bet · H401UU15 · 2017-05-09 00:00:00 — följande ojämlikhet mellan könen som råder i stora delar av världen. understryker att lösningen på problemet med könsselektiva aborter dock inte är att inskränka aborträtten. Enligt uppgift från uppskattas ca 200 miljoner kvinnor världen över ha utsatts för könsstympning. främst i söder om och i arabiska stater. könsstympning har allvarliga konsekvenser för kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa och understryker vikten av att motverka förekomsten av I tillägg till vad som anges ovan om SRHR kan utskottet konstatera att motverkandet av könsstympning bl.a. ingår i strategi för SRHR i söder om för tidsperioden –2019. Utskottet välkomnar också att regeringen avser att motverka barn- och tvångsäktenskap och påminner i detta sammanhang om betänkande 2016/17:UU5 där utskottet konstaterade att barnäktenskap är en kränkning av Utskottet framhöll vikten av att motverka förekomsten av barnäktenskap och välkomnade att det under mål 5 i Agenda anges att bl.a. barnäktenskap ska avskaffas. Utskottet konstaterar vidare att motverkande av barn- och tvångsäktenskap lyfts fram i utrikesförvaltningens handlingsplan för en feministisk utrikespolitik –2018 med Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna, 2015/16:123 (V) yrkandena 6, 8 och 9, 2015/16:2109 (SD) yrkandena 5 och 6, 2015/16:2262 (FP) yrkande 3, 2016/17:470 (SD) yrkandena 5 och 6 och 2016/17:1073 (L) yrkande 4. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om barnets rättigheter med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservation 20 (SD) och 21 (V). Regeringen anför i skrivelsen bl.a. att den avser att vara en stark röst och aktör för barnets rättigheter med det långsiktiga målet att barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till utveckling och trygghet samt delaktighet och inflytande (s. 33–34). I kommittémotion 2015/16:123 av m.fl. (V) yrkande 1 anförs att barns mänskliga rättigheter behöver vara en central del i breda arbete för mänskliga rättigheter. I yrkande 7 anförs att bör inleda ett konkret arbete med målet att alla världens stater ska förbjuda barnaga. I yrkande 10 anförs att bör verka för allas rätt till en identitet och för att understödja att fler länder utvecklar effektiva folkbokföringssystem. I kommittémotion 2015/16:2109 av m.fl. (SD) yrkande 7 framhålls vikten av att i högre grad uppmärksamma och verka för barns rättigheter. Detta framhålls även i kommittémotion 2016/17:470 av m.fl. (SD) yrkande 7 och i kommittémotion 2016/17:2504 av m.fl. (SD) yrkande 15. antogs 1989 och trädde i kraft året därpå. Konventionen föreskriver att barnets bästa ska sättas i första rummet vid alla åtgärder som rör barn, och det klargörs att barn ska ha rätten att komma till tals i frågor och beslut som berör barnet. Utskottet påminner om att var en pådrivande och konstruktiv kraft i samband med utarbetandet av . ratificerade konventionen 1990. har även ratificerat de fakultativa protokollen om barnsoldater och om handel med barn, barnprostitution och barnpornografi. I likhet med betänkande 2014/15:UU15 konstaterar utskottet att den dagliga verkligheten för miljoner barn världen över står i skarp kontrast till vad som anges i övergripande förklaringar, konventioner och andra instrument samt andra åtaganden och mål om barnets rättigheter. Många barn tvingas in i giftermål, och andra barn sätts i arbete. Barn saknar också ofta tillgång till flertalet ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter såsom utbildning och hälsa, vilket leder till marginalisering och fattigdom. Trots att det slås fast i att alla barn har rätt till skydd mot våld och andra former av övergrepp beräknas enligt skrivelsen ca 120 miljoner flickor och ca 70 miljoner pojkar utsättas för sexuellt våld och nära 1 miljard barn för olika former av fysiskt våld. I Agenda 2030 anges explicit att alla former av våld mot barn ska elimineras. Arbetet inom ramen för det globala partnerskapet för att motverka våld mot barn (The Global Initiative to End All Corporal Punishment of Children) syftar till att främja genomförandet av Agenda 2030 i detta avseende. FN:s generalsekreterare har vidare utnämnt en särskild representant när det gäller våld mot barn. Den särskilda representanten har lanserat ett initiativ för att allt våld mot barn ska upphöra (High time to end violence against children). Enligt uppgift från det globala partnerskapet har 52 länder förbjudit alla former av barnaga och ytterligare 54 stater har uttryckt en ambition att införa ett totalförbud mot barnaga. första landet i världen att förbjuda barnaga (1979). Utskottet noterar vad som anges i skrivelsen att det svenska barnagaförbudet väcker ett stort intresse i en Utskottet konstaterar vidare att är en stark aktör för barnets rätt till skydd mot våld. arrangerade 2014 ett högnivåmöte för att få fler länder att förbjuda barnaga. I slås det fast att ett barn ska registreras efter födelsen, ska ha rätt från födelsen till ett namn och rätt att förvärva ett medborgarskap m.m. Konventionsstaterna åtar sig vidare att respektera barnets rätt att behålla sin identitet, innefattande medborgarskap, namn m.m. Avsaknad av födelsebevis kan begränsa barnets tillgång till sociala tjänster som hälsa och utbildning och kan även leda till en risk för statslöshet. () finns det 230 miljoner oregistrerade barn runt om i tillhör de FN-organ som stöder kapacitetsuppbyggnad för att främja födelseregistrering och folkbokföring. är en betydande givare I linje med de åtaganden som statsparterna till har gjort framhåller utskottet att långsiktiga mål när det gäller barnets rättigheter måste vara att barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till utveckling, trygghet, delaktighet och inflytande. vikten av att även i fortsättningen är en stark röst och aktör för barnets rättigheter och verkar för barns delaktighet och inflytande i frågor som rör Utskottet framhåller också vikten av att genomgående synliggöra barnets perspektiv och rättigheter i internationella sammanhang. understryker även vikten av att EU arbetar för att stärka barnets rättigheter och ser positivt på att EU har riktlinjer för arbetet på detta område och att barnets rättigheter intar en framträdande plats i för mänskliga rättigheter och demokrati för perioden –2019. avslutningsvis om budgetbetänkande 2016/17:UU2 (utg.omr. I betänkandet underströk utskottet att barnrättsperspektivet är en viktig del av rättighetsperspektivet. Utskottet konstaterade vidare att är en betydande givare på barnrättsområdet och underströk att arbetet med barnets rättigheter ska fortsätta att stärkas samt välkomnade att ska bidra till att alla flickor och pojkar ska kunna fullgöra en avgiftsfri och likvärdig utbildning av hög kvalitet. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2015/16:123 (V) yrkandena 1, 7 och 10, 2015/16:2109 (SD) yrkande 7, 2016/17:470 (SD) yrkande 7 och 2016/17:2504 (SD) yrkande 15. Hbtq-personers åtnjutande av mänskliga rättigheter Utskottets förslag i korthet avslår motioner om hbtq-personers rättigheter med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservation 22 (M, C, L, KD) och 23 (V). Regeringen framhåller i skrivelsen att diskrimineringsförbudet i de centrala konventionerna om de mänskliga rättigheterna även omfattar sexuell läggning och könsidentitet. Regeringen betonar bl.a. att den även i fortsättningen avser att vara en stark röst och aktör för hbtq-personers mänskliga rättigheter (s. 30– 31). I kommittémotion 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkande 6 framhålls bl.a. att vikten av att inom ramen för utrikes- och biståndspolitiken står upp för hbtq-personers rättigheter. Detta framhålls även i kommittémotion 2016/17:2768 av m.fl. (M) yrkande 5. I kommittémotion 2016/17:812 av m.fl. (V) yrkande 1 anförs att bör agera för att den oberoende experten för hbtq-frågor i för de mänskliga rättigheterna ska få goda organisatoriska och finansiella förutsättningar att genomföra sitt uppdrag. I yrkande 4 anförs att bör använda sin plats i till att uppmärksamma situationen för hbtq-personer i konflikt- och postkonfliktländer. I yrkande 5 anförs att bör verka för att lyfta fram hbtq-frågorna i alla relevanta forum inom FN- systemet. I yrkande 17 anförs att inom ramen för den feministiska utrikespolitiken bör uppmärksamma situationen för homo- och bisexuella flickor och kvinnor och icke-binära personer oavsett eventuell transerfarenhet. I yrkande 18 anförs att regeringen bör återkomma till med förslag till hur stödet till hbtq-organisationer i syd kan förstärkas och göras mer flexibelt. I partimotion 2016/17:1079 av m.fl. (L) yrkande 22 anförs att arbetet för hbt-personers rättigheter måste vara en integrerad del av internationella arbete för mänskliga rättigheter. Utskottet ser allvarligt på att hbtq-personers mänskliga rättigheter, bl.a. genom diskriminering, våld och hot om våld, kränks i alla delar av världen. Utskottet konstaterar att graden av respekt för hbtq-personers åtnjutande av mänskliga rättigheter i vissa fall kan ses som en indikator för i vilken utsträckning en stat generellt respekterar de mänskliga rättigheterna. Utskottet påminner om betänkande 2014/15:UU15 och framhåller att diskriminering av människor på grund av sexuell läggning och könsidentitet står i strid med den grundläggande och universella principen om alla människors lika värde och rättigheter. Utskottet betonar alla likas rättigheter och framhåller diskrimineringsförbudet i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna och i konventionerna om de mänskliga rättigheterna. Utskottet välkomnar att för ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, , och för mänskliga rättigheter explicit har fastslagit att sexuell läggning och könsidentitet omfattas av principen om icke-diskriminering i de centrala konventionerna om de mänskliga rättigheterna. Utskottet ser positivt på att det i skrivelsen anförs att och andra EU-stater verkar för att uttryckliga referenser om diskrimineringsförbud på grund av sexuell läggning och könsidentitet förs in och blir mer allmänt accepterade i FN-systemet och i andra internationella Utskottet konstaterar att frågor om sexuell läggning och könsidentitet är kontroversiella i många länder, inklusive inom EU, och att det i vissa stater finns ett stort motstånd mot att diskutera frågan ur ett människorättsperspektiv. Utskottet ser dock positivt på att EU har antagit riktlinjer om hbtq-personers åtnjutande av de mänskliga rättigheterna till stöd för dialogen med tredjeländer Utskottet ser vidare positivt på att beslutade att inrätta en oberoende expert på diskriminering och våld mot personer på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. Beslutet innebär att frågan nu tydligt finns på dagordning och att regelbunden rapportering om situationen för hbtq-personers åtnjutande av de mänskliga rättigheterna kommer att ske. Utskottet välkomnar att har varit starkt engagerat och stödjande i etablerandet av denna FN-expert i . Utskottet understryker betydelsen av att fortsätter att utgöra en kraftfull röst för hbtq-personers lika värde och rättigheter inom både utrikes- I likhet med betänkande 2012/13:UU15 och betänkande 2014/15:UU15 anser utskottet att och EU i partnerskap med tredjeländer systematiskt bör främja skyddet av och respekten för de mänskliga rättigheterna när det gäller sexuell läggning och könsidentitet inom ramen för FN och andra multilaterala forum och i bilaterala Utskottet ser därför positivt på att det i skrivelsen anförs att även i fortsättningen ska vara en stark röst och en tydlig aktör för hbtq-personers fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna, och verka för att diskriminering på grund av könsidentitet synliggörs ytterligare. Utskottet konstaterar att arbetet med att motverka diskriminering av bl.a. hbtq- personer kommer att ske bl.a. inom ramen för den feministiska utrikespolitik Frågan ingår också i utrikesförvaltningens handlingsplan för en feministisk utrikespolitik –2018 med fokusområdet Utskottet konstaterar i detta sammanhang även att utvecklingssamarbetet är ett verktyg i det samlade svenska engagemanget för mänskliga rättigheter i utrikespolitiken. Utskottet påminner om betänkande 2016/17:UU2 och framhåller att det är ett grundläggande krav att människor oavsett bl.a. sexuell läggning och könsöverskridande identitet eller uttryck ska kunna åtnjuta sina rättigheter och att ett sådant förhållningssätt innebär ett synliggörande av diskriminerade, exkluderade och marginaliserade individer och grupper före varje insats. I likhet med vad som framgår på annan plats i betänkandet framhåller utskottet vidare att tillgång till SRHR är centralt för hbtq-personers fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Utskottet konstaterar att är en viktig aktör i det internationella utvecklingssamarbetet för hbtq-personers rättigheter. stöder aktörer som arbetar med att stärka hbtq-personers åtnjutande av de mänskliga rättigheterna genom påverkansarbete, kapacitetsuppbyggnad av organisationer och rörelser, stöd och skydd till diskriminerade personer och personer vars rättigheter kränkts, dokumentering av överträdelser av de mänskliga rättigheterna och samarbete mellan rörelser, organisationer och länder. Utskottet konstaterar i detta sammanhang även att det krympande utrymmet för civilsamhället är i allra högsta grad en utmaning för organisationer som arbetar för hbtq-personers rättigheter världen över, och upprepar vad som angetts på annan plats i betänkandet om vikten av att stödja civilsamhällets organisationer och aktörer för att stärka demokratin och människors deltagande. Mot bakgrund av utskottets ställningstagande avstyrks motionerna 2015/16:2971 (M) yrkande 6, 2016/17:812. (V) yrkandena 1, 4, 5, 17 och 18, 2016/17:1079 (L) yrkande 22 och 2016/17:2768 (M) yrkande 5. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om religions- och övertygelsefrihet med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservation 24 (SD), 25 (V), 26 (L) och 27 (KD). Regeringen anger i skrivelsen att diskriminering och våld kopplat till människors religiösa och icke-religiösa identiteter har ökat kraftigt . I skrivelsen berörs bl.a. frågor om rätten att välja religions- och trosuppfattning, kopplingen mellan å ena sidan religions- och övertygelsefrihet och å andra sidan yttrande- och föreningsfrihet, och interkulturell och interreligiös dialog (s. 34–35). I partimotion 2015/16:82 av m.fl. (V) yrkande 1 framhålls vikten av att konsekvent inkludera religions- och övertygelsefrihet i breda arbete för mänskliga rättigheter. I yrkande 2 anförs att kvinnors och flickors religions- och övertygelsefrihet särskilt bör prioriteras i arbete med religions- och övertygelsefrihet. I yrkande 3 anförs att regeringen bör få i uppdrag att återkomma till med förslag om hur kan arbeta långsiktigt och strukturerat med frågor som rör religions- och övertygelsefrihet i utrikespolitiken. I yrkande 4 anförs att regeringen tillsammans med det civila samhället i bör ta fram ett dialogmaterial för religions- och övertygelsefrihet och för dialog med religiösa företrädare. Enligt motionärerna ska dialogmaterialet riktas till medarbetare på UD, Sida och andra svenska aktörer inom utvecklingssamarbete. I kommittémotion 2015/16:1936 av m.fl. (KD) yrkande 8 anförs att bör uppdra åt en särskild ambassadör att verka för att respekten för religionsfriheten stärks. Detta framhålls även i kommittémotion 2015/16:2678 av m.fl. (KD) yrkande 3. I yrkande 6 framhålls vikten av att sätta religionsfriheten högt upp på agendan i strategin för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. I kommittémotion 2015/16:2109 av m.fl. (SD) yrkande 8 anförs att regeringen bör intensifiera sina ansträngningar för att stödja utsatta och förföljda kristna samt för att fästa världssamfundets uppmärksamhet på förföljda kristnas utsatta situation. Detta upprepas i kommittémotion 2016/17:470 av m.fl. (SD) yrkande 8. I kommittémotion 2015/16:2262 av m.fl. (FP) yrkande 5 anförs att i högre grad måste uppmärksamma och driva frågan om förtryck av kvinnor och flickor på grund av religiös tillhörighet. Samma yrkande återkommer i partimotion 2016/17:1073 yrkande 6. I kommittémotion 2016/17:3206 av m.fl. (KD) yrkande 19 anförs att alla diplomater bör ha genomgått utbildning i frågor som rör religionsfrihet. Religions- och övertygelsefriheten garanteras i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna och i FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter. Även i om mänskliga rättigheter garanteras denna rättighet. Religions- och övertygelsefriheten omfattar förutom rätten att utöva den religion eller tro man vill också friheten att byta religion och trosuppfattning, friheten att inte bekänna sig till någon religion eller övertygelse samt rätten att kritisera andras religions- eller trosuppfattningar. På så sätt är religions- och övertygelsefriheten nära kopplad till yttrandefriheten och förenings- och församlingsfriheten. Religions- och övertygelsefrihet, yttrandefrihet, informationsfrihet, mötesfrihet och demonstrationsfrihet bildar tillsammans åsiktsfriheten. att dessa är tätt sammankopplade, och begränsningar av en frihet resulterar i begränsningar av de övriga. Utskottet framhåller att det är viktigt att lyfta fram yttrande- och föreningsfrihet som centrala för att skydda även religionsfriheten, och att motarbeta censur oavsett om det gäller religiösa uttryck eller religiös kritik. Utskottet ser med oro på att diskriminering, trakasserier och våld kopplat till människors religiösa och icke-religiösa identiteter har ökat kraftigt i takt med de senaste årens globala tillbakagång för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Religion har politiserats, och nationalism med religiösa inslag vinner mark på bred front. Våldsbejakande extremistiska terroriströrelser sprider skräck i de länder där de verkar. De hotar och förföljer både religiösa minoriteter och icke-religiösa individer. Utskottet konstaterar att hot, våld och trakasserier mot personer på grund av religiös tillhörighet är vanligare i stater där religionsfriheten begränsas än i stater där religionsfriheten tillämpas fullt ut. Utskottet ser allvarligt på att religiösa tolkningar och hänvisning till religion används även i FN och andra multilaterala forum för att ifrågasätta bl.a. kvinnors och flickors fri- och rättigheter och även hbtq-personers fri- och rättigheter. Utskottet ser vidare med oro på både den ökande antisemitismen och islamofobin i och på förföljelsen av religiösa minoriteter i andra delar av världen. Utskottet ser positivt på att ett särskilt sändebud har utsetts för att motverka antisemitism och islamofobi. Sändebudet ska arbeta med att samordna ansträngningar i dessa frågor genom att samverka nationellt och internationellt med centrala aktörer och multilaterala organisationer. När det gäller kristna minoriteter konstaterade utskottet i betänkande 2014/15:UU15 och i betänkande 2015/16:UU12 att denna grupp befinner sig i en utsatt situation i vissa länder, inte minst i och , och betonade att förföljelsen av kristna minoriteter måste upphöra. Utskottet har tagit ställning för att religions- och övertygelsefrihet är central i ett öppet samhälle, och att religions- och övertygelsefrihet är en universell mänsklig rättighet som kräver beskydd överallt och för alla (bet. 2012/13:UU15, bet. 2014/15:UU15). Mot denna bakgrund ser utskottet positivt på att regeringen i skrivelsen anför att den avser att inskärpa vikten av religionsfrihet som en integrerad del i det bredare arbetet för att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna, försvara och skydda individens frihet att välja religions- eller trosuppfattning och på ett systematiskt sätt öka medvetenheten om religions- och övertygelsefriheten och på vilka sätt denna rättighet kan kränkas. I skrivelsen framhålls utlandsmyndigheternas betydelse för att främja mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Det anges även att regeringen avser att förbättra stödet till utlandsmyndigheterna för att effektivisera arbetet med dessa frågor. Utskottet utgår från att detta stöd inbegriper det underlag och den kompetensutveckling som eventuellt behövs för att kunna utföra uppdraget, inklusive när det gäller att främja religions- och övertygelsefrihet. Utskottet kan vidare konstatera att religions- och övertygelsefrihet, i likhet med tidigare, inbegrips i de 135 landrapporter om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer som Enligt utskottet är EU en viktig aktör för att främja religions- och övertygelsefrihet gentemot tredjeländer. Som framgår på annan plats i betänkandet har EU landstrategier med gemensamma prioriteringar för EU:s arbete på landnivå när det gäller mänskliga rättigheter och demokrati. Utskottet utgår från att religions- och övertygelsefrihet vid behov ingår i dessa EU har vidare riktlinjer för att främja religions- och övertygelsefrihet i unionens externa relationer, och frågan lyfts fram som en prioritering i den handlingsplan (2015–2019) som är kopplad till EU:s strategiska ramverk för mänskliga rättigheter och demokrati. Enligt utskottet har de religiösa samfunden en viktig roll att spela i kampen mot intolerans, diskriminering och inskränkningar av de mänskliga Samverkan med religions- eller övertygelsebaserade organisationer är centralt för att förbättra ömsesidig och lika respekt för allas Det är viktigt att främja interkulturell och interreligiös dialog tillsammans med religiösa samfund och trossamfund. deltar aktivt inom en rad olika forum för interreligiös dialog, tolerans och fred och ger bidrag till internationella forum, som till exempel FN:s (Unaoc). Utskottet vill i detta sammanhang även framhålla i som bl.a. syftar till att bidra till en ökad ömsesidig förståelse när det gäller kultur och religion. utskottet besökte institutet . När det gäller yrkandet om att utse en ambassadör för att främja religionsfrihet nämns ovan att utskottet ser positivt på att ett sändebud har utsetts för att motverka antisemitism och islamofobi. vidare att det finns en ambassadör för det mänskliga rättigheterna i stort. övrigt påminner utskottet om att beslutskompetensen, enligt regeringsformen, i frågor som rör och utrikesförvaltningens organisation och personal samt fördelningen av resurser inom utrikesförvaltningen, ligger hos regeringen eller hos de myndigheter som lyder under regeringen. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2015/16:82 (V) yrkandena 1–4, 2015/16:1936 (KD) yrkande 8, 2015/16:2109 (SD) yrkande 8, 2015/16:2262 (FP) yrkande 5, 2015/16:2678 (KD) yrkandena 3 och 6, 2016/17:470 (SD) yrkande 8, 2016/17:1073 (L) yrkande 6, 2016/17:3206 (KD) yrkande 19. Mänskliga rättigheter i arbetslivet Utskottets förslag i korthet avslår motioner om mänskliga rättigheter i arbetslivet med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservationen 28 (V). Regeringen framhåller i skrivelsen att social rättvisa och förbättrade arbetsförhållanden är centrala för en hållbar globalisering och en hållbar ekonomisk utveckling. I sammanhanget lyfts ett antal frågor med bäring på mänskliga rättigheter i arbetslivet fram, bl.a. vikten av att stater ratificerar Internationella arbetsorganisationens () kärnkonventioner, produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor för alla, föreningsfrihet, organisationsrätt och kollektiv förhandlingsrätt (s. 40–42). Hållbart företagande och mänskliga rättigheter lyfts också fram, och bl.a. betonas vikten av att genomföra FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter (s. 49–50). I kommittémotion 2015/16:123 av m.fl. (V) yrkande 11 anförs att i utvecklingssamarbetet, utrikespolitiken och främjandeverksamheten bör arbeta för att stater och företag respekterar de internationella överenskommelser som reglerar barnarbete och arbeta för att alla skadliga barnarbeten avskaffas. I kommittémotion 2016/17:1195 av m.fl. (V) yrkande 1 anförs att regeringen bör verka för att ska ges möjlighet att utfärda sanktioner mot de stater som bryter mot kärnkonventioner.