västra i kombination med reglering av fritidsfisket i västra innebär en fiskeridödlighet som ligger inom ramen för den lägre nivån som föreskrivs i planen. Något intervall för det östra torskbeståndet har ännu inte fastställts i för eftersom ICES, på grund av oklara biologiska förhållanden, inte har kunnat presentera några biologiska referensnivåer för det beståndet. Vid samrådet i nämndes olika procentsatser om fiskemöjligheterna i det västra respektive i det östra torskförvaltnings-området i . Den ståndpunkt som förankrades med innehöll dock inte några uttryckliga procentsatser. Det som har framkommit i den aktuella granskningen ger enligt utskottet inte grund för någon annan slutsats än att den ståndpunkt som statsrådet framförde vid mötet i unionens råd för jordbruk och fiske var i linje med den ståndpunkt som hade förankrats i . Utskottet vill i sammanhanget påminna om sitt tidigare ställningstagande att riksdag och regering har gemensamt intresse i att samråden inför ministerrådsmöten fungerar väl och ger goda möjligheter för regeringen att förankra sin förhandlingslinje och för att påverka regeringens agerande. Utskottet framhåller även vikten av att informationen och diskussionen under ett samråd bidrar till att klargöra relevanta sakför-hållanden, i syfte att skapa tydlighet kring innehållet i mandat. Att eventuella oklarheter under ett samråd ut är en angelägenhet för både och regeringen. 1.8 Ministern för internationellt utvecklingssamarbete och klimats agerande vid ett informellt ministermöte