bet · H401CU8 · 2017-02-23 00:00:00 — Genom ändringen till beaktansvärda skäl är avsikten enligt förarbetena att fler omständigheter kan beaktas vid bestämmandet av betalningsplanens längd och att fler betalningsplaner blir kortare än . Regeringen bedömde att det finns fördelar med en betalningsplan som kan anpassas efter förhållandena i det enskilda fallet jämfört med en generell förkortning av betalningsplanen. Som skäl för det anfördes bl.a. att skuldsaneringsutredning, som hade fört diskussioner med företrädare för både gäldenärer och borgenärer, bedömde att det inte finns någon större efterfrågan på en generell förkortning av betalningsplanens längd. Inte heller fann utredningen att det finns andra skäl för att betalningsplanens längd bör vara kortare än de som då gällde. Det finns också enligt regeringen risker med att generellt förkorta betalningsplanen, t.ex. att fler gäldenärer skulle få avslag på sina ansökningar eftersom en skuldsanering skulle framstå som oskälig och att kreditvillkoren för konsumenter försämras. En generell förkortning skulle också, anförde regeringen, riskera att påverka betalningsmoralen och i grunden förtroendet för skuldsaneringsinstitutet, om inte förkortningen balanseras av inskränkande villkor som minskar gäldenärens möjlighet att beviljas skuldsanering. Regeringen, liksom majoriteteten av remissinstanserna, delade därför utredningens bedömning att det finns fördelar med en betalningsplan som kan anpassas efter förhållandena i det enskilda fallet jämfört med en generell förkortning av betalningsplanen (prop. 2015/16:125 s. 89 f. och 222 f.). Gäldenären har två betalningsfria månader . Dessa månader är (38 § första stycket). Syftet med de betalningsfria månaderna är att dessa ska innebära en välkommen ventil som gäldenären genomför sina skuldsaneringsbetalningar och förbättra förutsättningarna för gäldenären att klara av skuldsaneringen och bli rehabiliterad. Dessutom kan de enligt regeringen bidra till att fler evighetsgäldenärer som står under löneutmätning väljer att ansöka om skuldsanering samt att de bör vara positiva ur ett barnperspektiv (prop. 2015/16:125 s. 87). Betalningarna ska genomföras trots att beslutet om skuldsanering inte har fått laga kraft (38 § tredje stycket). Syftet med detta är att betalningsplanen då kan avslutas snabbare och att gäldenären får en chans att snabbare rehabiliteras och komma tillbaka till ett mer normalt liv (prop. 2015/16:125 s. 91). Därutöver gäller liksom tidigare att det belopp som gäldenären ska betala enligt betalningsplanen ska bestämmas så att skuldsaneringen tar i anspråk gäldenärens samtliga tillgångar och inkomster efter avdrag för vad som ska förbehållas gäldenären för dennes och dennes familjs försörjning. Bestämmelserna i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken om förbehållsbelopp ska då vara vägledande (33 §). Vid sidan av skuldsaneringsinstitutet finns det i preskriptionslagen (1981:130) bestämmelser om att fordringar preskriberas efter tillkomsten, om inte preskriptionen avbryts (2 §). Preskriptions-tiden är dock för en fordran mot en konsument. Preskription innebär att borgenären förlorar rätten att kräva ut sin fordran (8 §). Vidare gäller enligt konkurslagen (1987:672) att en gäldenär som inte rätteligen kan betala sina skulder och där den oförmågan inte är endast tillfällig ska försättas i konkurs efter egen eller en borgenärs ansökan (1 kap. 2 §). Genom konkursen tar gäldenärens samtliga borgenärer i ett sammanhang tvångsvis i anspråk gäldenärens samlade tillgångar för betalning av sina fordringar (1 kap. 1 §). Efter att ett bolags konkurs har avslutats har bolaget upphört att existera och kan därmed inte krävas på betalning. En privatperson kan däremot krävas på betalning även efter att konkursen har avslutats. I samband med lagförslaget om en ny skuldsaneringslag behandlade utskottet motioner med förslag på ett tillkännagivande till regeringen om att betalningsplanen vid skuldsanering som huvudregel ska bestämmas till utan några betalningsfria månader. Utskottet uttalade att det ställt sig bakom regeringens lagförslag om att betalningsplanen som huvudregel fortfarande ska bestämmas till , men att ska kunna bestämmas redan om det finns beaktansvärda skäl. Vidare hade utskottet ställt sig bakom lagförslaget om att det skulle införas två betalningsfria månader . Utskottet ansåg att det finns fördelar med en betalningsplan som kan anpassas efter förhållandena i det enskilda fallet jämfört med en generell förkortning av betalningsplanen. Lagändringen borde också enligt utskottet leda till både att fler omständigheter kan beaktas vid bestämmandet av betalningsplanens längd och att fler betalningsplaner blir kortare än . Det påpekades att enligt den nya skuldsaneringslagen kommer gäldenären dessutom att påbörja sina betalningar redan i samband med inledandebeslutet, vilket medför att gäldenären kan komma ut ur skuldsaneringen tidigare än enligt skuldsaneringslag. Utskottet ansåg vidare att två betalningsfria månader är positivt ur ett barnperspektiv och skulle komma att förbättra förutsättningarna för gäldenären att klara av skuldsaneringen och bli rehabiliterad. Utskottet förklarade sig dock utgå från att regeringen följer upp den nya lagstiftningen och vidtar de åtgärder som krävs om lagändringarna inte får önskat resultat. Sammanfattningsvis ansåg utskottet att det saknades anledning att rikta något tillkännagivande till regeringen och avstyrkte därför motionsyrkandena. följde utskottet (bet. 2015/16:CU19, rskr. 2015/16:235). Som redovisats ovan syftar skuldsaneringslag till att fler evighets-gäldenärer ska få möjlighet att ansöka om och genomgå skuldsanering. Mot den bakgrunden finns det inte skäl att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av motion 2015/16:1770 eller 2016/17:1572. Motionerna bör därför avslås. Den nya skuldsaneringslagen innebär bl.a. förbättrad informationsgivning kring möjligheten att ansöka om skuldsanering och att kravet på s.k. kvalificerad insolvens har förtydligats och nyanserats. På så vis får önske-målen i motion 2015/16:2704 yrkandena 9 och 10 anses ha blivit tillgodosedda, varför motionsyrkandena bör avslås. Inte heller finns det mot bakgrund av de förbättrade möjligheterna till skuldsanering skäl att föreslå något initiativ från med anledning av önskemålet om en översyn av regelverket om personlig konkurs i motion 2016/17:1459. Motionsyrkandet bör därför avslås i den delen. Vad gäller övriga motionsyrkanden om en generell treårig skuldsanerings-period utan några betalningsfria månader konstaterar utskottet att den frågan varit föremål för utskottets överväganden i samband med införandet av den nya skuldsaneringslagen. Utskottet finner inte anledning att frångå sitt tidigare ställningstagande. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kommunernas budget- och skuldrådgivning. Utskottet hänvisar bl.a. till tidigare ställnings-tagande och pågående arbete. Jämför reservationerna 3 (M) och 4 (L) samt särskilt yttrande 2 (V). m.fl. (V) anför i kommittémotion 2015/16:186 att det har konstaterats allvarliga brister i hur staten har reglerat tillsynen över den kommunala budget- och skuldrådgivningen. Motionärerna föreslår därför ett tillkännagivande till regeringen om att det bör göras en översyn av regelverket om tillsynen av verksamheten för att förtydliga regelverket (yrkande 2). m.fl. (M) anför i kommittémotion 2015/16:2704 att budget- och skuldrådgivningen bör stärkas genom förbättrad samordning mellan relevanta aktörer på området. Motionärerna yrkar ett tillkännagivande till regeringen i enlighet med det anförda (yrkande 4). m.fl. (FP) anför i kommittémotion 2015/16:2789 att den kommunala budget- och skuldrådgivningen kan förbättras och med stöd från bli en viktig hjälp för människor som hamnat i ekonomiska bekymmer. Det finns enligt motionärerna all anledning att satsa vidare på ett utvecklat samarbete mellan och kommunerna på detta område. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande till regeringen om att ta nödvändiga initiativ i enlighet med det anförda (yrkande 1). m.fl. (M) anför i kommittémotion 2016/17:3147 att det finns en fortsatt risk att tillsynen över budget- och skuldrådgivningen kommer att bli eftersatt och inte samordnad om den ska skötas av Inspektionen för vård och omsorg. Det vore därför bättre och mer effektivt om hade tillsynsansvaret och om regleringen flyttades från socialtjänstlagen till skuldsaneringslagen. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande till regeringen om att ta nödvändiga initiativ för att förbättra budget- och skuldrådgivningen (yrkande 11). I samband med tillkomsten av den nya skuldsaneringslagen (2016:675) har det skett ett förtydligande när det gäller dels kommunernas skyldighet att lämna budget- och skuldrådgivning till skuldsatta personer, dels Inspektionen för vård och omsorgs tillsynsansvar över kommunernas budget- och skuldråd-givning. Detta har åstadkommits bl.a. genom att preciseringen av kommunernas ansvar för budget- och skuldrådgivningen har förts över från skuldsaneringslagen till socialtjänstlagen (2001:453). I 3 § skuldsanerings-lagen anges sålunda att det i 5 kap. 12 § första stycket socialtjänstlagen (2001:453) finns bestämmelser om att kommunen ska lämna budget- och skuldrådgivning till skuldsatta fysiska personer. I det sistnämnda lagrummet anges att kommunen ska lämna budget- och skuldrådgivning till skuldsatta personer och att den skyldigheten gäller även under ett skuldsanerings-förfarande och tills en beviljad skuldsanering eller F-skuldsanering är helt avslutad. Det anges vidare att ska stödja och ge vägledning för den budget- och skuldrådgivning som kommunerna ska svara för. Som skäl för lagändringen anförde regeringen bl.a. att det enligt uppgift till utredningen fanns brister i tillsynen över kommunernas budget- och skuldrådgivning. Det konstaterades att Inspektionen för vård och omsorg, som relativt fått uppgiften som tillsynsmyndighet, hade efterfrågat ett tydligare angett tillsynsansvar och att myndigheten ansåg bl.a. att kommunernas ansvar för att lämna budget- och skuldrådgivning borde förtydligas och placeras i socialtjänstlagen. Det fanns enligt regeringen skäl att tydliggöra att budget- och skuldrådgivning utgör socialtjänst, oavsett i vilken del av den kommunala verksamheten som tjänsten erbjuds, och att ansvaret att hjälpa skuldsatta inte är direkt kopplat till skuldsaneringssystemet, utan att ansvaret är bredare än så (prop. 2015/16:125 s. 101 f.). I samband med lagförslaget om en ny skuldsaneringslag behandlade utskottet motioner med förslag på ett tillkännagivande till regeringen om att ska ansvara för tillsynen över kommunernas budget- och skuldrådgivning och att reglerna om kommunernas skyldighet att lämna budget- och skuldrådgivning ska vara placerade i skuldsaneringslagen. Utskottet hänvisade till att det ställt sig bakom regeringens lagförslag om förtydliganden av både kommunernas skyldighet att lämna budget- och skuldrådgivning till skuldsatta personer och Inspektionen för vård och omsorgs tillsynsansvar över kommunernas budget- och skuldrådgivning. Enligt utskottet utgjorde inte det som motionärerna anfört skäl att rikta något tillkännagivande till regeringen, och motionsförslagen avstyrktes därför. följde utskottet (bet. 2015/16:CU19, rskr. 2015/16:235). Regeringen beslutade att ge två uppdrag som bl.a. rör frågor om budget- och skuldrådgivning. Enligt det första uppdraget ska – efter samråd med Inspektionen för vård och omsorg, , och andra berörda aktörer – ta fram och tillhandahålla rekommendationer för den kommunala budget- och skuldrådgivningen och följa upp hur de används (Fi2016/00957/KO). Bakgrunden till uppdraget anges vara att omfattningen och kvaliteten på budget- och skuldrådgivningen varierar liksom att verksamheten är relativt okänd. Rekommendationerna finns numera tillgängliga och tar sikte på sex delområden under rubrikerna • Utbildning och kompetens • Likvärdigt arbetssätt och säkerställa kompetens • Kapacitet och uppföljning • Stöd utan oskäligt dröjsmål. ska i årsredovisningen , eller i en separat rapport , redovisa sin uppföljning av hur rekommendationerna har använts. Enligt det andra uppdraget ska i samarbete med och verka för en fördjupad samverkan med samhällsaktörer som utifrån sina verksamhetsområden bedöms kunna bidra till att personer som har eller riskerar att få problem med skulder kan få hjälp med att få ordning på sin ekonomiska situation (Fi2016/00958/KO). ska i årsredovisningarna , 2017 och 2018 redovisa hur arbetet med uppdraget fortskrider. Uppdraget ska avslutas och ska senast redovisa genomförandet av uppdraget och, så långt som möjligt, de resultat som har uppnåtts. För att underlätta samverkan gav regeringen i uppdrag att inrätta ett samverkansråd för budget- och skuldfrågor (Fi2016/03012/KO). I rådet ska , , , Kriminalvården och Försäk-ringskassan ingå. Även andra aktörer som bedöms kunna bidra i arbetet mot överskuldsättning ska bjudas in. Utskottet konstaterar att det i samband med tillkomsten av skuldsaneringslag har gjorts förtydliganden när det gäller dels kommunernas skyldighet att lämna budget- och skuldrådgivning till skuldsatta personer, dels Inspektionen för vård och omsorgs tillsynsansvar över kommunernas budget- och skuldrådgivning. Ändringarna avsåg bl.a. att tillmötesgå ett önskemål från Inspektionen för vård och omsorg, som då relativt fått uppgiften som tillsynsmyndighet, om ett tydligare angett tillsynsansvar. Därmed får önskemålen i motion 2015/16:186 yrkande 2 anses ha blivit tillgodosedda. Motionsyrkandet bör därför avslås. Som redovisats ovan behandlade utskottet i samband med lagförslaget om en ny skuldsaneringslag motioner med förslag på ett tillkännagivande till regeringen om att ska ansvara för tillsynen över kommunernas budget- och skuldrådgivning och att reglerna om kommunernas skyldighet att lämna budget- och skuldrådgivning ska vara placerade i skuldsaneringslagen. Utskottet finner inte skäl att frångå sitt tidigare ställningstagande i frågan. Motion 2016/17:3147 yrkande 11 bör därför avslås. har, som anförts ovan, i uppgift att stödja och ge vägledning för den budget- och skuldrådgivning som kommunerna ska svara för. har efter samråd med berörda aktörer tagit fram och tillhandahållit rekommendationer för den kommunala budget- och skuldrådgivningen och ska följa upp hur dessa används. Vidare har fått i uppdrag att verka för en fördjupad samverkan med relevanta samhällsaktörer i budget- och skuldfrågor och ska inrätta ett samverkansråd för ändamålet. Mot den bakgrunden finns det inte skäl att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av motion 2015/16:2704 yrkande 4 eller 2015/16:2789 yrkande 1. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ändrade regler om löneutmätning. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 5 (L). m.fl. (FP) anför i kommittémotion 2015/16:2789 bl.a. att nuvarande system vid löneutmätning är behäftat med vissa orimligheter genom att förbehållsbeloppet kan vara lägre än socialbidragsnormen och att beräkningen av förbehållsbeloppet görs med hänsynstagande till en makes, makas eller sambos ekonomiska förhållanden. Det föreslås ett tillkänna-givande till regeringen om att ta nödvändiga initiativ till att ändra reglerna om löneutmätning (yrkande 4). I 7 kap. utsökningsbalken finns bestämmelser om utmätning av lön. Lön får enligt 4 § tas i anspråk genom utmätning endast till den del den överstiger vad gäldenären behöver för sitt och familjens underhåll samt till att fullgöra betalningsskyldighet mot någon annan som har företräde vid löneutmätning. Enligt 5 § bestäms den del av gäldenärens lön som inte får tas i anspråk genom utmätning (förbehållsbeloppet) med ledning av ett normalbelopp som innefattar alla vanliga levnadskostnader utom bostadskostnad. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av utsökningsbalken och anslutande regler i syfte att modernisera utsökningsrätten (dir. 2014:127). Utredningen, som antog namnet , överlämnade sitt betänkande Ett modernare utsökningsförfarande (SOU 2016:81). I betänkandet lämnas olika förslag som syftar till ett mer effektivt, rättssäkert och modernt utsöknings-förfarande. I betänkandets sammanfattning anförs att en rad föreslagna ändringar är positiva för gäldenärskollektivet. Det föreslås att både proportionalitetsprincipen och skyldighet att beakta barnets bästa lagfästs. Syftet med det senare är att tydliggöra att barnrättighetsperspektivet måste beaktas i hela utsökningsförfarandet, dvs. även när avgör vilken egendom som ska utmätas, när myndigheten avgör om viss egendom ska undantas som s.k. beneficium och när myndigheten beslutar om löne-utmätning. Det föreslås att normal- och förbehållsbeloppen vid löneutmätning höjs för barnfamiljer. På så vis garanteras enligt utredaren gäldenärerna och deras familjer en skälig levnadsnivå, vilket i sin tur anges kunna öka incitamentet till öppet arbete. Det föreslås att upprepade anstånd med löneutmätningen ska kunna medges i fler fall än , för att möjliggöra t.ex. inköp av ny beneficieegendom eller betalning av oförutsedda avgifter på grund av sjukdom eller olycksfall. I betänkandet behandlas även den s.k. proportioneringsprincipen. Principen innebär att om gäldenären lever tillsammans med en make, maka eller sambo som har inkomst, bestämmer gäldenärens förbehållsbelopp med beaktande av partnerns ekonomiska förmåga att bidra till betalningen av familjens gemensamma kostnader. Proportionerings-principen är inte lagfäst utan framgår av allmänna råd om bestämmande av förbehållsbelopp vid utmätning av lön m.m. Utredaren anför att proportioneringsprincipen är både rimlig och sakligt motiverad. Principen är enligt utredaren av sådan betydelse att den inte endast bör komma till uttryck i rekommendationer utan i stället bör lagfästas i utsökningsbalken. Betänkandet är föremål för remissbehandling, och remissvaren ska ha kommit in . Utskottet konstaterar att i sitt betänkande Ett modernare utsökningsförfarande (SOU 2016:81) har lämnat förslag till ändringar i reglerna om löneutmätning som i huvudsak ligger i linje med motionsönskemålen. Betänkandet är föremål för remissbehandling, och remissvaren ska ha kommit in . Utskottet anser att det pågående arbetet inte bör föregripas genom någon åtgärd från sida. Motionsyrkandet bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden med olika förslag på åtgärder mot överskuldsättning. Utskottet hänvisar till vidtagna åtgärder samt pågående och aviserat arbete. Jämför reservationerna 6 (M), 7 (SD), 8 (V) och 9 (KD). m.fl. (M) anför i kommittémotion 2016/17:3147 att det för att långsiktigt komma till rätta med överskuldsättningsproblemen krävs dels att färre över huvud taget hamnar i en ekonomisk situation som de inte förmår hantera, dels att fler människor som hamnat i en mycket svår ekonomisk situation förmår ta sig ur den. Motionärerna föreslår därför ett tillkänna-givande till regeringen om att vidta nödvändiga åtgärder mot överskuld-sättning (yrkande 4). m.fl. (V) föreslår i kommittémotion 2015/16:186 ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag på konkreta förebyggande åtgärder mot överskuldsättning (yrkande 1). Motionärerna föreslår även ett tillkännagivande till regeringen om att det bör göras en barnkonsekvensanalys och lämnas förslag som förbättrar situationen för alla de barn och unga som lever i familjer med överskuldsättning (yrkande 4). och (båda SD) anför i kommittémotion 2016/17:2371 att det inom näringslivet ofta förekommer att företag och gäldenärer gör frivilliga överenskommelser, t.ex. i form av avbetalningsplaner, men att detta är nästan omöjligt vid skulder till statliga myndigheter. Motionärerna föreslår därför ett tillkännagivande till regeringen om att underlätta för statliga myndigheter att göra uppgörelser med privat-personer (yrkande 4). Samma yrkande framställs i kommittémotion 2015/16:2050 av m.fl. (SD) yrkande 4. m.fl. (KD) anför i kommittémotion 2016/17:3347 att utredningen i betänkandet Överskuldsättning i kreditsamhället? (SOU 2013:78) föreslog att slutlig preskription skulle införas för fordringar som fastställts av eller i domstol. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om att regeringen bör överväga lagstiftning i enlighet med utredningens förslag i denna del (yrkande 46). Ett motsvarande yrkande framställs av m.fl. (KD) i kommittémotion 2015/16:1938 (yrkande 26). m.fl. (V) anför i kommittémotion 2015/16:186 att det är hög tid att det införs en slutlig preskriptionstid för skulder. Motionärerna föreslår därför ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med ett förslag som innebär att det införs en slutlig preskriptionstid för skulder (yrkande 3). Samma och liknande yrkanden om slutlig preskriptionstid och gräns för långvarig skuldsättning framställs i motionerna 2015/16:883 av (KD), 2015/16:1170 av och (båda M) och 2016/17:2683 av (M). Regeringens strategi för att motverka överskuldsättning Regeringen presenterade en strategi för att motverka överskuldsättning. Underlag till strategin anges vara bl.a. betänkandena Överskuldsättning i kreditsamhället? (SOU 2013:78) och Ut ur skuldfällan (SOU 2013:72), liksom remissvaren på betänkandena. Vidare har rekommendationer i rapporten – hur fungerar samhällets stöd och insatser? (RiR 2015:14) beaktats, liksom relevanta internationella erfarenheter. Strategin finns med uppdateringar på Regerings-kansliets webbplats och anges sammanfattningsvis ta sikte på att • öka kunskaperna om konsumentfrågor och privatekonomi i hela samhället • uppnå en mer ansvarsfull kreditgivning • förbättra hanteringen av skulder till det allmänna • bidra till ett aktivt och effektivt stöd till skuldsatta • underlätta för fler svårt skuldsatta att ansöka om och genomgå skuld-sanering • särskild hänsyn ska tas till barn och unga. Den nya skuldsaneringslagen samt de tidigare i betänkandet redovisade uppdragen till inom ramen för budget- och skuld-rådgivningen och översyn av utsökningsbalken med fokus på bl.a. barn och barnfamiljer ingår bland de åtgärder som omfattas av regeringens strategi. En av de andra åtgärderna som presenteras i strategin syftar till förbättrad hantering av skulder till det allmänna. Det anförs att när en fordran överlämnas till för indrivning kan det få negativa konsekvenser för enskilda, bl.a. i form av betalningsanmärkningar. Ett arbete har därför inletts alternativt planeras hos de myndigheter som överlämnar många fordringar till med att utveckla rutiner och arbetssätt som innebär att de, så långt det är möjligt, själva driver in fordringarna. Syftet är att motverka att skulder överlämnas till för indrivning utan att alla andra möjliga åtgärder först har vidtagits av den berörda myndigheten. Om inte detta arbete får avsedd effekt kommer ytterligare åtgärder att övervägas. Det anges att höll ett möte med berörda myndigheter där frågan diskuterades. Åtgärderna i strategin handlar även om • effektiv konsumentupplysning genom tjänsten Hallå konsument som har startat på uppdrag av regeringen • privatekonomi i skolan • finansiell folkbildning genom ett flertal utbildningsprojekt från • skarpare sanktioner vid otillbörlig marknadsföring genom stärkta sanktionsmöjligheter för enligt lagändringar som trädde i kraft • en mer ansvarsfull kreditgivning genom de presenterade förslagen i betänkandet Stärkt konsumentskydd på marknaden för högkostnads-krediter (SOU 2016:68) • att motverka skuldsättning i samband med spel om pengar genom dels regeringens avsikt att omreglera spelmarknaden i syfte att säkerställa ett högt konsumentskydd, sociala hänsyn och en måttfull marknadsföring, dels regler om tydligare tillståndsgivning i lotterilagen enligt lagändringar som trädde i kraft . Utredningen om överskuldsättning lämnade i betänkandet Överskuldsättning i kreditsamhället? (SOU 2013:78) ett förslag om att införa slutlig preskription för fordringar som fastställts av eller i domstol.