bet · H401SfU21 · 2017-05-23 00:00:00 — Det har varit vår väg framåt att satsa på att hjälpa där hjälpen behövs, att satsa på att garantera personer i akut kris en överlevnad. Låt därefter vidare migration för att höja välfärden vara organiserad och ordnad via visumansökningar, via vidarebosättningssystem och via klassiska ansökningar om uppehållstillstånd i förväg. Låt oss vara ärliga: Det är ingen vid gränser som flyr för sitt liv. Det är ingen vid gränser som kommer att dödas just där och då. Där är man på säker mark. , EU:s och västvärldens politik hjälper inte dem som flyr för sitt liv. Det är klart att man vill hjälpa dem man ser nära sig, men den politik som naiva länder har fört i syfte att stilla sitt samvete har drabbat de mest nödställda. Den har gjort det lönsamt att ta livsfarliga vägar i jakten på ett bättre liv i stället för att vi garanterar liv för dem som behöver det. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ytterligare anpassning av svensk rätt till Dublinförordningen Ja, , det är klart att du kan säga att det är mycket snack, men låt oss gå tillbaka och fundera på vad den här frågan faktiskt handlar om. Jo, den handlar om i vilken mån vi vill följa eller inte och i vilken mån vi tror att det är bra för att stå upp för de avtal som vi har ingått. Det är vad frågan handlar om. Den handlar inte om migrationspolitiken i allmänhet, utan den handlar om vilken väg ska ta när det gäller att hålla ingångna avtal. Vi socialdemokrater har varit tydliga när det gäller migrationspolitiken. Vi kommer att se till att inte hamnar där vi hamnade 2015 genom att ha ett regelverk som inte avsevärt skiljer sig från det i resten av . Vi socialdemokrater har dessutom, till skillnad från , arbetat med förslag kopplat till ett kvotsystem, vilket gör att det finns lagliga vägar in i för människor som flyr för sitt liv. En annan skillnad är att ni vill bryta avtal. Er politik skulle förstöra rykte. Det är inte på något sätt rimligt att göra till någon form av europeiskt utstött land, som , och andra länder som styrs av politiker med liknande ideologisk hemvist som . Att bryta avtal är dåligt för vår handel, dåligt för vårt rykte och dåligt för vår migrationspolitik. Kort sagt: Det är dåligt för och dåligt för svenskarna. Jag ska börja med att yrka bifall till utskottets förslag. Även om jag formellt inte kan göra det å de övriga allianspartiernas vägnar vet jag att de också skulle ha yrkat bifall till förslaget om de hade deltagit i debatten. Detta är kanske inte världens mest spännande betänkande, men det berör en av de mest centrala delarna av EU:s gemensamma migrationspolitik. Låt mig först sätta in detta i ett lite större perspektiv. Enligt UNHCR var 65 miljoner människor på flykt 2016. För att ge en bild av omfattningen har , och var för sig 65 miljoner invånare. Det är alltså som om hela befolkning skulle vara på flykt. I kontrast till detta tog EU emot 1,3 miljoner, vilket motsvarar befolkning. tog emot 29 000 asylsökande. Dessa siffror får mig att dra två slutsatser. Den ena är att vid en jämförelse av antalet asylsökande till åren 2015 kontra 2016, med 163 000 respektive 29 000, kan jag konstatera att de åtgärder som införde med gränskontroll och transportöransvar visar att vi i det korta perspektivet bara kan lita på oss själva. I avvaktan på att EU axlar migrationsrollen ordentligt tror jag att det temporärt bästa skulle vara att återvända till och den nordiska passunionen. Då upphörde den interna passkontrollen inom , och man uppehöll en gemensam nordisk gränskontroll vid yttre gräns. Men i det längre perspektivet och när vi ser flyktingsituationen i världen är det långsiktigt enbart EU som har storheten att kunna hantera flyktingströmmarna . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ytterligare anpassning av svensk rätt till Dublinförordningen Låt oss efter denna utvikning återvända mer konkret till dagens betänkande. Dublinförordningen har två huvudfunktioner. Den mest uppenbara och mest diskuterade är hur vi fördelar de asylsökande mellan medlemsstaterna, alltså vilken stat som har ansvaret för att bedöma behovet av skydd. Det är det land som tagit störst del av den asylsökandes inresa eller, enklare uttryckt, det land inom EU som den asylsökande först anlände till. I detta första land ska den asylsökande registreras, och då har det landet ansvaret för asylutredningen. Den andra funktionen är den andra sidan av statens ansvar: att utföra en asylutredning. Det är den asylsökandes rätt att få sin sak prövad. En asylsökande ska inte riskera att skickas fram och tillbaka mellan två länder som pekar finger åt varandra och säger: Det är ni som har ansvaret. Dublinförordningen, som bland annat bygger på registrering i första EU-land, har fungerat dåligt. Vi i Alliansen har drivit på för att få fram en omfördelningsmekanism, alltså en omfördelning som automatiskt träder i kraft utan särskilda politiska beslut. Detta ska ses i ljuset av det politiska beslutet att omfördela 160 000 efter flyktingkrisen och där det enbart har omfördelats 12 000 av de 160 000. En automatisk mekanism är alltså att föredra framför enskilda politiska beslut. En automatisk mekanism ska kompletteras av att det ska kosta att inte sköta sig. Följer man inte ska det få ekonomiska följder. I denna fråga skjuter vi regeringen framför oss. långsamt börjar regeringen driva denna linje i förhandlingarna. Det är denna omfördelningsmekanism som förorsakat totalstopp i förhandlingarna om Dublinförordningen. Det finns propåer om att den nuvarande förordningen snart kommer att förändras. Varför då göra små justeringar i den nuvarande, alltså yrka avslag på propositionen? Frågan är relevant, men med hänsyn till att förhandlingarna avseende Dublinförordningen gått i stå tror jag att det kommer att dröja. Den förändring som föreslås handlar om att få bättre rättssäkerhet men också om att behålla effektiviteten i verkställigheten av Dublinförordningen. Medlemsstaterna hade tre alternativ att välja på, och betänkandet föreslår det som är mest likt den praxis som redan råder i . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.)