bet · H401KU20 · 2017-06-13 00:00:00 — Granskningen gav inte anledning till något ytterligare uttalande från utskottet. Felaktiga uppgifter på regeringens webbplats Utskottet granskade hur det hade gått till när den dåvarande näringsministern utsett en utredare av trygghetssystem för företagare (bet. 2007/08:KU20 s. 206 f.). I sitt ställningstagande konstaterade utskottet att ministern vid en presskonferens presenterade felaktiga uppgifter om den tidigare utredaren (s. 213). Utskottet anförde att som ansvarigt statsråd ansvarar näringsministern för sina uttalanden och därmed även för att de uppgifter som hon förmedlar är korrekta. Mot denna bakgrund kunde utskottet notera att departementsledningen offentligt framförde ett beklagande och sina ursäkter. Det var dock enligt utskottet inte tillfredsställande att en skriftlig rättelse tillfogades regeringens webbplats först efter presskonferensen. granskade utskottet uppgifter som hade lämnats av den dåvarande landsbygdsministern (bet. 2010/11:KU20 s. 222 f.). Utskottet konstaterade att det av utredningen framgick att felaktiga uppgifter hade publicerats på regeringens webbplats samt uttryckts av ministern i olika massmedier och i skriftliga frågesvar i (s. 230). Allmänheten och hade därigenom enligt utskottet getts en felaktig uppfattning om vad som förevarit. Utskottet framhöll att ansvarigt statsråd ansvarar för sina uttalanden och därmed även för att de uppgifter som han förmedlar är korrekta och att detta även hade framförts av landsbygdsministern som beklagat det inträffade. Enligt utskottet hade tydliga fel begåtts och utskottet förutsatte att det inträffade inte skulle komma att upprepas. Vidare noterade utskottet att så sent som hade inte någon skriftlig rättelse av de felaktiga uppgifterna fogats till regeringens webbplats. Detta borde enligt utskottets mening ha gjorts så snart felaktigheten hade uppmärksammats. Under granskningen hade utskottet fått kunskap om att uppgifter i texter från föregående mandatperiod på regeringens webbplats om ministerns titel hade ändrats, från jordbruksminister till landsbygdsminister. Dessa ändringar hade gjorts genom att ord bytts ut i den ursprungliga notisen eller dylikt. Utskottet framhöll att ändringar eller rättelser av sakinnehåll i tidigare slutbehandlade dokument alltid bör ske genom att en skriftlig ändring eller rättelse fogas till det dokument där den ursprungliga uppgiften finns. granskade utskottet anställningen av en statssekreterare i [9] (bet. 2014/15:KU20 s. 136 f.). I sitt ställningstagande konstaterade utskottet inledningsvis att det framgick av utredningen i ärendet att ett pressmeddelande som hade publicerats på regeringens webbplats innehöll en felaktig uppgift om arbetet som statssekreterare (s. 149). Såsom ansvarigt statsråd i Miljö- och ansvarade enligt utskottet dåvarande klimat- och miljöministern för att den information som gick ut till allmänheten var korrekt och väl kontrollerad och att detta även hade framförts av ministern som beklagat det inträffade. Utskottet noterade att ministern hade uppgett att rutinerna inom departementet hade förtydligats för att ytterligare säkerställa att korrekt information lämnades. Någon utredning för att klarlägga hur den felaktiga uppgiften kunnat komma med i pressmeddelandet synes dock enligt utskottet inte ha gjorts inom departementet, vilket enligt utskottet hade varit en lämplig åtgärd för att säkerställa att de rutiner som finns för pressmeddelanden är adekvat utformade. Det hade inte heller efter frågor från utskottet på ett tillfredsställande sätt klarlagts hur ovannämnda fel kunnat komma med i pressmeddelandet. Vidare noterade utskottet att det efter publiceringen av pressmeddelandet hade gjorts två ändringar eller rättelser i ärendet inom departementet. efter publiceringen av pressmeddelandet gjordes en ändring i en notis på regeringens webbplats. Denna ändring skedde på så sätt att det i notisen infördes en kortfattad redogörelse för statssekreterarens ansvarsområden inom departementet. I notisen lades en länk till det ursprungliga pressmeddelandet. Sedermera gjordes en rättelse på så sätt att en rättelseruta infördes i det tidigare publicerade pressmeddelandet. Utskottet, som hänvisade till ett uttalande , anförde att ändringar eller rättelser av sakinnehåll i tidigare slutbehandlade dokument alltid bör ske genom att en skriftlig ändring eller rättelse fogas till det dokument där den ursprungliga uppgiften finns. Vidare underströk utskottet att det givetvis är viktigt att det när en ändring eller rättelse har fogats till ett dokument tydligt framgår varför ändringen eller rättelsen har gjorts. Den ändring som gjordes i notisen efter publiceringen av pressmeddelandet var enligt utskottets mening ofullständig eftersom det inte framgick vilken sakuppgift som hade ändrats. En rättelse av den felaktiga uppgiften hade sedermera skett genom den skriftliga rättelseruta som fogades till pressmeddelandet. Att rättelsen således gjordes först efter publiceringen av den felaktiga sakuppgiften var dock enligt utskottet inte tillfredsställande. Av utredningen i ärendet framgick att man först i anslutning till utskottets granskning hade infört rutiner inom Miljö- och för att korrigera felaktig information. Detta borde enligt utskottet ha gjorts , och utskottet förutsatte att även övriga departement redan hade eller såg till att de införde motsvarande rutiner. granskade utskottet användningen av regeringens webbplats i samband med vissa intervjuer av dåvarande statsministern (bet. 2011/12:KU20 s. 145 f.). I sitt ställningstagande anförde utskottet att i det här fallet var användningen av webbplatsen ett legitimt sätt att nå ut till allmänheten (s. 154). Utskottet framhöll också vikten av att hålla isär den offentliga verksamheten som bedrivs av och den verksamhet som bedrivs av de politiska partierna. Genom en skrivelse till begärde utskottet bl.a. svar på ett antal frågor. Utskottet fick en svarspromemoria utarbetad inom jämte ett antal bilagor (bilaga A4.4.2). Av promemorian framgår att officiella Twitterkonton är en del av officiella kommunikation som utgår från kommunikationspolicy och respektive departements uppdrag. officiella Twitterkonton syftar till att upplysa om utrikespolitik, att främja svenska intressen i utlandet och att ge stöd till svenska medborgare genom att tillgängliggöra information på t.ex. det konsulära området. Det framgår vidare av promemorian att i kommunikationspolicy behandlas de övergripande målen för myndighetens kommunikation. Policyn innehåller inte något avsnitt som särskilt behandlar kommunikation i sociala medier. Det finns även riktlinjer för kommunikation inom utrikesförvaltningen som är anpassad till utrikesförvaltningens verksamhet. Dokumenten finns publicerade på intranät. I promemorian framhålls att information om dokumenten lämnas vid utbildningar och nätverksträffar i . Vidare finns hänvisningar till dem i andra styrdokument och i departementsspecifika riktlinjer. Inom uppmärksammas dokumenten exempelvis vid återkommande årliga utbildningar för medarbetare i och för dem som är på väg till utlandstjänst. Dokumenten uppmärksammas även under diplomatprogrammet och vid de s.k. Sverigefrämjardagarna. En strategi för användning av digitala kanaler som beslutades har getts in till utskottet (bilaga A4.4.2). Därutöver framgår av promemorian att har en checklista för myndighetens användning av sociala medier för kommunikation. Checklistan innehåller flera punkter som syftar till att ge den medieansvariga personen tillfälle att tänka igenom frågeställningar som är centrala, såsom syfte, ansvar, interna rutiner, resurser och risker. Det framhålls i promemorian att utöver checklistan har dokument som när det gäller sociala medier behandlar arkivering, uppsikt, avtalsfrågor och säkerhet. Därutöver har det inom tagits fram en vägledning för sociala medier. Dokumenten, som finns publicerade på intranät, har getts in till utskottet (bilaga A4.4.2). På regeringens webbplats () finns det även webbsidan Netikett för konton i sociala medier. I promemorian framhålls vidare att information om dokumenten lämnas vid utbildningar och nätverksträffar i . Det finns även hänvisningar till dokumenten i andra styrdokument och i departementsspecifika riktlinjer. Inom uppmärksammas dokumenten exempelvis vid återkommande årliga utbildningar för medarbetare i och för dem som är på väg till utlandstjänst. Dokumenten uppmärksammas även under diplomatprogrammet och vid de s.k. Sverigefrämjardagarna. Därutöver framgår av promemorian att kommunikation i sociala medier är ett område som utvecklas och förändras i snabb takt och att det därför inom pågår ett arbete med att uppdatera befintliga dokument och att ta fram flera styrande och stödjande dokument för användningen av nya kommunikationskanaler. Dessutom framgår av promemorian att frågor om användning av arbetsgivarens utrustning för privat bruk behandlas bl.a. i etiska riktlinjer (FA/2014/534/JA, RK § 45) och att dessa riktlinjer finns publicerade på intranät. Av de etiska riktlinjerna framgår bl.a. att utrustningen är avsedd för att användas i tjänsten, att den är dimensionerad för behov och att det är tillåtet att använda utrustningen för privata behov i begränsad omfattning. I promemorian framhålls vidare att har en obligatorisk utbildning för alla nyanställda, Ny i RK. I utbildningen ingår bl.a. ett avsnitt där deltagarna informeras om innehållet i de etiska riktlinjerna och där deltagarna även får tillfälle att diskutera etiska frågeställningar utifrån riktlinjerna. När det gäller frågor kring det aktuella Twittermeddelandet framgår av promemorian att meddelandet publicerades på officiella Twitterkonto av misstag, att meddelandet togs bort direkt när misstaget upptäcktes och att departementet i ett nytt meddelande förklarade att det inte stod bakom innehållet i den borttagna tweeten. Därmed måste det ha stått klart för varje läsare att det första meddelandet inte hade departementet som avsändare. Av promemorian framgår vidare att publiceringen av det nämnda Twittermeddelandet, som alltså var ett rent misstag, uppenbarligen inte var förenligt med de rutiner och den policy som finns i departementet. Efter den felaktiga publiceringen har kommunikationsenhet gått igenom gällande rutiner med samtliga medarbetare med tillgång till officiella kanaler. Bland annat har det påtalats att tjänstemän inte bör vara inloggade på officiella kanaler och på privata sådana. Därutöver framhålls i promemorian att i vägledning för sociala medier, som revideras, uppmanas samtliga tjänstemän i utrikesförvaltningen med uppgift att publicera i officiella Twitterkanaler att inte vara inloggade på privata konton. kommunikationsenhet har också initierat diskussioner inom enheter och utlandsmyndigheter kring kommunikation i tjänsten och som privatperson med utgångspunkt i etiska riktlinjer och etiska riktlinjer för utlandstjänstgöring. Av granskningen framgår att en tjänsteman vid av misstag publicerade ett privat Twittermeddelande av partipolitisk karaktär på departementets officiella Twitterkonto. Såsom ansvarigt statsråd i ansvarar utrikesministern för innehållet i den information som går ut till allmänheten via sociala medier. När det gäller det aktuella Twittermeddelandet noterar utskottet emellertid att meddelandet inte var avsett som information från myndigheten och att det togs bort direkt när misstaget upptäcktes. Ett nytt meddelande publicerades på Twitterkontot av vilket det framgick att inte stod bakom innehållet i det borttagna Twittermeddelandet. Utskottet noterar vidare att det inom och har tagits fram bl.a. riktlinjer och policydokument när det gäller information och kommunikation i sociala medier och att innehållet i dokumenten tillgängliggörs på olika sätt. Departementet har också vidtagit konkreta åtgärder med anledning av den aktuella händelsen. Utskottet, som konstaterar att publiceringen av det aktuella Twittermeddelandet inte är förenlig med de rutiner och den policy som finns i , förutsätter att det inträffade inte kommer att upprepas. 4.5 Infrastrukturministerns ansvar för en statssekreterares resor I en anmälan till (dnr 738-2016/17), bilaga A4.5.1, begärs det att utskottet ska granska infrastrukturminister ansvar rörande en statssekreterares tjänsteresor. Anmälaren begär också en granskning av departementschefens respektive statsministerns ansvar för att tillräckliga åtgärder vidtagits för att garantera att riktlinjer efterlevs och huruvida dessa åtgärder lever upp till 1 kap. 3 § budgetlagen om att hög effektivitet ska eftersträvas och god hushållning ska iakttas inom statens verksamhet. Anmälningen hänvisar till en granskning genomförd av som visat att statssekreterarens resekostnader har varit betydligt högre än övriga tjänstemäns på departementet. En majoritet av resorna har skett i business class, trots att interna riktlinjer föreskriver att resor ska företas med billigast möjliga alternativ. Anmälaren noterar också att statssekreteraren har förlängt sina vistelser i strid med riktlinjerna samt att det funnits frågetecken kring statssekreterarens användning av den resebonus som erhållits via tjänsteresor. Enligt anmälaren är det anmärkningsvärt att statsrådet inte tagit notis om statssekreterarens vidlyftiga resande. Vidare menar anmälaren att när resandet så tydligt avviker från det normala, både i antal resor och i kostnad per resa, borde statsrådet rimligen ha reagerat och agerat. Anmälaren påpekar att har understrukit att statsråd bär det övergripande ansvaret för sitt chefsområde. Till grund för granskningen har legat bl.a. två promemorior som upprättats inom och , bilaga A4.5.2. genomförde en granskning av de tjänsteresor som genomförts av infrastrukturminister närmaste medarbetare, statssekreterare . Tidningen tog del av samtliga reseräkningar, verifikationer, program och rese-rapporter från det att han tillträdde som statssekreterare . Granskningen publicerades i i två artiklar med rubrikerna Reste i business class – med fritid på betalda hotell och : Jag försöker komma i väg så mycket som tiden tillåter. Enligt granskningen hade sedan han tillträdde som statssekreterare åkt på utlandsresor till en kostnad av . Beloppet angavs vara sex gånger högre än för företrädare, och betydligt högre än för andra statssekreterare. I artikeln påpekades att en majoritet av resor hade skett i business class, i strid med riktlinjer som föreskriver att det billigaste alternativet normalt ska väljas. Tidningen rapporterade också att det var oklart huruvida de bonuspoäng som erhållit via sina tjänsteresor hade använts för privata ändamål, något som inte är tillåtet enligt riktlinjerna. Vidare rapporterade att enligt uppgift har haft mycket fritid i samband med tjänsteresorna, och att hans frekventa frånvaro ska ha upplevts som ett problem på departementet. Enligt tidningen ska det på ha funnits ”ett brett missnöje” med resvanor. Tidningen noterade minst ett fall där genomfört en resa trots att han på grund av inställda möten avråtts av tjänstemän på Regerings-kansliet från att resa. För ett antal av resorna saknas också en skriftlig rapport om resans syften och mål, vilket annars är brukligt. I en intervju publicerad i (Reglerna har inte följts till ) angav att hon inte känt till innehållet i reseprogram eller att hans resekostnader var så höga. Vad gäller tidningens uppgifter om statssekreterarens resor sa infrastrukturministern följande: Jag har inte insyn, vare sig i hur hans resor bokas eller hur rutinerna ser ut. Men det är viktigt att vi både säkerställer att den som ska resa själv tar ansvar för att se till att man följer regelverket och att man också har rutiner för att de regler som finns efterlevs. I en artikel i (har inte längre mitt förtroende) rapporterades att inte längre ansåg sig ha fullt förtroende för sin statssekreterare, varför hon hade valt att skilja honom från hans tjänst. På frågan om sitt eget ansvar när det gäller resor svarade statsrådet följande: I mina arbetsuppgifter ingår inte att ha en detaljgranskning eller kunskap om resor som en statssekreterare gör. Där finns ett personligt ansvar. Däremot har jag ansvar för att se till att det är ordning och reda i mitt departement och att jag kan ha fortsatt förtroende för den som är statssekreterare. Det ansvaret tar jag . Liksom statsministern och departementschefen uppträder även övriga statsråd i regel inte enbart som medlemmar av regeringen, utan också som chefer med ledande befattning i ett departement inom myndigheten . Det senare framgår t.ex. av 23 § förordningen (1996:1515) med instruktion för , som föreskriver att arbetet inom ett departement närmast under departementschefen och övriga statsråd i departementet leds av statssekreteraren. Statssekreteraren ska främst svara för planering och samordning i departementet och i förhållande till andra samhällsorgan samt vaka över att arbetet bedrivs i överensstämmelse med planeringen. Stats-sekreterarens funktion, ansvar och uppgifter regleras inte i detalj i instruktionen eller arbetsförordningen till . Dessa förtydligas först i respektive departements arbetsordning, vilka skiljer sig åt när det gäller ansvar, roll och uppgifter. arbetsordning beslutas av departementschefen med stöd av 31 och 32 §§ förordningen med instruktion för . Departementet är indelat i fyra avdelningar där varje avdelning leds av en avdelningschef. Avdelningschefen har det administrativa samordnings-ansvaret för avdelningen och planerar avdelningens verksamhet. Avdelnings-chefen ansvarar också för interna rutiner och ska se till att och departementets riktlinjer efterlevs på avdelningen. Varje avdelning är i sin tur indelad i ett antal enheter där varje enhet leds av en enhetschef. I enhetschefens uppgifter och ansvar ingår att i fråga om personalen vid enheten besluta om resor, dock efter samråd med respektive statssekreterare i fråga om resor av större omfattning. riktlinjer för möten och resor beslutas av förvaltningschefen med stöd av 8 § föreskrifter (RKF 1998:1) med arbetsordning för . I riktlinjerna anges vad som normalt gäller vid möten och resor i tjänsten inom . I de riktlinjer som gällde t.o.m. (FA/2015/01330/JA) framgår att tjänsteresor ska planeras noggrant så att tjänsteutgifterna och merkostnaderna blir så låga som möjligt utan att effektiviteten blir eftersatt. Flygresor ska bokas till lägsta pris om det inte finns särskilda skäl att boka på annat sätt, vilket normalt innebär ekonomiklass. Flygbonus och förmåner från flygbolag, hotell och andra leverantörer vid en tjänsteresa får bara användas vid förrättningar och resor i tjänsten. Om resenären av privata skäl väljer att resa tidigare till förrättningsorten eller stanna kvar på förrättningsorten i anslutning till förrättningen, får han eller hon själv betala alla merkostnader som uppkommer på grund av den förlängda vistelsetiden. Den förlängda vistelsetiden bör stå i rimlig proportion till tjänstgöringstiden på orten. Innan en tjänsteresa genomförs ska den enligt riktlinjerna vara godkänd av en behörig chef. Det är den enskilda resenärens ansvar att tjänsteresor genomförs i enlighet med riktlinjerna. Den som har godkänt tjänsteresan är också ansvarig för att följa upp att riktlinjerna följs. Det krävs särskilda skäl, t.ex. medicinska, för att frångå riktlinjerna. I enskilda fall eller för vissa grupper är det möjligt att besluta om andra rutiner eller att resor får göras på annat sätt. Ett sådant beslut fattas av departementets expeditionschef, motsvarande chefstjänsteman eller den han eller hon bestämmer. Reviderade riktlinjer för möten och resor i (FA2016/01598/JA) beslutades och trädde i kraft . En fråga som emellanåt har aktualiserats i granskning är hur långt statsrådens ansvar sträcker sig när det gäller handlingar, åtgärder etc. som inte har stått under deras direkta kontroll. En genomgång av tidigare granskningar visar att utskottet har hållit statsråd ansvarigt för brister i handläggningen trots att det inte i första hand är statsrådet personligen som handlat bristfälligt. I vissa fall har dessutom bristerna varit av sådan art att det knappast varit rimligt att kräva att statsrådet personligen ska ha haft kontroll över dem (se bet. 2005/06:KU8 s. 71 f.). Utskottet har även gjort bedömningen att i sin granskning fästa avseende vid underlåtenhet att handla i en viss situation (s. 39). har tidigare konstaterat att statsråd bär det övergripande ansvaret för sitt chefsområde. I betänkande 2009/10:KU20 anförde utskottet att utrikesministern i sin egenskap av chef för utlands-myndigheterna alltid bär ett ansvar för utlandsmyndigheternas agerande. I betänkande 2005/6:KU8 konstaterades att departementscheferna genom arbetsordningar för sina departement möjliggjort för andra statsråd och chefstjänstemän inom departementen att fatta flera beslut, framför allt i interna frågor av administrativ karaktär eller som har att göra med beredningen av regeringsärenden. Vad gäller statsrådens ansvarighet inför när det gäller arbetet i anförde utskottet följande (s. 74–75): Chefstjänstemän och huvudmän har i praktiken ansvaret internt i för flertalet arbetsuppgifter. Detta är dock inte detsamma som att departementscheferna och övriga statsråd är ansvariga inför därvidlag. […] Det kan då noteras att beskrivningarna i instruktionen för och departementens arbetsordningar av chefstjänstemännens arbetsuppgifter är förhållandevis allmänt hållna. Ett exempel gäller statssekreterarens (i UD kabinettssekreterarens) befogenheter och åligganden i förhållande till departementschefen och övriga statsråd inom ett departement. […] När föreskrifterna är av detta allmänna slag får emellertid departements-cheferna och eventuella övriga statsråd alltjämt anses ha ett ansvar inför för hur dessa uppgifter utförs – detta alltså även om ansvaret intern i är fördelat på annat sätt. Genom en skrivelse till begärde utskottet svar på ett antal frågor. Utskottet fick två promemorior utarbetade inom och (bilaga A4.5.2). I promemoriorna noteras att huvudregeln enligt instruktion är att statsministern, i egenskap av chef för , fattar beslut på vägnar. Statsministern har enligt samma instruktion vissa möjligheter att överlåta beslutanderätten till departements-chefer, andra statsråd eller tjänstemän i (30 §). Vidare noteras att det av arbetsordning framgår att statsministern har överlåtit till förvaltningschefen att på vägnar förskriva eller för särskilda fall besluta om sådant som rör flera departements verksamhetsområden och som gäller bl.a. arbetsgivar- och personalpolitik, anställningar, löner och annan personaladministration (8 §). Förvaltnings-chefen har med stöd av detta bemyndigande beslutat om riktlinjer för möten och resor. I promemoriorna noteras också att det av arbets-ordning, som beslutats av departementschefen, framgår att avdelnings-cheferna har ansvar för att och departementets riktlinjer efterlevs på respektive avdelning. Vidare framgår att enhetscheferna på en avdelning ska besluta om resor inom enheten, i vissa fall efter samråd med berörd statssekreterare. Enligt ekonomiadministrativa besluts- och attestordning har näringsrådet det övergripande ansvaret för ekonomiadministration. Av promemoriorna framgår att det enligt riktlinjerna för möten och resor i är den enskilda resenärens ansvar att en tjänsteresa genomförs i enlighet med riktlinjerna. När det gäller kostnadsaspekterna av tjänsteresor framgår av riktlinjerna att tjänsteresor ska planeras noggrant så att de totala kostnaderna blir så låga som möjligt utan att effektiviteten blir eftersatt. Information om riktlinjerna ges till medarbetarna inom Regerings-kansliet vid olika utbildningstillfällen. På ges nya medarbetare normalt en introduktion i vilken information om riktlinjerna ingår. Även nya statssekreterare ges en motsvarande introduktion. Enligt har man inom departementet i olika sammanhang betonat vikten av att följa riktlinjerna. gjorde en genomgång av riktlinjerna och tillämpningen av dessa.