bet · H401SoU16 · 2017-05-04 00:00:00 — betänkande 2016/17:SoU16 Ett mer ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till ett mer ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården, med de rättelser som utskottet föreslår. Förslagen innebär ett förtydligande av att det i första hand ska vara vårdgivarna som tar emot och besvarar klagomål från patienter och deras närstående. En ny lag ska reglera patientnämndernas verksamhet, och i den förtydligas att nämndernas huvuduppgift är att hjälpa patienter att få klagomål besvarade av vårdgivarna. Vidare begränsas Inspektionen för vård och omsorgs () utredningsskyldighet i klagomålsärenden. Lagförslagen föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår vidare att avslår motionsyrkandena. I betänkandet finns tre reservationer (M, SD, C, V, L, KD). Proposition 2016/17:122 Ett mer ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården. Fyra yrkanden i tre följdmotioner. Utskottets förslag till riksdagsbeslut ............................................................... Redogörelse för ärendet .................................................................................. Ett mer ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården ............... Prövning av en oberoende instans, punkt 2 (SD).................................. Inspektionen för vård och omsorgs utredningsskyldighet, punkt 3 (SD, V) ................................................................................................. Patientens samlade rättigheter, punkt 4 (M, C, L, KD) ........................ Förteckning över behandlade förslag ............................................................ Utskottets förslag till riksdagsbeslut 1.Ett mer ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården antar regeringens förslag till 1.lag om stöd vid klagomål mot hälso- och sjukvården med den ändringen i 7 § tredje stycket att ”4 §” ska bytas ut mot ”3 §”, 2.lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, 3.lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, 4.lag om ändring i lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet, 5.lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168), 6.lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) med dels den ändringen i 25 kap. 4 § andra stycket att orden ”om inte” ska bytas ut mot ”inte om”, dels den ändringen före ikraftträdandebestämmelsen att ”1.” ska utgå, 7.lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659) med dels den ändringen i 7 kap. 6 § andra stycket att ”8 §” ska bytas ut mot ”7 §”, dels den ändringen i 7 kap. 15 § att en punkt ska läggas i meningen, 8.lag om ändring i patientlagen (2014:821). Därmed bifaller delvis proposition 2016/17:122 punkterna 1–8. 2.Prövning av en oberoende instans 2016/17:3691 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 1. Reservation 1 (SD) 3.Inspektionen för vård och omsorgs utredningsskyldighet 2016/17:3668 av m.fl. (V) och 2016/17:3691 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 2. Reservation 2 (SD, V) 2016/17:3670 av m.fl. (KD, M, C, L). Reservation 3 (M, C, L, KD) UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (S), (M), (S), (M), (S), Per Ramhorn (SD), (M), (S), (MP), (M), (S), (SD), (V), (S), (C) och (L). I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2016/17:122 Ett mer ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården. Vidare behandlas fyra yrkanden i tre följdmotioner. I propositionen finns en redogörelse för ärendets beredning fram till regeringens beslut om propositionen. Regeringens förslag till riksdagsbeslut och förslagen i motionerna finns i bilaga 1 och regeringens lagförslag i bilaga 2. Utskottet tar i ärendet initiativ till redaktionella rättelser i regeringens lagförslag. Utskottet konstaterar i detta sammanhang när det gäller lagförslaget om ändring i smittskyddslagen (2004:168) att bestämmelsens nuvarande lydelse ska anses vara den som återges i förslagets vänsterspalt och den föreslagna lydelsen den som återges i förslagets högerspalt. Vidare har utskottet angett lagförslagen i SFS-nummerordning. Ordföranden för med medarbetare informerade utskottet om nämndens verksamhet . Propositionen En ny kommunallag (prop. 2016/17:171) beslutades av regeringen . Planen är att ska fatta beslut i ärendet . I förslaget till lag om stöd vid klagomål mot hälso- och sjukvården hänvisas till ”kommunallagen 1991:900”. Den följdändring som krävs med anledning av detta avses bli hanterad av i ärendet om en ny kommunallag. Ett mer ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag med de rättelser som utskottet föreslår. avslår motionsyrkanden om prövning av en oberoende instans, Inspektionen för vård och omsorgs utredningsskyldighet och patientens samlade rättigheter. Jämför reservation 1 (SD), 2 (SD, V) och 3 (M, C, L, KD). Patientens behov ska i första hand tillgodoses av vårdgivaren För att stärka patienternas möjligheter att få sina klagomål besvarade av vårdgivarna anser regeringen att vårdgivarnas ansvar för klagomålshanteringen bör förtydligas i lag. Regeringen föreslår att det ska tydliggöras i lag att vårdgivaren är skyldig att ta emot klagomål mot och synpunkter på den egna verksamheten från patienter och deras närstående. Det ska också tydliggöras att vårdgivaren är skyldig att besvara klagomål på ett lämpligt sätt med hänsyn till klagomålets art och den enskildes förmåga att tillgodogöra sig information. Vårdgivaren ska förklara vad som har inträffat och i förekommande fall beskriva vilka åtgärder som vårdgivaren avser att vidta för att en liknande händelse inte ska inträffa igen. De föreslagna bestämmelserna innebär att vårdgivaren i varje enskilt fall måste göra en bedömning av hur klagomålet bäst bör hanteras. Fokus bör ligga på att snabbt lösa eventuella oklarheter och missförstånd och på att besvara patienters frågor. Vårdgivaren bedömer själv om det behöver göras en utredning eller inte för att kunna besvara klagomålet och dra slutsatser i fråga om det egna patientsäkerhetsarbetet. I klagomålsärenden får information inte lämnas om sekretess eller tystnadsplikt hindrar detta. Om det står klart att ett klagomål bör hanteras av en annan vårdgivare än den som har tagit emot klagomålet får mottagaren enligt regeringens förslag överlämna ärendet till den andra vårdgivaren för den fortsatta hanteringen. Ärendet ska i sådana fall överlämnas skyndsamt. Vid vårdskador ska vårdgivaren informera patienten om vårdgivarens skyldighet att hantera klagomål och synpunkter, om hur klagomålssystemet är uppbyggt och om patientnämndens uppgift att hjälpa patienter att föra fram klagomål och att få klagomål besvarade av vårdgivaren. Patientnämnderna ska stödja patienterna i kontakterna med vårdgivaren Regeringen anser att patientnämnderna är en mycket viktig instans i klagomålshanteringen som garant för att patienterna får tillräckliga och begripliga svar från vårdgivarna och för att se till att patienternas erfarenheter och synpunkter bidrar till utvecklingen av hälso- och sjukvården. Regeringen anser dock att nämndernas roll behöver stärkas och förtydligas när det handlar om att stödja patienter och deras närstående i samband med klagomål och att det är angeläget att den stödjande funktionen utvecklas och blir mer likvärdig över landet. Regeringen föreslår att nuvarande lag om patientnämndsverksamhet m.m. ska ersättas av en ny lag som ska heta lagen om stöd vid klagomål mot hälso- och sjukvården. I den nya lagen förtydligas att patientnämndernas huvudsakliga uppgift ska vara att stödja patienter och närstående i samband med deras klagomål mot hälso- och sjukvården. Om patienten är ett barn ska patientnämnden enligt regeringens förslag särskilt beakta barnets bästa. Vidare framgår av propositionen att landstingen och kommunerna ska organisera patientnämnderna så att de kan utföra sina uppgifter självständigt. Regeringen föreslår också att vårdgivaren ska vara skyldig att bistå nämnden i den utsträckning som behövs för att hjälpa enskilda patienter att få klagomål besvarade av vårdgivaren. Nämnderna ska uppmärksamma Inspektionen för vård och omsorg () på förhållanden av relevans för myndighetens tillsyn. Nämnderna ska också samverka med så att systematiskt kan tillvarata den information som patientnämnderna lämnar. Slutligen föreslår regeringen att patientnämnderna ska bidra till kvalitetsutveckling, hög patientsäkerhet och till att verksamheterna inom hälso- och sjukvården anpassas efter patienternas behov och förutsättningar genom att analysera inkomna klagomål och synpunkter samt uppmärksamma eller kommunen på riskområden och hinder för utveckling av vården. Landstingen och kommunerna ska organisera sin verksamhet så att slutsatser av de analyser som patientnämnderna gör tas om hand och bidrar till hälso- och sjukvårdens utveckling. Regeringen bedömer att tillsynen bör utvecklas för att bli mer patientcentrerad. Regeringen avser därför att återkomma med förslag till ändring i IVO:s instruktion. Regeringen föreslår att det i patientsäkerhetslagen förtydligas att inspektioner kan vara både anmälda och oanmälda. Vidare framgår det av propositionen att inom ramen för sin tillsyn ska höra patienter och deras närstående om de förhållanden som tillsynen rör, om detta inte är olämpligt eller obehövligt. Slutligen föreslår regeringen att ska säkerställa att patienters erfarenheter fortlöpande används som underlag för beslut om tillsynens inriktning. Myndigheten ska kontinuerligt samverka med patientnämnderna och systematiskt tillvarata information som patientnämnder Regeringen föreslår att IVO:s utredningsskyldighet ska begränsas till vissa Skyldigheten att utreda ska gälla händelser där patienten har fått en skada eller sjukdom som uppkommit i samband med vård och som är bestående och inte ringa eller har lett till ett väsentligt ökat vårdbehov eller till att patienten avlidit. Klagomål från patienter som är föremål för tvångsvård ska också alltid utredas såvida det inte är uppenbart att klagomålet är obefogat eller saknar direkt betydelse för patientsäkerheten och det saknas skäl att överväga åtalsanmälan eller rör ett beslut som går att överklaga till domstol. Likaså omfattar utredningsskyldigheten händelser i vården som allvarligt och på ett negativt sätt påverkat eller hotat patientens självbestämmande, integritet eller rättsliga ställning. Skyldigheten att utreda klagomål inträder dock bara om berörd vårdgivare först fått möjlighet att besvara klagomålet. från att utreda klagomål om händelsen ligger . finns dock inte någon begränsning för vilka klagomål får utreda. Ett mycket viktigt skäl till att begränsa IVO:s utredningsskyldighet är enligt regeringen att det leder till ökade möjligheter för att bedriva en systematisk och patientcentrerad tillsyn som bygger på analyser om var behovet av tillsyn är störst med hänsyn till kvalitet och säkerhet i hälso- och På så sätt kan tillgodose tillsynsbehov för grupper som inte själva har förmågan att klaga på hälso- och sjukvården, på grund av t.ex. svåra sjukdomar, funktionsnedsättningar eller liknande. I dagens system styrs IVO:s tillsyn i hög grad av de klagomål som kommer myndigheten till handa, vilket motverkar en mer systematisk tillsyn av viktiga områden inom hälso- och sjukvården såsom psykiatrin, akutsjukvården och primärvården. En utgångspunkt för regeringens förslag är att ansvarsfördelningen i klagomålssystemet måste vara tydlig och att den aktör som är bäst lämpad ska ansvara för att pröva klagomålen. Som framgår ovan anser regeringen att det i första hand är vårdgivaren, som ansvarar för den verksamhet där händelsen inträffade, som är bäst lämpad att hantera klagomål från patienten och att detta behöver förtydligas i lag. Detta kommer att innebära att klagomål och synpunkter kan besvaras betydligt fortare än och att åtgärder kan vidtas i ett tidigt skede för att förbättra patientsäkerheten. är av en annan karaktär och tar i allmänhet . att bör koncentrera sin klagomålshantering på att utreda ärenden där saklighet, objektivitet och oberoende är en särskilt viktig förutsättning för hanteringen av klagomålet, och att det därför också är rimligt att utredningen får ta tid. Vidare föreslår regeringen att får överlämna ett klagomål till den berörda vårdgivaren eller patientnämnden om vårdgivaren inte fått möjlighet att besvara klagomålet. ska endast pröva en anmälan från den patient som klagomålet gäller eller, om patienten inte själv kan anmäla saken, en närstående till honom eller henne. behöver bara överlämna anmälan till den berörda vårdgivaren eller hälso- och sjukvårdspersonalen samt kommunicera handlingar ifall beslutar att utreda klagomålet. Om har utrett ett klagomål ska i beslutet i ärendet uttala sig om huruvida en åtgärd eller underlåtenhet av vårdgivare eller hälso- och sjukvårdspersonal strider mot lag eller annan föreskrift eller är olämplig med hänsyn till patientsäkerheten. Information om och uppföljning av klagomålssystemet Regeringen bedömer att det bör tas fram enhetlig nationell information som beskriver hur man klagar på hälso- och sjukvården. Vidare bör klagomålssystemet utifrån ett patientperspektiv följas upp och utvärderas av lämplig myndighet. Regeringen föreslår att lagförslagen ska träda i kraft . Den nuvarande lagen om patientnämndsverksamhet m.m. ska upphöra att gälla. I patientsäkerhetslagen införs enligt regeringens förslag en särskild övergångsbestämmelse med innebörden att för ärenden som inletts hos före gäller 7 kap. 11–13, 15, 16 och 18 §§ i den äldre lydelsen. I kommittémotion 2016/17:3670 av m.fl. (KD, M, C, L) föreslås ett tillkännagivande om att skyndsamt lägga fram förslag om patienters samlade rättigheter i samband med klagomål i hälso- och sjukvården. För att förslagen i propositionen ska kunna fungera i praktiken krävs det enligt motionärerna en stärkt patientlag och patientsäkerhetslag där fokus är riktat mot att synliggöra och lägga fast patienternas rättigheter. Annars riskerar utvecklingen att gå i motsatt riktning, där patienters och närståendes vilja att klaga på vården när misstag har begåtts riskerar att minska. Det vore enligt motionärerna varken bra för patienternas säkerhet eller för den samlade kvalitetsutvecklingen inom svensk hälso- och sjukvård. I motion 2016/17:3691 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 1 föreslås ett tillkännagivande om att skyndsamt återkomma till med förslag som tillgodoser patienternas rättighet att få sina klagomål prövade av en oberoende instans () även fortsättningsvis. Motionärerna är kritiska till att patienten ska behöva gå med sina klagomål direkt till den vårdgivare som har behandlat patienten i stället för att få sin sak prövad av . Patienten befinner sig i en sådan situation alltid i ett underläge eftersom en behandlande läkare oftast har ett kunskapsövertag. Det är enligt motionärerna väsentligt för tilliten till hälso- och sjukvårdssystemet att alla patienter har rätt att vända sig till en oberoende instans () för att få sina klagomål prövade och beredda. föreslås ett tillkännagivande om att IVO:s utredningsskyldighet inte bör begränsas i enlighet med regeringens förslag utan kvarstå enligt dagens Med den föreslagna begränsningen befarar motionärerna att många patienters ärenden aldrig kommer att kunna prövas av . patienterna är helt överlämnade till vårdgivarens bedömning av klagomålen, vilket innebär en väsentlig begränsning av patientens makt. yrkande finns i kommittémotion 2016/17:3668 av m.fl. (V). Enligt motionärerna innebär en sådan förskjutning en överhängande risk att patienternas klagomål inte kommer att granskas. Det finns också en risk att den föreslagna förändringen kommer att leda till en ökad otydlighet och att viktiga strukturfel inom vård och omsorg därmed missas. Patientsäkerhetslagen (2010:659) trädde i kraft . Lagen syftar till att främja hög patientsäkerhet inom hälso- och sjukvård och därmed jämförlig verksamhet. Patientlagen (2014:821) trädde i kraft . Lagen syftar till att inom hälso- och sjukvårdsverksamhet stärka och tydliggöra patientens ställning samt till att främja patientens integritet, självbestämmande och delaktighet. Utskottet välkomnar och ställer sig bakom förslagen i propositionen om ett mer ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården. Utskottet tar i ärendet initiativ till redaktionella rättelser i regeringens lagförslag. Därmed anser utskottet att av de skäl som anförs i propositionen bör anta regeringens lagförslag med de rättelser som utskottet föreslår. Förslagen innebär ett förtydligande av att det i första hand ska vara vårdgivarna som tar emot och besvarar klagomål från patienter och deras närstående. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att denna ansvarsfördelning mellan vårdgivaren och bidrar till en betydligt mer effektiv klagomålshantering och tillsynsverksamhet. Vårdgivarnas hantering blir snabbare och enklare, patienterna får snabbare återkoppling och kan använda sina resurser till tillsyn där behovet av tillsyn är som störst. Mot denna bakgrund finns det enligt utskottet inte anledning att föreslå någon åtgärd från när det gäller motionsyrkandet om prövning av en oberoende instans. Motion 2016/17:3691 (SD) yrkande 1 bör avslås. Eftersom vårdgivarnas ansvar för klagomålshanteringen förtydligas förändras även IVO:s ansvar, och därför föreslås i propositionen en begränsning av IVO:s utredningsskyldighet i klagomålsärenden. Ett mycket viktigt skäl för regeringen att begränsa IVO:s utredningsskyldighet är att det leder till ökade möjligheter för att bedriva en systematisk och patientcentrerad tillsyn som bygger på analyser om var behovet av tillsyn är som störst med hänsyn till kvalitet och säkerhet i hälso- och sjukvården. Utskottet instämmer i regeringens bedömning, och därför bör även motionerna 2016/17:3668 (V) och 2016/17:3691 (SD) yrkande 2 avslås. En viktig utgångspunkt för regeringens förslag är att skapa ett mer ändamålsenligt klagomålssystem som bidrar till att utveckla vårdgivarnas systematiska patientsäkerhetsarbete. Utskottet konstaterar att patientens rätt att klaga på vården är nära förknippad med patientens ställning i vården som helhet. Patientsäkerhetslagen (2010:659) syftar till att främja hög patientsäkerhet inom hälso- och sjukvård och därmed jämförlig verksamhet, och patientlagen (2014:821) syftar till att inom hälso- och sjukvårdsverksamhet stärka och tydliggöra patientens ställning samt till att främja patientens integritet, självbestämmande och delaktighet. Utskottet noterar att det av Myndigheten för vård- och omsorgsanalys rapport utan genomslag – Utvärdering av patientlagen 2014–2017 (2017:2) framgår att patientens ställning inte har stärkts sedan patientlagen infördes. Vidare framgår av betänkandet Effektiv vård (SOU:2016:2) att det behövs en lång rad strategiska åtgärder för att möta de stora strukturella problemen i vården. Om vården ska bedrivas effektivt måste hälso- och sjukvårdssystemet ständigt anpassas organisatoriskt, kompetensmässigt och kulturellt. Utskottet välkomnar den tillsatta utredningen utveckling för god och nära vård (S 2017:01, dir. 2017:24) som har i uppdrag att utifrån förslagen i Effektiv vård stödja landstingen, berörda myndigheter och organisationer i arbetet med att samordnat utveckla en modern, jämlik, tillgänglig och effektiv hälso- och sjukvård med fokus på primärvården. Utskottet utgår från att regeringen, bl.a. med utgångspunkt i Myndigheten för vård- och omsorgsanalys utvärdering, när det gäller klagomål i hälso- och sjukvården överväger vilka ytterligare åtgärder som skulle kunna vidtas för att i praktiken stärka patientens ställning. Mot denna bakgrund finns det enligt utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd från . Motion 2016/17:3670 (KD, M, C, L) bör därför avslås. 1.Prövning av en oberoende instans, punkt 2 (SD) av Per Ramhorn (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3691 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 1. Vi är kritiska till att patienten ska behöva gå med sina klagomål direkt till den vårdgivare som har behandlat patienten i stället för att få sin sak prövad av . Det är enligt vår mening väsentligt för tilliten till hälso- och sjukvårdssystemet att alla patienter har rätt att vända sig till en oberoende instans. Vi anser därför att regeringen skyndsamt bör återkomma till med förslag som tillgodoser patientens rättighet att få sina klagomål prövade av en oberoende instans () även i fortsättningen. 2.Inspektionen för vård och omsorgs utredningsskyldighet, punkt 3 (SD, V) av Per Ramhorn (SD), (SD) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller motionerna 2016/17:3668 av m.fl. (V) och 2016/17:3691 av Per Ramhorn m.fl. (SD) yrkande 2. En begränsad utredningsskyldighet för innebär att många patienters ärenden aldrig kommer att kunna prövas av . Patienten blir då helt överlämnad till vårdgivarens bedömning av klagomålet, vilket enligt vår RESERVATIONER 2016/17:SoU16 mening innebär en väsentlig begränsning av patientens makt. Vi anser därför att regeringen bör se över frågan om IVO:s utredningsskyldighet. 3.Patientens samlade rättigheter, punkt 4 (M, C, L, KD) av (KD), (M), (M), (M), (M), (C) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3670 av m.fl. (KD, M, C, L). En viktig utgångspunkt för regeringens förslag är att skapa ett mer ändamålsenligt klagomålssystem som bidrar till att utveckla vårdgivarnas systematiska patientsäkerhetsarbete. För att förslagen i propositionen ska kunna fungera i praktiken krävs det enligt vår mening en stärkt patientlag och patientsäkerhetslag där fokus är riktat mot att synliggöra och lägga fast patienternas rättigheter. Vi anser därför att regeringen när det gäller klagomål i hälso- och sjukvården skyndsamt bör återkomma till med förslag om patientens samlade rättigheter. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2016/17:122 Ett mer ändamålsenligt klagomålssystem i hälso- och sjukvården: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om stöd vid klagomål mot hälso- och sjukvården. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659). 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i patientlagen (2014:821). 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168). 6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet. 7.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. 8.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård. 2016/17:3668 av m.fl. (V): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utredningsskyldigheten inte ska begränsas till vissa ärendetyper och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3670 av m.fl. (KD, M, C, L): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skyndsamt lägga fram förslag om patienters samlade rättigheter i samband med klagomål i hälso- och sjukvården och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3691 av Per Ramhorn m.fl. (SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skyndsamt återkomma till med förslag som tillgodoser patienternas rättighet att få sina klagomål prövade av en oberoende FÖRTECKNING ÖVER BEHANDLADE FÖRSLAG BILAGA 1 instans () även fortsättningsvis och tillkännager detta för regeringen.