bet · H401JuU19 · 2017-03-24 00:00:00 — I motion 2016/17:3236 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 2 begärs när det gäller den grova organiserade brottsligheten ett förbättrat återfalls-förebyggande arbete där inte minst en väl fungerande avhopparverksamhet över hela landet är en viktig del. I motion 2016/17:3468 av m.fl. (L) yrkande 15 begärs att det ska finnas stöd till den som vill lämna det kriminella livet. Motionärerna anför att det är av stor betydelse att det finns en väl fungerande avhopparverksamhet. Motionärerna anför dessutom att det är viktigt att det finns möjligheter att få en individuell hotbildsanalys och bedömning av vilka insatser som behövs för att bidra till att han eller hon håller sig borta från fortsatt brottslighet efter det att han eller hon avtjänat sitt straff. I motion 2016/17:342 av och (båda M) begärs att det ska göras en översyn av statliga myndigheters uppbackning av kommuner som bygger upp och utvecklar avhopparverksamhet för vuxna kriminella. I partimotion 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkande 32 begärs att kommunerna ska ges stöd i kampen mot den organiserade brottsligheten. Det är viktigt såväl med förebyggande verksamhet som att se till att det finns avhopparverksamhet för de som vill lämna ett kriminellt liv. Motionärerna anför att man vill försvåra etableringen för kriminella gäng genom att störa deras verksamhet, och att det därför är viktigt se över möjligheten att ge de drabbade kommunerna ett aktivt stöd från rättsväsendet och det övriga samhället. I motion 2016/17:3232 av m.fl. (M) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att ställa tydliga krav på samverkan mellan myndigheter som är ansvariga för återfallsförebyggande insatser och låta utreda hur kostnaderna ska fördelas. I samma motion yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om betydelsen av samarbete mellan kriminalvården och kommunernas socialtjänst. I motion 2016/17:730 av m.fl. (V) yrkande 2 begärs att regeringen tillsammans med Kommuner och Landsting (SKL) och ansvariga myndigheter ska ta fram en nationell handlingsplan för att utveckla det återfallsförebyggande arbetet. Motionärerna anför att handlingsplanen bör tydliggöra en gemensam grundsyn på området, fördelning av ansvar och kostnader mellan ansvariga aktörer samt insatsernas omfattning. I yrkande 3 begärs att regeringen ska göra en översyn av instruktioner och regleringsbrev till de myndigheter som är ansvariga för återfallsförebyggande insatser i syfte att göra kraven på samverkan både skärpta och samstämmiga. Motionärerna anför att en bra inslussning i samhället efter avtjänat straff kan motverka att den frisläppte begår självmord, men att en sådan inslussning förutsätter en god samverkan mellan olika instanser. I motion 2016/17:1534 av m.fl. (KD) yrkande 1 begärs att regeringen ska tillsätta en utredning med ett uppdrag som motsvarar det direktiv som den tidigare utredningen flexibel och effektiv kriminalvård (dir. 2014:99) hade. Motionärerna anför att Kriminalvården har delvis ändrade förutsättningar som hänger samman med förändringar i klient-tillströmningen. Det är därför angeläget att göra en analys av kostnadsutvecklingen i Kriminalvårdens olika verksamheter samt utreda hur det återfallsförebyggande arbetet kan utvecklas och förstärkas. Även i motion 2016/17:3232 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs att regeringen ska tillsätta en utredning med ett uppdrag som motsvarar det uppdrag som den tidigare nedlagda utredningen hade om att utvärdera det återfallsförebyggande arbetet inom kriminalvården. I motion 2016/17:3232 av m.fl. (M) yrkande 6 begärs en översyn av möjligheten att utöka arbetet med särskild utslussning så att fler intagna får hjälp när de avtjänat sitt straff. I motion 2016/17:1534 av m.fl. (KD yrkande 8 begärs att man i ska pröva det system med s.k. social impact bonds som finns i . Systemet innebär att civilsamhället får ekonomisk ersättning från staten i förhållande till hur väl man lyckas med att återanpassa tidigare brottslingar. Likalydande yrkanden finns i motionerna 2016/17:1535 av m.fl. (KD) yrkande 9 och 2016/17:3383 av m.fl. (KD) yrkande 2. om återfall i brott har granskat samhällets insatser för att förebygga återfall i brott. Granskningen redovisades i rapporten i brott – hur kan sam-hällets samlade resurser användas bättre? (RiR 2015:4), som överlämnades till . sammanfattande slutsatser är att samhällets insatser inte täcker de behov som finns, att insatserna är för få i relation till bedömda behov och att de inte i tillräcklig utsträckning görs koordinerat eller tillräckligt snabbt. bedömning är vidare att det finns betydande brister i myndigheternas planering av och samverkan om de återfallsförebyggande insatserna. Detta bidrar till risk för dålig hushållning med samhällets resurser och ett ineffektivt system för det återfallsförebyggande arbetet. Forskningen visar att flera faktorer har betydelse för risken för återfall. Det handlar bl.a. om möjligheterna att kunna försörja sig genom arbete, vara fri från missbruk och ha en egen bostad. En tydlig struktur för samverkan om de insatser som har relevans för att förebygga återfall i brott skulle kunna underlätta för myndigheter och andra aktörer att utföra sina respektive grunduppgifter i sammanhanget. Regeringen redovisade sin bedömning av ovan nämnda rapport i skrivelsen om återfall i brott (skr. 2015/16:27). Av skrivelsen framgår att regeringen instämde i övergripande slutsats om att det återfallsförebyggande arbetet måste utvecklas ytterligare och att det är särskilt angeläget att hitta nya utvecklade former för samverkan mellan berörda aktörer. Regeringen avsåg enligt skrivelsen att höja ambitionsnivån på en rad områden inom det återfallsförebyggande området. Utskottet instämde i regeringens bedömning av vilka åtgärder som borde vidtas med anledning av iakttagelser och rekommendationer (bet. 2015/16:JuU8). Regeringen ser det som angeläget att stödja organisationer som hjälper personer att lämna ett liv i kriminalitet, s.k. avhopparverksamhet (prop. 2015/16:1 utg.omr. 4 s. 58). För att göra det möjligt för att lämna bidrag till sådan verksamhet ökades anslaget med . Brå lämnade rapporten till avhoppare från kriminella grupperingar (rapport 2016:6). Syftet med rapporten var att öka kunskapen om det stöd som erbjuds avhoppare runt om i landet samt att bidra till att utveckla insatserna så att fler personer kan lämna ett liv i kriminella grupperingar. Brå bedömer i rapporten att antalet specialiserade, myndighetsdrivna avhopparverksamheter är tillräckligt, men att man behöver förbättra förutsättningarna för avhoppare som vänder sig till polisen eller i andra delar av landet än där de myndighetsdrivna avhopparverksamheterna finns. Vidare anser Brå i rapporten att det finns skäl för de myndighetsdrivna specialiserade verksamheterna att se över möjligheten att vidga sina upptagningsområden så att fler avhoppare kan tas emot. Brå anser också att utbytet av erfarenheter i landet behöver öka. I rapporten lämnas ett antal förslag på hur avhopparverksamheten kan förbättras. , efter det att ovan nämnda rapport lämnats till regeringen, beslutade om interna riktlinjer för avhopparverksamhet och tillsatte även en nationell samordnare för avhopparverksamhet. Uppdrag att lämna förslag på en modell för samverkan om återfallsförebyggande insatser Regeringen beslutade att ge en utredare i uppdrag att lämna förslag på en modell för lokal samverkan på individnivå för att förebygga återfall i brott (Ju2016/08506/). Arbetet ska enligt beslutet ske i samråd med Kriminalvården, men även med , , och Arbetsförmedlingen samt med andra myndigheter och aktörer som berörs av uppdraget, bl.a. Kommuner och Landsting. Uppdraget ska redovisas . I promemorian om uppdraget anges att av de som frigetts från fängelse återfaller enligt Brås återfallsstatistik. Övergången från anstalt till frihet är en kritisk tidpunkt när det gäller risken för återfall. En av regeringens centrala kriminalpolitiska åtgärder är att utveckla det brottsförebyggande arbetet. Arbetet för att förebygga återfall i brott är en del i detta, och regeringen har för avsikt att höja ambitionsnivån på en rad områden inom det återfallsförebyggande arbetet. Flera åtgärder har redan vidtagits; Kriminalvården har bl.a. getts i uppdrag att utveckla och förstärka insatserna för utslussning. I årets budgetproposition anges följande om samverkan (s. 33). I i brott – hur kan samhällets samlade resurser användas bättre (2015:4) drogs bl.a. slutsatsen att det brister i myndigheternas planering och samverkan samt att det finns vissa oklarheter kring ansvars- och resursfördelning mellan berörda aktörer. Kriminalvården har inrättat en funktion som samordnare på nationell nivå som ska arbeta med myndighetens samverkan med andra relevanta aktörer. Kriminalvården har också inlett ett arbete med att inventera omfattningen av samverkan med kommuner och landsting i syfte att identifiera utvecklingsområden. Regeringen har tagit initiativ till en hearing mellan Kriminalvården och näringslivet, i syfte att stimulera parterna till utökad samverkan. gav den dåvarande regeringen en särskild utredare i uppdrag att analysera kostnadseffektiviteten i Kriminalvården samt föreslå hur det återfallsförebyggande arbetet kan utvecklas och förstärkas, bl.a. genom nya former för samverkan med andra myndigheter och aktörer. Uppdraget skulle redovisas . Utredningen lades ned av den nuvarande regeringen. uppmanade i ett tillkännagivande , efter förslag från utskottet, regeringen att låta analysera Kriminalvårdens kostnadseffektivitet (bet. 2015/16:JuU1, rskr. 2015/16:106). Frivilligorganisationers samverkan med Kriminalvården I i brott – hur kan samhällets samlade resurser användas bättre? (RiR 2015:4) rekommenderar Kriminalvården att verka för att frivilligorganisationer kopplas in i högre grad än . Regeringen anför följande i skrivelsen om om återfall i brott (skr. 2015/16:27 s. 12 f.). Eftersom merparten av de klienter som tas in i anstalt avtjänar fängelsestraff som är kortare än har Kriminalvården endast möjlighet att vidta åtgärder som är anpassade till klienternas behov. Samverkan med andra aktörer, t.ex. Arbetsförmedlingen, , kommuner och landsting är därför en avgörande framgångsfaktor för ett väl fungerande återfallsförebyggande arbete. Regeringen bedömer dock att det finns förutsättningar att i större utsträckning involvera även socialt ansvarstagande företag och civilsamhällets organisationer i arbetet. Regeringen avser därför att genomföra vissa ändringar i förordningen (2002:954) om statsbidrag till vissa organisationer inom kriminalvårdens område för att förtydliga utgångspunkterna för bidragsgivningen och därmed skapa bättre förutsättningar för samarbetet. Regeringen överväger vidare att ytterligare höja statsbidragets storlek. För att involvera flera aktörer i det återfallsförebyggande arbetet har justitie- och migrationsministern tagit initiativ till en utvecklad samverkan mellan Kriminalvården och näringslivet genom att bjuda in till ett rundabordssamtal om socialt ansvarstagande företag som del i arbetet. Syftet med samtalet var att utbyta erfarenheter samt identifiera möjligheter och utmaningar för ett samarbete mellan aktörerna. Regeringen utesluter inte att det även på andra områden kan komma att krävas ytterligare åtgärder för att skapa tydligare incitament för samverkan. Vidare övervägs behovet av särskilda regeringsuppdrag, tydligare regleringar i myndighetsinstruktionerna eller uppdrag i myndigheternas regleringsbrev om samverkan med Kriminalvården. Frågorna bereds i . Från har information inhämtats om att regeringen bereder frågan om de ovan nämnda ändringarna i förordningen om statsbidrag till vissa organisationer inom kriminalvårdens område. En samlad insats mot organiserad brottslighet Regeringen presenterade en samlad insats för att bekämpa organiserad brottslighet. Insatsen innehåller flera åtgärder som sträcker sig över hela mandatperioden. trädde ett trettiotal bestämmelser i kraft som syftar till att motverka den organiserade brottsligheten. Regeringen har vidtagit åtgärder för att förse rättsväsendet med bättre straffrättsliga verktyg mot organiserad brottslighet (prop. 2015/16:113, bet. 2015/16:JuU16, rskr. 2015/16:234). Regeringen har även föreslagit lagändringar för att utöka möjligheterna till förverkande (prop. 2015/16:155, bet. 2015/16:JuU28, rskr. 2015/16:239). Vidare har och andra berörda myndigheter fått i uppdrag att utveckla den myndighetsgemensamma satsningen mot organiserad brottslighet (Ju2015/09350/PO). Uppdraget ska redovisas . Regeringen har även gett i uppdrag att skapa förutsättningar för att ytterligare kunna motverka förekomsten av illegala vapen och explosiva varor i landet (Ju2015/09349/PO). Uppdraget ska slutredovisas . redovisade ett regeringsuppdrag om åtgärder för att nå fram till en minskad brottslighet och ökad trygghet i socialt utsatta områden (Ju2015/09346/). Vidare har en utredare fått i uppdrag att överväga om risken för att återfalla i allvarlig brottslighet bör ges betydelse vid villkorlig frigivning (dir. 2016:28). Uppdraget ska redovisas . Regeringen uttalade att man nu går vidare med ytterligare åtgärder för att bekämpa den organiserade brottsligheten. Regeringen föreslår bl.a. att minimistraffet för grovt vapenbrott höjs från fängelse till fängelse. Regeringen lämnade även proposition 2016/17:108 Straffskalorna för vissa allvarliga våldsbrott. I propositionen föreslår regeringen att straffskalorna för vissa allvarliga våldsbrott skärps. Förslagen innebär höjda minimistraff för brottstyperna grov misshandel, synnerligen grov misshandel, grovt olaga tvång, grovt olaga hot, grovt rån och grov utpressning. Förslagen bereds inom utskottet. En utredare har fått i uppdrag att överväga och föreslå nya påföljder för unga lagöverträdare (Ju2016/09219/LP). Uppdraget ska slutredovisas . Vidare har en utredare fått i uppdrag att överväga och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner (dir. 2016:115). Vidare avser regeringen att genomföra en ny tidsbegränsad vapenamnesti februari–. Regeringen bedömer att återkommande vapenamnestier utgör effektiva brottsförebyggande åtgärder under förutsättning att de inte genomförs alltför ofta. I 11 kap. fängelselagen (2010:610) finns bestämmelser om särskilda utslussningsåtgärder. Av 1 § framgår att en intagen får beviljas tillstånd till vistelse utanför anstalt genom olika utslussningsåtgärder som frigång, vårdvistelse, vistelse i halvvägshus och utökad frigång; detta för att minska riskerna för att han eller hon återfaller i brott eller på annat sätt underlätta hans eller hennes anpassning i samhället,. Frigång innebär att en intagen och utanför anstalten utför ar-bete, får behandling eller deltar i en utbildning eller särskilt anordnad verk-samhet. Vid vårdvistelse är den intagne placerad i ett sådant hem som avses i 6 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), dvs. ett familjehem, eller i ett hem för vård eller boende. Vid vistelse i halvvägshus är den intagne placerad i ett hem som kontrolleras av Kriminalvården och som är anpassat för att ge intagna särskilt stöd och särskild tillsyn. Den som är intagen på ett halvvägshus får inte vistas utanför detta annat än på bestämda tider. Utökad frigång innebär att en intagen under kontrollerade former avtjänar fängelsestraffet i sin bostad. Av 6 § fängelselagen framgår att ett tillstånd till en utslussningsåtgärd ska för-enas med de villkor som behövs för att syftet med åtgärden ska uppnås eller för att Kriminalvården ska kunna utöva nödvändig kontroll. Elektroniska hjälpmedel får användas för att kontrollera meddelade villkor. Utslussningen styrs av en risk- och behovsbedömning och bör ske stegvis; från högre till lägre säkerhetsklass och därefter till olika former av ytterligare utslussning samt övervakning vid villkorlig frigivning. Regeringen gav Kriminalvården i uppdrag att utveckla och förstärka myndighetens arbete med utslussning i syfte att öka klienternas förutsättningar att inte återfalla i brott (Ju2015/09899/). I uppdraget ingår såväl den stegvisa utslussning som kan ske inom egna miljöer som den som kan ske genom olika former av vistelser utanför anstalt, bl.a. de särskilda utslussningsåtgärderna. Vidare ingår det i uppdraget att utveckla den externa samverkan som sker i utslussningssyfte. Uppdraget omfattar såväl övergången från anstalt till frihet som övergången från övervakning inom ramen för frivården till en tillvaro utan stöd och kontroll från Kriminalvården. Uppdraget ska slutredovisas . En delredovisning ska lämnas . I Kriminalvårdens regleringsbrev anges att Kriminalvården ska redovisa vidtagna och planerade åtgärder som syftar till ett effektivt resursutnyttjande. I regleringsbrevet anges följande om det återfallsförebyggande arbetet. Kriminalvården ska genom sitt återfallsförebyggande arbete bidra till samhällets samlade insatser för att förebygga brott. Kriminalvårdens arbete med att förebygga återfall i brott ska ta sin utgångspunkt i väl underbyggd kunskap om vad som är verkningsfullt. I syfte att säkerställa att varje klient får en sammanhållen och ändamålsenlig verkställighet utan avbrott i de återfallsförebyggande insatserna ska Kriminalvården fortsatt utveckla sin förmåga att för klienterna upprätta individanpassade verkställighetsplaner av hög kvalitet. Kriminalvården ska i samma syfte utveckla och utöka såväl myndighetens interna samverkan som samverkan med andra berörda myndigheter och aktörer. Kriminalvården ska redovisa vilket resultat det pågående utvecklingsarbetet har lett till, vilka behov av fortsatt utvecklingsarbete som myndigheten har identifierat samt hur dessa kommer att tas om hand. Av Kriminalvårdens årsredovisning (s. 12) framgår att målet för det återfallsförebyggande arbetet är att säkerställa att en individanpassad, likvärdig och rättssäker kriminalvård ökar samt att öka trovärdigheten i frivårdspåföljderna. I årsredovisningen anges bl.a. följande (s. 7). En studie som genomförts vid visar att användning av i förekommande fall föreskrivna läkemedel mot adhd minskar risken för återfall hos de intagna . Resultatet av studien bekräftar att Kriminalvårdens adhd-satsning avseende ökade neurologiska utredningsinsatser och ökade personalresurser har betydelse för att minska risken för återfall i brott. Årets utvärderingar av tre behandlingsprogram visar att de minskar risken för återfall, vilket bekräftar att dessa återfallsförebyggande insatser är verkningsfulla. Av årsredovisningen framgår också (s. 7) att ett antal aktiviteter genomförts för att intensifiera arbetet med utslussning; till exempel har positionsövervakning med gps-teknik i samband med permission och utökad frigång prövats. Exempel på andra planerade insatser i utslussningsarbetet är en översyn av möjligheten att stegvis placera klienter i lägre säkerhetsklasser och en utredning av möjligheten att använda arbetsrehabiliteringsprogram kopplat till Krami. Vid beredningen av allmänna motioner /16 avstyrkte utskottet motionsyrkanden med begäran om en översyn av statliga myndigheters uppbackning av kommunernas avhopparverksamhet och förbättring av det återfallsförebyggande arbetet (bet. 2015/16:JuU21 s. 17 f.). Utskottet hän-visade då dels till att medel avsatts i budgeten för avhopparverksamhet, dels till det arbete som då pågick vid Brå och inom . Utskottet ansåg att resultatet av det pågående utredningsarbetet skulle avvaktas. följde utskottets förslag (rskr. 2016/17:174). Vid beredningen av allmänna motioner från motionstiden /15 avstyrkte utskottet ett yrkande om att ge Kriminalvården i uppdrag att utöka och utveckla arbetet med särskilda utslussningsåtgärder i syfte att förbereda de intagna för livet efter tiden på anstalt (bet. 2014/15:JuU17 s. 20). Utskottet hänvisade då till att frågan redan var uppmärksammad. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:153). Vid beredningen av motioner i samband med behandlingen av regeringens skrivelse om om återfall i brott (skr. 2015/16:27) behandlade utskottet motionsyrkanden om att återuppta den nedlagda utredningen flexibel och effektiv kriminalvård (bet. 2015/16:JuU8 s. 17 f.). Utskottet instämde liksom regeringen i bedömning att det i många fall brister i samverkan mellan de myndigheter, landsting och kommuner som bidrar med insatser som minskar risken för återfall i brott, och att tydliga strukturer för samverkan är en förutsättning för att vidareutveckla det återfallsförebyggande arbetet. Utskottet konstaterade att regeringen i skrivelsen redogjort för ett antal åtgärder, både pågående och kommande, som syftar till att utveckla och förstärka det brottsförebyggande arbetet och att flera av de frågor som den tidigare utredningen fick i uppdrag att titta närmare på således hade uppmärksammats av regeringen. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena. följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:34). Utskottet avstyrkte vid samma tillfälle även motionsyrkanden om att regeringen skulle ta fram en nationell handlingsplan för att utveckla det brottsförebyggande arbetet i enlighet med vad som föreslogs i ovan nämnda rapport (s. 11). Utskottet hänvisade till regeringens uttalade ambition att tillsammans med Kriminalvården och i samverkan med andra aktörer utveckla det återfallsförebyggande arbetet ytterligare. Vid samma tillfälle avstyrkte utskottet även ett yrkande om att regeringen borde göra en översyn av instruktioner och regleringsbrev till de myndigheter som är ansvariga för det återfallsförebyggande arbetet (s. 13). Även här hänvisade utskottet till regeringens uttalade ambitioner i skrivelsen. Utskottet anser att det är viktigt att samhället hjälper och ger stöd till de personer som vill lämna kriminella grupperingar. Utskottet delar de åsikter som förs fram i motion 2016/17:3236 (M, C, L, KD) yrkande 2 om att en väl fungerande avhopparverksamhet över hela landet är en viktig del i det återfallsförebyggande arbetet. Som framgår ovan har medel avsatts i budgeten för att ge stöd åt avhopparverksamhet. Brå lämnade en rapport som innehåller en nationell kartläggning av avhopparverksamhet samt förslag till hur verksamheten kan utvecklas (rapport 2016:6). Arbete pågår även inom för att utveckla stödet till avhopparverksamheten. Utskottet anser att de frågor som motionärerna tar upp är uppmärksammade och ser därför inte skäl att ställa sig bakom det tillkännagivande som motionärerna begär. Utskottet avstyrker därför yrkandet. Utskottet avstyrker av samma skäl även motionerna 2016/17:342 (M) och 2016/17:3468 (L) yrkande 15. Utskottet konstaterar att regeringen vidtagit en mängd åtgärder för att bekämpa den organiserade brottsligheten och ser med hänvisning till det arbete som pågår inte skäl att ställa sig bakom det tillkännagivande som begärs i motion 2016/17:865 (C) yrkande 32 om att ge kommunerna stöd i kampen mot den organiserade brottsligheten. I motion 2016/17:3232 (M) yrkande 2 begärs tydliga krav på samverkan mellan myndigheter som är ansvariga för återfallsförebyggande insatser, och i yrkande 3 i samma motion begärs ett tillkännagivande om betydelsen av samarbete mellan kriminalvården och kommunernas socialtjänst. Utskottet har förståelse för nämnda yrkanden och konstaterar att i sin granskningsrapport om återfall i brott (RiR 2015:4) påpekade att det i många fall brister i samverkan och planering mellan de myndigheter, landsting och kommuner som bidrar med insatser som minskar risken för återfall i brott. Tydliga strukturer för samverkan är en förutsättning för att vidareutveckla det återfallsförebyggande arbetet. Som utskottet tidigare uttalat (bet. 2015/16:JuU 8 s. 11) välkomnar utskottet regeringens ambition, som framfördes i skrivelsen om om återfall i brott (skr. 2015/16:27), att tillsammans med Kriminalvården och i samverkan med andra aktörer utveckla det återfallsförebyggande arbetet.