· H401JuU20 · 2017-05-03 14:54:19 — ska vi diskutera och debattera justitieutskottets betänkande som handlar om våldsbrott och brottsoffer. Rubriken på det här ärendet betecknar två väldigt centrala delar i rättsskipningen. Våldsbrott har vi behandlat här i kammaren när vi fattade beslut om att skärpa straffen för allvarliga våldsbrott genom att göra förändringar i straffskalorna, någonting som är ett uttryck för att man har mindre och mindre tolerans mot våld mellan människor. Det är en effekt av att människor har blivit mer socialiserade och lever tätare tillsammans, och det finns också skäl för samhället att markera mot våldsbrottslighet. På motsatta sidan av gärningsmannen finns alltid ett brottsoffer när det gäller våldsbrott. Brottsoffer är personer som av olika skäl inte alltid har möjlighet att komma till sin rätt. Det kan handla om att polisen inte utreder de brott som man rätteligen tycker borde utredas. Det kan till och med handla om att man helt enkelt inte får hjälp i en akut situation, och det är naturligtvis oacceptabelt. Sådant handlar om andra saker än just det här ärendet, men det är sådant som har effekt på våldsbrott och brottsoffer. och flera av våra kamrater i Alliansen har uppfattningen att regeringen borde gå längre i ett antal olika frågor. I ett längre perspektiv kan jag väl säga att jag tycker att det är lite tråkigt att framför allt Socialdemokraterna under tidigare mandatperioder haft ett ganska svagt intresse när det gällde just brottsoffer. Detta kom till exempel till uttryck bland annat i att ingen ville debattera frågor om brottsoffer inför det förra valet. Jag hoppas att det är något annorlunda , men kanske inte helt och fullt. Då hade kanske några av de motioner som finns bifallits. Innan jag går vidare vill jag för ordningens skull yrka bifall till reservation 3 under punkt 6. Vi står naturligtvis bakom alla reservationer där finns angivna som reservanter, men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till reservation 3. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Våldsbrott och brottsoffer Jag kan börja med att säga någonting om just hedersrelaterat våld, för det är vad reservation 3 avser. Hedersrelaterat våld är någonting som ibland uppmärksammas av rättsväsendet, och de brottsoffer som vågar stå emot kan råka väldigt illa ut. Det vet vi genom fallen Pela och , personer som vågade stå emot men som ändå drabbades av det yttersta våldet. Båda två hedersmördades. Det finns tusentals personer i som lever under inflytandet av en hederskultur, vilket får en mängd olika konsekvenser. Alla blir dock begränsade i sin frihet, och det är någonting som vi tycker är väldigt allvarligt. Man kan inte leva sitt liv på det sätt som vi tycker att man ska kunna leva i , alldeles oavsett om man är kvinna eller man. Det här drabbar dock främst yngre kvinnor. Man får inte välja vem man ska gifta sig med. Man får inte välja vem man ska umgås med. I värsta fall utsätts man för väldigt allvarliga repressalier från familj, nära anhöriga och släktingar om man bryter mot de hedersnormer som finns. Det här kan vi aldrig acceptera, och vi måste gå längre när det gäller alla ansträngningar för att komma åt den här typen av brottslighet. Här handlar det om en mängd olika åtgärder. Man kan tycka att en kartläggning kanske inte behövs, för detta borde vara väl känt, men jag är inte så säker på att det är så. Det finns anledning att titta närmare på det här men också se vilka kunskaper som finns till exempel inom socialtjänsterna i olika delar av för att hantera just brottsoffer som man uppmärksammar är utsatta för någonting som kan vara uttryck för hederskultur. Jag vet att många brottsoffer förlitar sig på att få hjälp kanske av , eftersom det kan handla om att man måste flytta och bo på ett annat ställe för att kunna leva på det sätt man själv vill. Men på många ställen är tyvärr förståelsen ringa. Det finns också goda exempel på hur man arbetar med problemen, och jag tycker att vi ska ta fasta på de goda exemplen. Där ska vi inhämta kunskap och använda den i alla sammanhang där frågorna är aktuella. Naivitet hjälper ingen. Det finns en naivitet i dessa frågor. Det kan till exempel vara så att pratar med anhöriga till brottsoffret och får en helt annan bild. Då förstår man inte hur man ska värdera och validera den information som har kommit fram. Jag ska också nämna några av de andra viktiga områdena. Jag tänkte särskilt tala om våld mot äldre. Antalet äldre människor i ökar. Det är en naturlig följd av utvecklingen, och åldrandet ska också vara förenat med god livskvalitet. Det gäller också i det avseendet att man inte ska utsättas för våld eller brott. Äldre behandlas illa inom omsorgen. Om våld förekommer är det något som gärna tystas ned från verksamhetsutövarnas sida. Vi vet att det förekommer. Vi vet också att det förekommer problem med relationsvåld mot äldre, och även funktionshindrade ska nämnas. Det är också ett stort problem. Det handlar om sköra och värnlösa människor. De blir illa åtgångna av den typen av brottslighet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Våldsbrott och brottsoffer Vi moderater har pekat på något som gjordes , nämligen att ge i uppdrag att titta närmare på vilka möjligheter det finns att använda olika straffskärpningsgrunder så att straffen blir strängare när man inriktar sig mot skyddslösa, värnlösa och äldre personer. Det finns anledning att titta närmare på de frågorna. Trots att det var något som gjordes finns skäl att gå vidare när det gäller lagstiftningen mot tvångs- och barnäktenskap, det vill säga att förhindra att unga gifts bort mot sin vilja. Det finns lagstiftning , men det finns anledning att titta närmare på om det går att göra mer. Just att unga gifts bort mot sin vilja är också starkt förknippat med hederskultur. Där är det oftast inte den som ska gifta sig som får bestämma vem han eller hon ska gifta sig med utan det är någon annan som har en bestämd uppfattning. Det kan vara gamla män som gifter sig med mycket unga kvinnor, och det kan vara fråga om relationer som vi har svårt att förstå. Under alla förhållanden finns anledning att göra mer. Det här är frågor som kan debatteras och diskuteras mycket mer än så. I betänkandet Våldsbrott och brottsoffer finns ett gäng reservationer från oppositionen, där man på olika sätt vill förbättra situationen för vårt lands brottsoffer. Med all respekt för enskilda lagändringar, som exempelvis kan ge bättre upprättelse och en tydligare markering mot våldsbrott, är de grundläggande förutsättningarna allra viktigast. fanns ett parti i riksdag som föreslog att antalet poliser skulle utökas i vårt land. Inget annat parti tyckte att det var en nödvändig investering. Det var vi, , som föreslog att fler poliser skulle utbildas, och ni andra partier röstade emot. Om vi hade fått som vi hade velat hade det börjat synas fler poliser ute i tjänst. Men resultatet av samtliga resterande partier ger det antal poliser som finns tillgängliga . Det finns dessvärre otaliga brottsoffer som aldrig får sin polisanmälan behandlad. Det kan vara ett solklart fall med tydliga bevis och till och med ett erkännande från förövaren, men där ärendet inte kommit längre än till just en polisanmälan. Detta beror endast på att det finns för få poliser som ska hantera många anmälda brott. Med för få poliser som ska hantera många anmälda brott skapas en prioritering där vissa fall kanske avskrivs eller får vänta på att en utredare ska börja hantera ärendet. Denna situation, som alltför många brottsoffer får uppleva, är en samlad effekt av de ramanslag till som både Alliansen och de rödgröna partierna stod bakom 2015. Jag kanske inte behöver understryka att jag tycker att detta är helt uppåt väggarna. Jag känner verkligen med de brottsoffer som har råkat ut för ett brott där bevisläget kan vara klockrent men där regeringens underfinansiering av har gjort att brottsoffren inte får sin sak hanterad av polisen. Det finns tyvärr inget bättre ord att beskriva detta, herr talman, än att det är skit. Det finns en välkänd ordning i det här landet, nämligen att när ett våldsbrott har inträffat finns oändliga resurser, stöd och politisk omtanke om brottslingen, men är det rätt sparsmakat med energi för brottsoffren. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Våldsbrott och brottsoffer , ni vet, vår rikspolischef i landet, har på ett tydligt sätt exemplifierat just detta. När en 22-årig flicka kom i vägen för en mördare på ett asylboende ojades det i direktsändning i SVT över vilket trauma mördaren bar med sig och vad denne eventuellt hade varit med om för hemskheter. Detta är ett klassiskt synsätt för liberaler och partier på vänsterkanten. När ett brott begås är det ingen som fokuserar på att markera mot den brottsliga handlingen eller att visa stöd för brottsoffret. Allt fokus läggs på brottslingen och om den personen har haft för få fritidsgårdar att välja mellan när denna har växt upp. Vi känner igen debatten. I det här betänkandet står bakom en reservation om att markera tydligare när äldre personer, som kan ha svårt att värja sig, utsätts för ett brott. Vi menar att det är självklart att det ska ses som en försvårande omständighet och därmed leda till en tydligare straffpåföljd om någon exempelvis överfaller och rånar en pensionär som har svårt att värja sig. De rödgröna partierna yrkar avslag på de motionerna. I stället är de alltid nöjda. Det finns faktiskt en punkt i som hanterar äldre och straffpåföljder, bland annat straffmätningen när äldre personer har begått ett brott. Då ska domstolarna beakta brottslingens ålder vid straffmätningen så att brottslingen inte får ett alldeles för långt straff. Det kan enligt regeringen upplevas som lite extra tufft att sitta inne när man är äldre. Regeringen anser med andra ord att ålder har en betydelse vid straffmätningen i de fall där den äldre är en brottsling men att åldern inte har någon betydelse när den äldre är ett brottsoffer. Återigen ser vi en tydlig omsorg om brottslingens perspektiv och avsaknad av omsorg om brottsoffrets perspektiv. vill generellt att samhället ska få ett större och tydligare ansvar för brottsofferperspektivet. Därför vill vi att staten i fortsättningen ska ha huvudansvaret för att brottsoffer ska få sina skadestånd utbetalade av staten och inte att brottsoffren ska behöva vända sig till förövarna för att försöka få sina skadestånd utbetalade. Vi vill också se ett högre skadestånd gällande just våldsbrott eftersom vi helt enkelt värderar våldsutsattas kränkthet mer än exempelvis när någon upplever sig kränkt på grund av sin religiösa tillhörighet. står fortfarande bakom att det ska bli enklare för kvinnor som trakasseras, förföljs, hotas och utsätts för våld att få kontaktförbud utfärdade. Från första andetaget när en kvinna ansöker om kontaktförbud ska ärendet tas på största allvar, och samhällets hjälp och stöd måste finnas direkt. Det måste givetvis bli allvarligare konsekvenser för dem som ändå överträder ett kontaktförbud. I tidigare debatter har vi föreslagit fotboja som ett alternativ vid kontaktförbud. Men det absolut viktigaste är det jag inledde mitt anförande med, nämligen att brottsoffer måste få uppleva att deras anmälningar tas på allvar. Det måste finnas omedelbara resurser som direkt sätter igång. Det är oacceptabelt att det finns så många brottsoffer som lämnas åt sitt öde som sker . För att ändra på detta krävs ett politiskt ledarskap som förstår vad som behöver göras innan problemen uppenbarar sig. Ett sådant politiskt ledarskap finns dessvärre inte i överflöd i den här församlingen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Våldsbrott och brottsoffer Jag yrkar, avslutningsvis, bifall till reservation 1 om våld mot äldre och reservation 16 om statlig skadeståndsgaranti. I detta anförande instämde (SD). säger att polisens bristande förmåga att utreda brott beror endast på antalet poliser. Han framställer som om de hade haft facit inte bara beträffande potatisen och utan också i det här fallet. Min fråga till är hur han förklarar den minskande brottsuppklaringsprocenten . Är det bara antalet poliser det handlar om, eller kan det vara någonting annat också? Det är liksom en ledande fråga till . Jag kan säga så här: De samhällsutmaningar som finns i innebär i och för sig att det behövs fler poliser. Det gäller inte minst de utmaningar som finns i utanförskapsområden eller, som polisen kallar dem, områden som är särskilt utsatta för allvarlig brottslighet. Där har polisen i många avseenden kapitulerat, liksom många andra myndigheter. Man har lämnat över det offentliga rummet till personer som är kriminella. Det är helt oacceptabelt, och för att återta territoriet där krävs det poliser. Vi moderater har därför föreslagit 25 000 poliser , men vi anser också att polisens effektivitet måste bli betydligt mycket högre. Det är någonting som inte ens nämner. Han säger att det endast handlar om antalet poliser. Det är inte bara överbudspolitik som leder till framgång utan också analys av vad som brister och kan bli bättre i det som är befintligt . Jag vill påstå att det krävs betydligt högre effektivitet och uppklarningsprocent hos polisen och att det beror på en mängd olika faktorer som ligger lite djupare men att det också krävs fler poliser. Till att börja med: Det är antalet poliser som är avgörande för att det ska gå att hantera de anmälda brott som läggs på hög. Det finns liksom ingen annan som kan göra det arbetet än poliserna själva. Det är ett uppdrag som är ålagt . Det är ansvar, och det är fler anställda som krävs för att hantera den mängden. När det gäller effektivitet tror jag att om man frågar poliserna själva runt om i distrikten om de jobbar effektivt svarar de nog att de hellre vill se fler poliser än effektivisera, att den största delen av lösningen ligger i antalet poliser och inte i att öka effektiviteten. Man kan säga att verkar ha en spåkula och ifrågasätta det, men vi har haft ett tydligt facit på utvecklingen i . Alliansen har tydligt sagt att migrationen har varit en vinst för samhället och välkomnat den. Vi har gjort en helt annan politisk analys och sagt att den okontrollerade migrationen till kommer att ställa ökade krav på våra myndigheter, kanske framför allt , i ett kort perspektiv. Ser man tillbaka på det som vi har sagt och det som vi har förutspått är vår spåkula något klarare än Alliansens spåkula. Därför är det inte helt konstigt att vi har föreslagit ett utökat antal poliser för att klara av myndighetens samlade uppdrag. Där tycker jag att Alliansen och kanske har brustit i sin framtidsanalys av de politiska omvärldshändelser som vi har stått inför i . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Våldsbrott och brottsoffer Jag vill påstå att om man tillför fler poliser till i och de poliserna inte arbetar på ett effektivt sätt - vilket vi har kunnat uppmärksamma i en mängd olika enskilda avseenden; det kan gälla bostadsinbrott eller inbrott på andra platser, och det kan gälla sexualbrott - därför att myndigheten har arbetsmetoder som innebär att den inte är effektiv, då måste man göra någonting åt det. Gör man ingenting åt det kommer de tillförda poliserna inte att prestera så pass många nya utredningar som de skulle göra om man också tittade på effektiviteten. Det tycker jag är självklart. När det gäller migration och alla de frågorna kan man väl säga så här: Det är individer som begår brott. Brott ska bedömas efter sitt straffvärde, och det är lika klandervärt att begå brott alldeles oavsett vem man är och varifrån man kommer. Det är oacceptabelt i vilket fall som helst. Ytterligare en sak som jag blir lite konfunderad över är att vill lyfta skadeståndsansvaret från den som har begått brott och låta staten ta över det ansvaret. Jag tycker att det är en bra ordning att kronofogden jagar den som har begått brott och är skadeståndsskyldig så att den personen får göra rätt för sig, direkt till brottsoffret om så är möjligt. Det är trots allt så att den information man som målsägande får tillsammans med domen innebär att man får en anvisning precis hur man ska göra och vart man kan vända sig om man inte får skadeståndet, som kronofogden erbjuder sig att driva in. Jag tycker att det är ganska självklart att de som har begått brott ska göra rätt för sig själva så långt det går, också när det gäller skadestånd, och jag undrar varför vill lyfta över det ansvaret till staten. När det gäller effektivitet, , kan man säga att ni har haft på er under den här mandatperioden att låta visa sin förmåga att effektivisera utifrån de förutsättningar den har haft. Vi kan väl säga med facit i hand att det har gått så där, särskilt mot bakgrund av hur många anmälda brott som läggs på hög . För mig är det alldeles självklart att vi har haft en underfinansiering av och en för låg målsättning från politiskt håll att ha fler poliser. Fler poliser är huvudlösningen på många av de problem som upplever . Det är möjligt att vi har skilda uppfattningar om den saken, men det kan väl vara naturligt eftersom vi tillhör två olika partier. När det gäller den statliga skadeståndsgarantin är det absolut inte så att ansvaret ska tas bort från den som har begått ett brott. Jag kanske var lite otydlig i mitt anförande; det framgår i motionen att staten i sin tur ska utkräva skadeståndet från den som har begått brottet. Men själva syftet med motionen är såklart att underlätta för de brottsoffer som finns i så att de lättare ska få tillgång till det skadestånd som har blivit utdömt. De ska inte behöva vara i kontakt med förövaren eller med förövarens advokat eller liknande för att få skadeståndet utbetalat, utan det ska vara en enklare process för den som har blivit utsatt för ett brott. Det är med hänsyn tagen till brottsofferperspektivet, liksom i så många andra frågor som vi har hanterat i detta motionsbetänkande. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Våldsbrott och brottsoffer Det är svårt att sätta sig in i situationen, svårt att ens formulera tanken, men tänk er att drabbas av det värsta man kan drabbas av: att en älskad nära anhörig - ens barn, make eller maka, syskon eller förälder - rycks ifrån en. Tänk vilka tankar som måste gå genom huvudet och hur det måste kännas i hjärtat och magen när det börjar bli klart vad som har hänt. Tänk på de timmar som kanske hinner gå innan man får klarhet och när polisen knackar på dörren och lämnar mardrömsbeskedet. Precis i början av träffade jag representanter för RAV, för anhöriga till våldsdödade. Det är människor som varit med om precis just detta. Ingenting som vi gör här kan göra skadan ogjord. Tiden kan inte vridas tillbaka, och ingen domstol i världen kan ge någon tillbaka en älskad närstående som förlorats genom brott. Men vi kan göra allt vi kan för att inte göra skadan större än den behöver vara. Den som drabbas av våldsbrott måste känna sig sedd av samhället. I så stor utsträckning som möjligt ska den personen få upprättelse för det brott som är begånget mot honom eller henne. Gärningspersonen ska lagföras och straffas, och det skadestånd som han eller hon blir skyldig brottsoffret ska betalas. Om detta är nog de flesta överens. Det är dock inte riktigt så enkelt. Jag återkommer till det i mitt anförande. Utredningar kan dra ut , och ibland blir det så att ingen ställs till svars för brottet. Det är i sig allvarligt och något som vi måste ta på största allvar. Vi ser en negativ utveckling när det gäller utredningsresultaten, och det är inte alls bra. I ett första skede drabbas den brottsutsatta om ingen kan ställas till svars. I nästa steg urholkas förtroendet för rättsstaten om det blir en allmän känsla av att brott kan begås utan att risken är särskilt stor att åka fast. När fler upptäcker att man kan begå brott utan att åka fast kommer fler att begå brott, varvid ännu färre begångna brott utreds och fler brottslingar går fria. Ett samhälle som går djupare och djupare ned i en sådan spiral är snart inte längre att betrakta som en rättsstat. Där kommer människor att söka sin trygghet och i värsta fall också sin upprättelse på andra håll än genom de demokratiska systemen, varvid fler brott kommer att begås. Till slut är tryggheten i fritt fall. Vi har fortfarande långt dit i de flesta delar av , men på några håll måste insatser sättas in snabbt. Ju längre man väntar, desto svårare och dyrare kommer det att bli att vända utvecklingen. I vissa områden är det svårt att få folk att vittna och kanske ens anmäla brott. Det krävs ett långsiktigt förtroendeskapande arbete för att säkra rättsstatens funktion även där. har aviserat stora satsningar på tryggheten. De lokala poliserna, områdespoliserna, är grundläggande för förtroendet för polisen och rättssamhället. Vi måste satsa på dem för att den typen av polistjänst ska vara tillräckligt intressant för de bäst lämpade poliserna att söka. Poliserna måste få tid att jobba. De måste lära känna invånarna och etablera den ömsesidiga respekt som krävs för att någon ska våga prata om det som kanske är jobbigast av allt att prata om. Och när någon väl tar steget att anmäla ett brott eller vittna måste den personen känna att hela rättsstaten står upp bakom honom eller henne på ett stödjande och professionellt sätt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Våldsbrott och brottsoffer Områdespoliserna är dock inte de enda poliserna som behöver bättre villkor. Vi har avsatt 1,7 miljarder för att samtliga poliser ska kunna få högre löner. mer skulle satsningen räcka till. Det gäller även de 2 000 fler poliser som vi avsätter pengar för i vår skuggbudget. Det är inte mycket, men det är en början och en viktig signal. ser er, ni modiga och duktiga hjältar som utför små mirakel . Jag vet att mina kollegor i Alliansen är inne på samma spår. Totalt satsar vi 9 miljarder för att stärka polisen . I det ingår en satsning på 1 300 civilanställda som kan avlasta polisen och bistå med expertkunskap. För att brott ska kunna bekämpas effektivt krävs inte bara satsningar på polisen. Om vi bara skjuter till medel där kommer högarna att växa hos åklagarna. Även de måste tillföras resurser, så att de kan göra ett bra arbete och , så att brottsoffret kan få upprättelse så fort som möjligt, och faktiskt för att gärningsmannen så fort som möjligt ska kunna sona sitt brott och gå vidare i livet. Även Nationellt forensiskt centrum, som gör ett väsentligt arbete för de flesta brottsutredningar, behöver ett tillskott. går de på knäna, och väntetiderna för deras, för brottsutredningarna ofta helt avgörande, analyser är redan mycket långa. Vi vill också stärka vittnesskyddet. Fler ska känna sig trygga när de deltar i en sådan process. De tre delarna, som ligger utanför de rena polissatsningarna, utgör nästan en miljard ytterligare i vår stora satsning på att stärka tryggheten i . Utöver det tillkommer något som jag har drivit ända sedan det där samtalet med RAV . De berättade för mig att det ibland är en komplicerad process att få ut de skadestånd man blivit tilldömd som brottsoffer. Man måste själv vara aktiv och driva på hos kronofogden. Och det ska man göra när man har utsatts för något som ofta innebär en fruktansvärd livskris. Jag har inte sett några siffor på det, men jag är övertygad om att det finns många brottsoffer som inte orkar, som inte ids, frammana den sista energi de har till att driva en skadeståndsprocess. Därför går de miste om den ersättning som de har rätt till. Jag och har motionerat om detta. Det har vännerna i KD likaså. Vi har en gemensam reservation om detta, reservation 15 om skadestånd till brottsoffer, som jag vill yrka bifall till. Jag står givetvis bakom och Alliansens samtliga reservationer. Men för tids vinnande yrkar jag bifall till endast den. Det här betänkandet handlar om våldsbrott och brottsoffer. Det finns flera centrala punkter, men jag kommer att kommentera några för Liberalernas del. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Våldsbrott och brottsoffer Det första gäller arbetet mot grov kvinnofridskränkning och kvinnovåld. Det är anmärkningsvärt att regeringspartierna yrkar avslag på samtliga våra förslag om skärpningar och att man hänvisar till utredningar.