bet · H401AU9 · 2017-04-21 00:00:00 — En annan väg att gå är den som många andra EU-länder har gått, nämligen att man lagstiftar om minimilöner och minimivillkor och anställer statliga löneinspektörer som är ute på arbetsplatserna och vidtar åtgärder mot de arbetsgivare som inte betalar löner som är i enlighet med det som är lagstadgat. Man kan alltså välja olika vägar. Regeringen har valt och väljer den svenska modellen. Vi vill använda denna modell därför att vi anser att den tjänar väl. Vi tycker att den är bättre än den modell som man använder i ett flertal andra EU-länder. Den har skapat god tillväxt, god omställningsförmåga och god reallöneutveckling i . Vi har hittat en väg där vi kan säkerställa löntagarnas villkor, företagens konkurrenskraft och en flexibilitet på arbetsmarknaden som inte går ut över löntagarnas trygghet. Jag tycker att det är en mycket bra modell. Därför vill regeringen upprätthålla denna modell. Då måste vi säkerställa att den fungerar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Nya utstationerings-regler När jag har lyssnat på några inlägg här i kammaren undrar jag om man riktigt förstår hur det fungerar. Därför vill jag påminna om en sak: I finns det ingenting som garanterar vilken lön en anställd ska få om det inte finns ett kollektivavtal i ett företag. Därför har vi gett de fackliga organisationerna långtgående möjligheter att vidta stridsåtgärder för att få till ett kollektivavtal. För det mesta behöver man inte vidta stridsåtgärder. skrivs det kollektivavtal därför att också företagen inser att det är viktigt att detta gäller för alla. Det företag som skriver kollektivavtal vill nämligen naturligtvis att konkurrenten också ska göra det. Därför vill också företagen och arbetsgivarna att facket ska vara på alla. Annars skulle det bli orättvist, om man krävde detta bara av vissa och att vissa konkurrenter inte behövde göra det. Man måste alltså kunna lita på att facket, oavsett vilket företag det är fråga om, alltid vidtar åtgärder när det gäller deras del av kakan, det vill säga att ytterst kräva stridsåtgärder för att få till kollektivavtal. När ett kollektivavtal finns klickar så att säga alla de vägar som vi har in. Om någon bryter mot det kan man gå till Arbetsdomstolen, och då kan individen kräva sina rättigheter och mycket annat. Om ett svenskt företag säger att man redan betalar löner som är minst lika bra som de som gäller enligt kollektivavtal är det ingenting som fredar detta företag från stridsåtgärder. Facket har alltid rätt att kräva kollektivavtal. Det är så vår svenska modell fungerar. Om facket inte skulle fullgöra sin uppgift sviker man alla andra arbetsgivare, därför att det då blir en osund konkurrens. har vi utländska företag med utstationerad arbetskraft i . Även då måste vi säkerställa att den svenska modellen kan fungera. Det gör den bara om man kan ställa samma krav på företag med utstationerad arbetskraft som på de svenska så att vi får en sund konkurrens däremellan. innebär en inskränkning i denna rättighet. Den faktiska effekten har blivit noll konflikter och noll varslade åtgärder på grund av de långtgående skadestånd som vi har i den svenska modellen. Facken har stora rättigheter men också stora skyldigheter. Det betyder att om man bryter mot detta och vidtar en stridsåtgärd som inte är laglig blir det mycket dyrt. har fått kritik internationellt för detta. för sociala rättigheter och har kritiserat , och de anser att lex innebär att bryter mot internationella åtaganden för grundläggande fackliga rättigheter. Svenska företag vittnar också ofta om detta. Vad ska de göra när facket inte kräver minimivillkoren hos konkurrenten? Vem ska då kräva det? Det finns ingen som gör det. Det blir liksom tomt. Alternativet är då att man har en statlig löneinspektör som gör det. Det är en väg att gå. Men då får man välja det. När man lyssnar på debatten här låter det som att alla är överens om att minimilöner och den hårda kärnan enligt kollektivavtal ska gälla för utstationerade arbetstagare, det vill säga att vi ska leva upp till gällande EU-rätt. I utstationeringsdirektivet sägs att vi ska göra det. Det är ett skyddsdirektiv. Vi är enligt skyldiga att skydda utstationerade arbetstagare här, så att de får minimilön enligt svenska kollektivavtal. som land har en skyldighet att säkerställa detta. Jag menar att vi inte lever upp till det . Om man tittar på vad vi ska leva upp till är min fråga till dem som avser att rösta nej till förslaget: Hur ska man annars säkerställa att detta fungerar och att man faktiskt kan ge minimilöner enligt den hårda kärnan till utstationerad arbetskraft? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Nya utstationerings-regler Man kan ha synpunkter på detta med minimilöner och den hårda kärnan. Jag har synpunkter på det. Men det är den lagstiftning som gäller, och då är det den som vi ska följa. Medlemskapet i Europeiska unionen innebär både rättigheter och skyldigheter. Man får inte alltid som man vill, men det regelverk som gäller måste man följa. Men sammantaget ger det stora fördelar att vara medlem. Det betyder också att det är självklart, tycker jag, att de företag som kommer från ett annat land än EU inte behandlas lika, eftersom vi där inte heller har samma rättigheter och skyldigheter på andra sätt. Anledningen till att vi har den hårda kärnan för företag inom EU är ju att vi också har andra regelverk som säkerställer - eller ska säkerställa - att företagen i sina hemländer betalar andra sociala avgifter, till exempel, eller pensioner och annat som alltså inte ingår i den hårda kärnan. Det gäller inte för ett företag som kommer från ett land utanför EU. Där har vi inget motsvarande. Unionen är alltså som en klubb där vi är medlemmar och har både rättigheter och skyldigheter. Varför tar jag upp detta med medlemskapet? Jo, jag tror att det är viktigt om man tycker att det är viktigt att ska vara medlem. vill inte vara medlem i EU, och vill det inte heller. vill dessutom hindra rörlighet över gränser även på andra sätt. Jag och regeringen vill dock att ska vara medlem i EU. Vi tror att medlemskapet i EU är oerhört bra och värdefullt för , och vi tror att EU som institution är oerhört bra och viktigt för - inte minst i dessa tider. Vi måste därför slå vakt om och säkerställa att vi har fungerande regelverk så att rörligheten faktiskt fungerar och inte leder till att man i stället kräver att inte ska vara medlem i EU. jag talar med välkomnar konkurrens. Det är en del av det fria näringslivet och den fria företagsamheten. Man välkomnar också utländsk konkurrens. Ett av skälen till att man driver företag är att man vill visa att man är bättre på att göra någonting. Man vill visa att man kan göra det bättre, till mer konkurrenskraftiga priser än andra eller mer innovativt. Det är en viktig drivkraft, och man välkomnar konkurrensen. Man ser också värdet av den inre marknaden. Alla företag jag pratar med frågar dock, med rätta, hur de ska kunna konkurrera om facket inte gör sin uppgift, det vill säga kräver minimivillkoren hos konkurrenten. Hur ska man då kunna säkerställa en någorlunda sund konkurrens? I den svenska modellen finns det ingen annan att vända sig till. Det har kommit en del frågor från debattörerna här, och jag hoppas att ni ställer upp på replikskiften så att jag kan svara på dem där och inte drar över min talartid alltför mycket. Jag vill dock ändå säga någonting om transparens. För att detta ska fungera är det helt grundläggande att ett företag som vill utstationera arbetskraft i i förväg kan veta vilka villkor som gäller. Det är helt avgörande. Därför är transparensen helt grundläggande för ett fungerande system. Därför skärper vi kraven i den här lagstiftningen, och därför har jag också haft en långtgående dialog med parterna om detta. Jag är väldigt glad att man från byggsektorns sida nu är överens om tolkningen av sitt kollektivavtal inom detta. Jag är väldigt glad över constructionworkers.eu, där man kan jämföra alla bygglöner i alla 28 medlemsländer på ett väldigt transparent och enkelt sätt. Det eliminerar naturligtvis inte kravet på att lämna in kollektivavtalen till , men transparensen är helt grundläggande för att detta ska fungera. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Nya utstationerings-regler Avslutningsvis är jag oerhört stolt över att vi har lagt denna proposition på bord. Jag hoppas att det blir ett ja till propositionen och att vi kan genomföra en ny lagstiftning från . Det är en väldigt viktig byggsten för att försvara den svenska modellen. ska presentera förslag på en social pelare. Jag vet att det är många med mig som har känt en viss oro för om det kommer att komma förslag som på något vis hotar den svenska arbetsmarknadsmodellen. får vi se, vid presskonferensen . Men om man tycker att det är viktigt att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen ska man rösta ja till den proposition som ligger på bordet . Jag har en hel del frågor, men jag tänkte börja med den fria rörligheten. Ministern använde en stor del av sitt anförande till att tala om den. Den grupp vi talar om är tillfälligt utstationerad i . Som flera av mina kollegor har varit inne på rör det sig om i snitt ungefär 7 000 arbetstagare - att jämföra med de 5 miljoner människor som jobbar i . Det är alltså en förhållandevis ganska liten grupp vi talar om, men som jag också sa i mitt anförande är det inom vissa branscher nödvändigt att ha detta kompetenstillskott. Det gäller bland annat byggbranschen. Alla vi här inne vill ju att byggtakten ska ökas, då vi har en stor bostadsbrist. Att regeringen då vill tillgodose LO:s önskan om att motverka utländsk arbetskraft i och att man inom är villig att stänga gränserna tycker jag är helt fel väg att gå. Att bevisregeln slopas innebär, som mina kollegor och även jag har varit inne på, att stridsåtgärder kan vidtas även om minimivillkoren i den hårda kärnan är uppfyllda. En utstationerad arbetsgivare kommer alltså inte att kunna freda sig mot stridsåtgärder, och det innebär att affärsriskerna ökar. Det blir mindre attraktivt för företag från andra länder att komma hit. Det är inte att öka den fria rörligheten. är det som sagt svårt att få fram tillräcklig arbetskraft och kompetens inom byggsektorn. har höga byggkostnader jämfört med övriga EU, och riskerar de att bli ännu högre. Det är svenska konsumenter och skattebetalare som riskerar att bli de stora förlorarna. I längden gäller det även arbetstagare och arbetssökande, som behöver flytta dit det finns jobb men inga bostäder. I det här läget, när har ett skriande behov av att öka antalet bostäder, förstår jag inte varför regeringen vill försvåra för kompetens och arbetskraft inom byggsektorn. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Nya utstationerings-regler kommer att behöva mer utstationerad arbetskraft. Det är min bedömning, och det är också min önskan. Det gäller inte minst inom byggsektorn, och det är därför jag är för den fria rörligheten. Det är det som är hela poängen med den fria rörligheten - att vi när vi har stora behov i ett visst land kan använda arbetskraft från andra medlemsländer i EU. Att vi faktiskt har den möjligheten är en stor poäng med att vara med i EU. I andra tider kan svenska företag också ta uppdrag i andra länder. Det är en av poängerna. ökade den utstationerade arbetskraften i - enligt vad som anmäldes. Jag misstänker att en del inte anmäldes, men det ökade bland det som anmäldes. Vi behöver alltså mer av detta. Det är inte sant att vi stänger några gränser. Det är inte sant att detta är någon form av protektionism. säger att företagen inte kan freda sig mot stridsåtgärder. Jo, det kan de. Alla arbetsgivare kan freda sig på precis samma sätt som alla svenska företag kan freda sig mot stridsåtgärder, nämligen genom att teckna avtal. Det är så vår modell fungerar. Man kan tycka att det är en dålig modell och att företagen ska kunna säga "Vi bara inte vill teckna avtal, och ni ska ändå inte få vidta stridsåtgärder". Det kan man absolut tycka, men då bör samma sak gälla för de svenska företagen som för de företag som vill utstationera arbetskraft i . Tycker man att en modell ska gälla för de svenska företagen, som bara kan freda sig genom att teckna kollektivavtal, måste den ju gälla för alla. Man kan ha en diskussion om till exempel hamnen i , där man har tecknat kollektivavtal och ändå inte kan freda sig. Det tycker jag är ett särskilt problem som kräver att diskuteras. Men om man tycker att det är en vettig modell måste den också gälla för alla. Jag för många diskussioner med mina kollegor i EU-kretsen om dessa frågor. Vi kommer från olika partier och olika länder, men jag måste säga att det inte finns någon som förstår att det finns företrädare i riksdag som inte tycker att man ska ha en modell där det går att upprätthålla nivån - alltså ha verktyg för att kunna ha den minimilön vi är skyldiga att upprätthålla. Jag vet inte var jag ska börja. Det är möjligt att jag inte förstår. Vi har en lag, nämligen lex . Den tycker vi har fungerat väl för att bevara och bevaka den svenska modellen som vi har slagit vakt om den fria rörligheten. Jag känner mig inte alls ensam om att tycka det; jag tycker bland annat att Lagrådet är väldigt tydligt. Jag behöver inte läsa upp det, men det står på s. 2 varför Lagrådet inte tycker att det som påstås är ett behov. Det var den fria rörligheten. Den andra frågan som ministern tog upp i sitt anförande var transparensen. Jag tycker att många saker som sas var bra, men grundläggande för att säkerställa goda villkor är att man ska kunna känna till vad som gäller när man kommer till . Än så länge är det dock, som flera har varit inne på, väldigt få fackförbund som har lämnat in kollektivavtalen - trots att det har krävts. Jag och flera med mig förstår inte varför regeringen inte vill införa sanktioner för att komma till rätta med dessa problem. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Nya utstationerings-regler Man kan tycka att lex har fungerat väl. Den har ju fungerat så att inget fackförbund sedan den infördes någonsin har kunnat agera för något utstationerat företag med någon typ av varsel. Är det en väl fungerande arbetsmarknad när detta aldrig sker? Det tycker ju inte de företag som blir utkonkurrerade av att facket inte ställer krav, utan de känner sig diskriminerade. Det är en diskussion jag ofta har med : Hur kan man vara säker på att facket verkligen ställer samma krav på alla arbetsgivare? Ja, vi har faktiskt kunnat vara säkra på det. Man har inte sagt "Vi kräver bara kollektivavtal av några och struntar i andra", utan man har krävt det över hela linjen. Men gör man det inte för utstationerande företag, och därmed faller vår möjlighet att skydda. Jag kan inte säga till kommissionen att jag är säker på att dessa företag lever upp till minimilönerna, för vi har ingen som helst kontroll över det. Vi har ju heller inget annat system. Man kan som sagt välja detta system, men då får man införa statliga löneinspektörer som är ute och gör kontroller, för någon måste kontrollera detta. Om vi ska leva upp till , vilket jag tycker att vi ska göra - om man är med i en klubb bör man leva upp till det regelverk som finns, oavsett om man gillar det eller inte - måste vi ha en skyddslagstiftning som säkerställer att de anställda får minimilön och den hårda kärnan av kollektivavtalet. Det har vi inte . Om man inte tycker att vi bör genomföra den lagändring som föreslås, som bygger på att det är facken som ska upprätthålla det hela, på samma sätt som på den övriga arbetsmarknaden, måste man lägga fram något annat förslag. Men att inte lägga fram förslag tycker jag är att svika både de åtaganden som vi har inom EU och de utstationerade arbetstagare som vi har att skydda. Jag vill understryka att det är grundläggande att vi har transparens. Systemet fungerar inte om inte utstationerande företag i förväg kan veta vilka villkor de har att rätta sig efter. Det är omöjligt att lämna in en offert om man inte vet vilka löner och andra villkor som gäller. Detta är helt grundläggande, och vi kommer att följa det noga för att säkerställa att transparensen fungerar. Det är intressant att lyssna på argumentet att det inte skulle finnas verktyg eller möjlighet att följa upp detta. I en av de delar som fanns med i förslaget till lex framgick tydligt att man skulle ha möjlighet att följa upp och ställa krav på att de avtal och villkor som företaget har med sig hemifrån följs. Många av de bekymmer som finns på arbetsmarknaden är inte kopplade till detta, utan de rör andra områden. En del av kritiken handlar om att den här lagstiftningen är väldigt långtgående men inte kommer åt dessa andra typer av bekymmer. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Nya utstationerings-regler Inom lex finns möjligheten och verktygen för att kräva att de bestämmelser som man uppger ska gälla faktiskt också gäller, och det går att fundera på varför detta inte har gjorts. I den utredning som jag ingick i, som är en del av underlaget till detta förslag, var de deltagande juristerna tydliga med att verktygen finns men att man valt att inte använda dem. Vilka är argumenten när det gäller denna del? Varför har man inte tidigare använt dessa verktyg? Den som har avtal med sig från sitt eget hemland måste nu även teckna avtal med dessa villkor. Detta är något av ett avsteg från den svenska modellen, som handlat om att den som har avtal är skyddad av det avtalet. Det som säger är helt riktigt. Jag har inga illusioner om att den här propositionen löser alla de stora problem vi har med framväxten av ett skuggsamhälle på svensk arbetsmarknad. Jag kommer att återkomma till med ytterligare förslag. Det kommer vi att behöva göra på en lång rad områden, både på mitt område och på andra ministrars områden, för att säkerställa detta. En del har vi gjort, och mer kommer att komma. I den här frågan är vi överens om att det ligger till på det sättet. Med nuvarande lagstiftning finns det möjlighet för en individ som är utstationerad i att gå till svensk domstol och utkräva lön enligt svenska kollektivavtals miniminivåer. Detta är möjligt att göra. Det är dock inte ett system som egentligen är särskilt svenskt. Den svenska modellen bygger på att man har ett avtal som man går till Arbetsdomstolen för att säkerställa. Om Arbetsdomstolen bedömer att arbetsgivaren inte har följt avtalet utdöms en sanktion mot arbetsgivaren. Om man i stället bedöms ha agerat okynnesaktigt kan den fackliga organisationen själv få betala rättegångskostnaderna. Det är så det fungerar, och denna modell har fungerat ganska väl. Vi har inte byggt upp ett system som bygger på att individen själv går till domstol för att få ut sin lön. Dessutom finns det då ingenting som säkerställer att det utdöms någon sanktion mot arbetsgivaren om denna har betalat felaktig lön. Detta är ett annat sätt att jobba på. Jag accepterar att man kan välja det sättet, men då borde man rimligen använda sig av den modellen även i övrigt. Det blir konstigt om vi ska ha ett system som gäller på större delen av den svenska arbetsmarknaden men ett annat system som gäller för utstationerad arbetskraft, där vi inte har tagit fram de verktyg som skulle behövas för att vi ska kunna leva upp till våra åtaganden. Jag har respekt för om man vill göra detta, men det är konstigt om man inte vill något alls utöver att fortsätta som vi gör , när vi inte kan säkerställa lönerna för utstationerad arbetskraft. Arbetsmarknadsministerns påstående att det inte finns verktyg för att göra dessa kontroller stämmer inte. Med bevisregeln finns det möjlighet för facken att gå in och kräva att de avtal som man säger ska gälla också gäller. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Nya utstationerings-regler En annan sak som jag skulle vilja ta upp är kopplad till att lämna in avtalen. I den utredning som jag deltog i fanns det skiljelinjer vad gällde hur man ansåg att vi behövde gå vidare med dessa delar. Om utländska företag ska ha några som helst förutsättningar och möjligheter att komma hit, att veta vad som gäller och att kunna räkna hem uppdrag och arbete måste de veta vilka villkor som gäller. Av alla avtal som finns på svensk arbetsmarknad är det väldigt få som är inlämnade, och det kanske är lite naivt att tro att detta ändras bara för att arbetsmarknadsministern gör en uppföljning. Jag skulle vilja påstå att det skulle behövas bestämmelser om att man inte får möjlighet att utkräva eller följa upp dessa avtal om man inte lämnar in dem. Framför allt skulle detta vara en viktig faktor för att få ordning och reda på svensk arbetsmarknad. Jag vill även göra någon form av statement i frågan om rörlighet. Denna fråga är en helt avgörande del för det som vi ser växa fram. Här ingår många olika typer av diskussioner, gällande såväl migration och arbetskraftsinvandring som reglerna för svensk arbetsmarknad. Även i denna del kan man tala sig varm för att det är viktigt med rörlighet. Jag tror dock att det är avgörande att man i dessa diskussioner och i de förslag som man lägger fram är tydlig med att man inte vill begränsa och försvåra den typen av rörlighet. Det försvagar bara, och det innebär ett steg i fel riktning, vilket är en allvarlig del även i denna proposition. Med den här propositionen försvarar vi den fria rörligheten. Jag tror att det är oerhört viktigt att förstå att om man vill vara medlem i EU och om man tycker att det är bra med en inre marknad och med fri rörlighet måste man kunna svara folk att fri rörlighet inte betyder frihet att utnyttja människor till undermåliga villkor. Detta måste vi kunna svara, annars kommer människor att vända sig emot EU och den fria rörligheten, vilket vore förödande för . Det här handlar om ett ansvar som man måste ta som politiker. Den som går ut på olika arbetsplatser kommer att möta människor som har verklighetsuppfattningen att gränserna borde stängas eller att vi inte borde vara medlemmar i , eftersom det är det enda sättet att lösa problemen med dumpning och utnyttjande av människor. Detta är fel. Det går att lösa ändå, vilket vi visar med denna proposition. Jag tror att det är viktigt att vi politiker tar ansvar för att vi inte ska hamna i den förfärliga diskussion som vi har sett ett viktigt medlemsland hamna i - en diskussion som för länge sedan har lämnat verklighet och fakta bakom sig och som har resulterat i att medlemslandet nu lämnar unionen. Detta är väldigt allvarligt. Jag har sagt det tidigare och kan säga det igen: Transparensen är helt avgörande. Jag delar den uppfattningen. Företag måste kunna veta vad som gäller för att de ska kunna lägga anbud - det är helt nödvändigt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Nya utstationerings-regler För att detta ska fungera krävs att kollektivavtal lämnas in, men om vi ska vara ärliga krävs det också att parterna tolkar sina kollektivavtal på ett gemensamt sätt. Exempelvis byggavtalet är nästan omöjligt att förstå för någon annan än de som själva har tecknat det. Det är med andra ord viktigt att parterna är med i tolkningen av avtalen, så att man på ett enkelt sätt kan klargöra det för de företag som kommer hit. Det hela är alltså lite mer komplext än att bara gälla inlämnande, men jag delar uppfattningen att detta är oerhört viktigt att göra. vill jag säga något om bevisregeln. Denna regel innebär egentligen att man inte behöver bevisa något, kan man säga. Bevisregeln är momentan. Om företag säger att de betalar minimilön enligt kollektivavtal betyder inte detta att de behöver göra det , eftersom det inte finns något avtal. Om man nu betalar enligt minimilönerna, vad är då problemet? Skriv ett avtal! Detta är en viktig debatt. Jag tror att det är ganska svårt att lyssna på den, för det är en ganska komplicerad materia. Statsrådet säger att vi ska ta steg för steg och att det här är bra för arbetsmarknaden i . Ja, men är det bra för rörligheten på EU:s arbetsmarknad, den lite större arbetsmarknaden som vi också vill ha? Som jag sa har vi 680 kollektivavtal i . Vi har sagt tidigare, och det säger , att då måste vi tala om för dem som vill komma hit och utstationeras vad det är för avtal som gäller.