bet · H401AU5 · 2017-02-17 00:00:00 — Explicita mål bör analyseras snarare än att allmänt redogöra för fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män. Dessutom bör information om analysen förbättras så att den också blir allmänt känd. Mot denna bakgrund anser jag att regeringen bör utveckla analysen av effekterna av regeringens politik för den ekonomiska jämställdheten och bättre följa upp denna. Regeringen bör vidare utveckla den bilaga till budgetpropositionen som handlar om ekonomisk jämställdhet i enlighet med vad jag här anfört. Övrig styrning och organisation av jämställdhetspolitiken, punkt 3 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3554 av m.fl. (KD) yrkandena 5 och 8 samt 2016/17:2703 av m.fl. (S), 2016/17:3037 av m.fl. (C) yrkandena 1–6, 2016/17:3057 av och (båda C) yrkande 1, 2016/17:3551 av (C) yrkandena 1–5, 7 och 8, 2016/17:3553 av och (båda SD) yrkande 1, 2016/17:3555 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2016/17:3556 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 3–5. Invändningarna från en rad tunga remissinstanser mot inrättandet av en jämställdhetsmyndighet är tydliga och tungt vägande. Flertalet kritiska remissinstanser anser att underlaget och motiveringarna för inrättandet av en jämställdhetsmyndighet är tunna och saknar ett sammanhållande resonemang om varför en myndighet skulle tillföra en tillräcklig nytta för att motivera tillkomsten av en ny myndighet. Till skillnad från utskottet anser jag vid en samlad bedömning att det inte bör inrättas en ny myndighet. Den samverkan och kunskapssamling som myndigheten skulle innebära kan, som både och Statskontoret framhåller, likväl utvecklas utifrån befintliga strukturer. Intentionen från regeringen att inlemma en rad verksamheter i den nya myndigheten, t.ex. uppdrag som har utförts av (Nationella sekretariatet för genusforskning), (Nationellt centrum för kvinnofrid) samt länsstyrelserna i och , riskerar enligt mening att få allvarliga konsekvenser såsom kompetenstapp, tappat momentum och förlorad prioritet. Jag ser ett behov av kontinuerlig uppföljning och analys, samordning och stöd på jämställdhetspolitikens område, men gör en annan bedömning än utskottet. Det framstår som komplicerat med en myndighet som verkar såväl främjande som utvärderande. För att bättre utvärdera jämställdhetspolitiska satsningar bör i stället andra myndigheter med kompetens inom jämställdhetsområdet användas. I Statskontorets rapport effektiv jämställdhetspolitik (2005:1) rekommenderas inrättandet av en delegation för jämställdhetsstudier som också bär uppdraget att initiera forskning om jämställdhet. Vidare har Statskontoret rekommenderat att utvärderingsuppdrag förläggs på verksamhetsspecifika utvärderingsmyndigheter som utvärdering (IFAU) eller Myndigheten för vård- och omsorgsanalys. Jag anser att regeringen bör verka för en organisation av jämställdhetspolitiken i enlighet med vad jag anfört ovan och pröva Statskontorets förslag om en delegation för jämställdhetsstudier och användandet av befintliga myndigheter för löpande utvärderingar av jämställdhetspolitiska satsningar. Nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor m.m., punkt 4 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3146 av m.fl. (M) yrkande 7 och 2016/17:3288 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 4 samt 2016/17:385 av (S) yrkandena 1–3, 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkandena 17, 19 och 20, 2016/17:922 av (S), 2016/17:1079 av m.fl. (L) yrkande 16, 2016/17:1482 av (M) yrkandena 1, 2 och 4, 2016/17:1769 av m.fl. (SD) yrkande 19, 2016/17:2012 av (L) yrkandena 1, 2 och 4, 2016/17:2094 av (M) yrkande 2, 2016/17:2101 av m.fl. (M), 2016/17:2272 av och (båda M), 2016/17:3037 av m.fl. (C) yrkandena 20 och 28, 2016/17:3078 av m.fl. (M) yrkande 21, 2016/17:3162 av (KD), 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 18, 2016/17:3348 av m.fl. (KD) yrkande 14, 2016/17:3553 av och (båda SD) yrkandena 6 och 8 samt 2016/17:3554 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 7. har blivit bättre för hbtq-personer. Bland annat har vi fått en ny enhetlig diskrimineringslag, infört könsneutrala äktenskap, avskaffat tvångssteriliseringar för den som vill genomgå könsbyte och hbtq-personer har fått rätt att adoptera. Dessutom har i mångt och mycket attityderna i samhället blivit mer toleranta. utgångspunkt är att alla människor ska ha samma möjlighet att förverkliga sin fulla potential, och ingen ska hållas tillbaka av fördomar och diskriminering. Vår ambition är att ska vara ett av världens bästa länder att leva i för hbtq-personer, och att vi ska fortsätta att vara ett land som går före. Men även om vi som land kommit längre än många andra kvarstår fortfarande mycket att göra för att säkerställa lika rättigheter och möjligheter för alla också i praktiken. Vi delar inte utskottets bedömning att regeringens åtgärder är tillräckliga. finns områden där samhället brister och åtgärder krävs. Det handlar t.ex. om att välfärdens alla delar, såsom skolan och hälso- och sjukvården, ska fungera väl för alla och motarbeta diskriminering. Det handlar om att säkerställa att familjelagstiftningen är modern och främjar inkludering och icke-diskriminering. Det handlar om bättre möjligheter att bilda familj. Det handlar om att stärka skyddet och rättigheterna för att ytterligare säkerställa att lagstiftningen är optimal för att motverka förtryck och våld mot hbtq-personer. Alla människor måste kunna leva sina liv utan att behöva dölja sin sexuella läggning, könsidentitet eller könsuttryck på grund av rädsla för att utsättas för diskriminering, våld eller andra kränkningar. verkar för ett samhälle där alla har samma förutsättningar att oavsett sexuell läggning eller könsidentitet att utifrån eget intresse och förmåga vara fullt inkluderade i samhället och i praktiken likabehandlas. Hedersrelaterat våld är det våld som syftar till att försvara och bevara en familjs eller släkts goda rykte enligt vissa normer, ofta kopplade till kultur. Hedern försvaras ofta genom kontroll av vad familjens eller släktens olika medlemmar gör med sin sexualitet. har gjort en kartläggning som visade på brister inom när det gällde att hantera unga hbtq-personer som utsatts för hedersrelaterat våld. I familjerådgivningssituationer där ungas homo- eller bisexualitet inte har accepterats av föräldrarna har t.ex. familjerådgivaren i stället för att ge ungdomarna stöd uppmanat dem att ha förståelse för föräldrarna för att få familjen att fungera. Vi anser att regeringen bör arbeta för att säkerställa ett mer effektivt arbete mot hedersproblematik och stärka och förbättra stödet från samhällets sida till personer som utsätts för hedersförtryck. Vi anser också att regeringen bör lyfta frågan om hedersproblematik i arbetet med samhällsorientering för nyanlända. Denna samhällsorientering bör betona värderingar om jämställdhet men också om hbtq-personers okränkbara rättigheter. Att blunda för hedersvåld och hedersförtryck är att svika de människor som är utsatta. När värderingarna om jämställdhet och frihet utmanas måste de motverkas dels genom en livskraftig värderingsdebatt, dels genom konkret politik. Det svenska samhället behöver arbeta mer aktivt med att motarbeta ojämställdheten samt stödja människor och organisationer som vill ha jämställdhet och respekt för individens frihet i alla delar av . Det pågår arbete mot hedersrelaterat våld och förtryck lokalt i kommunerna, på länsnivå och regional nivå och nationellt. Länsstyrelserna har haft ett särskilt ansvar i arbetet med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck. Vi anser att regeringen bör se till att länsstyrelsernas arbete med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck följs upp regelbundet. Vi kan dock konstatera att län och kommuner har kommit olika långt med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck. Mot denna bakgrund anser vi att regeringen bör verka för att i varje län identifiera kommuner som har kommit längre än andra i arbetet med att förebygga och motverka hedersrelaterat våld och förtryck samt att bygga upp en struktur för utvecklingsarbete och erfarenhetsutbyte. Nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor m.m., punkt 4 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1769 av m.fl. (SD) yrkande 19, 2016/17:2012 av (L) yrkande 2, 2016/17:3146 av m.fl. (M) yrkande 7, 2016/17:3162 av (KD), 2016/17:3553 av och (båda SD) yrkande 6 och 2016/17:3554 av m.fl. (KD) yrkande 1, 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkandena 17, 19 och 20, 2016/17:2272 av och (båda M), 2016/17:3553 av och (båda SD) yrkande 8 och 2016/17:3554 av m.fl. (KD) yrkande 7 och 2016/17:385 av (S) yrkandena 1–3, 2016/17:922 av (S), 2016/17:1079 av m.fl. (L) yrkande 16, 2016/17:1482 av (M) yrkandena 1, 2 och 4, 2016/17:2012 av (L) yrkandena 1 och 4, 2016/17:2094 av (M) yrkande 2, 2016/17:2101 av m.fl. (M), 2016/17:3037 av m.fl. (C) yrkandena 20 och 28, 2016/17:3078 av m.fl. (M) yrkande 21, 2016/17:3288 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 4, 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 18 samt 2016/17:3348 av m.fl. (KD) yrkande 14. har en annan uppfattning än utskottet när det gäller regeringens strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor. En del av vår kritik riktas mot definitionen av och formuleringen om mäns våld mot kvinnor, då detta begrepp enligt vår mening är alltför snävt för att användas som paraplybegrepp på det sätt som regeringen gör. Vi stöder således förslag om att regeringen bör omformulera delmålet mäns våld mot kvinnor. Ett delmål som endast lyfter fram mannen som förövare misslyckas med att i tillräcklig omfattning synliggöra offer såväl som förövare i relationellt våld. Det bör därför enligt vår mening vidgas och formuleras könsneutralt. En följd av att begreppet mäns våld mot kvinnor används som övergripande problembeskrivning är att hedersrelaterat våld, trots avgörande skillnader i såväl bakomliggande orsaker och problembild för de drabbade, behandlas som ett slags våld inom ramen för mäns våld mot kvinnor. För att på ett korrekt sätt motarbeta den hedersrelaterade problematiken krävs en fördjupad kunskap i strukturer, synsätt, kulturella normer, klan- och familjevärderingar och verktyg anpassade efter just dessa förutsättningar, snarare än likadana eller i bästa fall något modifierade versioner av de insatser som behövs när det gäller annat våld i nära relationer generellt och mäns våld mot kvinnor specifikt. I enlighet med det anförda anser vi att regeringen i sin jämställdhetspolitik bör utgå från skillnaderna mellan å ena sidan mäns våld mot kvinnor generellt i samhället och å andra sidan det kulturellt och strukturellt legitimerade hedersrelaterade våldet. Ett steg i arbetet för att bryta upp hederskulturens strukturer är att på ett tydligt sätt visa på en nolltolerans gentemot de förtryckande, odemokratiska och intoleranta värderingar som följt med hederskulturers ankomst till . Konkreta åtgärder inom ramen för detta är bl.a. att förändra den lagstiftning som gör det möjligt för en man att bli dömd till skadestånd efter att ha vägrat att som en del av sitt arbete ta kvinnor i hand. Vi vill också sätta ned foten mot könssegregerad simundervisning i skolan, separata badtider för män och kvinnor i offentliga badhus, bärandet av heltäckande slöjor i skolan och på offentliga arbetsplatser samt andra fenomen som baserar sig på om att det är kvinnors ansvar att genom sitt beteende och sin klädsel hålla främmande mäns begär i schack. Vi anser att regeringen bör vidta åtgärder för att bryta upp hederskulturens fäste i enlighet med vad vi här anfört. Vi stöder också (KD) förslag om åtgärder för att bekämpa könssegregering. Till exempel bör de skolor som konsekvent bedriver könsseparerad undervisning få sina tillstånd indragna av Skolinspektionen, och kommunala badhus bör inte få ha en könsseparerande eller religiös policy. I likhet med bl.a. och anser vi att kunskapen om hedersproblematiken är otillräcklig och delar inte utskottets bedömning att det är tillräckligt att avvakta aviserade kartläggningar. Som (L) anför i sin motion finns det ett behov av att omgående göra en utredning som kartlägger omfattningen av hedersrelaterat våld och förtryck. Det behövs en ordentlig genomlysning för att avgöra hur utbrett hedersförtrycket är i , vilka bakomliggande orsaker det finns och på vilket sätt unga och vuxna är utsatta. Vi behöver också en tydligare bild av vilka områden som är mest drabbade. Vi anser att regeringen omgående bör genomföra en kartläggande utredning i enlighet med vad vi här anfört. Vi anser att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa ett mer effektivt arbete mot hedersproblematik och stärka och förbättra stödet från samhällets sida till personer som utsätts för hedersförtryck. Vi delar uppfattning att frågan om hedersproblematik bör lyftas i arbetet kring samhällsorientering för nyanlända, och att värderingar om jämställdhet men också om hbtq-personers okränkbara rättigheter bör betonas i samhällsorienteringen. Liksom anser vi att regeringen bör vidga fokus när det gäller hedersproblematik till att även inkludera hjälp till hbtq-personer, och att samhället bör ge tydligare stöd till de gräsrotsorganisationer som gör sitt bästa i arbetet mot hedersproblematik. Avslutningsvis står vi bakom det förslag som och (båda M) har om att regeringen bör överväga att se över möjligheterna att verka för att öka informationen i skolor om fenomenet förtryck, diskriminering och våld i hederns namn med särskilt fokus på att nå även föräldrarna (något som inte ofta görs ), att öka fokuseringen på jämställdhet i introduktionen för flyktingar, att se över behovet av att arbeta för att stimulera och metodiskt involvera manliga etniska organisationer och samfund för att ta ett ansvar för attitydpåverkan samt att se över frågan om en kartläggning av diskrimineringen i hederns namn inom EU. Nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor m.m., punkt 4 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkandena 17, 19 och 20 samt 2016/17:3037 av m.fl. (C) yrkande 20 och 2016/17:385 av (S) yrkandena 1–3, 2016/17:922 av (S), 2016/17:1079 av m.fl. (L) yrkande 16, 2016/17:1482 av (M) yrkandena 1, 2 och 4, 2016/17:1769 av m.fl. (SD) yrkande 19, 2016/17:2012 av (L) yrkandena 1, 2 och 4, 2016/17:2094 av (M) yrkande 2, 2016/17:2101 av m.fl. (M), 2016/17:2272 av och (båda M), 2016/17:3037 av m.fl. (C) yrkande 28, 2016/17:3078 av m.fl. (M) yrkande 21, 2016/17:3146 av m.fl. (M) yrkande 7, 2016/17:3162 av (KD), 2016/17:3288 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 4, 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 18, 2016/17:3348 av m.fl. (KD) yrkande 14, 2016/17:3553 av och (båda SD) yrkandena 6 och 8 samt 2016/17:3554 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 7. Hur många personer som utsätts för någon typ av hedersrelaterade brott är okänt. En undersökning från dåvarande 2009 visar att 70 000 ungdomar upplevde att de inte fick välja vem de skulle gifta sig med. 8 500 av dessa oroade sig för att bli bortgifta. Undersökningen visar också att de som upplever att de inte själva får välja framtida partner i högre grad utsätts för kontroll, kränkande behandling, hot eller våld i familjen än unga som själva kan välja sin partner. i har haft i uppdrag från regeringen att motverka hedersrelaterat våld och förtryck. ska även motverka att unga gifts bort mot sin vilja och arbeta förebyggande mot könsstympning. jobb är viktigt, men kunskapen om hedersproblematiken är ändå otillräcklig. Vi har alltför dåliga kunskaper om vilka som är utsatta, vilka brott som begås mot dem, hur många som förvägras att träffa vänner eller tvingas att gifta sig mot sin vilja, hur många som lever under hot om våld och våldtäkt och utan att ha frihet att utbilda sig till det de vill, arbeta utanför hemmet eller ens gå till affären utan att fråga om lov. Det behövs en ordentlig genomlysning för att avgöra hur utbrett hedersförtrycket är i , vilka bakomliggande orsaker det finns och på vilket sätt unga och vuxna är utsatta. Vi behöver också en tydligare bild av vilka områden som är mest drabbade. Jag delar inte utskottets bedömning att det är tillräckligt att avvakta de aviserade kartläggningarna. Jag anser att regeringen bör tillsätta en kommission som tar fram fakta, kartlägger situationen, tar fram tillförlitlig statistik och undersöker vilka insatser som fungerar bäst i kampen mot hedersnormer och brottslighet i hederns namn. Kommissionens arbete bör vara att få ett bättre underlag som kan ligga till grund för ett intensifierat arbete för att hindra och motverka hedersrelaterad brottslighet. Jag anser vidare till skillnad från utskottet att regeringen bör lägga in en högre växel för att förebygga hedersvåld. Det krävs tydliga åtgärder för att hjälpa kommuner och andra som kommer i kontakt med unga människor för att öka deras kunskaper om problematiken, men också ett tydligare stöd från samhället till de gräsrotsorganisationer som gör sitt bästa i arbetet mot hedersproblematik. När hedersproblematik diskuteras läggs fokus ofta på unga flickor som kontrolleras av sina familjer och i vissa fall gifts bort mot sin vilja, utsätts för omskärelse eller utsätts för andra grova brott i hederns namn. Det finns en grupp som ofta glöms i debatten, och det är hbtq-personer. I många hederskulturer är det heterosexuella förhållandet mellan man och kvinna det enda accepterade, och många hbtq-personer från dessa bakgrunder vittnar om svårigheter i att leva det liv man vill. Jag anser att regeringen bör vidga fokus när det gäller hedersproblematik till att även inkludera hjälp till hbtq-personer. Nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor m.m., punkt 4 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1079 av m.fl. (L) yrkande 16 och 2016/17:385 av (S) yrkandena 1–3, 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkandena 17, 19 och 20, 2016/17:922 av (S), 2016/17:1482 av (M) yrkandena 1, 2 och 4, 2016/17:1769 av m.fl. (SD) yrkande 19, 2016/17:2012 av (L) yrkandena 1, 2 och 4, 2016/17:2094 av (M) yrkande 2, 2016/17:2101 av m.fl. (M), 2016/17:2272 av och (båda M), 2016/17:3037 av m.fl. (C) yrkandena 20 och 28, 2016/17:3078 av m.fl. (M) yrkande 21, 2016/17:3146 av m.fl. (M) yrkande 7, 2016/17:3162 av (KD), 2016/17:3288 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 4, 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 18, 2016/17:3348 av m.fl. (KD) yrkande 14, 2016/17:3553 av och (båda SD) yrkandena 6 och 8 samt 2016/17:3554 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 7. Det hedersrelaterade våldet drabbar även hbtq-personer. Individer tvingas in i relationer, hotas, utsätts för våld och får i vissa fall betala med sitt liv. Allt detta för att upprätthålla en familjeheder som krockar med vårt sekulära och moderna samhälle. Även om hederstraditioner är särskilt utbredda i vissa geografiska områden eller bland människor som har sin härstamning därifrån är det viktigt att betona att dessa traditioner i sig inte har någonting med religion eller etnicitet att göra. Det är genom kunskap, synliggörande och reflekterande debatt som traditioner förändras. Alla former av kollektivt skuldbeläggande måste motverkas, som företeelsen inte får sopas under mattan. För att effektivt motverka alla former av hedersrelaterat våld och förtryck är det av stor vikt att det finns ett tydligt hbtq-perspektiv. Det gäller på alla nivåer, från det nationella till det lokala arbetet på gräsrotsnivå. Varje brottsoffer behöver ses som den individ hen är och bemötas utifrån sin egen situation. Jag delar inte utskottets bedömning att hbtq-personers utsatthet för hedersrelaterat våld och förtryck är tillräckligt prioriterad i regeringens strategi om mäns våld mot kvinnor. Jag anser därför att regeringen bör vidta ytterligare åtgärder för att insatserna till offer för hedersrelaterat våld och förtryck utformas så att inte vissa grupper står utan hjälp. Nationell strategi för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor m.m., punkt 4 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 18, 2016/17:3348 av m.fl. (KD) yrkande 14 och 2016/17:3554 av m.fl. (KD) yrkandena 1 och 7 samt 2016/17:385 av (S) yrkandena 1–3, 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkandena 17, 19 och 20, 2016/17:922 av (S), 2016/17:1079 av m.fl. (L) yrkande 16, 2016/17:1482 av (M) yrkandena 1, 2 och 4, 2016/17:1769 av m.fl. (SD) yrkande 19, 2016/17:2012 av (L) yrkandena 1, 2 och 4, 2016/17:2094 av (M) yrkande 2, 2016/17:2101 av m.fl. (M), 2016/17:2272 av och (båda M), 2016/17:3037 av m.fl. (C) yrkandena 20 och 28, 2016/17:3078 av m.fl. (M) yrkande 21, 2016/17:3146 av m.fl. (M) yrkande 7, 2016/17:3162 av (KD), 2016/17:3288 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 4 samt 2016/17:3553 av och (båda SD) yrkandena 6 och 8. Delmålet mäns våld mot kvinnor inbegriper alla yttringar av våld, fysiskt eller psykiskt, gentemot flickor och kvinnor och som utförs av män. Delmålet omfattar också hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och handel med människor för sexuella ändamål. Våld mot barn och våld i samkönade relationer har en stark koppling till delmålet men omfattas inte av förslaget, något som uppmärksammas och kritiseras av flera remissinstanser. instämmer i kritiken och framhåller att våld i samkönade relationer också präglas av mekanismer som förekommer i olikkönade relationer. Liksom vill jag framhålla risken att det föreslagna målet osynliggör våld i samkönade relationer samt våld mot män och pojkar. Brottsförebyggande rådets (Brå) kartläggningar visar att det är ungefär lika stor andel kvinnor och män som utsätts för våld av en aktuell eller tidigare partner. Våldet mot kvinnor är dock grövre och återkommande. Begreppet mäns våld mot kvinnor bör alltid kompletteras med begreppet ”våld i nära relationer”. Jag delar inte utskottets bedömning vad gäller utformningen av delmålet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Ett delmål som avser att adressera yttringar av våld, fysiskt eller psykiskt, men begränsar sig till de där förövaren är en man misslyckas att i tillräcklig omfattning synliggöra offer såväl som förövare i relationellt våld. Mot denna bakgrund anser jag att regeringen bör benämna delmålet på det sätt som EU gör, nämligen som ”frihet från könsrelaterat våld”. Utskottets bedömning tycks vara att regeringen genom den presenterade strategin för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor och de insatser som är kopplande till denna har presenterat tillräckliga åtgärder på området. Jag delar inte denna bedömning. Mäns våld mot kvinnor, i nära relationer och i övriga situationer, är det yttersta uttrycket för bristen på jämställdhet i ett samhälle. Det är helt oacceptabelt att någon ska behöva leva med risken att utsättas för våld. har i sitt budgetförslag stärkt stödet till kvinno- och mansjourerna och ökat resurserna till utbildning om våld i nära relationer och hedersrelaterat våld bland personal inom staten, kommuner och landsting. Psykiskt, fysiskt och sexuellt våld kan under inga omständigheter accepteras eller ursäktas. Sexuellt våld bidrar till ojämställdhet mellan kvinnor och män i samhället i stort, inte bara i den nära relationen. Rädslan för att bli utsatt inskränker flickors och kvinnors livsutrymme.