bet · H401SoU8 · 2017-03-31 00:00:00 — Tillstånd att bedriva verksamhet som avses i första stycket får ges endast till den som med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt visar sig lämplig att bedriva sådan verksamhet (23 § andra stycket). Kommuner och landsting som ska bedriva verksamhet som avses i första stycket ska anmäla denna verksamhet till innan verksamheten påbörjas (23 § tredje stycket). Den som har beviljats ekonomiskt stöd för personlig assistans enligt 9 § 2 eller assistansersättning enligt 51 kap. SFB, och som har anställt någon för sådan personlig assistans, ska göra en anmälan till innan assistenten påbörjar sitt arbete (23 § fjärde stycket). Assistansersättning regleras i 51 kap. SFB. En försäkrad som omfattas av 1 § LSS kan för sin dagliga livsföring få assistansersättning för kostnader för sådan personlig assistans som avses i 9 a § samma lag (51 kap. 2 § första stycket SFB). För rätt till assistansersättning krävs att den försäkrade behöver personlig assistans i genomsnitt för sådana grundläggande behov som avses i 9 a § LSS (51 kap. 3 § SFB). När behovet av personlig assistans bedöms för ett barn ska man bortse från det hjälpbehov som en vårdnadshavare normalt ska tillgodose enligt med hänsyn till barnets ålder, utveckling och övriga omständigheter (51 kap. 6 § första stycket SFB). Assistansersättning lämnas med ett särskilt angett belopp . Det eller de belopp som assistansersättning lämnas med ska bestämmas som schablonbelopp som beräknas med ledning av de uppskattade kostnaderna för att få assistans (51 kap. 11 § första stycket SFB). I förordningen (1993:1091) om assistansersättning finns föreskrifter om assistansersättning enligt SFB. Om det finns särskilda skäl kan ersättning till en försäkrad efter ansökan lämnas med ett högre belopp än det schablonbelopp med vilket assistansersättning ska lämnas till den försäkrade enligt vad som följer av första stycket. Ersättningen får dock inte överstiga schablonbeloppet med (51 kap. 11 § andra stycket SFB). Rätten till assistansersättning ska omprövas när det har gått den senaste prövningen och vid väsentligt ändrade förhållanden (51 kap. 12 § första stycket SFB). Assistansersättningen är i huvudsak statlig. För den som beviljats assistansersättning ska den kommun som enligt LSS har ansvar för insatser åt den försäkrade ersätta kostnaderna för de första per vecka (51 kap. 22 § SFB). Assistansersättning lämnas enligt huvudregeln inte för tid när den funktionshindrade vårdas på sjukhus. Om det finns särskilda skäl kan dock assistansersättning lämnas även när den funktionshindrade vårdas på sjukhus (106 kap. 24 och 25 §§ SFB). Bakgrund och pågående arbete Den senaste större översynen av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS, redovisades 2008 i betänkandet Möjlighet att leva som andra (SOU 2008:77). Två utredningar har utrett assistansersättningen, vilket har resulterat i betänkandena Åtgärder mot fusk och felaktigheter med assistansersättning (SOU 2012:6) och Förändrad assistansersättning – en översyn av ersättningssystemet (SOU 2014:9). Pågående utredning om översyn av insatser enligt LSS och assistansersättningen beslutades kommittédirektivet Översyn av insatser enligt LSS och assistansersättningen (dir. 2016:40). Uppdraget ska redovisas . Utredningen har tagit namnet Utredningen om översyn av insatser enligt LSS och assistansersättningen (S 2016:03, ). En särskild utredare ska se över assistansersättningen i socialförsäkringsbalken (SFB) och delar av LSS. Syftet med uppdraget är att skapa en långsiktigt hållbar ekonomisk utveckling av insatsen personlig assistans och att få till stånd mer ändamålsenliga insatser i LSS samt att lagstiftningen ska främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet. Detta ska göras genom en grundläggande översyn av incitament och förutsättningar för val av personlig assistent, nödvändiga ändringar i regelverket samt förstärkt kvalitet och träffsäkerhet i övriga insatser i LSS. Förstärkt kvalitet, träffsäkerhet, helhetssyn och mångfald i de stödinsatser som LSS omfattar ska finansieras med besparingar inom assistansersättningen. Målet är att de kvinnor och män, flickor och pojkar som ingår i lagens personkrets ska få del av funktionella insatser utifrån sitt behov som kostnadsutvecklingen för hela det offentliga åtagandet på området ska vara långsiktigt hållbar. Med hänsyn till kraftiga kostnadsökningar inom assistansersättningen behöver även ytterligare besparingar göras. Genomgående perspektiv i ska vara följande: –Analys av kostnadsutvecklingen inom både assistansersättningen och LSS inklusive orsakerna till denna utveckling. –En genomgående analys av lagstiftningens träffsäkerhet vad gäller flickors och pojkars, kvinnors och mäns behov av och tillgång till insatser inom lagstiftningen. –Analys av hur insatser bör vara utformade för att bidra till och inte motverka delaktighet, självständighet och utveckling. –Analys av hur teknik och hjälpmedel på ett utökat sätt ska kunna bidra till lagstiftningens mål samt till att stärka kvaliteten i insatser. –Analys av hur lagstiftningen i ökad utsträckning kan bidra till att underlätta möjligheterna till studier, arbete eller annan sysselsättning. –Analys av hur barn- och ungdomsperspektivet kan stärkas i lagstiftningen. –Analys av orsaken till skillnader mellan flickor och pojkar, kvinnor och män när det gäller kvalitet i, tillgång till och omfattning av insatser. Uppdraget att se över ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna Utredaren ska bl.a. lämna kostnadseffektiva alternativa förslag på hur ansvaret för insatser enligt LSS kan se ut för att så långt det är möjligt eliminera de problem som finner att det delade huvudmannaskapet fört med sig, och vid behov föreslå hur staten ska kunna följa upp och ha insyn i verksamheten så att den håller god kvalitet och lever upp till de krav som lagstiftningen ställer. Uppdraget att se över delar av LSS Syften och mål i LSS är enligt direktiven otydliga, och utredaren ska därför bl.a. lämna förslag till hur de kriterier som ska ligga till grund för bedömningen av rätten till och omfattningen av insatser kan definieras tydligare och mer transparent. Eftersom personkretsbestämmelsen behöver ses över ska utredaren också om den finner skäl till det lämna förslag till en ny och mer ändamålsenlig personkretsindelning. Enligt direktiven brister insatserna i LSS i anpassningen till målgruppens behov och utgör inte heller i tillräcklig utsträckning alternativ till personlig assistans. Det finns bl.a. stora brister i kopplingen mellan daglig verksamhet och deltagande i arbetslivet. Utredaren ska därför bl.a. lämna förslag på vilka insatser som bör ingå i LSS inklusive insatser som kan vara alternativ till eller kombineras med personlig assistans. Vidare ska utredaren lämna förslag på eller ange kriterier för vad som bör gälla för den som utför insatserna enligt LSS, exempelvis i form av relation till brukarna, kompetens och andra relevanta frågor. Utredaren ska även föreslå hur skillnader mellan flickor och pojkar, kvinnor och män löpande ska uppmärksammas, följas upp och analyseras och föreslå hur jämställdhetsperspektivet på ett självklart sätt ska finnas med vid bedömningar av rätten till insatser. Uppdraget att se över assistansersättningen Utredaren ska bl.a. analysera hur man kan förbättra kontrollen av kostnaderna för den ekonomiska ersättningen till insatsen personlig assistans. Utredaren ska även analysera hur gränsdragningen mot hälso- och sjukvårdslagen (1982:763),1 mot tillsyn på grund av medicinska behov och mot andra kommunala insatser kan tydliggöras ytterligare. Utifrån de analyser som redan gjorts om assistansersättningens framtida konstruktion (schablon eller annan ersättningsmodell) ska utredaren vidare lämna förslag på hur kostnaderna för personlig assistans (inklusive frågan om sjuklöner och vikarier) ska ersättas träffsäkert och kostnadseffektivt framöver och vad kostnaderna ska utgå från och får omfatta. Uppdraget att se över privata aktörer Utredaren ska bl.a. lämna förslag som bidrar till att privata företags möjligheter och incitament att driva upp kostnaderna för assistansersättningen och personlig assistans enligt LSS kan begränsas. (Fi 2015:01) överlämnade delbetänkandet Ordning och reda i välfärden (SOU 2016:78) till regeringen. Utredningen har haft i uppdrag att föreslå ett nytt regelverk för offentlig finansiering av privat utförda välfärdstjänster. Syftet med utredningen är att säkerställa att offentliga medel används till just den verksamhet de är avsedda för och att eventuella överskott som huvudregel ska återföras till den verksamhet där de uppstått. Utredningen har även haft i uppdrag att analysera och se över de regelverk som används när privata aktörer anförtros att utföra välfärdstjänster. Det handlar om regelverket för upphandling och lagen (2008:962) om valfrihetssystem. I betänkandet redovisas analyser och förslag i fråga om detta uppdrag. Betänkandet skickades på remiss till berörda myndigheter, organisationer, kommuner och andra intressenter. Remissvaren ska ha kommit in till (Fi2016/04014/K). uppdrag ska slutredovisas (dir. 2015:22, 2015:100 och 2015:108). Utredningen om organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet mot välfärden (Ju 2015:10) har i uppdrag att göra en översyn av välfärdsstatens förmåga att stå emot organiserad och systematisk ekonomisk brottslighet. Syftet är att identifiera risker i välfärdssystemen och andra närliggande 1 träder en ny hälso- och sjukvårdslag i kraft (prop. 2016/17:43, bet. 2016/17:SoU5, rskr. 2016/17:141). skattefinansierade eller skattesubventionerade system, för att därigenom kunna säkerställa en korrekt användning av offentliga medel samt effektivt förebygga och beivra brottslighet av detta slag. Uppdraget ska redovisas (dir. 2015:96). Delegationen för korrekta utbetalningar från välfärdssystemen (Fi 2016:07) har i uppdrag att motverka överutnyttjande av och felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen och andra närliggande skattefinansierade eller skattesubventionerade system. Delegationen ska genom sitt arbete bidra till att de resurser som fördelas genom dessa system endast kommer dem till del som resurserna är avsedda för. En slutredovisning av uppdraget ska lämnas (dir. 2016:60). Förslag om ändring i socialförsäkringsbalken införde en rutin med efterskottsutbetalning av assistansersättning. Det innebär att betalar ut assistansersättning efter det att assistansen har utförts och redovisats. Rutinen omfattar även assistansberättigade med ett högre belopp. Vid efterskottsutbetalning ska den som har beviljats ett högre belopp redovisa alla sina kostnader för utförd assistans . Varje utbetalning är definitiv. För den som kostnadsredovisar ska timbeloppet bestämmas utifrån månadens redovisning. Det innebär att bestämmer timbeloppet för den retroaktiva tiden som personen har begärt ersättning för. För den som har beviljats ett högre timbelopp kan ersättningen vara högst över schablonbeloppet . Regeringen har remitterat ett lagförslag som syftar till att ge bättre flexibilitet för enskilda som har beviljats ett högre belopp än schablonbeloppet. I promemorian lämnas förslag till ändring i 51 kap. 11 § andra stycket SFB. Om det finns särskilda skäl kan ersättning till en försäkrad efter ansökan lämnas med ett högre belopp än det schablonbelopp som assistansersättning lämnas med enligt huvudregeln. Ersättningen får inte överstiga schablonbeloppet med . Ersättning med ett högre timbelopp föreslås kunna variera för vilken det högre beloppet har beviljats, dock som längst för assistansersättningen. Totalt för perioden får timbeloppet inte överstiga schablonbeloppet med beräknat utifrån det antal beviljade assistanstimmar för vilka assistans har lämnats. Ärendet är under beredning inom (S2016/07902/FST). I regleringsbrev för angavs som mål för assistansersättningen att ska bidra till att bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen. En god rättstillämpning ska säkerställas, och handläggningen, utredningarna och besluten ska vara likvärdiga över hela landet och hålla hög kvalitet så att rätt person får rätt ersättning. ska även säkerställa en god kontroll för att motverka överutnyttjande. Därutöver ska verka för att de försäkringsmedicinska utredningarna och läkarutlåtandena håller hög kvalitet. ska redovisa måluppfyllelsen och genomförda insatser för att uppnå målet. Här ska särskilt framgå vilka åtgärder som vidtagits för att öka möjligheten att följa utvecklingen av förmånen, bl.a. genom utveckling och förändring av it-stödet. I årsredovisning 2016 bedömer myndigheten att målet för assistansersättningen delvis är uppfyllt. De främsta orsakerna till detta är att utvecklingen av antalet timmar bedöms vara på väg att brytas, att kvaliteten i handläggningen har ökat, att kontrollerna har förbättrats och att ett nytt läkarutlåtande har utarbetats. I regleringsbrevet för har som mål för assistansersättningen angetts att arbete med assistansersättning ska präglas av hög kvalitet och rättssäkerhet så att rätt person får rätt ersättning, såväl flickor och pojkar som kvinnor och män. Besluten ska vara likvärdiga över hela landet. ska verka för att utredningar, försäkringsmedicinska utredningar och läkarutlåtanden håller hög kvalitet. ska även säkerställa en god kontroll för att motverka överutnyttjande och brottsligt nyttjande med ett särskilt fokus på den ökande timutvecklingen. ska redovisa måluppfyllelsen och genomförda insatser för att uppnå målet. Här ska särskilt framgå vilka åtgärder som vidtagits för att öka möjligheten att följa utvecklingen av förmånen, bl.a. genom utveckling och förändring av it-stödet. Av regleringsbrevet för framgår att ska utreda konsekvenserna för flickor, pojkar, kvinnor och män med assistansersättning av de domar från () som rör det s.k. femte grundläggande behovet ”annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade”, bl.a. HFD 2015 ref. 46. ska särskilt följa utvecklingen av antalet beviljade assistanstimmar fördelat på grundläggande behov och andra personliga behov. ska inom ramen för denna del av uppdraget samråda med (jämför uppdrag under . ska vidare göra en fördjupad analys av inflödet och utflödet av personer i assistansersättningen. Analysen ska omfatta skäl för avslag, indragningar och avslut av assistansersättningen. ska redovisa uppdraget till () . Dokumentet Rättsfallsöversikt – personlig assistans (föräldraansvar) (Rättslig uppföljning 2015:1) innehåller ett urval domar från kammarrätterna samt samtliga domar från HFD om bedömning av föräldraansvar vid rätt till personlig assistans enligt LSS och assistansersättning enligt SFB. I rättsfallsöversikten återfinns ställningstaganden, en analys av det nuvarande rättsläget och en översiktlig sammanställning av domarna. Av rapporten – Orsaker till ökningen av antalet assistansmottagare och genomsnittligt antal timmar (Socialförsäkringsrapport 2015:13) framgår att ökningen av antalet personer har sett olika ut för olika personkretsar och åldersgrupper. Vidare framgår att det genomsnittliga antalet assistanstimmar i princip har ökat kontinuerligt när assistansersättningen infördes. Ökningen beror på en mängd olika faktorer. I rapporten redogörs även för regionala skillnader. I rapporten av assistansersättning – arbete för att få bättre kontroll och större rättssäkerhet i administrationen av assistansersättningen – återrapportering av regeringsuppdrag (2015) beskrivs de åtgärder som har genomfört eller påbörjat för att säkerställa en bättre kontroll och en mer rättssäker hantering av assistansersättningen. Utöver vidtagna åtgärder anges att även fortsättningsvis kommer att ha fokus på åtgärder för att säkerställa en bättre kontroll av assistansersättningen. Åtgärder som redovisas i rapporten omfattar åtgärder för att minska risken för felaktiga utbetalningar och överutnyttjande (åtgärder för bättre kontroll), åtgärder som kan minska regionala skillnader relaterade till handläggning samt åtgärder för att höja kvaliteten i de medicinska underlagen för att stärka rättssäkerheten i besluten. Av rapporten (Korta analyser 2016:3) framgår att för mottagare av den statliga assistansersättningen har det genomsnittliga antalet timmar med assistans ökat . Ökningen har skett för både kvinnor och män, i alla åldersgrupper och för hela landet. Enligt regeringens budgetproposition satsade –2016 särskilt på att utveckla it-stöd för att effektivisera beslutsstöd, kontroll och informationsförsörjning (prop. 2016/17:1 utg.omr. 9, bet. 2016/17:SoU1, rskr. 2016/17:127). behöver i fortsättningen satsa på förbättrade kontroller i handläggningen av assistansersättning, höja kvaliteten på utredningarna, öka utredningskapaciteten och stärka arbetet mot bidragsbrott. I regleringsbrevet för fick i uppdrag att följa upp och analysera utvecklingen av assistansersättningen. I delrapporten – Förändringsprocesser 2005–2015 (Socialförsäkringsrapport 2016:5) har valt att lyfta fram hur assistansersättningen förändrats och analysera utvecklingen –2015. Av rapporten framgår att antalet timmar fortsätter att öka, att ökningen av antalet mottagare har avstannat och att allt fler män än kvinnor får assistansersättning. Av slutrapporten (Socialförsäkringsrapport 2017:4) framgår att antalet personer som har assistansersättning är relativt stabilt. De flesta behåller ersättningen under ; endast för ett fåtal dras den in. När det sker beror det på att de grundläggande behoven inte längre uppgår till mer än . Vidare framgår att antalet med statlig assistansersättning ökade men har varit relativt stabilt med omkring 16 000 personer. bedömningar har två lagändringar bidragit till nästan halva ökningen: mottagare över 65 får behålla ersättningen, och många har beviljats assistans för annan hjälp som förutsätter ingående kunskap. siffror visar på en minskning . assistansmottagare är nu 15 691. Det är enligt ännu för tidigt att säga om detta är ett trendbrott eller inte, även om det finns vissa faktorer som talar för att det kan vara så. antalet som nybeviljas assistansersättning har minskat . troligen på att framväxten av normering och rättspraxis har förtydligat hur de grundläggande behoven ska beviljas och beräknas, vilket lett till att färre har rätt till statlig assistansersättning. att det genomsnittliga antalet beviljade timmar per mottagare har ökat kontinuerligt . Ökningen kan framför allt härledas till ett ökat antal timmar för de som redan har ersättning. Regeringen gav 2013 Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) i uppdrag (S2013/4380/FST) att följa upp och analysera effekterna av de ändringar i LSS och SFB som trädde i kraft (prop. 2012/13:1 utg.omr. 9, bet. 2012/13:SoU1, rskr. 2012/13:115). ISF ska också följa upp de åtgärder som vidtagit för att utveckla styrning och organisation i syfte att effektivisera handläggningen och kontrollen av ärenden inom Vidare ska ISF följa arbete med att utveckla ett ändamålsenligt it-stöd för handläggning och kontroll av ärenden ISF ska bedöma om kompletterande åtgärder behöver vidtas för att förhindra oegentligheter, överutnyttjande eller andra orsaker till Om så är fallet ska ISF lämna förslag på sådana ISF ska även lämna förslag på ytterligare åtgärder om man finner att det behövs för att förbättra handläggning, beslut, utbetalningar och kontroll av ärenden om assistansersättning. ISF ska lämna en slutlig redovisning av uppdraget till () senast den 15 Av ISF:s regleringsbrev för framgår att ISF ska kartlägga och analysera marknaden för anordnare med tillstånd att bedriva personlig ISF ska bl.a. kartlägga och analysera marknadens aktörer, deras lönsamhet, spridningen i lönsamhet samt brister i marknads- och Assistansersättningssystemets konstruktion och dess effekter på lönsamhetsutvecklingen ska ingå i analysen. beskriva och analysera den utveckling som skett i förhållande till uppgifter som redovisas i rapporten – En analys av timschablonen (2012:2). ISF ska återrapportera uppdraget till () . I rapporten Vad är normalt? – Föräldraansvaret i assistansersättningen (2014:6) redovisas hur beaktar föräldraansvaret när den bedömer rätten till assistansersättning för personlig assistans. Huvudslutsatsen av granskningen är att bedömningarna av föräldraansvaret varierar. ISF föreslår att utvecklar sin styrning och stödet till handläggarna, att vidareutvecklar rutiner för hur bedömningen av föräldraansvaret dokumenteras och att regeringen låter utreda utformningen av den rättsliga regleringen av föräldraansvaret. Av ISF:s rapport och kommunala stöd till personer med funktionsnedsättning (2014:19) framgår att den sammantagna bilden är att de som har störst behov också är de som får assistansersättning och att de flesta som blir av med sin assistansersättning får andra stöd. Rapporten för assistansverksamhet (2014:23) behandlar det kommunala redovisningsunderlag som ligger till grund för kommunernas krav förmedlat av Kommuner och Landsting (SKL). Det framgår bl.a. att underlaget är osäkert eftersom kommunerna i allmänhet inte har en tillräckligt detaljrik redovisning för att kunna beräkna sina kostnader för den del av verksamheten som assistansersättningen ska täcka. Tillsammans med ISF:s tidigare analys av de privata anordnarnas kostnader (2012:12) ger denna rapport enligt ISF ytterligare skäl för regeringen att ompröva den nuvarande konstruktionen baserad på en timschablon. Av rapporten – Brister i lagstiftning och tillämpning (2015:9) framgår att utgifterna för assistansersättningen ökar i fasta priser, vilket förklaras både av att det genomsnittliga antalet timmar ökar kontinuerligt och av att antalet personer som har assistansersättning har blivit fler. har det också skett en omfattande förändring av sammansättningen av assistansanordnare på assistansmarknaden, från primärt offentligt utförande till övervägande privat utförande. Vidare har en rad problem med lagstiftningen och tillämpningen identifierats. Lagstiftningen är otydlig, vilket tillsammans med incitamenten för både mottagare och anordnare bidrar till ökningen av utgifterna. Det delade huvudmannaskapet mellan staten och kommunerna medför problem med gränsdragningen mellan assistansersättning, kommunala insatser och sjukvård. Det finns vidare ekonomiska incitament i systemet för föräldrar att inte överlåta ansvar och timmar till en annan huvudman. Det kan i vissa fall skapa en risk för att barns och ungdomars självständighet kommer i konflikt med familjens ekonomiska intresse. Kraven på redovisningen av utförd assistans är lågt satta och ger begränsade möjligheter till kontroll. Mottagarna lyfter ofta fram integritetsproblem i handläggningen. Ökad standardisering och en enklare behovsbedömning för ett lägre standardiserat antal timmar är tänkbara sätt att hantera detta problem på. I rapporten och personlig assistans (2016:16) undersöker ISF hur tolkar reglerna om egenvård och i vilken utsträckning ansvar kan utkrävas om något går fel. I samband med detta redovisas hur relevant domstolspraxis påverkar tillämpning av reglerna om assistansersättningen. lagstiftningen är otydlig när det gäller olika huvudmäns ansvar och att det finns incitament för kommuner och landsting att vältra över ansvaret för sjukvårdande insatser på personliga assistenter som därmed ofta tvingas ta ett orimligt stort ansvar. Av granskningen framgår även att HFD i några centrala domar har ändrat praxis i fråga om sjukvård i personlig assistans i en kraftigt Dessa domar innebär att många brukare riskerar att bli av med sin assistans. Detta kan tillämpande myndigheter – i detta fall – inte ändra på, eftersom myndigheten är skyldig att följa den praxis som fastställts av HFD. Om konsekvenserna av dessa domar inte överensstämmer med lagstiftarens intentioner bör regeringen tydliggöra detta och föreslå att gällande lagstiftning ändras. Rapporten har överlämnats till fick i uppdrag att undersöka behovet av