bet · H501SfU1 · 2017-12-11 00:00:00 — STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktions-nedsättning Vi har redan infört rehabiliteringskoordinatorer, och de finns i de flesta landsting. De har visat sig fungera bra som ett stöd mellan vård och arbetsgivare för den enskilde. vill vi permanenta detta som en yrkeskategori. Vi har sett över hur samverkan mellan och hälsovården kan utformas bättre och hur dialogerna kan bli bättre. Vi ser att försäkringsskyddet har urholkats och behöver stärkas. Därför föreslår vi att taket i sjukförsäkringen höjs med ett halvt prisbasbelopp. Vi föreslår att inte ska få avgöra ett pågående ärende om sjukpenning till den enskildes nackdel utan att den enskilde har underrättats och haft möjlighet att yttra sig. Enkelt uttryckt: Det blir ingen indragen sjukpenning för tid som har varit, om det inte är helt klart att ersättningsrätt inte föreligger. Vi har också redan aviserat att vi kommer med ett förslag om att ersätta karensdagen med ett karensavdrag, något som kommer att utjämna de orättvisa skillnaderna i karensen när det gäller personer som jobbar gentemot dem som jobbar natt och andra obekväma arbetstider. Vi har mycket på gång. Arbetet för förändringar avstannar inte. Sjukförsäkringen är en inkomstbortfallsförsäkring som ska vara trygg och förutsägbar när arbetsförmågan är nedsatt på grund av sjukdom. Vi har gjort många förbättringar och vidtagit många åtgärder, men vi har tyvärr också blivit varse sådant som inte fungerar. Det fanns brister i det regelverk och den lagstiftning som sjösattes under den borgerliga regeringen. Bristerna var inte tydliga då, men de har blivit tydligare efter hand när vi har tillskjutit resurser för att de ska klara sina handläggningstider. bedömer arbetsförmågan utifrån en fiktiv arbetsmarknad med medicinska krav utan hänsyn till vilka konkreta arbeten som den enskilde kan klara av. Arbetsförmågebedömningen sker inte mot normalt förekommande arbete, utan i stället prövas den försäkrades medicinska förutsättningar för arbete. Det här är lite konstigt. har i ett avgörande definierat normalt förekommande arbete som arbete som är vanligt på arbetsmarknaden och där den försäkrades arbetsförmåga ska kunna tas till vara i full eller närmast full omfattning. Arbetet ska innebära krav på normal prestation och ska inte kräva någon anpassning annat än i ringa omfattning, enligt domstolen. Enligt mitt förmenande har vi här en myndighet som inte följer ett avgörande från , vilket är väldigt konstigt. Det finns inte heller några harmoniserade tolkningar mellan och andra instanser när det gäller arbetsförmågan. Det andra problemet handlar om särskilda skäl. Sedan en lagändring används särskilda skäl knappt eller aldrig. Det får mycket konstiga konsekvenser för den enskilde, som tvingas upphöra med sin sjukpenning mitt under pågående medicinsk rehabilitering i väntan på operation eller behandling. Vi har fått många vittnesmål om att detta inte fungerar. Det finns flera motioner i detta betänkande som tar upp dessa problem. Frågan är om sjukförsäkringen är så förutsägbar när det gäller normalt förekommande arbete och om försäkringen är trygg när det inte längre tas hänsyn till särskilda skäl som till exempel pågående rehabilitering. Vi delar motionärernas oro över att arbetsförmågan bedöms utifrån felaktiga grunder och finner det nödvändigt att arbetsförmågebegreppet kopplat till normalt förekommande arbete ses över. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktions-nedsättning En översyn av regelverket och tillämpningen måste genomföras . Bedömningen vid 180-dagarsgränsen bör särskilt belysas, och regeringen bör återkomma med förslag på åtgärder som gäller bedömningen kopplat till normalt förekommande arbete. Vi ser också ett behov av att man gör en översyn av hur och när de här särskilda reglerna kan användas. Det kanske också skulle vara möjligt att använda dem när det gäller ålder när en person är 63 ½ år eller något sådant. Glädjande nog kan jag säga att det redan pågår ett sådant arbete i regeringen. Jag ser fram emot att det kan presenteras . Vi socialdemokrater anser inte att någon blir frisk för att man skrämmer honom eller henne med fler karensdagar eller utförsäkringar som sker enbart ur tidsaspekter. Tack för redogörelsen för hur ni tänker arbeta med sjukförsäkringarna. Det är i varje fall en sak som vi gemensamt är överens om. Det är att vi vill förbättra för de sjukskrivna att komma tillbaka i arbete och få ett drägligt liv. Vi har dock helt olika syn på hur det ska gå till. Det finns en stor skiljelinje mellan oss, och det är den bortre tidsgränsen. Det är ganska märkligt och ofattbart att ni inte ser sammanhanget - att de ökande långa sjukskrivningsperioderna som kommit sammanfaller med att ni tog bort den bortre tidsgränsen. Det finns så många utredningar som visar på det sammanhanget mellan bortre tidsgräns och långa sjukskrivningar. Vi har hört flera här, och , som också har tagit upp bevisen för att det är en drivkraft att ha gränsen. Jag vill därför ställa en rak fråga till dig. Med facit i hand, när man ser hur den långa sjukskrivningen ökar dramatiskt, tänker ni återinföra den bortre tidsgränsen när ni nu ser resultatet av det ni har genomfört? Svaret är enkelt: Nej. Anledningen är att vi inte anser att den bortre tidsgränsen fyllde en funktion när det handlar om att dra in sjukpenning för sjuka personer och personer med arbetsoförmåga. Det hjälpte inte. Däremot satsar vi stort på de förebyggande åtgärderna, så att vi kanske kommer att kunna slippa ett flertal av de långa sjukfallen. Den bortre tidsgränsen hade inte någon funktion i detta. Vi såg att personer utförsäkrades och kom tillbaka, utförsäkrades och kom tillbaka, både en, två och . Dessa saker talar inte emot varandra. Självfallet vill vi alla göra insatser så att det inte blir långa sjukskrivningar, och alla insatser som kan göras där är verkligen bra. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktions-nedsättning har själv konstaterat att antalet långa sjukfall minskade dramatiskt från en månad till nästa när tidsgränsen infördes. Det är inte så att människor blev friska. Det var att hela kedjan satte igång och arbetade på ett annorlunda sätt. Det fick just den effekten att människor kom tillbaka i arbete. De blev inte friskare. Det var bara det att man såg möjligheterna på ett nytt sätt. Den effektiviteten innebar också enormt klirr i kassan för staten. Jag kan konstatera att sedan vi tillträdde har vi tillskjutit resurser till , så att den kan göra sitt arbete . Den hann inte gör det . Jag undrar varför. gör man enligt den senaste rapporten av bedömningarna i 180-dagarsärenden. På er dit var det eller därunder. har man mer resurser att göra de tidiga bedömningarna. Det är där vi ska sätta in resurserna från dag ett. Hur ska vi kunna hjälpa den enskilde tillbaka till arbete på ett bra sätt utan att hota med indragen sjukpenning och utan att göra människan fattigare? Den ska ha hjälp och stöd. Vi har sjösatt en mängd åtgärder för att vi ska kunna jobba förebyggande före sjukskrivning och ha aktiva åtgärder under sjukskrivning. I min och Socialdemokraternas värld finns inte den bortre parentesen som ett sätt till rehabilitering och återgång i arbete. Sjukförsäkringen utgör en central del av vårt trygghetssystem. Det är viktigt att allmänheten har förtroende för försäkringen och som myndighet. Vi har alla sett och hört debatten om sjukförsäkringen , där medierna har beskrivit fall där människor upplevt sig ha kommit i kläm och mist sin ersättning. I ett system där man hanterar miljoner ärenden är det ofrånkomligt att det förekommer felaktiga bedömningar och beslut, vilket självklart får stora personliga konsekvenser för den individ som drabbas. Det är också så att ofta speglas inte hela bilden i medierna av ett komplext system som sjukförsäkringen. I debatten förekommer också rena missförstånd. Det gäller till exempel vilken roll de försäkringsmedicinska rådgivarna, populärt kallat försäkringsläkarna, har. Uppfattningen är att ska bedöma om en person är sjuk eller inte, vilket inte är fallet. ska bedöma om en person har arbetsförmåga, trots att den är sjuk eller har en funktionsnedsättning. Det är också så att de flesta inte får avslag på sina ersättningskrav. Till exempel får sin sjukpenning beviljad när de ansöker den första sjukperioden. Det beskrivs heller inte i medierna att om rehabiliteringskedjan ska fungera måste andra aktörer som till exempel Arbetsförmedlingen, sjukvården och inte minst arbetsgivaren ta sin del av ansvaret. Emellertid är systemet som nämnts inte perfekt, och det finns anledning att se över det och göra berättigade justeringar. Några saker har redan nämnts här i debatten. Begreppet "normalt förekommande arbete" behöver ses över. Det är inte rimligt att bedöma arbetsförmågan mot en fiktiv arbetsmarknad som bara finns i teorin och inte i verkligheten. och Arbetsförmedlingens olika uppfattningar om vad som är ett normalt förekommande arbete är ett känt problem. De är inte överens om begreppet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktions-nedsättning Utskottet uttalar också att den så kallade 180-dagarsbedömningen särskilt ska belysas kopplat till nämnda begrepp samt tillämpningen av särskilda skäl, till exempel vid pågående medicinsk rehabilitering. Det är ytterst angelägna analyser av hur sjukförsäkringen fungerar i praktiken. Därutöver behöver vi också ge politiska signaler och instruktioner om att rehabiliteringskedjan med relevanta insatser ska fungera och att stödet till den enskilde måste bli bättre. Ett antal åtgärder har redan vidtagits för att förbättra sjukförsäkringssystemet men också för att motverka sjukskrivningar. Ett omfattande åtgärdsprogram mot ohälsa i arbetslivet rullar på. Det finns en överenskommelse mellan regeringen och Kommuner och Landsting om en kvalitetssäker och effektiv sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess, och pengar för det har också anslagits. Arbetsgivaren får ett utökat ansvar för långtidssjuka, där en plan för återgång i arbete ska upprättas. Denna skyldighet kombineras med ett utvidgat statligt stöd för arbetsplatsinriktade rehabiliteringsåtgärder där inte minst företagshälsovården får en ökad betydelse. Det tycker jag är jättebra. Det är något som har drivit . Jag vill särskilt framhålla att vi nu kommer att permanenta rehabiliteringskoordinatorerna ute i vården. Det kommer att stödja både själva sjukskrivningsprocessen och rehabiliteringskedjan. Det finns som bekant ett liv utanför storstäderna. Vi stärker nu den lokala närvaron genom tio nya servicekontor ute i landet. Det är jättebra. kom Inspektionen för socialförsäkringar med en rapport som visar på komplexiteten i arbetet som sjukpenningshandläggare har. Det är ett omfattande regelverk som handläggaren ska vara uppdaterad på. De ska vara både stödjande och ta individuella hänsyn som de ska hantera regelverket korrekt och enhetligt, där de ska utreda och ibland rent av ifrågasätta rätten till ersättning. Därutöver ska handläggaren balansera andra aktörers krav, till exempel sjukvården och Arbetsförmedlingen, som har andra uppdrag och andra mål med sin verksamhet. Handläggarna arbetar ofta i en kontext av begränsade resurser, vilket ställer krav på att de ska kunna prioritera mellan olika målsättningar när det inte är möjligt att uppfylla alla. Det är klart att allt detta kan leda till stress. I rapporten talas det också om handläggarnas upplevelser av otillräcklighet. Det jag har beskrivit nu är säkert en förklaring till den relativt höga sjukfrånvaron på . Myndigheten har svårt att för denna personalkategori erbjuda en rimlig arbetssituation, en generellt attraktiv psykosocial arbetsmiljö och även attraktiva löner som står i paritet med arbetsuppgifterna. Detta leder också till en högre personalomsättning än vad som kunde ha varit fallet. Det säger sig självt att det finns en viss orimlighet - även om det troligen inte är unikt för just utan berör den offentliga sektorn mer allmänt - i att personal som själv känner sig stressad och där måendet inte alltid är på topp ska möta sjuka personer och deras berättelser om ett dåligt mående. Även om handläggarna är både professionella och uthålliga finns det naturligtvis gränser. Här ligger också utmaningen för myndigheten att behålla och rekrytera personal. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktions-nedsättning Aktivitetsersättningen för unga långtidssjuka och funktionsnedsatta har varit uppe i utskottet, där det konstaterats att det finns brister just i fråga om aktiviteter och rehabiliteringsåtgärder för unga personer. Jag tycker att de finansiella samordningsförbunden, Finsam, ska nyttjas bättre i detta sammanhang. Regeringen har också sagt att unga ska prioriteras i Finsam. Den rödgröna regeringen förbättrar de ekonomiska villkoren för dem som är sjukskrivna eller har sjuk- och aktivitetsersättning. Taket i sjukförsäkringen höjs. Garantinivåerna, det vill säga golvet, i sjuk- och aktivitetsersättningen höjs. Här blir det också en skattereduktion. Det blir bättre försäkringsvillkor för företagare som är i uppbyggnadsskedet. Särskilt glad är jag och över det som vi har drivit . blir det nämligen möjligt för studerande att vara halvt sjukskrivna. har det bara varit möjligt för dem att vara helt sjukskrivna. Även studenter som inte uppbär studiemedel ska kunna behålla sin sjukpenninggrundande inkomst, vilket också stärker tryggheten vid sjukdom för studenterna. Ingen väljer frivilligt att vara sjuk eller att ha en funktionsnedsättning. Våra trygghetssystem, inte minst sjukförsäkringen, måste vara utformade så att de garanterar åtminstone en dräglig levnadsnivå i stället för en relativ fattigdom. Den rödgröna regeringen har återigen lagt fram en budget som tar ytterligare steg mot detta nödvändiga mål. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. har återigen visat att de ställer sig på borgerlighetens sida. Ni har yrkat bifall till en borgerlig reservation som stöder en bortre tidsgräns. Det är vad ni har gjort. Det är bra att ni tydligt visar för befolkningen var ni står i denna fråga. Det är ingenting som ni har sagt i utskottet tidigare. Men det är bra att det blir tydligt vilka alternativen i svensk politik är. Jag skulle vilja fråga er i - ni har faktiskt möjlighet att begära replik efter mitt anförande - om ni är medvetna om att ni genom att ni yrkar bifall till borgarnas reservation faktiskt står för att införa en bortre tidsgräns igen. Vilka är era motiv till detta? Det vi debatterar är ett utgiftsområde som består av många olika delar. Vi har talat väldigt mycket om sjukförsäkring. Jag skulle vilja nämna några delar i betänkandet som är lite mindre men ack så viktiga. En åtgärd är förstärkningarna av skyddet av sjukpenninggrundande inkomst, SGI. Denna budget innebär skydd av SGI i väntan på beslut som man faktiskt nu även kan få sjukpenning, som berättade om. Det pågår också ett arbete med att stärka SGI-skyddet för dem som studerar. Vi återkommer med förslag om det till . Det är viktigt att människor kan känna sig trygga i att gå från arbete till studier och att vi på det sättet försöker underlätta för omställning och karriärväxling. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktions-nedsättning En annan grupp, som det arbetas vidare med förbättringar för, är egenföretagare. Det handlar om tryggheten för dem i att ha en sjukpenninggrundande inkomst. Vi behöver förbättra trygghetssystemen för egenföretagare. Regeringen kommer att återkomma med förslag också på det området. En grupp som vi behöver belysa är gruppen kombinatörer. På landsbygden, till exempel , som jag kommer från, är en stor del av företagarna kombinatörer. Det är ett sätt att våga starta företag: att ha en anställning kvar. Det är en viktig grupp att belysa. Den ekonomiska tryggheten behöver också stärkas för personer med aktivitets- och sjukersättning. Vi höjde garantinivåerna . Det är positivt att det med denna budget kommer ytterligare höjningar . Förutom det finns det i budgeten höjt bostadstillägg för dem som har aktivitets- och sjukersättning, . Detta är grupper som ofta lever under ganska knappa ekonomiska förhållanden. Därför är varje höjning en oerhört viktig insats för de människor som på grund av sina sjukdomar eller funktionshinder inte kan delta på arbetsmarknaden fullt ut. Reglerna för möjligheten att få sjukersättning är också någonting som det jobbas vidare med. Det sista området som jag vill nämna är Finsam, finansiell samordning. De finansiella samordningsförbunden runt om i landet utför ett oerhört viktigt arbete med att, genom de medel de har, skapa möjligheter för fler människor som står långt ifrån arbetsmarknaden att komma tillbaka till arbetslivet steg för steg. De bidrar även till att skapa strukturer för samverkan mellan myndigheter. Det är glädjande att antalet förbund ökar och att fler därigenom får möjlighet att ta sina första steg. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till förslaget i socialförsäkringsutskottets betänkande. Många problem har lyfts fram i debatten . Jag får en närmast Kafkaliknande känsla av beskrivningarna av den snåriga kontrollapparaten för dem av oss som har råkat bli sjuka. Jag tycker att man kan bli matt för mindre. Jag tycker också, med all respekt, att debatten, som jag har uppfattat den, är snubblande nära att landa i det begrepp som organisationsprofessor kallar funktionell dumhet. Det betyder, enligt professor , frånvaro av kritisk reflektion och ett tillstånd präglat av enhet och konsensus som får medarbetarna i en organisation att undvika att ifrågasätta beslut, strukturer och visioner. menar att detta paradoxalt nog ibland kan bidra till att öka produktiviteten i ett företag eller en organisation på kort sikt. Men på lång sikt kan det bli dess fall. Jag tänker på låsningen att arbetslinjen, och endast arbetslinjen, är lösningen på alla problem och den enda tänkbara vägen. Om jag har missuppfattat något blir jag överlycklig om ni rättar mig. Men arbetslinjen har kommit till vägs ände. Vi har en situation som är helt ovärdig ett samhälle som vårt. Det är ett rikt samhälle, där människor faktiskt inte får ersättning när de är sjuka av den gemensamma försäkring som vi alla betalar till. Detta är helt onödigt. Det är klart att det finns pengar om man så vill för att människor ska slippa otrygghet och fattigdom när de redan är i ett utsatt läge. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktions-nedsättning tänkte jag tala om basinkomst, som en lösning på detta. Det är ett förslag som innehåller nytänkande. Det gäller givetvis inte bara i de lägen då man blir sjuk utan även när man blir arbetslös och i livet i stort. Motionen har dock hamnat i det här betänkandet, som handlar om sjukförsäkring, och det är därför jag tar upp det . Vi har en helt ohållbar situation. Många människor i är utanför socialförsäkringarna trots att de har gjort allt som samhället kräver av dem och försökt göra sig anställbara, ett för övrigt gräsligt uttryck, tycker jag. Människor har osäkra anställningar och lever väldigt osäkert i hela sitt liv, för de vet ju inte om de har försörjning eller inte. Vi har automatiseringen. Det behövs allt mindre mänskligt arbete på allt fler områden i samhället. Robotarna tar över. Det är naturligtvis någonting bra, givet att vi ser till att frukterna av automatiseringen kommer alla till godo. Vi har ökande sociala och ekonomiska klyftor och en skenande miljöförstöring. Därför måste vi tänka nytt och inte fastna i ett slags funktionell dumhet. Det är ingen naturlag att försörjning kopplas till just lönearbete. Det är heller inte så att lönearbete är hela livet. Lönearbete är bara en del av arbetet, och arbetet är bara en del av livet. Villkorslös basinkomst skulle alltså kunna lösa en mängd problem i samhället och göra livet bättre för oss alla, skulle jag vilja säga. En sådan basinkomst är just trygg och förutsägbar, vilket många har lyft upp att sjukförsäkringen ska vara - fast det är den ju inte. Det skulle alltså handla om att pengar regelbundet och utan villkor betalas ut till varje individ på en nivå som garanterar att basbehoven fylls. Var den nivån skulle ligga är naturligtvis någonting som kräver mer utredning och diskussion. Vad motiverar då en sådan stor förändring? Det handlar om frihet, ekonomisk säkerhet, trygghet, förutsägbarhet, minskad fattigdom och social rättvisa. Man kan se villkorslös basinkomst som en rättighet, och det har man gjort genom historien ända sedan upplysningstiden. Filosofen menade till exempel att vi har alla rätt till naturens frukter och vårt gemensamma kulturarv, eftersom alla som har varit före oss har varit med och skapat det. Människan har lika värde, och i naturens fall finns den ju bara där till oss alla. har också undertecknat FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. En villkorslös basinkomst till alla skulle vara ett sätt att uppfylla konventionens krav på att alla ska ha rätt att leva ett värdigt liv utifrån landets förutsättningar. Det handlar alltså om människors lika värde i praktiken och inte bara i ord. Frihet: att få en villkorslös basinkomst skulle befria människor från rädsla för fattigdom och från förmynderi, vilket ju verkligen är fallet vad gäller sjukförsäkringen. Det skulle också ge frihet att utveckla sig personligt, att delta i samhällslivet och att vara aktiv i demokratin. Det krävs faktiskt trygghet i att man till exempel vet att man kan äta för att man ska kunna engagera sig och komma till sin rätt. Man kanske vill starta företag. Man kanske vill vårda anhöriga. Man kanske vill delta i föreningslivet. Då måste man ha sina basbehov fyllda först. Det skulle också innebära en frihet att säga nej såväl till lönearbete på dåliga villkor som till en dålig relation, om man är beroende av någon ekonomiskt men inte kan ta sig loss. Varför ska den friheten vara förbehållen människor som har ärvt pengar eller vunnit på lotteri eller börsen? Varför ska bara de vara fria att styra sitt liv och sitt öde? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktions-nedsättning Social rättvisa: Självklart skulle man kunna minska klyftor gällande inkomster och förmögenhet om alla fick en grundplåt att leva på. Det skulle vara en likabehandling av människor som verkligen skulle behövas . Vi kan ju alla bli sjuka och arbetslösa. Det här är inte något som gäller dem eller någon annan. Det är inte dem och vi, utan det här gäller oss alla. Det är därför basinkomsten bör vara universell, precis som barnbidraget. Det är även vara ett sätt att myndigförklara människor. Det kunde också vara effektivt i och med att man skulle kunna eliminera kontrollapparaten, som faktiskt är ganska kostsam. Vad skulle kunna hända? Det här är ingen utopi; det finns ganska mycket erfarenhet runt om i världen, exempelvis från , , och . En intressant sak, när vi diskuterar det här betänkandet om ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning är att människor som har fått även en liten summa pengar i handen har fått bättre hälsa. I gjorde man försök i ett antal fattiga byar där alla fick en liten summa pengar i handen. Människor hade då råd att köpa mat, att köpa medicin och att investera i till exempel symaskiner för att kunna försörja sig . De kunde även investera i toaletter så att de slapp bli sjuka av smutsigt vatten. Då kan vi förstås säga att är ett fattigt land och att det inte är jämförbart med . Men är definitivt ett västland, och på gjorde man försök i flera städer i och med ett liknande system. Ett av resultaten var just att människor fick bättre hälsa. Skulle folk sluta jobba? Nej, det gör man inte. Tvärtom, till exempel i och fick man mer kraft att jobba. Man började jobba mer när man var mätt, och man kunde också starta företag.