bet · H401TU18 · 2017-06-09 00:00:00 — Utskottet föreslår att ställer sig bakom regeringens förslag till ändring i barlastvattenlagen. Lagändringen innebär att inspektioner av utländska fartyg i form av s.k. hamnstatskontroll kan utföras i enlighet med internationella bestämmelser och att samtliga åtgärder enligt lagen som bör kunna avgiftsbeläggas täcks av bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avgifter. Lagändringen föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Utskottet föreslår vidare att lägger regeringens skrivelse om om statliga investeringar i allmänna farleder till handlingarna och avslår de motionsyrkanden om urvalsprocessen, samhällsekonomiska analyser och fyrstegsprincipen som har väckts med anledning av skrivelsen. Utskottet anser att bör avslå övriga motionsyrkanden, bl.a. med hänvisning till pågående utrednings- och beredningsarbete. Motionerna handlar bl.a. om svensk sjöfarts konkurrenskraft, inlandssjöfart och kustsjöfart samt vissa miljöfrågor. I betänkandet finns 7 reservationer (M, SD, C, L, KD). Proposition 2016/17:134 Komplettering av barlastvattenlagen. Skrivelse 2016/17:164 om statliga investeringar i allmänna farleder och 3 yrkanden från en följdmotion väckt med anledning av skrivelsen. 4 yrkanden från motioner väckta med anledning av proposition 2016/17:21 Infrastruktur för framtiden. Cirka 20 motionsyrkanden om sjöfartsfrågor från allmänna motionstiden /17. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Propositionens och skrivelsens huvudsakliga innehåll Regeringens proposition om komplettering av barlastvattenlagen om statliga investeringar i allmänna farleder 1.Svensk sjöfarts konkurrenskraft, punkt 2 (M, C, L, KD) 2.Närmare om sjöfartsstödet, punkt 3 (M) 3.Inlandssjöfart och kustsjöfart, punkt 4 (M, C, L, KD) 4.Farleds- och lotsningsavgifter, punkt 5 (SD) 5.Farleds- och lotsningsavgifter, punkt 5 (KD) 6.Riksrevisionens rapport om statliga investeringar i allmänna farleder, punkt 6 (SD) 7.Vissa miljöfrågor, punkt 7 (L) Vissa miljöfrågor, punkt 7 (V) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Proposition 2016/17:134 Skrivelse 2016/17:164 Motioner väckta med anledning av proposition 2016/17:21 Motioner från allmänna motionstiden /17 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Regeringens proposition om komplettering av barlastvattenlagen antar regeringens förslag till lag om ändring i barlastvattenlagen (2009:1165). Därmed bifaller proposition 2016/17:134. 2016/17:2530 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkandena 27 och 28, 2016/17:3119 av m.fl. (C) yrkande 5 och 2016/17:3510 av m.fl. (KD) yrkande 19.2 i denna del. Reservation 1 (M, C, L, KD) 2016/17:2531 av m.fl. (M) yrkande 44. Reservation 2 (M) 2016/17:28 av och (båda L) yrkandena 1 och 2, 2016/17:2162 av (M) yrkandena 1 och 2, 2016/17:2530 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 26, 2016/17:2531 av m.fl. (M) yrkandena 43 och 45, 2016/17:2939 av (M), 2016/17:3183 av (KD), 2016/17:3374 av (L) yrkande 13 i denna del och 2016/17:3510 av m.fl. (KD) yrkande 19.2 i denna del. Reservation 3 (M, C, L, KD) 2016/17:1368 av (SD), 2016/17:1392 av (SD), 2016/17:1813 av och (båda SD), 2016/17:3509 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkandena 11, 12 och 14 samt 2016/17:3510 av m.fl. (KD) yrkande 19.2 i denna del. Reservation 4 (SD) Reservation 5 (KD) om statliga investeringar i allmänna farleder 2016/17:3710 av och (båda SD) yrkandena 1–3 och lägger skrivelse 2016/17:164 till handlingarna. Reservation 6 (SD) 2016/17:500 av (M), 2016/17:1342 av (MP), 2016/17:1989 av m.fl. (V) yrkande 3, 2016/17:3166 av m.fl. (M) yrkande 8 och 2016/17:3374 av (L) yrkande 13 i denna del. Reservation 7 (L) 2016/17:1046 av och (båda S) yrkande 2. 2016/17:2250 av och (båda M). 2016/17:1693 av (S). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), Boriana (M), (S), (V), (KD), (S), (S), (SD) och (L). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet proposition 2016/17:134 Komplettering av barlastvattenlagen. Inom ramen för FN:s internationella sjöfartsorganisation (IMO) antogs den internationella konventionen om kontroll och hantering av fartygs barlastvatten och sediment (barlastvattenkonventionen). anslöt sig till konventionen 2009 efter godkännande (prop. 2008/09:229, bet. 2009/10:TU13, rskr. 2009/10:21). Barlastvattenlagen (2009:1165) och övriga lagändringar som krävdes för att genomföra konventionen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Regeringen beslutade att dessa författningar ska träda i kraft . Inom utarbetades en promemoria med förslag till kompletteringar av barlastvattenlagen (2009:1165). Promemorian har remissbehandlats. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Regeringen har inhämtat Lagrådets yttrande. Lagrådet hade inga invändningar mot förslagen. I detta betänkande behandlar utskottet även regeringens skrivelse 2016/17:164 om statliga investeringar i allmänna farleder och en motion som har väckts med anledning av skrivelsen. Vidare behandlar utskottet 24 motionsyrkanden om sjöfartsfrågor från allmänna motionstiden /17 samt 4 yrkanden från motioner väckta med anledning av proposition 2016/17:21 Infrastruktur för framtiden. En förteckning över de förslag som behandlas redovisas i bilaga 1. I samband med beredningen av ärendet genomförde utskottsdelegationer studiebesök i och i , där olika sjöfartsfrågor togs upp. Vid utskottssammanträdet informerade företrädare för stad, Region , och om Vänersjöfarten och slussarna i , och . Vid utskottssammanträdet informerade genom riksrevisor utskottet om innehållet i granskningsrapporten om statliga investeringar i allmänna farleder (RiR 2016:30) samt iakttagelser i bl.a. en revisionsrapport om . Vid utskottssammanträdet informerade representanter för föreningen om aktuella sjöfartsfrågor. Utskottet har tidigare under behandlat regeringens proposition om ett förändrat tillsynssystem för nationella fartyg (prop. 2016/17:135, bet. 2016/17:TU15). Utskottet har även behandlat motionsförslag om sjöfartens klimatpåverkan i betänkande 2016/17:TU12 Fossiloberoende transporter. Utskottet behandlade vidare frågor om trafikens infrastruktur och vissa frågor om globala lösningar för bl.a. sjöfarten i betänkande 2016/17:TU4 Infrastruktur för framtiden. Propositionens och skrivelsens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslår regeringen ändringar i barlastvattenlagen (2009:1165) för att säkerställa att inspektioner av utländska fartyg i form av s.k. hamnstatskontroll kan utföras i enlighet med internationella bestämmelser. Vidare föreslås en ändring i lagen så att samtliga åtgärder enligt lagen som bör kunna avgiftsbeläggas täcks av bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avgifter. Den föreslagna lagändringen föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. I skrivelsen redovisar regeringen sin bedömning av de iakttagelser och slutsatser som har gjort i rapporten i allmänna farleder (RiR 2016:30). Vidare redovisar regeringen vilka åtgärder som har vidtagits med anledning av rapporten. har beslutat att det övergripande målet för transportpolitiken är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. har vidare beslutat om två jämbördiga delmål: funktionsmålet Tillgänglighet och hänsynsmålet Säkerhet, miljö och hälsa (prop. 2008/09:93, bet. 2008/09:TU4, rskr. 2008/09:257 och prop. 2013/14:1, bet. 2013/14:TU1, rskr. 2013/14:131). De båda delmålen har konkretiserats i form av preciseringar inom ett antal prioriterade områden. antog dessutom ett näringspolitiskt inriktat mål för sjöfarten, nämligen dels att på olika sätt tillvarata sjöfartens möjligheter som en konkurrenskraftig exportnäring och därigenom stärka betalningsbalansen, dels att tillförsäkra den svenska handelsflottan rimliga konkurrensvillkor (prop. 1996/97:1, bet. 1996/97:TU1). beslutade regeringen om En svensk maritim strategi – för människor, jobb och miljö. Strategin syftar till att ta ett helhetsgrepp om maritima hållbara näringar som kan bidra till ökad sysselsättning, minskad miljöbelastning och en attraktiv livsmiljö. Sjöfarten är av stor betydelse för transportsystemet. har en av längsta kuststräckor och goda djupförhållanden till farleder i de flesta hamnar. av världshandeln, av EU:s handel och av utrikeshandel transporteras via sjövägar. Utöver det transporteras ca 30 miljoner passagerare mellan och utlandet. Enligt Trafikanalys omfattade den svenska sjöfarten och dess omgivningsföretag 2014 totalt omkring 100 000 anställda, beroende på vilka företag som inkluderas. Inom den direkta sjöfartsnäringen arbetade ca 15 000 personer, varav ca 10 000 personer på fartyg. Kopplad till sjöfartsklustret finns också en betydande maritim utrustningsindustri. Denna industri är till betydande delar exportorienterad och inriktad mot fartyg, offshore och installationer. Det finns även företag verksamma inom serviceområdet som har en koppling till sjöfarten. Dessa företag är koncentrerade till storstadsregionerna och , med tonvikt på . Inom området återfinns bl.a. skeppsmäklare, klassificeringssällskap, finans-, management- och bemanningsbolag samt företag verksamma inom marin mätning. Vidare kan nämnas sjöfartens betydelse för turismen och varumärket . Dessutom är hamnar, fartyg och annan kustnära verksamhet i viss utsträckning beroende av turismen. Trafikanalys definierar svensk sjöfart som den del av världssjöfarten som kontrolleras av svenska intressen från svenskt territorium. Den består dels av den svenskregistrerade handelsflottan, dels av flottan som, trots att den är registrerad i ett annat land, ägs eller kontrolleras av svenska rederier. Enligt statistik från Trafikanalys bestod den svenskregistrerade handelsflottan, mätt i antalet fartyg över 100 brutto, 2015 av 319 fartyg, vilket var det lägsta antalet när mätperioden började. Jämfört med 2014 var minskningen ett fartyg eller . Med bruttodräktighet som mått ökade det sammanlagda tonnaget däremot och uppgick till 1 185 miljoner. Antalet lastfartyg uppgick till 125, varav 30 var tankrar, 6 bulkfartyg och 89 torrlastfartyg. Jämfört med året innan innebar det en minskning med tre torrlastfartyg. Passagerarfartygen ökade med två och uppgick till 194 fartyg. Av de 194 var 41 färjor och de andra 153 var övriga passagerarfartyg. Den svenskkontrollerade flottan har fortsatt att växa. växte antalet fartyg i svensk regi , från 825 till 850 handelsfartyg. Enligt Trafikanalys finns 320 av de 850 svenskkontrollerade fartygen i svenskt register, dvs. Enligt statistik från Trafikanalys uppgick antalet fartygsanlöp i de svenska hamnarna till 76 456, vilket var en minskning jämfört med föregående år. Flertalet fartyg gick i direkt utrikes fart. reste 26 miljoner passagerare med färjor som gick i utrikes trafik. Detta var en oförändrad nivå jämfört med föregående år. och var de hamnar som hade flest fartygspassagerare – 8,4 respektive 7,7 miljoner. hanterades totalt gods över kaj i de svenska hamnarna, varav lossades och lastades. Såväl lastade som lossade godskvantiteter ökade vardera jämfört med föregående år. Godskvantiteterna ökade för de flesta lasttyperna, särskilt för flytande bulk och torrbulkgods . Av de gods som lossades , varav fraktats inom , svarade de nordiska grannländerna för och övriga länder inom EU för . De fem största hamnarna svarade tillsammans för hälften av landets totala godshantering. Transportarbetet med utrikes gods uppgick – en ökning från 28,4 miljarder föregående år. Transportarbetet med inrikes gods ökade jämfört med föregående år . Svenska statliga myndigheter som har olika uppgifter inom sjöfartsområdet är främst , , Transportstyrelsen, Trafikanalys, samt Havs- och vattenmyndigheten. Sjöfartens internationella karaktär innebär att för att åtgärder på främst säkerhets- och miljöområdena ska bli verkningsfulla måste de i regel vidtas inom ramen för internationellt samarbete. För detta finns bl.a. följande organisationer och internationella instrument. (United Nations Convention on the of the Sea, Unclos), som trädde i kraft , reglerar nationernas rättigheter och skyldigheter när det gäller deras nyttjande av haven. Internationella sjöfartsorganisationen (, IMO), som är ett av , bedriver arbete med bl.a. sjösäkerhet, skyddet av den miljön och sjöfartsskydd. Inom IMO bedrivs också arbete med att öka kvalitetskraven på flaggstaters sjöfartsadministrationer. IMO har 172 medlemsstater, och har varit medlem . IMO har antagit omkring 40 konventioner och protokoll. Internationella arbetsorganisationen (, ) är för utarbetande av normer för arbetslivet, oftast i form av konventioner. Genom sin anslutning till 1920 inträdde som medlem även i . Den integrerade havspolitiken inom EU initierades genom om politikområdet , den s.k. . har antagit slutsatser kopplade till den integrerade havspolitiken. Den integrerade havspolitiken fokuserar på havsområdena inom och kring EU och deras möjligheter att bidra till en hållbar utveckling. Regeringens proposition om komplettering av barlastvattenlagen Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i barlastvattenlagen. Utskottet anser att det är viktigt att säkerställa att inspektioner av utländska fartyg i form av s.k. hamnstatskontroll kan utföras i enlighet med internationella bestämmelser och att samtliga åtgärder enligt lagen som bör kunna avgiftsbeläggas täcks av bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avgifter. Barlastvattenkonventionen syftar till att förebygga, begränsa och eliminera spridning av skadliga vattenlevande organismer och patogener genom kontroll och hantering av fartygs barlastvatten och sediment. Barlastvatten används i särskilda tankar som tillfällig last när fartyg går utan ordinarie last för att fartygets stabilitet ska bibehållas. När barlastvattnet släpps ut på en annan plats än där det togs in kan det utgöra ett hot mot det akvatiska ekosystemet och mot dricksvattentäkter. Barlastvatten ska hanteras på vissa sätt, sediment ska omhändertas i särskilda mottagningsanordningar och fartyg bör konstrueras och byggas så att bl.a. oönskade ansamlingar av sediment begränsas. Varje fartyg ska ha en godkänd barlastvattenhanteringsplan och föra en barlastvattendagbok. Konventionsstaterna ska utöva tillsyn och utfärda certifikat till de fartyg som uppfyller konventionens krav. I och med ratificering av konventionen är villkoren för ikraftträdandet uppfyllda. Konventionen kommer att träda i kraft . Svenska bestämmelser om barlastvattenhantering Konventionens bestämmelser genomförs framför allt genom barlastvattenlagen (2009:1165). Barlastvattenlagen tillämpas, med vissa undantag, på svenska fartyg samt på utländska fartyg som befinner sig inom Sveriges sjöterritorium eller ekonomiska zon. I lagen finns bestämmelser om med vilka metoder barlastvatten ska hanteras, att fartyg ska ha en barlastvattenhanteringsplan och barlastvattendagbok och att mottagningsanordningar för mottagning av sediment från barlastvatten ska inrättas. Fartyg ska besiktas och certifieras, inspektioner ska kunna göras och förbud och förelägganden ska få beslutas för att se till att lagen följs. Överträdelser sanktioneras genom en s.k. barlastvattenavgift som ska påföras med strikt ansvar samt genom straffbestämmelser. Barlastvattenlagen och övriga lagändringar träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Regeringen har beslutat att barlastvattenlagen och övriga lagändringar som krävs för genomförande av konventionen ska träda i kraft . Regeringen har vidare utfärdat barlastvattenförordningen (2017:74). Transportstyrelsen är ansvarig myndighet med uppgift att t.ex. pröva barlastvattenhanteringsplaner, certifiera fartyg och utöva tillsyn. Tillsyn omfattar dels besiktning och certifiering av fartyg, dels inspektion. Svenska fartyg som har en bruttodräktighet av minst 400 ska besiktas. Lagen ger möjlighet att uppdra åt en erkänd organisation att utföra besiktning och certifiering. Varje land som har anslutit sig till barlastvattenkonventionen ska se till att fartyg, såväl inhemska som utländska, följer konventionens bestämmelser. Detta sker genom inspektion. Fartyg får inspekteras när tillsynsmyndigheten anser att det behövs. Utländska fartyg får inspekteras endast i svensk hamn eller offshore-terminal. Flaggstaten har det primära ansvaret för att fartyget uppfyller de internationella reglerna för sjöfart. En stat utför även s.k. hamnstatskontroller av utländska fartyg som anlöper en hamn. Denna verksamhet regleras genom Parisöverenskommelsen och EU:s hamnstatskontrolldirektiv (2009/16/EG). Parisöverenskommelsen är en mellanstatlig överenskommelse mellan 27 länder, vilka har åtagit sig att kontrollera om fartyg med utländsk flagg som kommer till landet uppfyller kraven i internationella konventioner om sjösäkerhet, miljö och sjömäns utbildning och arbetsvillkor. Det är det enskilda fartygets s.k. riskprofil som är avgörande för när ett fartyg ska inspekteras. EU:s hamnstatskontrolldirektiv omfattar dels inledande inspektioner då bl.a. certifikat och övriga dokument som ska bevaras ombord kontrolleras, dels mer ingående inspektioner när det efter en inledande inspektion finns otvetydiga skäl att anta att fartygets skick eller utrustning eller besättningens tillstånd inte uppfyller de tillämpliga villkoren i en konvention. Vissa fartyg ska också bli föremål för en utökad kontroll. Fartygssäkerhetslagen och lagen om åtgärder mot förorening från fartyg möjliggör hamnstatskontroller på utländska fartyg i . Den närmare regleringen av inspektionssystemet finns i Transportstyrelsens föreskrifter. Ändrade möjligheter till inspektion av utländska fartyg I barlastvattenlagen finns bestämmelser om inspektion. Utgångspunkten är att när det gäller utländska fartyg ska en inspektion, med vissa undantag, begränsas till granskning av det internationella certifikatet om hantering av barlastvatten, kontroll av barlastvattendagboken och stickprovsundersökning av fartygets barlastvatten. I propositionen konstateras att hamnstatskontrolldirektivet och rekommendationer från FN:s internationella sjöfartsorganisation (IMO) innebär att det i vissa fall ska göras en inspektion av utländska fartyg som går betydligt längre än att enbart kontrollera fartygens certifikat eller andra handlingar. Regeringen konstaterar att barlastvattenlagens nuvarande bestämmelser om inspektion av utländska fartyg emellertid inte medger att utländska fartyg inspekteras i en sådan ordning som t.ex. en obligatorisk utökad inspektion enligt hamnstatskontrolldirektivet kräver. Regeringen föreslår därför att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela ytterligare föreskrifter om undantag från de begränsningar som gäller vid inspektion av utländska fartyg, när det gäller inspektion vid hamnstatskontroll. Ökad möjlighet att ta ut avgift för ärendehandläggning I barlastvattenlagen finns bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avgifter för ansökan om godkännande av system för behandling av barlastvatten och för tillsyn av fartyg (2 kap. 5 § och 5 kap. 14 §). Däremot saknas avgiftsbemyndiganden för prövning av ansökningar om godkännande av metoder för behandling av barlastvatten, dispens- och undantagsprövningar, godkännande av program för att bedöma teknologi för behandling av barlastvatten och godkännande av barlastvattenhanteringsplaner. Regeringen föreslår därför att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om avgifter för tillsyn och all ärendehandläggning som ska ske enligt barlastvattenlagen. Propositionens förslag utgör anpassningar till internationella konventioner och rekommendationer samt till . Regeringen menar dock att sambandet inte är sådant att ett visst ikraftträdandedatum absolut måste iakttas men det är lämpligt att ändringarna träder i kraft samma datum som barlastvattenlagen träder i kraft, dvs. Regeringen föreslår att förslagen ska träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Utskottet konstaterar inledningsvis att anslöt sig till barlastvattenkonventionen 2009. Barlastvattenlagen och övriga lagändringar som krävdes för att genomföra konventionen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Regeringen har beslutat att dessa författningar ska träda i kraft . Utskottet anser att det är viktigt att säkerställa att inspektioner av utländska fartyg i form av s.k. hamnstatskontroll kan utföras i enlighet med internationella bestämmelser. Utskottet är därför positivt till att nödvändiga ändringar görs i barlastvattenlagen för att möjliggöra detta. Utskottet är även positivt till regeringens förslag om att i lagen införa ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om inspektion av utländska fartyg vid hamnstatskontroll. Utskottet konstaterar att regeringens förslag om ändrade inspektionsmöjligheter av utländska fartyg innebär att inspektioner i svenska hamnar av utländska fartyg ska kunna ske i större utsträckning än vad som följer av nuvarande regler. Förslaget innebär även en viss ökning av Transportstyrelsens uppgifter och det påverkar även rederier med fartyg registrerade i andra länder än men vars fartyg anlöper svensk hamn. Utskottet noterar att en majoritet av remissinstanserna tillstyrkte förslaget eller hade inga synpunkter. I likhet med regeringen anser utskottet vidare att det är viktigt att samtliga åtgärder enligt lagen som bör kunna avgiftsbeläggas täcks av bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avgifter. Utskottet är därför positivt till att barlastvattenlagen kompletteras så att det tydliggörs att Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om avgifter för all den ärendehandläggning och tillsyn som ingår i myndighetens verksamhet avseende barlastvattenfrågor. Utskottet delar regeringens bedömning att avgiftsbemyndigandena bör anpassas så att de motsvarar övriga avgiftsbemyndiganden i de författningar som Transportstyrelsen tillämpar. Utskottet anser i likhet med regeringen att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om avgifter för tillsyn och all ärendehandläggning som ska ske enligt barlastvattenlagen. Utskottet anser sammanfattningsvis att regeringens förslag är väl avvägt och föreslår därför att antar regeringens förslag till ändring i barlastvattenlagen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om svensk sjöfarts konkurrenskraft med hänvisning till de insatser som pågår. Utskottet framhåller vikten av fortsatt arbete med bl.a. regelförenkling, inflaggningsprocessen och det internationella arbetet kring regler och sjötrafikinformation för att stärka den svenska sjöfartsnäringens konkurrenskraft. Jämför reservation 1 (M, C, L, KD). Som ett led i trafikutskottets arbete med uppföljning och utvärdering av fattade riksdagsbeslut samt fördjupning av beredningsunderlaget i frågor som aktualiseras på utskottets område beslutade utskottet att genomföra en uppföljning av svensk sjöfarts konkurrenskraft. Uppdraget resulterade i rapporten och dess konkurrenskraft (2014/15:RFR9). Uppföljningen fokuserade på att belysa vilken effekt svensk sjöfartspolitik och statliga insatser har haft när det gäller att nå det näringspolitiskt inriktade målet som har beslutat för sjöfarten. Den havsgående sjöfarten regleras i stor utsträckning av internationella regler och konventioner som har införlivats i svensk lagstiftning. Det finns ett drygt hundratal nationella lagar, förordningar och föreskrifter som sjöfarten ska förhålla sig till. , som antogs 1982 och trädde i kraft , reglerar olika aspekter på havens och havsbottnens fredliga användning, inte minst på miljöområdet.