bet · H401JuU18 · 2017-04-07 00:00:00 — För att hantera dessa har vänt sig till Datainspektionen och frågat hur myndigheten ser på att ge ett fåtal tjänstemän inom elektronisk direktåtkomst till den information som man får i pappersform. Datainspektionen ser i sitt yttrande en möjlighet för Säkerhetspolisen att få elektronisk direktåtkomst till verksamhetsregister under förutsättning att ett antal krav är uppfyllda: begränsat antal handläggare, överenskommelse om ändamålsbegränsning mellan myndigheterna, adekvat utbildning, logguppföljning och regelbundna utvärderingar. och Säkerhetspolisen arbetar med att se över hur man kan tillgodose Datainspektionens krav. Det är viktigt att Säkerhetspolisen har tillgång till de verktyg som myndigheten behöver för att kunna fullfölja sitt uppdrag. Regeringen ser positivt på den fördjupade samverkan mellan och jag kommer även fortsättningsvis att följa hur samverkan mellan myndigheterna utvecklas. När det gäller frågan om polisens utrustning och att utrusta polisen med alternativa vapen och hjälpmedel noterar utskottet att ett pilotprojekt om att använda elpistoler är planerat att sättas igång . Detta arbete bör inte föregripas. Vidare anser utskottet att frågorna om vilka hjälpmedel och vilken UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT ammunition som polisen ska använda i första hand är frågor som har att hantera på egen hand. regeringen med anledning av motionerna 2016/17:1169 (S), 2016/17:1227 (M), 2016/17:1535 (KD) yrkande 3 och 2016/17:2245 (M) bör därför inte Utskottet delar motionärernas uppfattning i motion 2016/17:168 (V) yrkande 2 att den tekniska utrustningen ska underlätta och effektivisera arbetet och inte det omvända och att det därför är viktigt att kvalitetsgranska polisens tekniska hjälpmedel och datasystem. Utskottet anser dock att även detta i första hand är en fråga som , främst genom sin it-avdelning, har att hantera på egen hand. Mot denna bakgrund saknas det anledning för att göra något tillkännagivande till regeringen. Samverkan mellan myndigheter är mycket viktig i det brottsförebyggande Utskottet ser därför positivt på det arbete som pågår på området sedan Utskottet noterar även att ny lagstiftning som syftar till att underlätta samverkan trädde i kraft så sent som . anser därför inte att något tillkännagivande till regeringen om ökad samverkan Motionerna 2015/16:585 (S), 2016/17:1149 (S) och 2016/17:2036 (C) yrkande 2 avstyrks därför. Utskottet delar motionärernas uppfattning i motion 2016/17:3387 (M) yrkande 2 att det är viktigt med insatser för att bryta det utanförskap och den utsatthet som finns i vissa områden. Utskottet ser därför positivt på det arbete för att förebygga brott och öka tryggheten i socialt utsatta områden som initierats av regeringen. Något initiativ från sida med anledning av motionsyrkandet är därför inte nödvändigt. Arbete mot nyrekrytering till kriminella nätverk är en mycket viktig del av det brottsförebyggande arbetet. Utskottet noterar därför med tillfredsställelse att flera olika satsningar görs på området. regeringen är mot denna bakgrund inte nödvändigt. Motion 2016/17:3236 (M, C, L, KD) yrkande 1 avstyrks. Arbetet för att öka uppklarningen av sexualbrott är enligt utskottet Utskottet konstaterar att i sitt regleringsbrev har fått i uppdrag att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits för att utveckla myndighetens arbetsmetoder när den utreder våldtäkt och andra sexualbrott. Vidare har sexualbrottskommitté haft till uppdrag att granska och analysera hur de brottsbekämpande myndigheterna utreder ärenden om våldtäkt och hur rättsväsendet i övrigt hanterar sådana ärenden. betänkande bereds inom . arbete bör inte föregripas. Något tillkännagivande till regeringen bör därför inte göras med anledning av motion 2016/17:3340 (M) yrkande 1. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottet delar motionärens uppfattning i motion 2016/17:2663 (MP) yrkande 1 att arbetet mot organiserad brottslighet och korruption är viktigt när det gäller handel med skyddade arter. Utskottet bedömer dock att detta arbete UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT i första hand bör initieras inom ramen för tillämpningen av Citeskonventionen. Något initiativ från sida bör därför inte tas med anledning av motionsyrkandet, som avstyrks. Utskottet anser att reglerna för vilka som har rätt att utföra trafikkontroller har en tillfredsställande utformning. Något tillkännagivande till med anledning av motion 2016/17:1245 (M) är därför inte nödvändigt. Motionen bör avslås. När det gäller övervakning av yrkestrafiken noterar utskottet att regeringen har avsatt medel i budgeten för att dels motverka illegal cabotageverksamhet, dels för flygande inspektioner av nyttofordon. Dessutom har i sitt regleringsbrev fått i uppdrag att vidareutveckla sitt arbete med kontroller av cabotagetransporter och flygande inspektioner av nyttofordon samt säkerställa att insatserna på dessa områden förbättras. Mot denna bakgrund saknas det enligt utskottet anledning att göra något tillkännagivande till regeringen med anledning av motion 2016/17:2084 (M). I motion 2016/17:3231 (M) yrkande 13 efterfrågas en översyn av möjligheten att kriminalisera vägran att lyda polis eller annan behörig personal vid olycksplatser. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att regeringen, som redovisats ovan, har gett en särskild utredare i uppdrag att överväga och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner. Av direktiven framgår bl.a. att införandet av ett nytt brott som tar sikte på hindrande av polisens, räddningstjänstens och ambulanssjukvårdens ingripanden eller hjälpinsatser ska övervägas. Mot denna bakgrund saknas det enligt utskottet anledning till något initiativ med anledning av motionsyrkandet, vilket bör avslås. Åtgärder mot gränsöverskridande brottslighet är mycket angelägna och utskottet ser därför positivt på att regeringen i budgetpropositionen påtalar att har börjat skapa internationella, operativa funktioner i polisregionerna. Myndigheten har också utsett en särskild koordineringsfunktion för det myndighetsgemensamma arbetet inom ramen för EU:s policycykel mot internationell och organiserad brottslighet. Som utskottet uttalat tidigare motsätter sig utskottet dock att en europeisk åklagarmyndighet inrättas. Mot denna bakgrund, och eftersom möjlighet till gränsöverskridande samarbete står till buds genom ett flertal myndigheter och internationella organisationer, finns det enligt utskottet inte skäl för något tillkännagivande med anledning av vad som anförs i motionerna 2016/17:1535 (KD) yrkande 13 och 2016/17:3468 (L) yrkandena 4 och 6. Som redovisats ovan har ett flertal lagstiftningsåtgärder vidtagits för att motverka våld vid idrottsevenemang. Mot denna bakgrund anser utskottet att det saknas anledning till något initiativ från sida med anledning av motionerna 2016/17:2246 (M) och 2016/17:2806 (S). UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT I motion 2016/17:1602 (S) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande till regeringen om att polisen tillsammans med motorklubbarna ska utarbeta en vägledning för polisens insatser under stora motorevenemang. förståelse för att en sådan vägledning kan vara av stort värde när man står inför att arrangera ett motorevenemang. Utskottet anser dock att detta lämpligen bör lösas av polisen och motorklubbarna i samråd och inte föranleda något initiativ Utskottet delar motionärens uppfattning i motion 2016/17:1180 (C) yrkande 1 att tryggheten för småföretagare är viktig. pågår också som redovisats ovan på olika plan för att göra livet tryggare för Utskottet noterar särskilt att man föreslår åtgärder mot bedrägerier med s.k. bluffakturor. Något tillkännagivande till regeringen med anledning av motionen är mot denna bakgrund inte nödvändigt. Som redovisats ovan har och kommit överens om en gemensam åtgärdsplan för att öka tryggheten i asylboenden. Motion 2016/17:3174 (KD) får mot denna bakgrund anses tillgodosedd. Motionen bör avslås. Frågan om Säkerhetspolisens tillgång till asylsystem är föremål för utredning av de båda myndigheternas rättsavdelningar under Vidare har frågeställningen, som redovisats ovan, bemötts av inrikesministern i ett frågesvar. delar uppfattningen i frågesvaret att det är viktigt att Säkerhetspolisen har tillgång till de verktyg som myndigheten behöver för att kunna fullfölja sitt Det är dock angeläget att detta inte sker på bekostnad av skyddet för den personliga integriteten. Utskottet är därför inte nu berett att föreslå att ska göra ett tillkännagivande till regeringen om att Säkerhetspolisen ska ges direktåtkomst till asylsystemet. Motion 2016/17:2299 (SD) yrkande 7 Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om säkrare id-handlingar och om registrering av kontantkort till mobiltelefoner. Jämför reservation 9 (M, C, L, KD). I motion 2016/17:3235 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 2 efterfrågas en översyn av antalet id-handlingar och kvaliteten på dem för att på så vis minska möjligheten att utnyttja någon annans identitet. I motion 2016/17:1009 av (S) begärs en översyn om kontantkort till mobiltelefoner ska registreras. Motionären pekar på att dessa kort används av den organiserade brottsligheten för att undgå att upptäckas av polisen. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT (Brå) har i rapporten i , kartläggning och åtgärdsförslag (Rapport 2016:9) som lämnades påpekat att det finns ca 15 godkända typer av id-handlingar i , som utfärdas av tre myndigheter: – , och Transportstyrelsen. Därutöver kan större banker utfärda id-kort som är godkända av (Sis) åt sina kunder, och även vissa företag får utfärda Sis-godkända id-kort till sina anställda. Antalet olika idhandlingar försvårar id-kontroller och underlättar missbruk. I rapportens sammanfattning anförs vidare att Brå gör samma bedömning som en del representanter för näringslivet, nämligen att en central aktör bör få ansvar för hantering av id-handlingar i alla faser, från ansökningsprocess, bakgrundskontroll av den sökande, tillverkningsprocess av handlingen till utlämningsprocess och möjlighet att verifiera äkthet av utgivna id-handlingar. Frågan om skyldighet att registrera abonnemangsuppgifter för kontantkort behandlades i proposition /12:55 De brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation. Regeringen konstaterade att en registreringsskyldighet skulle kunna införas för att undvika att operatörerna saknar uppgifter om innehavarna. De brottsutredande myndigheternas behov av att få tillgång till uppgifterna måste dock, fortsatte regeringen, vägas mot andra intressen. En skyldighet att registrera den abonnent som använder ett visst kontantkort skulle innebära ett åliggande för operatörerna med kostnader som följd. Vidare skulle de personer som köper kontantkort bli skyldiga att ge upp den anonymitet som har funnits. Dessutom anförde regeringen att det är tveksamt hur effektiv en registreringsskyldighet avseende abonnemangsuppgifter för kontantkort skulle bli för den brottsutredande verksamheten. Det skulle t.ex. behövas kontrollmekanismer för att förhindra att en köpare av kontantkort uppger felaktiga personuppgifter eller registrerar sig för ett stort antal kontantkort och sedan tillhandahåller dessa i kriminella kretsar. Dessutom, anförde regeringen, skulle sådana kontrollmekanismer inte kunna hindra att anonyma kontantkort köps utomlands och utnyttjas i i brottsliga sammanhang. Sammanfattningsvis ansåg regeringen att det inte bör införas någon särskild skyldighet för operatörer att registrera uppgifter om abonnemang för kontantkort. Propositionen behandlades av i betänkande 2011/12:JuU8 De brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation. I betänkandet hanterades ett motionsyrkande om att kontantkort till mobiltelefoner skulle registreras. Motionsyrkandet avstyrktes av utskottet på de skäl som anfördes av regeringen. följde utskottet (rskr. 2011/12:213). Därefter har likalydande motionsyrkanden behandlats och avstyrkts i betänkande 2013/14:JuU14 Polisfrågor (förenklad beredning). UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Utskottet delar motionärernas uppfattning i motion 2016/17:3235 (M, C, L, KD) yrkande 2 att det är viktigt att de id-handlingar som finns håller en god kvalitet. Utskottet som noterar att frågan uppmärksammats och att Brå i en rapport bl.a. föreslagit att en central aktör bör få ansvar för hantering av idhandlingar i alla faser anser dock inte att det är nödvändigt med något tillkännagivande från till regeringen i denna fråga. Utskottet är alltjämt av uppfattningen att det inte bör införas en skyldighet att registrera kontantkort. Motion 2016/17:1009 (S) avstyrks därför. Polisers rätt till kränkningsersättning Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att det bör utredas hur polisers rätt till ersättning vid allvarlig kränkning ska kunna utökas och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 10 (S, MP, V). I partimotion 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 17 föreslås att en utredning ska tillsättas med syfte att föreslå lämpliga förändringar i lagstiftningen så att skadestånd till poliser för allvarliga kränkningar ska betalas ut i större utsträckning än vad som är fallet. Ett likalydande yrkande framförs i motion 2016/17:3231 av m.fl. (M) yrkande 24. Polisers rätt till kränkningsersättning Av 2 kap. 3 § skadeståndslagen (1972:207) framgår att den som allvarligt kränker någon annan genom brott som innefattar ett angrepp mot dennes person, frihet, frid eller ära ska ersätta den skada som kränkningen innebär. Av kommentaren till 2 kap. 3 § skadeståndslagen (se , , Skadeståndslagen, , Zeteo, kommentaren till 2 kap. 3 §) framhålls att vissa yrkesgrupper – framför allt poliser och vissa anställda inom kriminalvården eller psykiatrin – har anledning att räkna med angrepp i arbetet och att något mer krävs för att en allvarlig kränkning ska kunna konstateras; ändå borde de ofta ha rätt till ersättning vid skymfliga direkta angrepp mot den privata sfären. Av betydelse blir här för polisens del om de provocerat eller i vart fall tillgripit våld mot angriparen, men även andra omständigheter kan påverka utgången. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Justitie- och migrationsminister anförde i ett frågesvar om stenkastning mot polisen (fr. 2016/17:659) bl.a. följande: Boriana har frågat mig om jag är beredd att ta något lagstiftningsinitiativ eller vidta någon annan generell åtgärd med anledning av en tingsrättsdom i vilken två poliser som blivit utsatta för stenkastning inte ansågs ha rätt till skadestånd. Jag anser att det naturligtvis är helt oacceptabelt att poliser möts av stenkastning vid ett ingripande och att det finns anledning att ta frågan om angrepp mot polis och annan blåljuspersonal på stort allvar. För att försäkra sig om att det straffrättsliga skyddet för bl.a. poliser är tillräckligt beslutade regeringen kommittédirektiven Ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner. Jag kan som minister inte uttala mig om rättstillämpningen i det enskilda fallet. När det gäller skadestånd på grund av brott gäller enligt skadeståndslagen att den som allvarligt kränker någon annan genom vissa typer av brott ska ersätta den skada som kränkningen innebär. Rätten till ersättning ska grunda sig på en samlad bedömning av vad som har framkommit. I referatsammanställning anförs följande om kränkningsersättning: Ersättning för kränkning lämnas vid brott som inneburit ett angrepp på den skadelidandes personliga integritet, vilket i detta sammanhang bäst kan beskrivas som dennes privatliv och människovärde. Rätten till kränkningsersättning förutsätter en brottslig handling. Dessutom krävs att kränkningen varit allvarlig. Enligt skadeståndsrättslig praxis kan en allvarlig kränkning inte uppskattas till ett lägre belopp än . Detta innebär att bagatellartade kränkningar inte ersätts. Vidare anförs i referatsammanställningen följande när det gäller poliser: När det gäller att bedöma om en polis i tjänst har tillfogats en allvarlig kränkning måste beaktas att det ingår i polisers arbetsuppgifter att ingripa mot besvärliga och ibland våldsamma personer. En polis måste i en sådan situation vara beredd på att mötas av visst våld, hot och ofredande samt ha en bättre mental beredskap inför detta än andra. I rättspraxis har man mot denna bakgrund varit obenägen att tillerkänna poliser kränkningsersättning i ingripandesituationer (jfr Högsta domstolens avgörande i rättsfallet NJA 1999 s. 725). har emellertid i ett senare pleniavgörande (NJA 2005 s. 738) uttalat att en viss förskjutning av praxis bör ske, så att vissa angrepp som tidigare kan sägas ha legat strax under gränsen för kränkningsersättning numera kan ge rätt till sådan ersättning. har domstolen sagt att samtliga omständigheter vid den påstådda kränkningen måste vägas in och en samlad bedömning ske. När det är fråga om en påstådd kränkning som skett i anslutning till ett polisingripande där en polis har använt våld måste det enligt domstolen krävas mer än annars för att kränkningsersättning ska tillerkännas polisen. När en polis har varit utsatt för en allvarlig kränkning lämnas ersättning med samma belopp som gäller vid brott i allmänhet. Poliser behandlas alltså i det avseendet inte annorlunda än andra vad gäller ersättningens storlek. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Utskottet konstaterar att det framgår av praxis att det ställs väsentligt högre krav än i andra fall för att poliser som utsatts för brott ska få skadestånd i form av kränkningsersättning. Utskottet anser att detta är otillfredsställande. En utredning bör därför tillsättas med syfte att föreslå lämpliga förändringar av lagstiftningen som syftar till att skadestånd vid allvarliga kränkningar kan utgå i fler fall än när poliser är brottsoffer. Att t.ex. spotta en polis i ansiktet bör alltid leda till skadestånd. Detsamma bör gälla när poliser utsätts för våld som är att jämföra med misshandel av normalgraden. Utskottet föreslår därför att ställer sig bakom det utskottet anför om att det bör utredas hur polisers rätt till ersättning vid allvarlig kränkning ska kunna utökas. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2016/17:3231 (M) yrkande 24 och 2016/17:3388. (M) yrkande 17. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om förundersökningar mot poliser. Jämför reservation 11 (SD). I motion 2016/17:2541 av (SD) anförs att en förundersökning för tjänstefel inte per automatik bör inledas när en polis har använt sitt tjänstevapen. Motionären yrkar därför att hanteringen av fall där poliser som har använt sina tjänstevapen för att oskadliggöra ett hot ska ändras så att poliser inte utan skäl misstänks för tjänstefel. Enligt 10 § polislagen (1984:387) får en polisman, i den mån andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt, under vissa förutsättningar använda våld i sin tjänsteutövning. Våld får t.ex. användas om polismannen möts med våld eller hot om våld. En polisman har även samma rätt som andra att i enlighet med bestämmelserna i 24 kap. bruka våld i nödvärns- och nödsituationer. Protokoll ska enligt 28 § polislagen föras över ingripanden som innebär att man använde skjutvapen. Ett sådant protokoll ska innehålla uppgifter om skälen för åtgärden. I fråga om att använda skjutvapen finns det särskilda föreskrifter i kungörelsen (1969:84) om polisens användning av skjutvapen. En polisman som har avlossat skott ska skyndsamt underrätta en förman vid berörd ledningscentral vid och lämna en rapport om händelsen till UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT berörd regionpolischef eller avdelningschef (8 §). I föreskrifter och allmänna råd om polisens skjutvapen m.m. (PMFS 2016:5) finns närmare bestämmelser om hur man ska rapportera. Omständigheterna vid ingripandet, anledningen till att våldsanvändning var nödvändig och skälen till att skjutvapen användes m.m. ska dokumenteras utförligt på ett särskilt formulär. Data från rapporten ska omgående skickas till Nationella operativa avdelningen. Om det uppstår en misstanke om att en anställd inom har begått ett brott ska det utredas av för särskilda utredningar (SU). Alla ärenden som kommer in till SU ska lämnas över till åklagare som beslutar om förundersökning ska inledas eller inte. Detta regleras i förordningen (2014:1106) om handläggning av ärenden om brott av anställda inom polisen och vissa andra befattningshavare. Det är enligt utskottet viktigt att det finns rutiner för att följa upp vad som skett i de fall då en polis avlossat sitt skjutvapen. Utskottet anser att gällande regelverk har en ändamålsenlig utformning. Något tillkännagivande till regeringen i enlighet med vad som anförs i motion 2016/17:2541 (SD) bör därför inte göras. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förebyggande arbete nationellt och internationellt mot terrorism samt därmed sammanhängande frågor. Jämför reservationerna 12 (M, C), 13 (M), 14 (SD), 15 (M, C, L, KD) och 16 (SD). Informationsutbyte och förebyggande arbete m.m. I partimotion 2016/17:3387 av m.fl. (M) yrkande 4 påtalas vikten av samverkan och informationsutbyte mellan olika myndigheter för att bättre kunna identifiera riskpersoner. I yrkande 5 begärs att riktlinjer, där lagföring ska komma i främsta rummet, ska upprättas för hur återvändare ska hanteras. Enligt motionärerna bör omfattande ansträngningar göras beträffande alla återvändare i syfte att utreda begångna brott. Regeringen måste ta ansvar för att olika myndigheter arbetar med återvändande och att deras arbete samordnas. Vidare begär motionärerna i yrkande 9 att regeringen ska ta initiativ till strukturerad och bred samverkan mellan myndigheter – som UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Säkerhetspolisen, , , , och – och bank- och finanssektorn samt andra branscher och branschföreträdare i syfte att kunna upptäcka och ta initiativ mot finansiering av terrorism. I partimotion 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkande 45 påtalas vikten av förebyggande arbete mot radikalisering och terrorism. efterlyser ett ökat samarbete mellan t.ex. civilsamhälle, skolor, Säkerhetspolisen, polis och kommuner. I motion 2016/17:3310 av m.fl. (M) yrkande 9 efterfrågas ökade resurser till Säkerhetspolisen. Motionärerna anför att de ökade krav som ställs i arbetet för att motverka och bekämpa radikalisering, terrorism och olika former av våldsbejakande extremism innebär att Säkerhetspolisen kommer att belastas ytterligare framöver. I motion 2016/17:2299 av och (båda SD) yrkande 6 begärs att Säkerhetspolisen ska få rätt att registrera att en person sympatiserar med en terrororganisation. Motionärerna anför att det bör säkerställas att Säkerhetspolisen får föra denna sorts register för att effektivt kunna utföra sitt uppdrag att bekämpa terrorism. Internationellt arbete mot terrorism I partimotion 2016/17:3387 av m.fl. (M) yrkande 21 begärs att ska bidra till kapacitetsutbyggnad av rättsliga funktioner i andra länder, inte minst för att kunna säkra bevisning om terroristbrott och I yrkande 22 i motionen anförs att bör bidra till att världens länder på ett bättre och mer effektivt sätt driver på att säkerhetsrådets resolutioner genomförs och tillämpas i nationell lagstiftning. motionärerna bör bidra till att skapa förutsättningar för att organ under – som – på ett bättre och mer effektivt sätt driver på att säkerhetsrådets resolutioner genomförs och tillämpas i nationell lagstiftning i världens länder. I yrkande 23 föreslås att ska bidra till att utveckla de nationella rättssystemen i de länder där behoven är störst. Även detta arbete bör kunna ske genom att bidrar till att skapa förutsättningar för organ under – som Counter- – att utveckla de nationella rättssystemen för att bevisning som säkras i vissa länder ska vara av den art och kvalitet som krävs för att i andra länder – som – kunna läggas till grund för rättsliga förfaranden och fällande domar för terrorist- och krigsbrott.