bet · H401MJU9 · 2017-02-24 00:00:00 — Utskottet kan konstatera att vissa förändringar har skett i riktning mot en mindre strikt tillämpning, men strandskyddet hindrar fortfarande kommuner från att skapa attraktiva boendemiljöer på landsbygden. Behov av bostäder, utveckling, jobb och verksamheter måste ges en större roll i bedömningar av begränsningar i strandskyddet. Det ska vara möjligt att bygga och bedriva verksamhet strandnära och att peka ut fler geografiska områden som s.k. LIS-områden (landsbygdsutveckling i strandnära lägen). Fler undantag från strandskyddsbestämmelserna bör möjliggöras i syfte att kunna skapa såväl mer socialt blandade bostadsområden som fler attraktiva bostadsområden i glesbygdskommuner. Fler undantag från strandskydds-reglerna bör också bli möjliga för att öka bostadsbyggandet där behoven är särskilt stora. Strandskyddet bör därför decentraliseras och kommunerna bör ges ökat inflytande när det ska bestämmas vilka strandområden som ska bevaras och vilka som kan bebyggas. Ett strikt strandskydd ska dock fortfarande tillämpas i områden där exploateringstrycket bedöms som mycket högt. Detsamma gäller i situationer när det finns synnerliga skäl. Även om strandskyddet således i viss utsträckning har förändrats på det sätt som reformen syftade till bör ytterligare steg tas för att förändra strandskyddslagstiftningen i den riktning som utskottet nu har beskrivit. Detta bör ges regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motionerna 2016/17:820 (C) yrkandena 13, 15 och 17, 2016/17:2011 (C) yrkande 12 i denna del, 2016/17:3096 (C) yrkande 10 i denna del, 2016/17:3118 (C) yrkande 17, 2016/17:2863 (KD, M, C, L) yrkande 6, 2016/17:3192 (L) yrkande 34 och 2016/17:3378 (M) yrkande 10 i denna del. Utöver det som anförts ovan finner utskottet inte anledning att föreslå ytterligare åtgärder för att reformera strandskyddet. Övriga motionsyrkanden om att på olika sätt förändra strandskyddet avstyrks därför, i den utsträckning de inte kan anses tillgodosedda med vad som anförts ovan. Underrättelse om beslut i strandskyddsärenden När det gäller det som efterfrågas i motionerna vill utskottet, mot bakgrund av vad som anförts ovan, framhålla att det finns lagar och förordningar som reglerar i vilka situationer och på vilket sätt markägare och innehavare av särskild rätt till marken ska få tillfälle att yttra sig innan ett beslut om utvidgning av strandskyddsområdet fattas. Dessa författningar reglerar också att ett beslut om utvidgning av strandskyddsområdet enligt huvudregeln ska kungöras men att det i de fall det är uppenbart att beslutet berör endast en viss eller vissa sakägare får delges dessa på annat sätt i stället för att kungöras. Utskottet förutsätter att berörda myndigheter följer gällande regelverk. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motionerna 2016/17:3059 (C) och 2016/17:3284 (KD) yrkande 3 lämnas utan vidare åtgärd. Överprövning av kommunala bygglov inom fastställda LIS-områden Frågan om vilken instansordning som bör gälla för kommunala beslut om detaljplaner och områdesbestämmelser respektive för kommunala beslut om bygglov har, som framgått ovan, setts över. Översynen har också lett till en förändrad och därmed förkortad instansordning för beslut om detaljplaner och områdesbestämmelser. I förarbetena framhålls dessutom att det finns ett flertal skillnader mellan de olika ärendetyperna och att det bl.a. därför är motiverat att för dessa ha olika instansordningar för överklagande. Det som framkommit gör att utskottet inte finner skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motionerna om att – vilket i så fall skulle utgöra undantag från den instansordning som gäller för kommunala bygglov i allmänhet – ta bort som instans för kommunala bygglov inom redan fastställda LIS-områden. Vem som har rätt att överklaga ett planbeslut regleras i 22 § förvaltningslagen, och närmare vägledning om hur bestämmelsen ska tolkas bör även i fortsättningen ges i praxis. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2016/17:820 (C) yrkande 16, 2016/17:2011 (C) yrkande 12 i denna del, 2016/17:3096 (C) yrkande 10 i denna del och 2016/17:1821 (SD) yrkande 6. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att rusta upp de statliga vandringslederna och om att inrätta ett arbetsmarknadsprojekt för att genomföra upprustningen. I motion 2016/17:1615 av (M) yrkandena 1 och 2 efterfrågas dels en upprustning av de statliga vandringslederna, dels ett genomförande av arbetsmarknadsprojekt för att säkerställa att dessa leder rustas upp. behandling och kompletterande uppgifter I redovisning av ett regeringsuppdrag (NV-04173-13), som presenterades , framhåller myndigheten att väl fungerande system av vandrings- och skidleder i hela fjällområdet är väsentligt för att tillgängliggöra fjällområdets värden för friluftslivet, som dessa värden värnas. De befintliga lederna är i delvis dåligt skick: det saknas kompletterande ledsystem i vissa områden, information och vägvisning är bristfällig och det förekommer en negativ påverkan av terrängkörning, varför det finns behov av insatser för att förbättra ledsystemet. I redovisningen föreslår ett antal åtgärder för att hantera de brister som finns i dagens ledsystem. I utskottets betänkande 2014/15:MJU12 konstaterades att redovisning hade remissbehandlats och att det bereddes inom . Vidare påpekade utskottet att , länsstyrelserna i , , och samt Laponiatjuottjudus (som förvaltar lederna inom världsarvet Laponia) hade påbörjat ett arbete med att se över det statliga ledsystemet i fjällen. Utskottet uppmärksammade att myndigheterna som ett första steg hade redovisat den nuvarande omfattningen och skicket samt resursbehovet och möjligheterna för utveckling av det statliga ledsystemet i fjällen (NV-10379-11). Med denna redovisning som underlag uppgav att myndigheterna skulle arbeta vidare med att anpassa ledsystemet till tillgängliga resurser och friluftslivets, naturturismens och näringslivs-utvecklingens behov. De förslag till åtgärder som presenterade i redovisningen bereds fortfarande inom . I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 20) framhåller regeringen att de tidigare förstärkningarna av anslaget 1:3 Åtgärder för värdefull natur har medfört en ambitionshöjning för bl.a. skötsel och förvaltning av naturreservat och åtgärder för friluftslivet genom information, vandringsleder och broar. Genom anslaget anlitas många lokala entreprenörer och konsulter, vilket enligt regeringen skapar sysselsättning över hela landet. Regeringen uppger att anslagen 1:3 Åtgärder för värdefull natur och 1:15 Skydd av värdefull natur gav drygt 1 100 direkta årsarbetstillfällen och ca 200 indirekta sysselsättningstillfällen . Regeringen vill därför ta till vara de goda förutsättningar som finns för att skapa gröna jobb och föreslår att anslaget 1:1 ökas med för att samordna arbetet med att skapa nya gröna jobb med lägre kvalifikationskrav. En viktig del i detta arbete ska vara samarbetet med Arbetsförmedlingen och de arbetsmarknadspolitiska stöd för personer långt från arbetsmarknaden som myndigheten förfogar över. biföll fördelningen av anslagen inom utgiftsområde 20 i enlighet med utskottets förslag (bet. 2016/17:MJU1, rskr. 2016/17:116). Som redovisats ovan bereds förslag om ett antal åtgärder för att hantera brister i dagens ledsystem inom . Utskottet kan också konstatera att anslaget 1:3 Åtgärder för värdefull natur har ökats genom tidigare års förstärkningar av anslaget och att dessa pengar bl.a. används för att rusta upp lederna. Vidare har anslaget 1:1 ökats i budgetpropositionen för att skapa nya gröna jobb, och en viktig del i det arbetet ska vara samarbetet med Arbetsförmedlingen. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motion 2016/17:1615 (M) yrkandena 1 och 2 lämnas utan vidare åtgärd. Allemansrätten och ockupation av privat mark Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att värna allemansrätten genom en översyn och skärpning av de bestämmelser som reglerar allmänhetens användning av privat mark, bl.a. sådana som rör möjligheten till avhysning vid ockupation av privat mark. Jämför reservation 12 (M, SD, C). I kommittémotion 2016/17:2011 av och (båda C) yrkande 1 betonas att allemansrätten måste värnas genom en översyn av reglerna för otillåten markanvändning och ockupering av privat mark. Motionärerna anser att reglerna för otillåten användning av privat mark behöver skärpas. Även i motion 2016/17:1847 av (KD) efterfrågas i denna del möjligheten till en översyn av allemansrättens regler om ockupation av mark. behandling och kompletterande uppgifter När det gäller frågan om tillfälliga boplatser på någon annans mark konstaterade miljö- och jordbruksutskottet i betänkande 2014/15:MJU12 att allemansrätten anses medge tältning med cirka tre tält , medan större grupper eller längre vistelser kräver tillstånd av markägaren. I betänkandet framhölls att möjligheten att avhysa personer som inte respekterar denna begränsning behandlades av civilutskottet i betänkande 2014/15:CU9 Ersättningsrätt och insolvensrätt. I civilutskottets betänkande 2014/15:CU9 redogjorde utskottet för 4 § lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Enligt bestäm-melsen får en ansökan om särskild handräckning avse bl.a. ”åläggande för svaranden att vidta rättelse när sökandens besittning har egenmäktigt rubbats eller annan olovlig åtgärd har vidtagits beträffande fast eller lös egendom eller utövningen av sökandens rätt till viss egendom på annat sätt olovligen hindras”. Bestämmelsen ger bl.a. en fastighetsägare möjlighet att ansöka hos om avhysning av personer (svarande) som olovligen uppehåller sig på sökandens mark. I civilutskottets betänkande framkom också att regeringen hade gett en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av utsökningsbalken och anslutande regler i syfte att modernisera utsökningsrätten. Utredaren skulle lämna de förslag till författningsändringar och andra åtgärder som behövs, och uppdraget omfattade bl.a. att ta ställning till om det finns något behov av att ändra reglerna om avhysning för att uppnå en ändamålsenlig ordning. Betänkandet Ett modernare utsökningsförfarande (SOU 2016:81) överlämnades till regeringen . Förslaget remissbehandlas , och remissvaren ska ha kommit in till . tillsatte regeringen en nationell samordnare för arbetet med utsatta EES-medborgare som vistas tillfälligt i . Samordnaren skulle utföra uppdraget i nära samarbete med bl.a. Kommuner och Landsting, och . Vidare skulle samordnaren främja en aktiv samverkan mellan berörda aktörer, särskilt i de fall då personer avlägsnas från tillfälliga boplatser, och lämna förslag till regeringen på hur samverkan mellan de berörda aktörerna kan utvecklas. Betänkandet Framtid sökes – Slutredovisning från den nationella samordnaren för utsatta EU-medborgare (2016:6) överlämnades till regeringen . Enligt uppgift från fick och i vissa närmare angivna uppdrag med anledning av betänkandet (dnr 2016/02757 och 2016/02758). uppdrag ska redovisas till departementet . ska lämna en delrapport till departementet och en slutlig rapport . Som redovisats ovan pågår det ett arbete om översyn av utsökningsrätten som berör bl.a. frågor om otillåten markanvändning och ockupation av mark. Det bedrivs också ett arbete som rör hur utsatta EU-medborgares nyttjande av tillfälliga bosättningar ur skilda aspekter kan hanteras. Enligt utskottets mening bör utfallet av dessa pågående arbeten avvaktas, och utskottet föreslår därför att motionerna 2016/17:2011 (C) yrkande 1 och 2016/17:1847 (KD) i denna del avslås. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om en översyn av terrängkörningslagen. Jämför reservation 13 (SD). I kommittémotion 2016/17:2206 av m.fl. (SD) yrkande 6 anförs att det behöver göras en översyn av terrängkörningslagen. Behovet motiveras enligt motionen av den tekniska utvecklingen av snöskotrar och ett förändrat körsätt. behandling och kompletterande uppgifter Enligt 1 § första stycket terrängkörningslagen (1975:1313) är körning i terräng med motordrivet fordon för annat ändamål än jordbruk eller skogsbruk förbjuden i hela landet på barmark, på snötäckt skogsmark med plant- eller ungskog om det inte är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skada på skogen och på snötäckt jordbruksmark om det inte är uppenbart att körningen kan ske utan risk för skada på marken. Av 1 § andra stycket framgår att inom de delar av fjällområdet som regeringen bestämmer är körning i terräng med motordrivet fordon förbjuden även på annan mark än den som anges i första stycket. Om körning – i annat fall än som avses i 1 § – i terräng med motordrivet fordon inom ett visst område kan medföra olägenhet från naturvårdssynpunkt eller annan allmän synpunkt, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förbjuda körningen eller meddela föreskrifter för den (se 3 § första stycket terrängkörningslagen). Om ett sådant förbud eller en sådan föreskrift meddelas ska det ses till att körning som är till gagn för ortsbefolkningen eller som behövs för yrkesutövning eller annat nyttigt ändamål inte hindras i onödan (se 3 § andra stycket i den nämnda lagen). Enligt 6 § terrängkörningsförordningen (1978:594) – som reglerar körning i fjällområden – gäller det förbud som avses i 1 § andra stycket terrängkörningslagen inom de fjällområden i , , och som anges i bilagor till förordningen. En närmare beskrivning av områdenas avgränsning och föreskrifter för områdena finns tillgängliga hos . Endast skoterleder som är allmänna får finnas inom regleringsområdena, om inte undantag från förbudet i ett enskilt fall medges enligt 12 § i förordningen. Information och vägledning om vad som gäller för snöskoterkörning i tillhandahålls också av Nationella . I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 20) anför regeringen att användningen av terrängfordon ökar i fjällområden och att planerar att ta fram en vägledning om terrängkörning. Dessutom erbjuder och länsstyrelserna samebyarna stöd för att ta fram terrängkörningsplaner med möjlighet till markförstärkning. Syftet är att motverka markskador. Vidare anför regeringen att i takt med att terrängkörningen i landet ökar, ökar även skador och störningar. Regeringen avser därför att ge och övriga berörda myndigheter i uppdrag att ta fram ett förslag till moderniserad terrängkörningslagstiftning som syftar till att minska skadorna. Möjligheten till ytterligare generella undantag från bestämmelserna om förbud mot terrängkörning med motordrivet fordon för att göra det lättare för personer med bestående funktionsnedsättning att fortsätta med sina fritidsaktiviteter bör också ingå i uppdraget. Frågan om att ge och övriga berörda myndigheter i uppdrag att ta fram en moderniserad terrängkörningslagstiftning är enligt uppgift från Miljö- och föremål för beredning inom departementet. har upplyst om att myndigheten har för avsikt att inleda arbetet med att revidera vägledning för terrängkörning. allmänna råd till terrängkörningslagen och terrängkörningsförordningen (NFS 2005:1) gäller fortfarande. Som framgått av redovisningen ovan avser regeringen att ge och övriga berörda myndigheter i uppdrag att ta fram ett förslag till moderniserad terrängkörningslagstiftning. Vidare planerar att utforma en reviderad vägledning om terrängkörning. Mot denna bakgrund finner utskottet inte anledning att föreslå någon åtgärd med anledning av motion 2016/17:2206 (SD) yrkande 6. Motionen avstyrks därmed. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, SD, C, L, KD) om naturvård och områdesskydd som tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare . Jämför särskilda yttrandena 2 (SD), 3 (L) och 4 (KD). De motionsförslag som tas upp i bilaga 2 rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare i betänkandena /15:MJU12 Naturvård och biologisk mångfald och 2015/16:MJU6 Naturvård och områdesskydd. har i enlighet med utskottets förslag avslagit samtliga behandlade motionsyrkanden. Utskottet ser ingen anledning att nu göra en annan bedömning av de motionsyrkanden som tas upp i bilaga 2 och avstyrker därför motionsförslagen. Naturreservat, punkt 2 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3378 av m.fl. (M) yrkandena 12 och 13 samt 2016/17:1587 av (M) yrkande 3. Sedan trädde i kraft har kommunerna själva möjlighet att besluta om naturreservat. Länsstyrelserna har också rätt att inrätta naturreservat. De kommunalt beslutade naturreservaten är i mycket stor utsträckning tätortsnära. Eftersom behöver mer mark för bostadsbyggande kan den snabba tillväxten av främst kommunalt inrättade naturreservat komma att bli ett växande problem. Därför föreslår vi att främst regeringen, eller en myndighet under regeringen, ska kunna inrätta naturreservat. För att en kommun ska kunna inrätta naturreservat måste den ansöka om det hos regeringen. Tillväxten av nya kommunala naturreservat har varit i genomsnitt drygt tio slutet av . Enligt 7 kap. 7 § får ett beslut om att inrätta naturreservat helt eller delvis upphävas endast om det finns ”synnerliga skäl”. Enligt allmänna råd bör naturreservat endast upphävas i undantagsfall. är beslut om att inrätta nya naturreservat därför närmast att betrakta som oåterkalleliga. Därför föreslår vi att det ska finnas bättre förutsättningar för att upphäva naturreservat när det är motiverat. skyddade områden, punkt 3 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3166 av m.fl. (M) yrkande 6 och 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 33, 2016/17:1989 av m.fl. (V) yrkande 12, 2016/17:2448 av m.fl. (SD) yrkande 11 och 2016/17:3166 av m.fl. (M) yrkande 7. Vissa områden i världens hav har särskilt känsliga ekosystem, och en del av dessa områden är därför skyddade. Det finns flera olika sorters skydd; det kan vara naturreservat, nationalparker eller Natura 2000-områden. Regeringen bör verka för att stärka skyddet i särskilt påverkade miljöer och naturskyddsområden. skyddade områden, punkt 3 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2448 av m.fl. (SD) yrkande 11 och 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 33, 2016/17:1989 av m.fl. (V) yrkande 12 och 2016/17:3166 av m.fl. (M) yrkandena 6 och 7. I omfattas av havsarealen av marint områdesskydd, dvs. 43 naturreservat, Natura 2000-områden med livsmiljöer och den . Till dessa områden knyts bevarandemål för att säkerställa den biologiska mångfalden. Havs- och vattenmyndigheten har ett tydligt uppdrag att utveckla hur fisket ska regleras i de skyddade områdena. Det är uppfattning att dessa områden ska utökas i samråd med expertis och berörda näringar. skyddade områden, punkt 3 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 33 och 2016/17:1989 av m.fl. (V) yrkande 12, 2016/17:2448 av m.fl. (SD) yrkande 11 och 2016/17:3166 av m.fl. (M) yrkandena 6 och 7. Stora miljövinster kan nås genom att långsiktigt planera för hur havs- och vattenresurser ska nyttjas hållbart. En långsiktigt hållbar planering i kombination med ett skydd av kust- och havsområden, enligt de internationella Nagoyamålen som ska uppfylla, skapar förutsättningar att säkra de ekosystemtjänsterna för framtida generationer. För att nå de internationellt satta målen för biologisk mångfald vill utöka skyddet av reservat. Till 2020 vill vi att av land- och sötvattensområden samt av områden ska vara skyddade eller bevarade på olika sätt. skyddade områden, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1989 av m.fl. (V) yrkande 12 och 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 33, 2016/17:2448 av m.fl. (SD) yrkande 11 och 2016/17:3166 av m.fl. (M) yrkandena 6 och 7. åtog sig i Nagoyaöverenskommelsen att genomföra en räddningsplan (de s.k. Aichimålen) för att bromsa utarmningen av biologisk mångfald och att till 2020 se till att jord-, vatten- och skogsbruk bedrivs hållbart. ska av alla land- och sötvattensområden samt av kust- och havsområden vara bevarade genom ekologiskt representativa reservat och andra effektiva områdesbaserade naturskyddsåtgärder. har även 16 nationella miljökvalitetsmål som utgör grunden för vår nationella miljöpolitik, och ett utökat marint skydd skulle stärka möjligheterna att nå målsättningarna för flera av dessa. har endast 6–av sina havsområden i ett marint områdesskydd. Forskning visar att behovet av skyddade områden ligger på ungefär 20–för varje livsmiljö. Regeringen bör återkomma med förslag på en långsiktig strategi och målsättning om att öka skyddet av betydelsefulla havsmiljöer till . Reformering av strandskyddet, punkt 5 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (MP), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: 2016/17:674 av (M), 2016/17:714 av (M), 2016/17:794 av (M), 2016/17:806 av Finn m.fl. (M), 2016/17:820 av m.fl. (C) yrkandena 13, 15 och 17, 2016/17:1026 av (M), 2016/17:1552 av (M) yrkande 3, 2016/17:1821 av m.fl. (SD) yrkande 7, 2016/17:1885 av (M), 2016/17:1909 av (M) yrkande 1, 2016/17:1925 av och (båda M) yrkande 1, 2016/17:2011 av och (båda C) yrkande 12 i denna del, 2016/17:2097 av (M), 2016/17:2609 av och (båda C), 2016/17:2641 av (M), 2016/17:2730 av (M), 2016/17:2863 av m.fl. (KD, M, C, L) yrkande 6, 2016/17:3012 av m.fl. (M), 2016/17:3096 av och (båda C) yrkande 10 i denna del, 2016/17:3118 av m.fl. (C) yrkande 17, 2016/17:3192 av m.fl. (L) yrkande 34, 2016/17:3284 av m.fl. (KD) yrkande 1, 2016/17:3347 av m.fl. (KD) yrkande 26 och 2016/17:3378 av m.fl. (M) yrkande 10 i denna del. Det svenska strandskyddet är en viktig del av allemansrätten och är unikt i ett internationellt perspektiv. Strandskyddsreglerna ska skapa förutsättningar för allmänhetens tillgång till friluftsliv, naturupplevelser och bevarandet av biologisk mångfald i strandnära områden. finns möjligheter till ett flertal undantag och till flexibilitet i reglerna för att främja landsbygdsutveckling och lokalt beslutsfattande. Areella näringar är t.ex. under vissa förutsättningar helt undantagna från detta skydd. Strandskyddsreglerna var föremål för flera reformer under den borgerliga regeringen. Ett arbete med att följa upp dessa reformer pågår . har analyserat den översyn som gjorts av det utvidgade strandskyddet. Analysen visar klart att översynen ledde till en sammanlagd minskning av den strandskyddade arealen. I regleringsbrevet har fått i uppdrag att redovisa statistik över kommunernas och länsstyrelsernas beslut i ärenden om upphävande och dispens från strandskyddet samt tillsynsbeslut i strandskyddsärenden. Regeringen slutbereder också ett regeringsuppdrag för en översyn av de s.k. LIS-reglerna. innebär att en kommun i översiktsplanen kan undanta områden från strandskydd med hänvisning till landsbygdsutveckling. Regeringen bedömer att det finns potential att utveckla dessa regler för att få en levande landsbygd som ett attraktivt landskap kan bevaras och värdefulla naturmiljöer skyddas. Avslutningsvis vill vi understryka att landsbygdens utveckling i hög utsträckning är beroende av de värden och möjligheter som strandskyddet för med sig, exempelvis genom orörd natur och allmänhetens tillgång till stränder. Ändringar i strandskyddet måste således göras balanserat och med eftertanke för att inte skada landsbygdens attraktivitet för vare sig bofasta eller turister.