bet · H401SoU10 · 2017-05-05 00:00:00 — I kommittémotion 2016/17:3226 av m.fl. (M) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att pröva möjligheterna att ta fram en nationell strategi för att bättre ta till vara innovationer inom vård, omsorg och apotek i syfte att stödja det långsiktiga kvalitetsarbetet. I kommittémotion 2015/16:2876 av m.fl. (M) begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om en satsning för kvalitet och innovationer i vården. I kommittémotion 2016/17:152 av m.fl. (SD) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att tillföra riktade innovationsmedel i syfte att vården och omsorgen tidigt ska kunna använda innovativa lösningar och göra dessa mer tillgängliga. En likadan begäran finns i kommittémotion 2015/16:2846 yrkande 1 av m.fl. (SD). I motion 2016/17:682 av (M) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om en nationell strategi för implementeringen av innovationer inom välfärdsteknologi i samarbete med kommuner och landsting som även tar fram förslag på incitamentsstruktur. Bakgrund och pågående arbete för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte) fördelar forskningsmedel efter utlysning och ansökan i öppen konkurrens och samverkar med övriga statliga forskningsfinansiärer på flera olika sätt. Vidare ingår Forte i Rådet för styrning med kunskap. Rådet ska vara ett forum för samverkan kring strategiska frågor om kunskapsutveckling och nyttiggörandet av forskning och innovationer avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst (prop. 2016/17:1 utg.omr. 9 s. 197). Forte har en överenskommelse med Verket för innovationssystem () om samverkan och samfinansiering av innovativa projekt inom vård och omsorg. tecknade SKL och en överenskommelse om stärkt innovationsförmåga i offentlig verksamhet 2015–2017. Överenskommelsen anger syfte, mål och inriktning för arbetet med att stärka innovationsförmågan i den verksamhet som kommuner, landsting och regioner ansvarar –2017. Den bygger vidare på en tidigare överenskommelse mellan som löpt –2014. Överenskommelsen förtydligar samarbetsområden och samarbetsformer som parterna gemensamt kommit överens om. Till överenskommelsen finns också ett arbetsprogram för konkreta insatser och aktiviteter. Som exempel kan nämnas att stimulera utveckling av testbäddar[3] och sprida erfarenheter av befintliga initiativ inom exempelvis sjukvård, stödja initiativ som syftar till kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan kommuner, landsting och regioner med målet att skapa en nationell mötesplats för erfarenhetsutbyte och kunskapsutveckling för innovationsslussar[4] och testbäddar samt finansiering av projekt om ersättningsmodeller för innovation inom vård och omsorg. har inom ramen för regeringsuppdraget (N2008/7291/FIN) Uppdrag att genomföra en satsning med syfte att öka antalet samverkansmiljöer som stimulerar kommersialisering av innovationer inom hälso- och sjukvården gjort en satsning på uppbyggnad av innovationsslussar inom hälso- och sjukvården. Det huvudsakliga syftet med innovationsslussarna är att ta till vara vårdpersonalens idéer och utveckla produkter eller tjänster som kommersialiseras eller bidrar till att förbättra hälso- och sjukvården. De ska också fungera som en ingång för företag och underlätta introduktion av innovationer inom vården. Rapporten – Innovationsslussar inom hälso- och sjuk-vården visar att satsningen på innovationsslussar varit lyckad och lett till ett ökat samarbete mellan hälso- och sjukvården, företagen och det omgivande innovationssystemet. Samtliga innovationsslussar är nu permanentade och fortsätter efter finansiering med stöd från respektive landsting eller region. Av uppgifter från har framgått att flera landsting därefter, i samma anda, har påbörjat liknande verksamheter med egen finansiering. –pågår, med stöd av , ett antal projekt under rubriken . Här har man vänt sig till befintliga innovationsslussar och testbäddar i vården som har eller har haft finansiering genom och som vill vidareutveckla befintlig verksamhet för att även arbeta med patienters innovationer. Syftet är att utveckla och införa arbetssätt för att exempelvis nå ut och hitta patienter och idéer, göra urval, utveckla förslag, sprida innovationer och följa upp hur processen fungerar. En utvärdering kommer ske efter projekttidens utgång. Rapport från SCB 2015 fick () ett fyraårigt regeringsuppdrag (N2011/7252/FIN) att förbättra statistik om innovationer i den privata och i den offentliga sektorn. Inom ramen för regeringsuppdraget har SCB undersökt innovation i och vårdcentraler. lämnade SCB rapporten i sjukvården –2013 – En enkätundersökning av och vårdcentraler. Trots en låg svarsfrekvens anser SCB att svaren tämligen väl speglar innovationsverksamheten i landets sjukvård. Av undersökningen framkom att alla svarande sjukhus och nästan alla svarande vårdcentraler hade introducerat minst en innovation –2013. Av resultaten drar SCB bl.a. slutsatsen att det inom sjukvården finns utrymme för att stärka en innovationsfrämjande organisation och att ett mer intimt samarbete om innovationer mellan sjukvården och universiteten sannolikt skulle stärka innovationskraften. Enligt SCB är det viktigt att fortsätta arbetet med att regelbundet undersöka innovation i den offentliga sektorn efter det att regeringsuppdraget är slutfört. Utskottet ser mycket positivt på det arbete som pågår inom bl.a. om innovationer inom hälso- och sjukvården. Enligt utskottet finns det inte skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionerna 2015/16:2846 (SD) yrkande 1, 2015/16:2876 (M) yrkande 6, 2016/17:152 (SD) yrkande 1, 2016/17:682 (M) yrkande 1 och 2016/17:3226 (M) yrkande 6. Motionerna bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om gränsöverskridande vård. Jämför reservation 34 (M). I kommittémotion 2015/16:2483 av m.fl. (M) begärs i yrkande 5 ett tillkännagivande om att utveckla den gränslösa vården i och stärka det samlade nordiska hälsosamarbetet. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att förtydliga och utveckla informationen om det fria vårdvalet i . I motion 2015/16:2729 av (M) begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör utveckla hälso- och sjukvården på distans, genom att skapa förutsättningar och ytterligare stärkt samarbete för en ny teknik och nya lösningar tillsammans med de andra nordiska länderna. I lagen (2013:513) om ersättning för kostnader till följd av vård i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet anges villkor för rätt till ersättning för kostnader för gränsöverskridande vård samt hur ersättningsbeloppet ska bestämmas. Bestämmelserna innebär att ersättning ska lämnas med högst det belopp som motsvarar de faktiska vårdkostnader som har uppkommit för patienten med avdrag för ett belopp som motsvarar de avgifter som patienten skulle ha fått om vården hade getts i . Det ska även vara möjligt för patienter att söka förhandsbesked för planerad vård i ett annat land, och ett sådant besked kommer som regel att vara bindande när patienten senare ansöker om ersättning för den vård som omfattas av beskedet. Det är som prövar ansökningar om ersättning och förhandsbesked. Bakgrunden till lagen var behovet av att genomföra och rådets direktiv /24/EU om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande vård (patientrörlighetsdirektivet). Detta direktiv är genomfört även i de övriga nordiska länderna. Bakgrund och pågående arbete Hållbar nordisk välfärd är Nordiska ministerrådets program för nya väl-färdslösningar. Programmet gällde –2015 och omfattar bl.a. insatser och aktiviteter inom tre insatsområden: utbildning och arbete för välfärd, forskning för välfärd samt infrastruktur för välfärd. En utredare fick 2013 i uppdrag av att arbeta fram en oberoende rapport om hur det nordiska samarbetet på hälsoområdet kan utvecklas och stärkas . Rapporten Det framtida nordiska hälsosamarbetet (Könbergrapporten) presenterar 14 konkreta förslag, varav ett rör patientrörligheten inom , med syftet att försöka att ytterligare vidga rättigheten att få vård i något av de andra nordiska länderna. Rapporten diskuterades vid för social- och hälsopolitik , och en ministerdeklaration om det framtida hälsosamarbetet i antogs. Ministrarna beslutade att börja följa upp rapportens förslag om hälsoberedskap, högspecialiserad behandling, sällsynta diagnoser, psykiatri och tjänstemannautbyte. Därefter har ministrarna fortsatt med att följa upp förslag inom områdena antibiotikaresistens, hälsoberedskap, läkemedel och folkhälsa. antogs en deklaration om folkhälsoarbete i . När det gäller området e-hälsa pågår ett initiativ med medel från Hållbar nordisk välfärd. Det arbetet kommer att avslutas . Vidare pågår ett arbete med en förstudie om patientrörlighet inom de nordiska länderna. Syftet med studien är att jämföra den gränsöverskridande patientrörligheten i de nordiska länderna i ljuset av patientrörlighetsdirektivet. Som delmål finns att ta fram kunskapsunderlag för fortsatta politikåtgärder och utvecklande av lagstiftning. Förstudien kommer att avrapporteras . Gränsöverskridande vård inom EU ansvarar för att informera om hälso- och sjukvård till personer som är försäkrade för vårdförmåner i en annan medlemsstat. ansvarar bl.a. för att tillhandahålla information till personer som är försäkrade för vårdförmåner i om deras rättigheter och möjligheter vid nödvändig och planerad vård i andra EU-/EES-länder eller och villkoren för ersättning för den sökta eller planerade vården. har utredningsansvar och beslutar om patienten ska beviljas ersättning i efterhand eller få ett förhandsbesked. Svar på skriftlig fråga besvarade statsrådet en skriftlig fråga från (M) om gränslös vård i (fr. 2014/15:527). Frågan gällde vilka åtgärder statsrådet avsåg att vidta i syfte att stärka patienternas möjlighet att fritt välja vård inom . Statsrådet hänvisade i sitt svar till det samarbete som finns inom ramen för när det gäller hälso- och sjukvårdsfrågor och till rapporten om förstärkt nordiskt samarbete om hälso- och sjukvård med dess förslag om patientrörlighet som innebär att länderna ska pröva att i förhållande till EU:s patientrörlighetsdirektiv ytterligare vidga rättigheterna att få vård i något av de andra nordiska länderna. Inom pågår arbeten för att på olika sätt förstärka det nordiska hälsosamarbetet. Bland annat görs en förstudie om patientrörlighet inom de nordiska länderna mot bakgrund av EU:s patientrörlighetsdirektiv. Utskottet välkomnar detta arbete liksom det arbete som sker inom området e-hälsa. Vidare noterar utskottet att har ansvar för att informera den som vill söka sig till annat EU/EES-land för planerad vård. Utskottet anser inte att bör ta några initiativ med anledning av motionerna 2015/16:2483 (M) yrkandena 5 och 7 samt 2015/16:2729 (M). Motionerna bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om alternativ behandling m.m. Jämför reservation 35 (L). I motion 2016/17:692 av (SD) begärs ett tillkännagivande om att tillåta alternativmedicin på samma villkor som skolmedicin. I motion 2016/17:1305 av (MP) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om om traditionell medicin. Motionären anser att regeringen bör ta ansvar för att om traditionell medicin får tydligt genomslag i svensk forskning och praktisk vård. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om hälsovårdens beroende av traditionell medicin som komplement. Motionären anser att bör lyfta fram skolmedicinens beroende av traditionell medicin som det komplement det redan utgör. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om behovet av samverkan för ökad integration av traditionell medicin i den konventionella vården. Motionären anser att bör peka på detta behov. I motion 2016/17:2831 av (KD) begärs ett tillkännagivande om att ge i uppdrag att utreda hur integrativ vård kan användas och införlivas i svensk sjukvård. I kommittémotion 2016/17:1088 av m.fl. (L) begärs i yrkande 7 ett tillkännagivande om skärpning av lagstiftningen om läkarlegitimation. Motionärerna ifrågasätter att läkare tillåts att rekommendera t.ex. homeopatisk behandling och anser att sådant inte hör hemma i svensk sjukvård. Motionärerna anser att en läkarlegitimation måste säkras och fyllas med innehåll när det gäller kraven på vetenskaplighet. Innehav av läkarlegitimation ska tydligt förknippas med ansvar för den behandling och de råd man ger. I motion 2016/17:303 av (M) begärs ett tillkännagivande om att se över statligt stöd till projekt och organisationer som vilseleder allmänheten. Enligt motionären bör medel avsedda för hälso- och sjukvård fördelas med utgångspunkt i vetenskap och beprövad erfarenhet. Ett liknande yrkande finns i motion 2015/16:409 av (M). Av patientsäkerhetslagen (2010:659) följer att med hälso- och sjukvårdspersonal avses bl.a. den som har legitimation för ett yrke inom hälso- och sjukvården (1 kap. 4 §). Den som i enlighet med vad som anges i en tabell i 4 kap. 1 § har avlagt högskoleexamen eller har gått igenom utbildning och som, i förekommande fall, har fullgjort praktisk tjänstgöring ska efter ansökan få legitimation för yrket. Legitimationer prövas och utfärdas av . Enligt 6 kap. 1 § ska hälso- och sjukvårdspersonal utföra sitt arbete i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Det finns emellertid inte någon definition av begreppet, vilket diskuteras i förarbetena till bestämmelsen[5]. Där sägs att avsaknaden av definition är förståelig, eftersom vetenskapen ständigt utvecklas, men också diskutabel eftersom begreppet är ansvarsgrundande. Där sägs även att kravet på att agera i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet inte är absolut eftersom det i rättspraxis har ansetts tillåtet att tillgripa alternativmedicinska metoder under vissa förutsättningar (”halmstråprincipen”). Hälso- och sjukvården och dess personal står under tillsyn av (7 kap. 1 §). Av 8 kap. 1 § följer att en prövotid ska beslutas för den som har legitimation att utöva sitt yrke inom hälso- och sjukvården, om den legitimerade har varit oskicklig vid utövningen av sitt yrke och oskickligheten kan befaras få betydelse för patientsäkerheten i eller i samband med yrkesutövningen har gjort sig skyldig till brott som är ägnat att påverka förtroendet för honom eller henne uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot någon föreskrift som är av väsentlig betydelse för patientsäkerheten på grund av andra omständigheter kan befaras vara olämplig att utöva yrket. På regeringens uppdrag fördelar statsbidrag till ett antal handikapporganisationer. Villkoren för fördelningen av medel styrs av förordningen (SFS 2000:7) om stöd till handikapporganisationer och föreskriften Ansökan om och beräkning av statsbidrag till handikapporganisationer (SOSFS 2009:8). Bakgrund och pågående arbete Komplementär- och alternativmedicin brukar ofta användas som ett samlingsnamn för olika typer av medicinsk behandling som är komplement eller alternativ till skolmedicinen. Komplementärmedicin, ibland också kallad traditionell medicin, sägs komplettera skolmedicinen, medan alternativ medicin sägs avse behandlingar som används i stället för skolmedicinsk behandling. Integrativ medicin, även kallad integrerad medicin, kan sägas innebära en kombination av skolmedicin och komplementära eller alternativmedicinska metoder. Enligt termbank definieras alternativmedicinsk verksamhet som yrkesmässig utövning på hälso- och sjukvårdens område utan att utövaren står under tillsyn av . WHO Traditional Medicine Strategy 2014–2023 beslutades och är en vidareutveckling och uppdatering av en strategi –2005 inom området traditionell, komplementär och integrativ medicin och vård (TM/). Strategin syftar till att stödja medlemsstaterna i att utveckla en aktiv politik och genomföra handlingsplaner för att stärka den traditionella medicinen. Enligt uppgift från torde en halvtidsöversyn av strategin kunna väntas . I ett avgörande i () (målnr 6634-10) avgjordes frågan om prövotid för en läkare som ordinerat homeopatisk behandling. Det konstaterades att det inte gjorts gällande några medicinska misstag (tvivelaktiga diagnoser eller underlåtenhet att ge skolmedicinsk behandling), att den ordinerade homeopatiska behandlingen var ofarlig och att det inte visats att patienten gått miste om lämplig skolmedicinsk behandling till följd av läkarens agerande. HFD ansåg att den risk för patientsäkerheten som ändå ansåg föreligga var alltför oklar och hypotetisk för att kunna beaktas och att det inte visats att läkaren visat sådan oskicklighet att det var aktuellt med prövotid. HFD upphävde underinstansernas avgöranden om prövotid. har ett regeringsuppdrag att genomföra en översyn av regelverk och inriktning av förordningen (2000:7) om stöd till handikapporganisationer. I uppdraget ingår också att se över om de nuvarande formerna för grundbidrag, medlemsbidrag, föreningsbidrag, merkostnadsbidrag och medel för samarbete bör förändras. Förslaget ska ha de beviljade ekonomiska ramarna som utgångspunkt. Översynen ska ske i samråd med representanter från funktionshinderrörelsen. I uppdraget ingår också att genomföra en konsekvensanalys av förändrade förordningskriterier samt att genomföra relevanta kommunikationsinsatser. Uppdraget ska redovisas . Utskottet noterar att för att stödja medlemsstaterna i att utveckla en aktiv politik för att stärka den traditionella medicinen påbörjades och sträcker sig till 2023. En halvtidsöversyn väntas 2019. Utskottet anser inte att bör vidta några åtgärder med anledning av motionerna 2016/17:692 (SD), 2016/17:1305 (MP) yrkandena 1–3 och 2016/17:2831 (KD). Motionerna bör avslås. Utskottet har förståelse för vad som framförs i motion 2016/17:1088 (L) yrkande 7 om att innehav av läkarlegitimation tydligt ska förknippas med ansvar för den behandling och de råd man ger. Utskottet anser dock inte att bör ta några initiativ. Motionsyrkandet bör avslås. Slutligen pågår en översyn av regelverk och inriktning av förordningen (2000:7) om stöd till handikapporganisationer. Uppdraget ska redovisas . I avvaktan på detta uppdrag bör motionerna 2015/16:409 (M) och 2016/17:303 (M) avslås. Hälso- och sjukvårdsfrågor – förenklad behandling De motionsyrkanden som tas upp i bilaga 2 tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som behandlades huvudsakligen i betänkande 2014/15:SoU7 Hälso- och sjukvårdsfrågor. Några av frågorna har behandlats i betänkandena /15:SoU12 Folkhälsofrågor, 2015/16:SoU3 Assisterad befruktning för ensamstående kvinnor, 2015/16:SoU8 En samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken 2016–2020, 2016/17:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg och 2016/17:SfU1 Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning. avslog yrkandena i enlighet med utskottets förslag. Utskottet ser ingen anledning att nu göra en annan bedömning och avstyrker därför motionsyrkandena. och styrning, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3222 av m.fl. (M) yrkandena 1–6 och 11 samt 2015/16:512 av (FP), 2015/16:2090 av och (båda M), 2015/16:3071 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 3, 2015/16:3226 av m.fl. (M) yrkande 11, 2016/17:316 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 3, 2016/17:1413 av Finn (M), 2016/17:1696 av och (båda S) yrkande 3 och 2016/17:2727 av (M). Nationell samordning är en förutsättning för att möta utmaningarna i vården. Vi föreslår därför att en nationell handlingsplan tas fram för att säkra kvaliteten och arbetsmiljön i hälso- och sjukvården. Därtill krävs tydliga nationella strategier för att säkra att vården blir likvärdig i hela landet. Som exempel på åtgärder kan nämnas att ta fram ett nationellt uppdrag för primärvården och den nära vården. Här bör den största delen av vårdbehovet kunna tas om hand. Primärvården bör få ansvar för akut vård som inte kräver att vården utförs på akutsjukhus. Dessutom bör man se över förutsättningarna för att uppnå en förstärkt öppen specialistvård utanför sjukhusen. I det här sammanhanget anser vi att man även bör se över resursfördelningen mellan olika nivåer och ersättningssystem. Vidare bör befintliga styrdokument, handlingsplaner och ersättningssystem förenklas och renodlas. Slutligen anser vi att man bör verka för att mödrahälsovården, barnhälsovården, tandvården, förskolorna och skolorna tidigt och snabbt ska fånga upp barn och unga som riskerar att hamna i olika former av utanförskap. Regeringen bör se över allt detta och ta initiativ. och styrning, punkt 1 (SD) av Per Ramhorn (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3222 av m.fl. (M) yrkandena 1, 2, 4 och 5 samt 2015/16:512 av (FP), 2015/16:2090 av och (båda M), 2015/16:3071 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 3, 2015/16:3226 av m.fl. (M) yrkande 11, 2016/17:316 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 3, 2016/17:1413 av Finn (M), 2016/17:1696 av och (båda S) yrkande 3, 2016/17:2727 av (M) och 2016/17:3222 av m.fl. (M) yrkandena 3, 6 och 11. Nationell samordning är en förutsättning för att möta utmaningarna i vården. Vi föreslår därför att en nationell handlingsplan tas fram för att säkra kvalitet och arbetsmiljön i hälso- och sjukvården. Därtill krävs tydliga nationella strategier för att säkra att vården blir likvärdig i hela landet. Som exempel på åtgärder kan nämnas att ta fram ett nationellt uppdrag för primärvården. Här bör den största delen av vårdbehovet kunna tas om hand och primärvården bör få ansvar för akut vård som inte kräver att vården utförs på akutsjukhus. Dessutom bör man se över förutsättningarna för att uppnå en förstärkt öppen specialistvård utanför sjukhusen. Regeringen bör se över allt detta och ta initiativ. och styrning, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3071 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 3 samt 2016/17:316 av m.fl. (C) yrkandena 2 och 3 samt 2015/16:512 av (FP), 2015/16:2090 av och (båda M), 2015/16:3226 av m.fl. (M) yrkande 11, 2016/17:1413 av Finn (M), 2016/17:1696 av och (båda S) yrkande 3, 2016/17:2727 av (M) och 2016/17:3222 av m.fl. (M) yrkandena 1–6 och 11. Den svenska hälso- och sjukvården är fokuserad på vård i sjukhusmiljö. Vård i sjukhusmiljö är dyr att driva och blir ofta splittrad för patienten. Jag anser därför att primärvårdens roll inom hälso- och sjukvård bör stärkas så att den blir den sammanhållande länken i vården för patienten med uppdraget att slussa patienten genom vårdkedjan. För patienten är det läkaren på vårdcentralen som är den viktiga kontaktpunkten med vården och därför bör alla patienter ges rätt till en ansvarig läkare i primärvården med uppgift att lotsa patienten genom vården. Därtill bör remisskravet slopas för specialistutförare i öppenvården. Regeringen bör se över dessa frågor och ta initiativ. Etisk plattform, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2568 av m.fl. (KD) yrkande 3 och 2016/17:3305 av m.fl. (KD) yrkande 4. Det är viktigt att medborgarna har god insyn inte bara i vårdens kvalitet utan också i vårdgivarnas ekonomi och de anställdas villkor. Av det skälet initierade den dåvarande regeringen arbetet med en etisk plattform med riktlinjer som alla offentligt finansierade vårdgivare, såväl privata som offentliga, ska följa. Det övergripande syftet är att alla utförare oavsett ägarstruktur och driftsform ska kunna jämföras. Jag anser att det är viktigt att arbetet med den etiska plattformen fortsätter. Regeringen bör se över frågan. Kvalitet i vården, punkt 4 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen.