bet · H401FöU7 · 2017-04-12 00:00:00 — Utskottet vidhöll att de kommersiella aktörerna var bättre lämpade att kostnadseffektivt säkerställa att lagren omsattes regelbundet, höll rätt kvalitet och var rätt placerade i förhållande till marknadens behov. Statens roll borde även i fortsättningen vara att definiera kraven på lagringen och kontrollera hur lagringen genomfördes samt ta hänsyn till gällande internationella krav. Utskottet menade dock, liksom regeringen tidigare gjort, att det inte gick att utesluta att det på nytt kunde bli aktuellt att en statlig förvaltningsmyndighet deltog i beredskapslagringen. Motionsyrkandet avstyrktes av dessa skäl. Utskottet vidhöll den uppfattning som framkommit i betänkande 2013/14:FöU11 att vad som ska framgå i den angivna beredskapsplanen borde framgå på lägre nivå än lag. Detta var fallet eftersom det reglerades i förordningen (2012:873) om beredskapslagring av olja. Därmed avstyrktes motionsyrkandet om att lagstadga framtagandet av ett prioriterings- och ransoneringssystem för petroleumprodukter. I betänkande 2012/13:FöU2 behandlades en ny lag om beredskapslagring av olja. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag om en ny lag och avstyrkte även här motionsyrkanden om att inrätta ett svenskt beredskapslager och om att i lagen införa en bestämmelse om att ta fram ett prioriterings- och ransoneringssystem. I det aktuella lagförslaget ersattes den dåvarande lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja med en ny lag för att anpassa lagstiftningen på området till . Beredskapslagringen av olja styrs av internationella åtaganden inom ramen för EU och Internationella energirådet (IEA). Direktivet om beredskapslagring av olja innebär en anpassning av metoderna för beräkning av lagringsskyldighet och gemenskapens beredskapslager så att de mer liknar de som används inom ramen för tillämpningen av . Utskottet välkomnade en ökad harmonisering mellan europeiska och internationella avtal på detta område. Utskottet delade regeringens bedömning att även fortsättningsvis borde fullgöra sina förpliktelser genom en skyldighet för ekonomiska aktörer att upprätthålla beredskapslager. regleras beredskapslagringen i lagen (2012:806) om beredskapslagring av olja. Lagen skiljer numera inte på störningar i oljetillförseln vid krig eller fred utan reglerar oljeberedskapen rent generellt. ska ha ett beredskapslager som motsvarar minst 90 dagars genomsnittlig daglig nettoimport eller 61 dagars genomsnittlig daglig inhemsk konsumtion. Dessa lager ska ständigt vara tillgängliga. Principen är fortfarande att lagringen sköts av kommersiella aktörer, t.ex. större importörer och distributörer, som åläggs en lagringsplikt. Uppdateringen av den tidigare lagen innebär att rutinerna för datainsamling och kontroll har skärpts för att säkerställa att rapporterade lagervolymer verkligen är tillgängliga. Det krävs tillstånd för att beredskapslagret ska kunna förvaras utomlands. Enligt Energimyndigheten är det i snitt av det som de lagringsskyldiga håller i beredskapslager (råolja, halvfabrikat och lagringsbränslen enligt svensk lag, dvs. motorbensin, flygfotogen, dieselbrännolja/eldningsolja 1 och övrig eldningsolja) som lagras utomlands. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 21) anger regeringen att ett väl fungerande internationellt samarbete genom både EU och IEA är grundläggande för försörjningstrygghet, i synnerhet vad gäller beredskapen för störningar i oljeleveranser. beredskapsplanering för kriser i tillförseln av olja och gas är generellt sett god enligt den översyn som IEA genomförde . Som utskottet tidigare anfört finns det inte skäl att återgå till den nationella regleringen av svensk beredskapslagring av olja där man skilde på samhällets behov av oljelager i freds- och krigstid och där staten hade en nyckelroll genom att både äga och driva beredskapslagren. Utskottet vidhåller att de kommersiella aktörerna är bättre lämpade att kostnadseffektivt säkerställa att lagren omsätts regelbundet, håller rätt kvalitet och är rätt placerade i förhållande till marknadens behov. Statens roll ska även i fortsättningen vara att definiera kraven på lagringen och kontrollera hur lagringen genomförs samt ta hänsyn till gällande internationella krav. Utskottet menar dock, liksom regeringen tidigare gjort, att det inte går att utesluta att det på nytt kan bli aktuellt att en statlig förvaltningsmyndighet deltar i beredskapslagringen. Det bör i sammanhanget understrykas att det enligt gällande lag krävs tillstånd för att det svenska beredskapslagret ska kunna förvaras utomlands. Med det anförda avstyrks motion 2016/17:2899 (SD) yrkande 64. Utskottet vidhåller den tidigare uppfattningen att vad som ska framgå av den beredskapsplan som fastslås i lagen (2012:806) om beredskapslagring av olja bör framgå på lägre nivå än lag. Detta är också fallet då innehållet i den plan som tillsynsmyndigheten har ett ansvar för att upprätta regleras i förordningen (2012:873) om beredskapslagring av olja. Där framgår bl.a. att planen ska innehålla uppgifter om hur begränsningar i förbrukningen ska genomföras. Därmed avstyrks motion 2016/17:2899 (SD) yrkande 75 om att lagstadga framtagandet av ett prioriterings- och ransoneringssystem för petroleumprodukter. Driftvärn för den kulturella sektorn Utskottets förslag i korthet avslår motionen om driftvärn för den kulturella sektorn. Utskottet hänvisar bl.a. till att man inte vill föregripa Försvarsberedningens pågående arbete. Jämför reservation 21 (SD). I motion 2016/17:2441 av m.fl. (SD) föreslås att ett driftvärn för den kulturella sektorn bör utredas och upprättas . Motionärerna anför att det finns uppgifter för det civila försvaret som inte är direkt kopplade till att bidra till försvaret av riket, men som har desto större betydelse för hur samhället ser ut efteråt. När krig drabbar ett samhälle är det stor risk att kulturarvet skadas eller plundras. Här fyller det civila försvaret en viktig funktion. De som är verksamma inom den kulturella sektorn måste när krig utbrutit eller krigsfara föreligger agera så att kulturarvet drabbas i så liten utsträckning som möjligt. Exempel på uppgifter är detaljerad kartläggning av byggnader för att möjliggöra återuppbyggnad, evakueringsplaner för kulturskatter som kan flyttas, bergrum för skydd, övningar för att snabbt kunna förflytta kulturobjekt m.m. I betänkande 2015/16:FöU7 ansåg inte utskottet att ett återtagande av driftvärnet var aktuellt, bl.a. mot bakgrund av behov och kostnader. När det gäller kyrkliga kulturminnen kunde utskottet notera att och dess organisatoriska delar enligt 4 kap. 15 a § kulturmiljölagen (1988:950) ska vidta de beredskapsförberedelser som under höjd beredskap behövs för vård och underhåll av de kyrkliga kulturminnena. Den behandlade motionen avstyrktes. I betänkande 2013/14:FöU11 behandlade utskottet frågan om driftvärn överlag. Utskottet ansåg inte att ett återtagande av driftvärnet var aktuellt, bl.a. mot bakgrund av behov och kostnader. Regeringen presenterade proposition 2016/17:109 Förstärkt skydd av kulturegendom vid väpnad konflikt och under ockupation. I propositionen föreslås att ska godkänna det andra protokollet till av om skydd av kulturegendom i händelse av väpnad konflikt (). undertecknade det , och genom protokollet skapas ett förstärkt skydd av kulturegendom vid en väpnad konflikt och under ockupation. Det andra protokollet trädde i kraft . Propositionen innehåller förslag till de lagstiftningsåtgärder som krävs för att ska uppfylla sina åtaganden enligt protokollet. En ny bestämmelse införs i kulturmiljölagen (1988:950) som innebär att det blir straffbart att för militära åtgärder använda kulturegendom som är av största vikt för mänskligheten. Straffet föreslås vara fängelse i högst . En följdändring görs även i den nämnda lagen. Det görs också en ändring i lagen (2014:406) om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser som innebär att straffbestämmelsen om krigsförbrytelser utvidgas så att den omfattar all sådan egendom som skyddas av och det andra protokollet. Lagändringarna föreslås träda i kraft den dag som regeringen bestämmer. Förutom lagändringarna tar konventionen upp att parterna åtar sig att i fredstid vidta nödvändiga åtgärder för att förbereda skyddet av kulturegendomar inom sitt territorium mot möjliga följder av en väpnad konflikt. Utskottet vill inte föregripa Försvarsberedningens (Fö 1992:B) just påbörjade arbete. Den ska bl.a. lämna förslag till inriktning för det civila försvaret. Det finns med andra ord inte skäl att föreslå åtgärder som rör ett återtagande av driftvärnet generellt sett. När det gäller kyrkliga kulturminnen kan utskottet återigen konstatera att och dess organisatoriska delar enligt 4 kap. 15 a § kulturmiljölagen (1988:950) är skyldiga att vidta de beredskapsförberedelser som under höjd beredskap behövs för vård och underhåll av de kyrkliga kulturminnena. ser utskottet inte heller någon anledning att föregripa beredning av proposition 2016/17:109 Förstärkt skydd av kulturegendom vid väpnad konflikt och under ockupation. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör göra en översyn av de konsekvenser som den resursbrist som lett till stabsläge vid flera sjukhus skulle få vid en extraordinär händelse med stor belastning på samhällets vårdresurser och tillkännager detta för regeringen. I motionerna 2015/16:2171 yrkande 4 av m.fl. (FP, M, C, KD) och 2016/17:2092 yrkande 7 av m.fl. (L, M, C, KD) framhålls att ett antal svenska sjukhus infört s.k. stabsläge. Stabsläge innebär att sjukhuset måste göra hårda prioriteringar i sitt resursanvändande på grund av t.ex. överbeläggningar eller personalbrist. Rent konkret betyder det att patienter anvisas till andra sjukhus, operationer stoppas och att vissa patienter inte kan få relevant vård. Stabsläge är något som varit ovanligt men som blivit mer frekvent . Detta är en oroväckande utveckling, anser motionärerna. Om flera av de största sjukhusen i under normala förhållanden behöver gå in och skära ned på verksamheten, hur skulle då situationen se ut vid en extraordinär händelse eller kris när det finns ett omfattande vårdbehov för många människor? Motionärerna föreslår att det bör göras en översyn av de konsekvenser som den resursbrist som lett till stabsläge vid flera sjukhus skulle få vid en extraordinär händelse med stor belastning på samhällets vårdresurser. fick i uppdrag av regeringen att öva hälso- och sjukvårdens förmåga att hantera en allvarlig händelse med många skadade. Ett väsentligt mål med övningen var att den skulle utgöra ett underlag för att stärka förmågan inom hälso- och sjukvården genom att identifiera utvecklingsområden. Av och sjukvårdens förmåga att hantera en allvarlig händelse med många skadade – Erfarenheter och lärdomar av Övning (artikelnummer 2016-10-7) framgår att under övningen identifierades förmågor och utvecklingsområden som myndigheten bedömer som viktiga för att upprätthålla, säkra och förbättra förmågan att hantera allvarliga händelser. Dessa förmågor och utvecklingsområden var följande: • dokumentation och lägesbild • kommunikation och terminologi • mobilisering och dirigering av resurser • fördelningsstrategi och gränssättande kapacitet En sammanfattande slutsats som dragit inför det fortsatta arbetet är att myndigheten ska verka för att etablera en funktion för nationell samordning med syfte att ge förutsättningar till en bättre behovs- och resursmatchning vid stora skadeutfall. vill skapa förutsättningar för ett nationellt med inriktning på ökad förmåga och samordning i hela traumavårdskedjan. I detta arbete kan även arbetet med förmåga till nationell samordning under pågående händelse utarbetas, definieras och implementeras. Myndigheten vill lyfta fram att en samlad nationell plan för både trauma- och katastrofmedicinsk utbildning och övning ger ytterligare förutsättningar att upprätthålla och öka förmågan att hantera allvarliga händelser. Dessa viktiga slutsatser avser myndigheten att ta med sig in i sitt fortsatta arbete med att stärka hälso- och sjukvårdens förmåga vid allvarliga händelser, anges i rapporten. har även sett över traumavården vid allvarliga händelser i en annan studie. Det är förhoppning att rapporten vid allvarlig händelse (artikelnummer 2015-11-5), tillsammans med den nationella statliga nivåns arbete med kunskapsstyrning av svensk krisberedskap och traumavård, kan ligga till grund för ett fortsatt arbete med att utveckla förmågan att hantera en allvarlig händelse med ett stort antal skadade. Utskottet konstaterar att det förekommit att svenska sjukhus behövt införa s.k. stabsläge i vissa kritiska situationer, såsom vid överbeläggningar eller vid akut personalbrist. Ett stabsläge innebär att sjukhuset tvingas göra hårda prioriteringar i resursanvändandet, vilket kan medföra att patienter behöver hänvisas till andra sjukhus och att operationer behöver ställas in. En utveckling som innebär att sjukvården behöver gå in i stabsläge även vid relativt normala förhållanden är enligt utskottets mening oroande, särskilt med tanke på att möjligheterna att kunna ge en adekvat sjukvård lär vara mindre vid en extraordinär händelse med en än hårdare belastning på vårdresurserna. Utskottet ser positivt på det arbete som bedriver tillsammans med landstingen i frågan, men enligt utskottets mening behöver en djupare översyn av situationen och dess konsekvenser göras. Utskottet föreslår därför med tillstyrkande av motionerna 2015/16:2171 (FP, M, C, KD) yrkande 4 och 2016/17:2092 (L, M, C, KD) yrkande 7 att ställer sig bakom utskottets uppfattning om att regeringen bör göra en översyn av de konsekvenser som den resursbrist som lett till stabsläge vid flera sjukhus skulle få vid en extraordinär händelse med stor belastning på samhällets vård-resurser och att tillkännager detta för regeringen. Utskottets förslag i korthet avslår motionen om temporära bostäder. Utskottet hänvisar till att man inte vill föregripa behandlingen av genomförda utredningar och rapporter med anledning av flyktingsituationen . och (båda S) understryker i motion 2016/17:1161 att en utmaning i fråga om flyktingmottagning är bristen på bostäder och inkvarteringslokaler. Många människor tvingas också stanna alltför länge i flyktingförläggningar på grund av bostadsbristen. Tyvärr finns det anledning att tro att det kommer än fler flyktingar som söker sig till nya länder, däribland , inte minst som en följd av klimatrelaterade katastrofer. I många fall kommer de inte att kunna återvända till hemlandet eftersom återuppbyggnad efter s.k. naturkatastrofer i många fall är ogörlig, i andra fall tar mycket . I finns det företag som har konstruerat en ny sorts bostadshus. Dessa packas och skickas i platta paket och kan monteras ihop även av människor utan snickarutbildning. Dessa kan efter användandet återigen packas ned och läggas i malpåse för att tas fram igen när så behövs. Detta skulle kunna jämföras med de matförråd och sjukhus som ligger färdigförpackade och flygs till katastrofplatser . I motionen föreslås att berörd myndighet bör får i uppdrag att se över möjligheten att under bygga depåer av hus förpackade i platta paket. Mot bakgrund av hanteringen av flyktingsituationen och utmaningarna med att finna boende för nyanlända har en rad rapporter tagits fram. I – arbete med att ordna asylboenden åt asylsökande (RiR 2016:10, ) rekommenderar man bl.a. att analysera hanteringen av och beredskapen inför flyktingsituationen samt att förbättra beredskapen för att ordna asylboenden vid eventuella framtida extraordinära situationer. I regeringens skrivelse 2016/17:63 om asylboenden – arbete med att ordna boenden till asylsökande delar regeringen övergripande bedömning att det har funnits brister i arbete med boenden, bl.a. i kontroll och uppföljning av boenden. är sammantaget ett viktigt underlag för myndighetens fortsatta arbete med boendeanskaffning, anger regeringen, som konstaterar att inte lämnar några rekommendationer till regeringen i rapporten. har sedan lagt skrivelsen till handlingarna (rskr. 2016/17:143) tillsatte regeringen en utvärdering av hanteringen av flyktingsituationen i (dir. 2016:47). Utredningen ta emot människor på flykt – presenterades (SOU 2017:12). Utredningen konstaterar bl.a. att boendefrågan var en stor utmaning. Att ordna ett mottagande för ett så stort antal vuxna, familjer och ensamkommande barn innebar en stor påfrestning för regeringen, , , länsstyrelserna och för andra statliga myndigheter. Landstingens förmåga att ge tillräcklig vård sattes på prov. Kommunernas socialtjänster pressades hårt när så många ensamkommande barn skulle tas emot på så . Fler statliga myndigheter och kommunala myndigheter än de som är direkt ansvariga för mottagandet av människor på flykt engagerades för att bidra i arbetet med att ta emot dem som kom. Utredningen pekar bl.a. på behovet av bättre samordning och ledning. Inrikesminister har aviserat att regeringen avser att noggrant analysera utredningens resultat, liksom de analyser som gjorts av och . Ett ordnat flyktingmottagande kräver bl.a. att det i så stor utsträckning som möjligt finns bostäder förberedda för dem som kommer. Det är därför välkommet att både och regeringens utredare pekat på en rad förbättringsmöjligheter vad gäller detta mot bakgrund av flyktingsituationen . Utskottet anser inte att det finns skäl för att föregripa bl.a. regeringens och behandling av dessa genomförda utredningar, rapporter m.m. Motionen avstyrks därmed. Krisberedskapssystemet, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3205 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 2 samt 2016/17:1096 av Finn (M), 2016/17:1415 av och (båda M), 2016/17:2775 av och (båda S) yrkande 2 och 2016/17:3382 av m.fl. (M) yrkandena 12 och 13. För att kunna möta risker och hot ska ha en god krisberedskap. Vi ska ha en både bred och uthållig förmåga att hantera dagens och framtidens utmaningar. Det är viktigt att vi lär oss av tidigare kriser och använder de lärdomarna för att bättre kunna möta nya kriser. måste det finnas en tydlighet kring vilken målbilden är för krisberedskapen, med tydliga, klara prioriteringar när det gäller vad som är skyddsvärt och vilken ambition som ska uppnås. En bra krisberedskap i fredstid lägger också grunden till ett väl fungerande civilt försvar och totalförsvar i händelse av kris och krig. Försvarsmakten och MSB har redovisat en planering för hur arbetet för att utveckla och stärka totalförsvaret ska gå till . Krisberedskapen skulle behöva ett liknande helhetsgrepp där tydliga mål om vad som är skyddsvärt definieras, lagstiftningen ses över och uppdateras och fungerande strukturer analyseras och implementeras. En sådan genomlysning av krisberedskapen skulle utgöra ett viktigt underlag för Försvarsberedningens arbete. Vi föreslår att ett första steg bör vara för regeringen att låta Statskontoret utvärdera den svenska krisberedskapen samt de relevanta myndigheternas beslutskedjor. Ett område som är i särskilt behov av en ökad tydlighet är förmågan att hantera större nationella kriser. Frågan har tagits upp av flera utredare, nu senast av MSB i rapporten , samverkan, handling – Åtgärder för stärkt krisberedskap utifrån erfarenheter från skogsbranden i . MSB pekar just på behovet av att vidareutveckla gemensamma grunder för samverkan och ledning, med inriktning mot ett sammanhållet nationellt samverkans- och ledningssystem. MSB är en myndighet som sitter på stor kompetens, men myndighetens verksamhet är för omfattande. Vi föreslår därför att regeringen bör låta göra en översyn av MSB:s verksamhet med särskilt fokus på förmågan till nationell krishantering. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Länsstyrelsernas krisberedskap, punkt 2 (M, C, L, KD) av (L), (M), (M), (M), (C), (M) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2092 av m.fl. (L, M, C, KD) yrkandena 3 och 6. Mot bakgrund av att en central del i Försvarsmaktens reformarbete har varit ett ökat fokus på övningsverksamheten, men även en större tydlighet när det gäller vilka beredskapskrav som olika enheter ska ha, anser vi att även krisberedskapen i ökad utsträckning bör gå i en liknande riktning. I sin rapport med lärdomar från skogsbranden i anger MSB att det är av särskild vikt för myndigheten att arbeta vidare med vidareutveckling av övningsverksamheten. Man konstaterar att det finns en utvecklingspotential när det gäller hur länsstyrelserna utför sina uppgifter under kris, och övertagande av räddningstjänstansvar identifieras som ett område som är viktigt att ha med i övningsverksamheten. Vi föreslår därför att MSB ges i uppdrag att se över länsstyrelsernas krav på övningsverksamhet i syfte att skapa en tydligare målstyrning. Vidare vill vi belysa betydelsen av finansieringen och möjligheten att skapa ett långsiktigt hållbart krisberedskapsarbete, vilket är något som Riksrevi-sionen lyft fram. Regeringen hänvisar till att man i budgetpropositionen påbörjat ett arbete för att se över och renodla länsstyrelsernas finansiering för att uppnå bättre kontinuitet och ändamålsenlig verksamhet. Vi föreslår att regeringen säkerställer att ökade förvaltningsanslag för länsstyrelsernas krisberedskap går till avsedd verksamhet. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Den enskildes ansvar och beredskap, punkt 3 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3205 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2016/17:2775 av och (båda S) yrkande 1. I takt med att omvärldsläget har blivit alltmer osäkert har frågor om hur klarar att upprätthålla samhällsviktiga funktioner och vitala flöden under kris och krig blivit alltmer aktuella. Arbetet med att återta det civila försvaret har också påbörjats som ett resultat av det senaste försvarsbeslutet. En viktig fråga i sammanhanget är krismedvetenheten och beredskapen hos allmänheten. Inte minst visar ett antal händelser och incidenter , särskilt i fråga om trafik och infrastruktur, på samhällets sårbarhet. behöver bli bättre på att informera befolkningen om hur man som enskild individ förväntas förbereda sig om en kris skulle inträffa. tog fram en rapport om vilket eget ansvar medborgarna kan ha vid en kris. Rapporten skickades sedan till länsstyrelser och kommuner för att de i sin tur skulle kunna sprida kunskapen. MSB har en webbplats som heter där man kan hitta råd om hur man som enskild medborgare kan förbereda sig. Genomslaget av dessa utbildningsinsatser har dock varit begränsat, och vi föreslår därför att regeringen ser över hur krismedvetenheten bland befolkningen i kan förbättras. bör ställa sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännage detta för regeringen. Räddningstjänstpersonal i beredskap, punkt 6 (M, C) av (M), (M), (M), (C) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3121 av m.fl. (C) yrkande 3 och 2016/17:3205 av m.fl. (M) yrkande 9. är en viktig samhällsfunktion. Deltidsbrandmännen gör en viktig insats för att upprätthålla säkerhet och rädda liv, särskilt på landsbygden. Vi anser att för att denna ska fungera krävs det väl utbildad personal som är tillgänglig i hela landet. Vidare finns det endast två utbildningsorter för deltidsbrandmännen, vilket försvårar rekrytering. Därför är det av stor vikt att det skapas tillräckliga möjligheter att rekrytera personal till bl.a. brandförsvaret.