bet · H401FiU35 · 2017-01-10 00:00:00 — Tillhandahållande av information och referensuppgifter för finansiella instrument I MiFIR finns krav på information om och referensuppgifter för finansiella instrument. Det handlar exempelvis om en skyldighet för handelsplatser och systematiska internhandlare att tillhandahålla de behöriga myndigheterna information som möjliggör identifikation av varje finansiellt instrument som handlas på handelsplatsen eller via den systematiska internhandlarens system. Denna skyldighet blir direkt tillämplig genom förordningen och kräver således inte någon lagstiftningsåtgärd. Regeringen föreslår dock en ändring i lagen om värdepappersmarknaden som innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen utser får meddela föreskrifter om att information och referensuppgifter för finansiella instrument ska lämnas till i stället för till . Särskilda regler för råvaruderivat och utsläppsrätter En nyhet i MiFID II är reglerna om positionsbegränsningar när det gäller råvaruderivat. Några motsvarande regler finns inte i gällande svensk rätt. Syftet med införande av limiter för positioner i råvaruderivat är att komma till rätta med alltför stor volatilitet i råvarupriserna, förhindra marknadsmissbruk, främja en ordnad prisbildning, ordnade avvecklingsförhållanden och integriteten på marknaden. Regeringen föreslår att reglerna i MiFID II om gränser för positioner och positionshantering i råvaruderivat genomförs i svensk rätt i motsvarande bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden. Det handlar bl.a. om att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela föreskrifter som fastställer kvantitativa tröskelvärden (positionslimiter) för den nettoposition som en fysisk eller juridisk person får inneha i råvaruderivat som handlas på en handelsplats i och OTC-kontrakt som ekonomiskt motsvarar dessa. Positionslimiterna ska dock inte tillämpas på positioner som innehas av icke-finansiella företag och som har ett objektivt iakttagbart samband med säkring av risker (s.k. hedging) i innehavarens kommersiella verksamhet, t.ex. elderivat relaterade till ett företags elförbrukning. Regeringen föreslår vidare att reglerna i MiFID II om rapportering av positioner i råvaruderivat och utsläppsrätter bör genomföras i svensk rätt i motsvarande bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden. Det innebär bl.a. att en börs eller ett värdepappersinstitut som driver en handelsplats där det handlas med råvaruderivat, utsläppsrätter eller derivat hänförliga till utsläppsrätter, ska offentliggöra en rapport över positioner i de finansiella instrumenten samt skicka rapporten till och . En annan nyhet är att det i MiFID II finns krav på tillstånd för den som utför vissa datarapporteringstjänster. Denna typ av tjänster är inte tillståndspliktiga . Med leverantörer av datarapporteringstjänster avses godkänt publiceringsarrangemang (APA-leverantör)22, tillhandahållare av konsoliderad handelsinformation (CTP-leverantör)23 och godkänd rapporteringsmekanism (ARM-leverantör)24. I MiFID II införs krav på tillståndsplikt och reglering av dessa datarapporteringstjänster för att säkerställa en tillräcklig kvalitetsnivå på tillhandahållandet av centrala marknadsdatatjänster. Sådana tjänster är av avgörande betydelse för att användare ska kunna få önskad överblick över handelsverksamhet på unionens finansmarknader, och för att behöriga myndigheter ska kunna få exakt och övergripande information om relevanta transaktioner. Regeringen föreslår att reglerna i MiFID II om krav på tillstånd för leverantörer av datarapporteringstjänster och undantag från krav på tillstånd bör genomföras i svensk rätt i motsvarande bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden. Regeringen föreslår också att reglerna i MiFID II om organisatoriska krav på leverantörer av datarapporteringstjänster genomförs i svensk rätt i motsvarande bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden. MiFID II innehåller generella krav på den information som ett värdepappersföretag ska lämna till kunder och presumtiva kunder. Kraven motsvarar i huvudsak de krav som gäller enligt MiFID I. Regeringen föreslår att den information som ett värdepappersinstitut ska lämna till kunder lämnas innan en investeringstjänst eller sidotjänst tillhandahålls. Kraven på information i fråga om finansiella instrument och föreslagna investeringsstrategier samt kostnader och avgifter preciseras i lagen om värdepappersmarknaden. Information ska lämnas om de platser där institutet utför order som gäller finansiella instrument. Information om kostnader och 22APA-leverantör (på engelska approved publication arrangement) definieras i MiFID II som en person som har tillstånd enligt direktivet att tillhandahålla tjänsten att för ett värdepappersföretags räkning offentliggöra transaktioner enligt MiFIR. 23Med CTP-leverantör (på engelska consolidated tape provider) avses i MiFID II en person som har tillstånd enligt direktivet att samla in rapporter om handeln med de finansiella instrument som ska lämnas enligt MiFIR från reglerade marknader, MTF-plattformar, OTF- plattformar och APA-leverantör samt konsolidera dem till ett kontinuerligt elektroniskt informationsflöde med uppgifter om priser och volym per finansiellt instrument. 24Med ARM-leverantör (på engelska approved reporting mechanism) avses i MiFID II en person som har tillstånd enligt direktivet att tillhandahålla tjänsten att för ett värdepappersföretags räkning rapportera uppgifter om transaktioner till behöriga myndigheter eller . Den rapportering som avses är huvudsakligen transaktionsrapportering enligt MiFIR. avgifter ska lämnas regelbundet, åtminstone , under investeringens varaktighet. Om ett värdepappersinstitut inte lämnar den information till kunder som krävs enligt lagen om värdepappersmarknaden ska enligt regeringens förslag även marknadsföringslagen tillämpas. I MiFID II införs nya krav om information när ett värdepappersföretag tillhandahåller investeringsrådgivning. Regeringen föreslår att ett värdepappersinstitut ska informera sina kunder om huruvida rådgivningen tillhandahålls på oberoende grund, om analysen och urvalet av finansiella instrument på vilka rådgivningen grundas samt om att institutet regelbundet kommer att bedöma lämpligheten för kunden av de finansiella instrument som det rekommenderar. MiFID II innehåller i förhållande till MiFID I ett nytt krav som gäller kunskapen och kompetensen hos de fysiska personer som lämnar investeringsrådgivning eller information om finansiella instrument, investeringstjänster eller sidotjänster. Regeringen föreslår att ett värdepappersinstitut ska säkerställa och på begäran av kunna visa att de personer som lämnar investeringsrådgivning eller information om finansiella instrument, investeringstjänster eller sidotjänster har den kunskap och kompetens som krävs för att uppfylla institutets skyldigheter gentemot sina kunder. Reglerna innebär att företagen ska hämta in information om kundens eller den presumtiva kundens kunskap och erfarenhet av investeringar på området för den relevanta produkten eller tjänsten samt om kundens finansiella ställning och mål med investeringen. I jämförelse med MiFID I har reglerna utvecklats något när det gäller kundens finansiella ställning och investeringsmål. Regeringen föreslår att den information som ett värdepappersinstitut ska inhämta om kundens ekonomiska situation för att kunna göra en lämplighetsbedömning ska inbegripa kundens förmåga att bära förluster. Vidare ska den information som instituten ska inhämta när det gäller kundens mål med investeringen inbegripa kundens risktolerans. Lämpligheten ska bedömas särskilt i förhållande till dessa omständigheter. Vid korsförsäljning ska värdepappersinstituten bedöma om överenskommelsen eller paketet som helhet är lämpligt. Rapport till kund och lämplighetsförklaring Dessa regler överensstämmer till stor del med reglerna i MiFID I. Kraven har dock utvecklats något. Regeringen föreslår att ett värdepappersinstitut på ett varaktigt medium ska lämna en rapport till kunden om de tjänster som institutet har utfört. Rapporteringen ska, i förekommande fall, ske regelbundet. När ett värdepappersinstitut tillhandahåller investeringsrådgivning till ickeprofessionella kunder ska det lämna en lämplighetsförklaring till kunden. Lämplighetsförklaringen, som ska lämnas på ett varaktigt medium före en eventuell transaktion, ska innehålla tillfredsställande dokumentation som detaljerat anger det råd som kunden fått och hur detta svarar mot kundens önskemål, mål med investeringen och andra egenskaper. Om ett avtal om att köpa eller sälja ett finansiellt instrument ingås på distans, får institutet under vissa förutsättningar i stället tillhandahålla lämplighetsförklaringen efter det att avtalet har ingåtts. MiFID II innehåller, till skillnad från MiFID I, regler om s.k. korsförsäljning. Regeringen föreslår att ett värdepappersinstitut som tillhandahåller en investeringstjänst tillsammans med en annan tjänst eller produkt som en del av ett paket eller som ett villkor för samma överenskommelse eller paket (korsförsäljning), ska informera kunden om huruvida det är möjligt att köpa de olika komponenterna i paketet var för sig och om kostnaderna och avgifterna för var och en av komponenterna. Om riskerna med en sådan överenskommelse eller ett sådant paket som erbjuds en icke-professionell kund sannolikt skiljer sig från riskerna som uppstår om komponenterna tillhandahålls var för sig, ska institutet lämna en beskrivning av de olika komponenterna i överenskommelsen eller paketet och hur förhållandet mellan dem förändrar risknivån. I MiFID II finns en ny regel som tar sikte på passandebedömning när det är fråga om korsförsäljning, dvs. ett paket av kombinerade tjänster eller produkter, enligt reglerna om korsförsäljning. Passandebedömningen ska i sådana fall avse hela det kombinerade paketet. Vid korsförsäljning föreslår regeringen att ett värdepappersinstitut ska göra en passandebedömning av överenskommelsen eller paketet som helhet. Ett värdepappersinstitut ska få utnyttja ett undantag från kravet på passandebedömning om tjänsten avser 1.aktier, förutom aktier i företag för kollektiva investeringar som inte är värdepappersfonder eller motsvarande utländska fonder eller sådana som omfattar derivat, som är upptagna till handel på en reglerad marknad, en motsvarande marknad utanför EES som enligt beslut av Europeiska kommissionen bedömts vara likvärdig med en reglerad marknad eller en MTF-plattform 2.obligationer och skuldförbindelser, förutom sådana som omfattar derivat eller har en struktur som gör det svårt för kunden att förstå risken med instrumentet, som är upptagna till handel på en reglerad marknad, en motsvarande marknad utanför EES som enligt beslut av Europeiska kommissionen bedömts vara likvärdig med en reglerad marknad eller en MTF-plattform 3.penningmarknadsinstrument, förutom sådana som omfattar derivat eller har en struktur som gör det svårt för kunden att förstå risken med instrumentet 4.andelar i värdepappersfonder och motsvarande utländska fonder, förutom sådana som är s.k. strukturerade fondföretag 5.strukturerade insättningar, förutom sådana vars struktur gör det svårt för kunden att förstå risken när det gäller avkastning och kostnader för att avsluta insättningen . får hos Europeiska kommissionen begära ett beslut om likvärdighet för en marknad utanför EES. Undantaget från kravet på passandebedömning får inte tillämpas om ett värdepappersinstitut i samband med investeringstjänsten beviljar kunden en kredit för att genomföra transaktionen. Bästa utförande av kundorder I propositionen föreslår regeringen att ett värdepappersinstitut ska vidta alla åtgärder som behövs för att uppnå bästa möjliga resultat för kunden när det utför en kunds order. När institutet utför en icke-professionell kunds order, ska det fastställa bästa möjliga resultat med hänsyn till den totala ersättning som kunden får betala. Ett värdepappersinstituts riktlinjer för utförande av kundorder ska omfatta de platser som institutet använder för att utföra kundorder. Institutets kunder ska få lämplig information om riktlinjerna för utförande av order; informationen ska på ett tydligt, tillräckligt detaljerat och lättförståeligt sätt förklara för kunder hur order kommer att utföras. Kunder som institutet har en fortlöpande relation med ska informeras om väsentliga förändringar i system och riktlinjer för utförande av kundorder. Institut som utfört en kunds order ska informera kunden om var ordern utförts. Minst en gång ska ett värdepappersinstitut offentliggöra uppgifter om de fem utförandeplatser som under det föregående året använts mest för olika instrumentklasser och om kvaliteten på utförandet av transaktioner. Den som driver en reglerad marknad, MTF-plattform eller OTF-plattform och systematiska internhandlare, marknadsgaranter och andra tillhandahållare av likviditet ska åtminstone en gång offentliggöra information om kvaliteten på utförandet av order. Ett värdepappersinstitut ska beakta den information som offentliggörs när det utvärderar sina system och riktlinjer för utförande av kunders order. Ett värdepappersinstitut ska på begäran kunna visa att det uppfyller kraven enligt reglerna om bästa orderutförande. Regeringen föreslår att ett värdepappersinstituts skyldighet att offentliggöra en limitorder som gäller aktier som inte utförs under rådande marknadsförhållanden ska gälla även för aktier som omsätts på en annan handelsplats än en reglerad marknad. Bemyndigandet för regeringen eller den myndighet som regeringen utser att meddela föreskrifter om hantering av kunders order utmönstras ur lagen om värdepappersmarknaden. Regeringen bedömer att regeringen eller den myndighet som regeringen utser fortfarande bör få meddela föreskrifter om undantag från skyldigheten att offentliggöra en limitorder. Produktion och distribution av finansiella instrument I MiFID II ställs särskilda krav på organisationen av verksamheten hos ett värdepappersföretag som producerar finansiella instrument för försäljning till kunder. Dessa krav saknar motsvarighet i MiFID I. Regeringen föreslår att ett värdepappersinstitut som producerar finansiella instrument för försäljning till kunder ska ha en process för godkännande av instrumenten och varje betydande förändring av dem innan de marknadsförs eller distribueras till kunder (produktgodkännande). I processen för produktgodkännande ska det ingå att specificera en fastställd målgrupp av slutkunder och säkerställa att alla relevanta risker för målgruppen bedöms och att den avsedda distributionsstrategin är förenlig med målgruppen. Regeringen konstaterar att ett förslag till riktlinjer från som ytterligare preciserar kraven på produktstyrning är under beredning av Esma.25 Ett värdepappersinstitut som producerar finansiella instrument ska säkerställa att instrumenten är utformade för att uppfylla behoven hos en fastställd målgrupp, att strategin för distribution av instrumenten är lämplig med hänsyn till den fastställda målgruppen och att institutet vidtar rimliga åtgärder för att säkerställa att instrumenten distribueras till målgruppen. ska regelbundet se över de finansiella instrument som det erbjuder eller marknadsför för att bedöma om de är förenliga med behoven hos den fastställda målgruppen och om den avsedda distributionsstrategin är lämplig. Ett värdepappersinstitut som producerar ett finansiellt instrument föreslås vara skyldigt att förse distributörer med all lämplig information om det finansiella instrumentet och processen för produktgodkännande, inbegripet den fastställda målgruppen för instrumentet. Institut som erbjuder eller rekommenderar finansiella instrument som institutet inte självt producerar ska ha adekvata arrangemang för att få sådan information och för att förstå egenskaperna och den fastställda målgruppen för instrumenten. Ett värdepappersinstitut ska förstå de finansiella instrument som det erbjuder eller rekommenderar, bedöma – med hänsyn till den målgrupp som instrumenten är avsedda för – förenligheten av instrumenten med behoven hos de kunder till vilka institutet tillhandahåller investeringstjänster och säkerställa att instrumenten erbjuds eller rekommenderas endast när detta ligger i kundens intresse. Reglerna i MiFID II om distribution av finansiella instrument har inte någon motsvarighet i MiFID I. Det finns enligt regeringen 25 Consultation Paper, Draft guidelines on MiFID II product governance requirements [/2016/1436]. inte heller i svensk gällande rätt några uttryckliga regler om distribution av finansiella instrument som motsvarar de i MiFID II. Dokumentation av order m.m. Regler om dokumentation finns även i MiFID I, men enligt regeringen kräver ett korrekt genomförande av MiFID II att dokumentationsskyldigheten utvidgas. Regeringen föreslår därför att ett värdepappersinstitut ska dokumentera all verksamhet som det driver. Dokumentationen ska göras så att har möjlighet att övervaka att institutet även har uppfyllt kraven i MiFIR och att marknadsmissbruksförordningen följs. –spela in telefonsamtal och bevara elektronisk kommunikation som avser transaktioner som genomförts vid handel för egen räkning eller tillhandahållande av investeringstjänster som rör mottagande och vidarebefordran eller utförande av order, eller som är avsedda att leda till sådana transaktioner eller investeringstjänster –vidta alla rimliga åtgärder för att spela in telefonsamtal och bevara elektronisk kommunikation genom utrustning som används av anställda eller underleverantörer samt för att förhindra att anställda eller underleverantörer använder privat utrustning som institutet inte kan dokumentera eller kopiera för telefonsamtal och elektronisk kommunikation som ska spelas in eller bevaras –informera sina kunder om att telefonsamtal kommer att spelas in och elektronisk kommunikation bevaras och om att institutet inte per telefon eller genom elektronisk kommunikation får tillhandahålla investeringstjänster som rör mottagande och vidarebefordran eller utförande av order innan kunden har fått den informationen –ta emot order som lämnas på annat sätt än per telefon eller genom elektronisk kommunikation om ordern dokumenteras på ett varaktigt medium. Dokumentation av telefonsamtal och elektronisk kommunikation som avser transaktioner vid handel för egen räkning eller investeringstjänster som rör mottagande, vidarebefordran och utförande av order ska sparas – eller den som regeringen eller den myndighet som regeringen utser föreskriver, dock längst – och lämnas ut till kunder på begäran. Detsamma ska gälla dokumentation av order som lämnas på annat sätt än per telefon eller genom elektronisk kommunikation. Undantag för vissa bostadslåneavtal MiFID I innehöll ett undantag från reglerna om lämplighets- och passandebedömningar, dokumentation av överenskommelser, rapportering till kunder och informationskrav. Motsvarande undantag finns i MiFID II, men det gäller bara informationskrav. I MiFID II finns dock ett särskilt undantag som rör obligationer som utfärdas för finansiering av bostadslån. Regeringen föreslår att undantaget från vissa investerarskyddsbestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden ska gälla endast för vissa krav på information till kund när ett värdepappersinstitut utför en investeringstjänst som bara är en del av en finansiell produkt för vilken det finns andra regler i . Om det för att betala ut, lägga om eller lösa in ett bostadslåneavtal som omfattas av bolånedirektivet krävs tillhandahållande av en investeringstjänst för obligationer utfärdade specifikt i syfte att säkra finansieringen av låneavtalet och som har identiska villkor med det, ska bestämmelserna i lagen om värdepappersmarknaden om kunskap och kompetens hos de personer som lämnar investeringsrådgivning, lämplighets- och passandebedömning, dokumentation av parternas överenskommelse, rapportering till kunder och lämplighetsförklaring inte behöva tillämpas. Skydd av kunders finansiella instrument och medel MiFID II innehåller motsvarande krav att sörja för kundernas rättigheter som i MiFID I när det gäller skyldigheter för ett värdepappersföretag som innehar finansiella instrument och penningmedel som tillhör kunder. I MiFID II finns en ny regel när det gäller skyddet för kunders finansiella instrument och medel som saknar motsvarighet i MiFID I. Enligt den regeln får ett värdepappersföretag i förhållande till icke-professionella kunder inte ingå avtal om finansiell äganderättsöverföring i syfte att säkra eller täcka kunders förpliktelser. Regeringen föreslår att ett värdepappersinstitut inte ska få ingå avtal om säkerhetsöverlåtelse (återköpsavtal) med icke-professionella kunder i syfte att säkra eller täcka kunders aktuella eller framtida, faktiska eller villkorade eller presumtiva förpliktelser. Förbudet gäller säkerhetsöverlåtelser av finansiella instrument, valuta eller fordringar som uppkommit på grund av att ett kreditinstitut har beviljat ett penninglån. Regeringen bedömer att reglerna i det delegerade direktivet till MiFID II om skydd av kunders finansiella instrument och medel bör genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag. Transaktioner med jämbördiga motparter Liksom i MiFID I finns i MiFID II ett undantag som ger möjlighet för ett värdepappersföretag att inte tillämpa kundskyddsregler vid transaktioner i förhållande till s.k. jämbördiga motparter. Det finns två kategorier av jämbördiga motparter, dels sådana som ska behandlas som jämbördiga om de inte begär annat, dels sådana som medlemsstaterna i sin lagstiftning kan välja att behandla som jämbördiga motparter om de godkänner en sådan behandling. Till den första kategorin hör bl.a. värdepappersföretag, kreditinstitut, andra tillståndspliktiga finansiella företag samt nationella regeringar och därmed sammanhängande organ. I den andra kategorin ingår vissa andra enheter som uppfyller i förväg bestämda proportionella krav. Regeringen föreslår att ett värdepappersinstitut inte längre ska få behandla följande enheter som jämbördiga motparter: –vissa företag vars huvudsakliga verksamhet utgörs av handel för egen räkning med råvaror eller råvaruderivat –vissa företag som uteslutande bedriver handel för egen räkning på marknader för derivatinstrument och på avistamarknader i syfte att skydda derivatpositioner eller som dels handlar på uppdrag av andra medlemmar på sådana marknader eller ställer priser för dem, dels garanteras av clearingdeltagare på dessa marknader. Vissa bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden om vilka företag som får behandlas som jämbördiga motparter bör enligt regeringen ersättas av en hänvisning till det som gäller enligt den delegerade förordningen till MiFID II. Vid transaktioner med jämbördiga motparter föreslås, om motparten inte begär annat, ett värdepappersinstitut inte vara skyldigt att tillvarata kundens intressen eller tillämpa de nya kundskyddsreglerna om produktion och distribution av finansiella instrument, ersättningar till eller från tredje part, belöningssystem och korsförsäljning. Ett värdepappersinstitut föreslås även i förhållande till en jämbördig motpart uppfylla krav som gäller information som ska lämnas till kunder och presumtiva kunder, rapporter till kunder om de tjänster som utförts och om att information ska vara rättvisande, tydlig och inte vilseledande. Vissa bestämmelser om hur ett värdepappersinstitut ska behandla en motpart som begär att kundskyddsregler ska tillämpas utmönstras ur lagen om värdepappersmarknaden. Intressekonflikter och regler om ersättning till och från tredje part Reglerna om hantering av intressekonflikter är i huvudsak likadana i MiFID II som i MiFID I. Detsamma gäller information till kunderna om intressekonflikter. Bestämmelserna om ersättningsskyldighet i MiFID II saknar motsvarighet i MiFID I. Det finns visserligen regler i svensk rätt om rörliga ersättningar för personal i värdepappersinstitut.