bet · H401CU12 · 2017-03-31 00:00:00 — Regeringen gav och i uppdrag att ta fram underlag till insatser för att främja hälsa relaterad till matvanor och fysisk aktivitet. Inom ramen för uppdraget ska myndigheterna analysera och lämna förslag på hur aktörer på nationell, regional och lokal nivå kan medverka i ett långsiktigt arbete för att främja hälsa relaterad till matvanor och fysisk aktivitet. Arbetet ska omfatta statliga myndigheter, kommuner och landsting, förenings- och näringslivet samt arbetsmarknadens parter. Utgångspunkter för arbetet ska vara bättre användning av befintlig kunskap och resurser samt att identifiera och tydliggöra olika aktörers roller. I uppdraget ingår även att utreda förutsättningarna för utökad uppföljning av utvecklingen på området och uppföljning av insatser och dess effekter. Uppdraget ska redovisas . Pågående arbete inom EU Genom marknadsföringslagen har direktivet om otillbörliga affärsmetoder genomförts i svensk rätt. Kommissionen har initierat en översyn av konsumentskyddslagstiftningen inom EU, bl.a. de fullharmoniserade reglerna om marknadsföring i direktivet om otillbörliga affärsmetoder. I kommissionens arbetsprogram (KOM(2016) 710) anges att översynen inklusive konsekvensbedömningen beräknas vara klar fjärde kvartalet 2017. Det finns många olika marknadsföringskanaler som riktar sig till barn. Barn är genom sin bristande erfarenhet extra mottagliga för kommersiella bud-skap och har inte samma förmåga som vuxna att kritiskt granska marknadsföringen. Utskottet anser att det är av största vikt att marknadsföringen till barn präglas av återhållsamhet och hänsynstagande. Det krävs också att det finns ett regelverk som ger tillräckligt stöd för att skydda barn mot oönskad marknadsföring. Genom marknadsföringslag har direktivet om otillbörliga affärs-metoder genomförts i svensk rätt. Direktivet är i huvudsak utformat som ett fullharmoniseringsdirektiv. Medlemsstaterna är därmed förhindrade att införa bestämmelser som avviker från vad som föreskrivs i direktivet. Vid sin behandling av proposition 2007/08:115 om en ny marknadsföringslag uttalade utskottet att direktivet, utan att innehålla ett totalförbud mot reklam riktad till barn, allmänt sett ger barn och andra utsatta grupper ett i viss mån starkare skydd mot otillbörliga marknadsföringsåtgärder. Så är t.ex. direkta köpuppmaningar riktade till barn en sådan affärsmetod som enligt bilaga I till direktivet under alla omständigheter är otillbörlig (punkt 28). Om marknadsföring riktas till barn ska dessutom bedömningen av om åtgärden är otillbörlig ske utifrån en person som är representativ för den krets som åtgärden riktas mot. I övrigt gäller marknadsföringslagens bestämmelser om bl.a. god marknadsföringssed och förbud mot aggressiv och vilseledande marknadsföring även när marknadsföringen riktar sig till barn (bet. 2007/08:CU21). En näringsidkare kan enligt marknadsföringslagen bl.a. förbjudas att fortsätta med marknadsföring som är otillbörlig. Genom lagändringar som trädde i kraft har dessutom sanktionsmöjligheterna för stärkts. Bland annat har fått möjlighet att i vissa fall direkt förbjuda en näringsidkare att fortsätta med en viss marknadsföringsåtgärd. Som redovisats ovan har kommissionen initierat en översyn av konsumentskyddslagstiftningen inom EU, däribland direktivet om otillbörliga affärsmetoder. Vidare har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att kartlägga det förändrade reklamlandskapet och vid behov föreslå lämpliga åtgärder för att förbättra konsumentskyddet. Särskilt fokus ska läggas på sårbara konsumenters situation. Utskottet vill även nämna att de nordiska konsumentombudsmännen tagit fram gemensamma ståndpunkter om handel och marknadsföring på internet, marknadsföring via sociala medier och dold marknadsföring som bl.a. innehåller särskilda rekommendationer och riktlinjer när det gäller marknadsföring till barn. har vidare tagit fram en vägledning om marknadsföring riktad till barn och unga. Vägledningen vänder sig särskilt till näringsidkare som planerar marknadsföringskampanjer riktade till denna grupp. har också tagit fram en vägledning om marknadsföring i bloggar och andra sociala medier, bl.a. när det gäller marknadsföring som riktar sig till barn och unga. Det är också viktigt att branschen själv tar ansvar för att särskild aktsamhet iakttas när marknadsföringen riktar sig till barn. Utskottet vill i detta samman-hang peka på de regler och rekommendationer när det gäller marknadsföring till barn som bl.a. tagits fram av () och som redovisas ovan. Den branschfinansierade stiftelsen har som huvuduppgift att pröva om reklam följer för reklam och marknadskommunikation. När det gäller motionsyrkandena om reklam för ohälsosam mat och placeringen av varor som godis, läsk och chips i butiker vill utskottet därutöver särskilt peka på att regeringen har gett och i uppdrag att ta fram underlag till insatser för att främja hälsa relaterad till matvanor och fysisk aktivitet. Vidare har ICC tagit fram riktlinjer när det gäller ansvarsfull marknadskommunikation för mat och dryck. Utskottet kan således konstatera att det vidtagits lagstiftningsåtgärder och pågår ett arbete med frågorna såväl nationellt som internationellt. Enligt utskottet finns det därför inte behov av något tillkännagivande till regeringen. Motionsyrkandena bör avslås. Lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om åtgärder mot könsdiskriminerande reklam m.m. Utskottet förväntar sig att regeringen återkommer med förslag om lagstiftning. Jämför reservation 8 (M, C, L). I kommittémotion 2016/17:3346 föreslår m.fl. (KD) ett tillkännagivande om att införa lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam (yrkande 17). I motionerna 2015/16:837 av och (båda S) och 2016/17:1891 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om behovet av lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam. I motion 2016/17:1170 föreslår och (båda S) ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att lagstifta mot könsdiskriminerande reklam. I motion 2016/17:2538 av m.fl. (MP) föreslås ett tillkännagivande om att införa en lag mot könsdiskriminerande reklam. Även (C) föreslår i motion 2015/16:2382 ett tillkännagivande om att införa lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam. Samma motionär anser i motion 2016/17:1189 att det är hög tid att det införs lagstiftning i mot könsdiskriminerande reklam. Ett tillkännagivande föreslås om att tillsätta en utredning som ska ta fram förslag på lagstiftning i syfte att motverka könsdiskriminerande reklam. (S) anser i motion 2016/17:2678 att lagstiftningen bör ses över så att modebranschen inte kan använda sig av extremt magra modeller och reklam inte kan uppmuntra till extremt magra kroppsideal. Motionären föreslår ett tillkännagivande om en BMI-gräns för modeller inom modebranschen. Lawen Redar (S) menar i motion 2015/16:1381 att regeringen bör göra en översyn av de marknadsföringsrättsliga reglerna för att hindra marknadsföringens negativa inverkan på ungas självbild och kroppsideal. Motionären nämner exempelvis förekomsten av manipulerade bilder i marknadsföringen. Möjligheterna till lagändringar för att stoppa kommersialiseringen av kvinnokroppen bör ses över. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta. Som tidigare redovisats i avsnittet Reklam riktad till barn m.m. inrättades Stiftelsen () 2009. Allmänheten, företag, myndigheter och andra organisationer kan vända sig till RO med klagomål på reklam som man anser strider mot god marknadsföringsetik. RO granskar även reklam på eget initiativ och ger information, utbildning och vägledning i marknadsföringsetiska frågor. RO prövar om reklam följer för reklam och marknadskommunikation och meddelar i uppenbara fall (om praxis finns) friande eller fällande beslut. Övriga ärenden överlämnas för prövning av (). RO:s beslut kan överklagas till . I artikel 1 i för reklam och marknadskommunikation föreskrivs bl.a. att reklam ska utformas med vederbörlig känsla för socialt och yrkesmässigt ansvar. Enligt artikel 4 i grundreglerna får reklam inte vara diskriminerande i fråga om bl.a. kön. Vid bedömning av om reklam är könsdiskriminerande utgår RO och från följande kriterier. Reklam som framställer kvinnor eller män som rena sexobjekt och som kan anses kränkande (objektifierande reklam). Reklam som visar en stereotyp bild av könsrollerna och som därigenom framställer kvinnor eller män på ett nedvärderande sätt (schabloniserande reklam). Reklam som på något annat nedvärderande sätt är uppenbart könsdiskriminerande för kvinnor eller män. RO och meddelade 2014 totalt 261 beslut, varav 143 gällde könsdiskriminerande reklam. meddelades 182 beslut, varav 90 gällde könsdiskriminerande reklam. 2016 meddelades 209 beslut, varav 87 gällde könsdiskriminerande reklam. Av de beslut som avsåg könsdiskriminerande reklam meddelades 63 fällande beslut , 43 fällande beslut och 37 fällande beslut . har skärpt sin praxis bl.a. för hur annonsörer får marknadsföra underkläder och badkläder samt parfym. Att avbilda extremt smala kroppar i reklam kan enligt praxis från bidra till ett ideal som är skadligt att sträva efter. har i beslut ansett att annonsören genom att i den anmälda reklamen visa en modell som ser extremt smal ut inte tagit ett socialt och yrkesmässigt ansvar. Reklamen har därför stridit mot artikel 1 i för reklam och marknadskommunikation. Den europeiska kosmetikbranschen (Cosmetics Europe) har 2012 antagit vägledande principer för ansvarsfull marknadsföring av kosmetika. Enligt dessa principer ska reklam och marknadskommunikation för kosmetika respektera mänsklig värdighet och mångfald. Den ska inte uppmana eller överse med någon form av diskriminering, inbegripet sådan som härrör från kön (2.2.1 h). Modeller som används i annonser och efterbearbetningstekniker får inte verka för att främja ett extremt smalt kroppsideal (2.2.1 j). Utredningen om könsdiskriminerande reklam En särskild utredare fick ett regeringsuppdrag att kartlägga utvecklingen och omfattningen av könsdiskriminerande reklam i och lämna förslag till hur lagstiftning mot sådan reklam skulle kunna utformas, samt redovisa för- och nackdelar med dessa förslag. Uppdraget omfattade även att beakta andra möjligheter att komma till rätta med könsdiskriminerande reklam, t.ex. genom näringslivets egna självreglerande organ. Utredaren överlämnade betänkandet Könsdiskriminerande reklam – kränkande utformning av kommersiella meddelanden (SOU 2008:5) till statsrådet och chefen för och jämställdhetsdepartementet. I betänkandet föreslogs en ny och fristående lag mot könsdiskriminerande reklam. Utredaren ansåg inte att en sådan lagstiftning är grundlagsstridig. Utredaren ansåg vidare bl.a. att /Konsumentombuds-mannen ska ansvara för frågor om könsdiskriminerande reklam, vilket bl.a. innefattar kartläggning av dess utveckling och omfattning, utformning av råd och spridning av information. Den tidigare regeringen beslutade att lägga betänkandet till handlingarna. Finansmarknads- och konsumentminister svar vid frågestunden m.m. På fråga om vad regeringen kommer att vidta för åtgärder för att stoppa den sexistiska reklamen svarade statsrådet bl.a. följande. Regeringen har börjat med en dialog med aktörerna för att se hur de ser på utvecklingen och vilken möjlighet det finns till självsanering inom branschen. Vi kommer att fortsätta med det och ska ha ett möte med aktörerna. Regeringen är också beredd att gå fram med lagstiftning för att skapa ett offentligt samhälle där vi inte behöver mötas av den typen av budskap som kan ge problem för många medborgare. träffade jämställdhetsminister och finansmarknads- och konsumentminister representanter för reklambranschen för ett samtal om könsdiskriminerande reklam. Frågor om lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam har varit föremål för överväganden och förslag i en rad olika sammanhang sedan mitten av 1970- talet. Vad som har diskuterats har gällt dels om sådana regler över huvud taget behövs, dels om en sådan lagstiftning kräver grundlagsändringar. Frågor om könsdiskriminerande reklam behandlades ingående av lagutskottet i samband med att antog marknadsföringslag (prop. 1994/95:123, bet. ansåg i sitt yttrande till lagutskottet över propositionen, i likhet med den dåvarande regeringen, att lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam, som begärts i de då aktuella motionerna, inte kan införas utan grundlagsändring. delade de då aktuella motionärernas uppfattning att reklam med inslag av diskriminering i olika former var oacceptabel. Eftersom en laglig möjlighet att ingripa mot könsdiskriminerande reklam kräver en grund-lagsändring som innebär inskränkningar i tryckfrihetens och yttrandefrihetens grundvalar borde dock, anförde utskottet, lagstiftning komma i fråga endast om detta framstår som det enda alternativet för att komma till rätta med problemet. Förutom att lagstiftningsbehovet sålunda måste vara klarlagt borde det vidare krävas att den diskriminerande reklamen förekommer i sådan omfattning och är av sådan art att inskränkningar i tryckfriheten och yttrandefriheten oundgängligen är påkallade. , som konstaterade att regeringen enligt vad som anförts i propositionen avsåg att följa utvecklingen på området, avstyrkte de aktuella motionerna. Motionsyrkanden om lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam har även behandlats av civilutskottet , (bet. 2014/15:CU11). Utskottet avstyrkte de då aktuella motionsyrkandena, och följde utskottet. När det gäller motionerna om könsdiskriminerande reklam vill utskottet liksom tidigare understryka att utskottet delar uppfattningen att reklam som förmedlar en könsstereotyp bild inte är önskvärd i ett samhälle som strävar efter ökad jämställdhet och alla människors lika värde. Utskottet anser att branschen har ett stort ansvar när det gäller att motverka könsdiskriminerande reklam. Utskottet ser därför positivt på att den branschfinansierade stiftelsen inrättats. Förutom att granska reklam har också en viktig uppgift i att informera och utbilda branschen i marknadsföringsetiska frågor. Enligt utskottet är det vidare positivt att regeringen har inlett en dialog med aktörerna i branschen och uttryckt beredskap att gå fram med lagstiftning vid behov. Utskottet är inte berett att föreslå något initiativ från sida med anledning av motionerna. Utskottet förväntar sig att regeringen återkommer med förslag om lagstiftning. Motionerna får därmed anses delvis tillgodosedda och bör avslås. När det gäller övriga motioner finns det inte skäl att föreslå någon åtgärd från . Motionerna bör därför avslås. Förlängning av presumtionsfristen i konsumentköplagen Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att tidsfristen i konsumentköplagen ska förlängas. Utskottet hänvisar bl.a. till en pågående översyn inom EU. I motionerna 2015/16:922 och 2016/17:353 anser (C) att tidsfristen i 20 a § konsumentköplagen när det gäller presumtion för ursprungligt fel på en vara ska utsträckas från . Enligt motionären skulle en utsträckt tidsfrist tvinga tillverkare att producera mer hållbara varor och ge konsumenter ett bättre skydd mot varor av undermålig kvalitet. En längre tidsfrist skulle dessutom främja miljön då färre naturresurser skulle tas i anspråk om produkterna höll längre. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta. Enligt 20 § konsumentköplagen (1990:932) ska frågan om en vara är felaktig bedömas med hänsyn till varans beskaffenhet när den avlämnas. Säljaren ansvarar för fel som har funnits även om felet visar sig först . Det är i princip köparen (konsumenten) som ska bevisa att felet fanns när varan avlämnades (ett ursprungligt fel). En särskild presumtionsregel finns i 20 a § konsumentköplagen. Ett fel som visar sig efter det att varan avlämnades ska anses ha funnits vid avlämnandet om inte annat visas eller detta är oförenligt med varans eller felets art. Bestämmelsen i 20 a § infördes i konsumentköplagen 2002 och genomför artikel 5.3 i direktivet (1999/44/EG) om vissa aspekter rörande försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier (konsument-köpsdirektivet). I propositionen anförde regeringen att det inte fanns tillräckliga skäl att utsträcka presumtionsregeln till att gälla . tillstyrkte propositionen och följde utskottet (prop. 2001/02:134, bet. 2001/02:LU33, rskr. 2001/02:292). Som tidigare redovisats i avsnittet Reklam riktad till barn m.m. har kommissionen initierat en översyn av konsumentskyddslagstiftningen inom EU. Konsumentköpsdirektivet är ett av de direktiv som omfattas av översynen. I kommissionens arbetsprogram (KOM(2016) 710) anges att översynen inklusive konsekvensbedömningen beräknas vara klar fjärde kvartalet 2017. Som redovisats ovan övervägdes frågan om tidsfristens längd vid införandet av presumtionsregeln i 20 a § konsumentköplagen. Vidare är konsumentköps-direktivet föremål för en översyn av kommissionen. Utskottet kan därför inte se att det finns skäl att föreslå något initiativ från . Motionerna bör avslås. Köp av levande djur Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen både nationellt och inom EU bör initiera överväganden om huruvida reglerna i konsumentköplagen för köp av levande djur är ändamålsenligt utformade och tillkännager detta för regeringen. Jämför reservation 9 (S, MP, V). m.fl. (M) anför i kommittémotion 2016/17:3147 att det är ett stort problem för många inom hästnäringen att konsumentköplagen gäller vid försäljning av hästar. Enligt motionärerna innebär konsumentköplagens regler att en säljare som sålt en fullt frisk häst relativt efter försäljningen kan tvingas att köpa tillbaka hästen i ett försämrat tillstånd. Motionärerna anser att det finns skäl att se över konsumentköplagen för att modernisera den när det gäller köp av hästar. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta (yrkande 12). Ett motsvarande tillkännagivande föreslås även i kommittémotion 2016/17:3173 av m.fl. (M) yrkande 10. m.fl. (C) anför i kommittémotion 2016/17:823 att det är vanligt att näringsidkare säljer hästar till privatpersoner. Konsumentköplagens regler om fel på varan gäller i dessa fall. Motionärerna menar bl.a. att fördelningen av bevisbördan i fråga om fel på en vara gör att en näringsidkare riskerar att få återbetala belopp inklusive skadestånd till köparen av djuret som överstiger köpeskillingen. Motionärerna anser att det bör göras en översyn av möjligheterna att undanta levande djur från konsu- Ett alternativ innan ett sådant undantag införs är att begränsa möjligheten till skadestånd och korta reklamationstiden. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande i enlighet med detta (yrkande 3). I motion 2015/16:2462 föreslår (C) ett tillkännagivande om en översyn av konsumentköplagens bestämmelser i fråga om försäljning av hästar (yrkande 2). Motionären anser att det inte är rimligt att konsumentköplagen likställer ett levande djur med exempelvis en brödrost eller en bil. och (båda M) anser i motion 2016/17:2483 att det finns ett tydligt behov av att undanta köp av levande djur från konsumentlagstiftningen. Konsumentköplagen i sin nuvarande form är inte anpassad till köp av levande djur. Köprättens regler om fel på varan tar inte hänsyn till varor som under sin livstid förändras på ett sätt som inte alltid kan förutses. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om att se över konsumentlagstiftningen så att regler för försäljning av hästar och övriga levande djur skiljs från regler för försäljning av andra varor (yrkande 1). Vidare föreslås ett tillkännagivande om att införa ett moratorium när det gäller konsumentköplagens tillämplighet på köp av levande djur (yrkande 2). Motionärerna föreslår också tillkännagivanden om att det bör göras ett internationellt utvärderingsarbete som kommer ny svensk lagstiftning till del (yrkande 3) och att det i ny lagstiftning bör tas in erfarenheter från drabbade djurägare (yrkande 4). Köplagen (1990:931) är tillämplig vid köp av lös egendom, dvs. all egendom som inte är fast egendom. Konsumentköplagen (1990:932) är tillämplig vid köp av lösa saker. Med lösa saker avses vanligen fysiska föremål som är flyttbara. Till lös egendom/lösa saker räknas även djur. Vid köp av djur ska således köplagens och konsumentlagens regler om t.ex. fel på varan tillämpas. Konsumentköplagen gäller när en näringsidkare säljer en lös sak till en konsument. Konsumentköplagen är i huvudsak tvingande till köparens (konsumentens) förmån. Lagen gäller inte vid köp mellan privatpersoner. En vara ska enligt 16 § konsumentköplagen anses felaktig bl.a. om den avviker från vad som avtalats eller om den i något annat avseende avviker från vad köparen med fog kunnat förutsätta. Frågan om varan är felaktig ska enligt 20 § konsumentköplagen bedömas med hänsyn till varans beskaffenhet när den avlämnades. Säljaren ansvarar för fel som har funnits även om felet visar sig först . Den köprättsliga utgångspunkten är att det är köparen som har bevisbördan för att ett fel föreligger och att felet fanns när varan avlämnades. Enligt presumtionsregel i 20 a § konsumentköplagen (se föregående avsnitt) ska dock ett fel som visar sig efter det att varan avlämnades anses ha funnits vid avlämnandet om inte annat visas eller detta är oförenligt med varans eller felets art. Regeln innebär att om konsumenten efter köpet lägger fram tillräckligt stark bevisning för att ett fel i varan ska anses föreligga och att felet visade sig dvs. rent faktiskt uppenbarade sig inom sexmånadersfristen ska felet presumeras ha funnits vid avlämnandet. För att undgå ansvar ska näringsidkaren bevisa att felet inte fanns för avlämnandet utan har uppkommit senare, dvs. att det orsakats av eller beror på en handling eller en underlåtelse som är hänförlig till en tidpunkt efter varans leverans. har i ett avgörande som gällde bevisbördan och beviskrav för att ett fel vid ett konsumentköp (som inte avsåg djur) funnits vid avlämnandet ansett att det vid tillämpning av bestämmelsen är motiverat att näringsidkaren ges en viss bevislättnad för att bryta presumtionen i jämförelse med det högt ställda krav som är utgångspunkten i dispositiva tvistemål. Vad som kan krävas för att näringsidkaren ska anses ha lagt fram tillräcklig bevisning om att ett fel inte förelåg för riskövergången kan enligt domstolen i viss mån variera beroende på omständigheterna. En viktig faktor kan här vara den tid som har gått sedan varan avlämnades. Om det exempelvis är fråga om en väl synlig defekt som har påtalats av konsumenten först efter avlämnandet, krävs det inte samma bevisning för att näringsidkaren ska anses ha uppfyllt sin bevisbörda som när det är fråga om ett fel som påtalas efter avlämnandet. Ofta räcker det därför med att näringsidkaren gör sannolikt att felet har orsakats av en olyckshändelse eller därmed jämförlig händelse eller vanvård, onormalt brukande eller något liknande förhållande på konsumentens sida. Om presumtionen bryts, innebär det att konsumenten enligt huvudregeln måste bevisa att felet fanns för riskövergången för att han eller hon ska kunna göra gällande felpåföljder (se NJA 2013 s. 524 och Herre & , Konsumentköplagen [, Zeteo], kommentaren till 20 a §). Bestämmelsen i 20 a § infördes i konsumentköplagen 2002 för att genomföra artikel 5.3 i konsumentköpsdirektivet. Som redovisats i tidigare avsnitt har kommissionen initierat en översyn av konsumentskydds-lagstiftningen inom EU. Konsumentköpsdirektivet är ett av de direktiv som omfattas av översynen. behandlade en motion om att det i köplagen och i konsumentköplagen bör finnas särskilda bestämmelser om köp av levande djur (bet. 2008/09:CU34). Utskottet kunde inte ställa sig bakom kravet på den över-syn av köplagens och konsumentköplagens bestämmelser som motionären förespråkade och föreslog att motionen skulle avslås. Vidare behandlade utskottet en motion om en översyn av konsumentköplagens bestämmelser i fråga om försäljning av hästar (bet. 2014/15:CU11).