bet · H401KrU9 · 2017-05-24 00:00:00 — Med detta, herr talman, vill jag avsluta med att jag står bakom samtliga Alliansens gemensamma reservationer, men jag väljer för tids vinnande att yrka bifall endast till reservation nr 6. Kultur är en tolkning av oss, av vår tid, vårt förflutna och våra visioner. Kulturarv handlar inte bara om historia och dåtid utan även om nutid och framtid. Kunskap om både samtidens skeenden och den bakomliggande historien bidrar till vår förståelse av vilka vi är och hur vi kan forma vår framtid. För att våga tro är insikten om att vårt samhälle alltid är under förändring avgörande. Det samhälleliga kulturarvsansvaret måste innefatta hela kulturarvet, såsom kvinnornas kulturarv, lokalsamhällets folkliga kultur, teatrarnas och filmhistoriens skatter, museiföremål, de nationella minoriteternas och de invandrade gruppernas kulturarv och hela klassamhällets historia ur olika perspektiv. Lärdomar från historien och tillgången till ett levande kulturarv - till hela den komplexa rikedom av olika erfarenheter som är vår historia - ger oss den nödvändiga kompassen för att vi ska kunna orientera oss i såväl vår samtid som vår framtid. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor Museer och arkiv är exempel på folkbildande institutioner och bärare av vårt kulturarv, institutioner för vårt kollektiva minne, arenor för kulturella möten och uttrycksformer. Våra kulturarvsinstitutioner ska användas i sökandet efter vår historia och som arenor för att levandegöra och visa upp den. Museer och arkiv bör, med användande av modern teknik, göras till öppna dynamiska kultur- och forskningscentrum för såväl dagens som morgondagens brukare. De ska uppmuntra professionell forskning om vår historia men också uppmuntra och ge stöd till initiativ från grupper av vanliga ortsbor, föreningar och skolklasser som söker sin och sin bygds, sitt samhälles, historia. är inte ett land som enbart är svenskt och har aldrig varit det. Gränser har flyttats och invandring såväl som utvandring har alltid pågått, och ovärderliga bidrag till vår kultur och vårt lands utveckling har lämnats. Den så kallade svenskheten är något relativt modernt. , i samband med krig och att landet fick en ny regeringsform, skedde en djupgående förändring och en helt ny identitet skapades. Det nya som skapades var inte bara något geografiskt och konstitutionellt nytt, utan det var också på ett avgörande sätt fråga om en mental förändring. Poesin, språket och historieskrivningen fick till stor del definiera den nya svenskheten. Nationalistiska strävanden efter att bygga enspråkiga stater i en mångkulturell värld har dock inneburit förtryck av minoriteter - så även i där både själva språken, som finska, meänkieli och samiska, och de människor som talade dessa språk fick utstå ett stort förtryck i skapandet av det nya . Det ledde till att många berättelser och röster tystades då men är tysta även . Därför är det grundläggande att olika röster får komma till tals och att olika erfarenheter känns igen i den offentligt stödda kulturen. Det är inte att ideologisera, politisera eller konstruera, utan det är att synliggöra alla oss som formar framtidens kulturarv. är överlag positivt till de förslag som regeringen presenterar i sin proposition. Men de bedömningar som regeringen i övrigt presenterar och de kommande ändringar som har aviserats i propositionen har vi en mer blandad inställning till. En av dessa gäller arbetslivsmuseerna. Arbetslivsmuseerna berättar om, gestaltar och levandegör på olika sätt hur arbetet, arbetslivet och till viss del även livet vid sidan om arbetet har sett ut genom historien. finns det omkring 1 500 arbetslivsmuseer i . De drivs till stor del av ideellt arbetande personal, och deras samlingar är mycket omfattande. Att bredda anslaget till arbetslivsmuseerna så att det även omfattar det som kallas annat ideellt kulturarvsarbete skulle vara olyckligt och direkt dåligt då det enligt vår bedömning riskerar att medföra att arbetslivsmuseerna får mindre pengar och därmed sämre förutsättningar för att bedriva sin viktiga verksamhet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor Vi är också skeptiska till att Riksutställningar ska avvecklas som myndighet och att ett flertal av uppgifterna ska överföras och inordnas i i samband med det. Båda verkar inom samma sektor men har helt olika kompetens och ingång i kulturarvsarbetet. Det är positivt att regeringen vill främja en ökad samverkan mellan kulturarvsinstitutionerna och skolväsendet, men vi tror att det blir svårt för att åstadkomma någon större förändring på området på egen hand. Skolans möjligheter att nyttja museerna försvann när skolan började med nettotid i stället för bruttotid. Över minskade antalet skolvisningar avsevärt. anser därför att det även behöver ges ett tydligt uppdrag till skolan för att exempelvis antalet skolvisningar ska kunna öka och samverkan förbättras. Vi är glada att majoriteten i utskottet ställt sig bakom att regeringen bör utreda hur ett uppdrag riktat till skolhuvudmännen kan utformas i syfte att stärka samverkan. Vi välkomnar också förslaget om en ny museilag, som på ett tydligare och mer långsiktigt sätt slår fast museernas fria ställning, roll och funktion. I lagförslagets andra paragraf anges vad som avses med ett museum. Flera remissinstanser kritiserade utredningens förslag till definition och angav att det skulle vara bättre om den av , Icom, framtagna och etablerade definitionen användes i stället. Regeringen tillmötesgår visserligen dessa synpunkter genom att förtydliga beskrivningen och presentera ett lagtextförslag som delvis skiljer sig från utredningens. anser dock att det inte är tillräckligt utan vill att regeringen återkommer med ett förslag där definitionen av vad ett museum är tydligare motsvarar Icoms definition. görs och visas film nästan uteslutande digitalt. Den analoga filmtekniken är helt på väg ut. I finns 2 600 svenska långfilmer och över 6 000 kortfilmer. Om kommande generationer ska kunna ta del av vårt filmiska kulturarv, till 2000tal, måste det digitaliseras. anser att det svenska filmiska kulturarvet är av lika stor vikt som andra kulturarv och inte får förfalla. Det filmiska kulturarvet får inte heller vara otillgängligt för allmänheten. Med en digitalisering kan filmerna visas på alla digitala biografer, på webben, via dvd och tv med mera. Det handlar kort sagt om en historisk möjlighet att göra kulturarvet tillgängligt i stor skala, som det finns en historisk risk att större delen av filmarvet går förlorat om inte denna chans tillvaratas. I den takt som digitaliseringen av filmarvet sker kommer det att dröja åtskilliga decennier innan det är klart. Dessutom är den samlade bedömningen att den utrustning som krävs för storskaliga digitaliseringsprojekt inte kommer att finnas tillgänglig i mer än en ytterst begränsad tidsperiod framöver på grund av brist på reservdelar och möjlighet till service. Inom en relativt snar framtid kan även brist på kompetens bli ett problem. har lyft upp denna fråga, och vi är angelägna om att kraftfulla åtgärder omgående vidtas. Det känns därför hoppfullt att majoriteten i utskottet också ser betydelsen av att digitaliseringen påskyndas. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor Inledningsvis lyfte jag upp betydelsen av att låta olika röster komma till tals och att de som har tystats kommer fram. Därför anser vi att det är av stor vikt att regeringen vidtar åtgärder för att säkerställa att både de språk och de berättelser som fanns och de som tillkommit senare får samma självklara utrymme när folkminnena ska nedtecknas och dokumenteras. Med det vill jag yrka bifall till reservation 14. Givetvis står jag bakom samtliga gemensamma alliansreservationer och Liberalernas reservationer i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 2 under punkt 1 och reservation 6 under punkt 4. Vårt kulturarv är ett resultat av internationella och inhemska impulser, gamla traditioner och nya uttryckssätt, en önskan att bevara det gamla och sökandet efter det nya. Ur detta hopkok har det vi kallar svensk kultur vuxit fram. Genom erfarenheter, kunskaper, kontakter människor emellan och historiska händelser förändras vår kultur och . Ordet smältdegel används ibland för att beskriva processerna, och det är i högsta grad en relevant beskrivning. Genom att blanda det olika får vi fram legeringar som beskriver det lika. Att vårda kulturarvet innebär att bevara kunskap, idéer, föremål och miljöer som speglar äldre tiders livs- och samhällsformer. Kulturarvet ger perspektiv på vår samtid, nya idéer om hur vi kan forma vår framtid och styrka att kunna möta det nya och främmande. Vi liberaler har tidigare ifrågasatt uppdraget att och Statens museer för världskultur ska arbeta för en kunskapsbaserad och reflekterande historieskrivning, så som regeringen aviserade i budgetpropositionen. Ett sådant uppdrag, herr talman, torde vara att sparka upp en öppen dörr. Att bidra till en kunskapsbaserad och reflekterande historieskrivning är rimligen redan kärnverksamheten för alla museer i vårt avlånga land. Men i ljuset av andra förslag, till exempel tanken om att "en museimyndighet för hela den historiska utvecklingen i " blir "en avgörande kraft när berättelsen om nationen laddas om och fylls med nytt innehåll" blir det mer bekymmersamt. Precis som de flesta i debatten redan sagt är museernas uppgift att förvärva, bevara och främja sina samlingar till skydd för kulturarvet och inte låta sig styras av tillfälliga intellektuella trender. I alternativa faktas tidevarv, som vi lever i , blir museernas roll viktigare . Som folkbildare ska de sprida kunskap, och en av huvuduppgifterna är att informera, inte att uppfostra. Den normkritik som bara ersätter gamla normer med nya är illavarslande och kontraproduktiv. Goda lösningar på vår tids stora samhällsutmaningar kommer alltid när människor tänker fritt, inte när de tänker rätt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor Därför välkomnar vi att regeringen i propositionen är så tydlig med att politiken ska ha armlängds avstånd till museerna. Sådana utfästelser kräver dock, herr talman, inte bara ord utan att regeringen också i aktiv handling visar att deras armar inte är alltför korta. Vi liberaler delar delvis regeringens uppfattning att enskilda museers interna organisation eller val av lokaler inte ska avgöras av kammaren. Men det innebär inte, enligt vår mening, att ägaren ska undandra sig sitt ägaransvar och låta sammanslagningar, förflyttningar eller omorganisationer mellan enskilda verksamheter ske utan inblandning eller styrning. Armslängds avstånd är ett bra begrepp, men om det är något som man inte ska hålla sig borta ifrån är det just ägarfrågorna. Detta gäller särskilt när enskilda samlingar eller verksamheter hotas eller riskerar att förpassas till låsta magasin. Jag tänker självfallet närmast på debatten kring de olika verksamheterna i framför allt , inom Statens museer för världskultur: , Östasiatiska och . Vi motsätter oss av exakt samma skäl att riksdagsbindningen hävs när gäller myndigheten och med Stiftelsen . Man ska utföra sitt ägaruppdrag, men man ska inte riskera samlingar. De problem som synliggjorts av debatten om Statens museer för världskultur tycker vi är ett tydligt exempel på hur regeringens ambitioner att nå stordriftsfördelar genom att slå samman olika museer kan slå väldigt fel. I stället för ett museum med ekonomiska problem och tre som går ganska bra i det hänseendet kan man få en stor museiorganisation på svältkur. Detsamma gäller givetvis också hur väl museerna lyckas med sitt kunskapsuppdrag. Därav, herr talman, kommer Liberalernas bifallsyrkande till reservation 2. Avslutningsvis vill jag säga några ord om roll i världen och vårt ansvar för världens gemensamma kulturarv. Den som förlorar sin historia förlorar också sig själv. Förstörelse av kulturarv är en del av varje totalitär ideologi, och inget folkmord har någonsin fullbordats utan en kulturell rensning. Vi i den här salen är för unga för att minnas 1945 och de fruktansvärda åren som kom före, men på det judiska museet i , som jag besökte för sedan, finns bilder på hundratals vackra synagogor. De var samlingsplatser för hela samhällen, som vi aldrig någonsin får se igen. Nazisterna ville utplåna alla spår av judendomen ur det europeiska samhället. Synagogornas placering i , , och andra städer visade på den dialog mellan kulturer som utmärker sofistikerade civilisationer. Av exakt samma skäl var erövringen av den syriska ökenstaden särskilt viktig för terrororganisationen . Man ville utplåna ett folk och dess historia. När Daish nu börjar tappa fästet i och expanderar man i stället i bland annat det laglösa , vilket har fått Internationella museirådet att larma högljutt. Också där finns unika Unescovärldsarv som riskerar att ödeläggas, och en del har redan ödelagts. dömde ICC, , förstörelse av kulturarv som ett krigsbrott. Enligt , som har undertecknat, är förstörelse av ett folks kulturarv att anse som ett brott mot hela mänskligheten. Regeringen måste arbeta för att ställa de skyldiga till svars. måste också öka stödet till de enskilda arkeologer, konstnärer, författare och andra konstutövare och kulturarbetare i regionerna som är berörda. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor Liberalerna vill att biståndsmedel ska användas i kampen för att rädda vårt gemensamma kulturarv och vår gemensamma historia till vår gemensamma framtid. Jag ställer mig bakom samtliga reservationer från Alliansen och , men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 6 och 20. Vi debatterar kulturarvsfrågor. Kulturarvsområdet har vuxit fram som ett eget politikområde. Låt mig börja med ett citat av : Om man vägrar se bakåt och inte vågar se framåt måste man se upp. Vi har dels en historia bakåt, dels visioner framåt. Allt hänger samman. Gårdagen är förbi, morgondagen har ingen sett, men är av möjligheter. Historien skrivs av dem som segrar, sa . Kanske man kan säga att historien skrivs av olika intressen. För att få lite perspektiv har jag roat mig med att lyssna på förra årets kulturarvsdebatt, där jag inte hade möjlighet att själv delta utan ersattes av för . Man måste väl vara lite av en nörd för att lyssna sig igenom hela debatten, men den gav mig en del reflektioner. Debatten tror jag andades en del väntan på den kulturarvsproposition som skulle komma från regeringen. I debatten gjorde en källkritisk granskning och ifrågasatte som upphovsman till hans verk, vilket jag tycker var väldigt modigt. lyfte fram kulturmiljön kopplat till bostäder, Liberalerna tog upp hbtq-frågor och bostäder och lyfte fram regeringens ensidiga när det gäller fri entré till museer. var inte representerade. Socialdemokraterna lyfte fram en del nutidshistoria och historik kring arbetarrörelsen och kvinnorörelsen . talade mest om nationell identitet och kyrkobyggnader. Man kan väl säga att samtliga partiers representanters beskrivning av kulturarvet bekräftar min tes att historien skrivs utifrån olika intressen och att hur vi beskriver vårt kulturarv har att göra med vad vi själva bottnar i för politisk identitet. Detta gäller självfallet även min egen syn på kulturarvet. Debatten är nu historia, och vi har kulturarvspropositionen från regeringen att debattera. Det handlar bland annat om en ny museilag, hur staten ska ta ansvar för sina museer och hur pass fristående museerna ska vara i förhållande till statsmakten. Det finns också ett lagförslag om ändring i kulturmiljölagen. Vi har sex olika tillkännagivanden från allianspartierna. För den oinvigde kan jag förklara att ett tillkännagivande i riksdag är ett beslut där meddelar regeringen sin åsikt. Regeringen ska i sin tur tillgodose beslut. De aktuella tillkännagivandena från Alliansen handlar bland annat om museernas särart, museerna som en del av näringspolitiken, bland annat kopplat till besöksindustrin, transportmedel från förr, till exempel veteranbilar - det var härligt att höra om de gamla glidande amerikanare som har varit ute nu , det så kallade rörliga kulturarvet - och digitalisering av bland annat arkiv. Detta är några exempel. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor Jag har undervisat i historia och vill därför lägga an ett historiskt immateriellt perspektiv, som jag menar bör få lite mer utrymme i propositionen. Allianspartierna har ett tillkännagivande under punkten Kulturarvet och skolan. Vi skriver i alliansmotionen att "kulturarvspropositionen på ett mycket tydligare sätt borde poängtera läroplanens värdegrund". Vad står det då i läroplanen för skolan? Under rubriken och uppdrag står följande, och det är det första kapitlet i läroplanen: Människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med svaga och utsatta är de värden som skolan ska gestalta och förmedla. I överensstämmelse med den etik som förvaltats av tradition och västerländsk humanism sker detta genom individens fostran till rättskänsla, generositet, tolerans och ansvarstagande. Undervisningen i skolan ska vara icke-konfessionell. Vi är helt överens om att skolan ska vara icke-konfessionell. Men när det gäller vårt kulturarv, våra rötter, är jag förvånad över att ingen på allvar tar upp den västerländska humanismens och kristna traditionens betydelse. Man går så att säga i cirklar runt detta. Det talas om viktiga saker som kyrkobyggnader, kulturföremål, kartläggning av skyddsvärda byggnader och så vidare. Men jag menar att det immateriella får för lite utrymme. Och den kristna traditionen nämns som begrepp över huvud taget inte. Tillsammans med den västerländska humanismen har den kristna etiken och värdegrunden spelat en helt avgörande roll som kulturbärare och formare av vår demokrati. Att det inte nämns i betänkandet har gjort att jag har framställt ett så kallat särskilt yttrande från . Kyrkans och den kristna trons roll i historia gäller inte en specifik sektor av samhället, utan det var den livsåskådning som präglade allt: konst, kultur, utbildning, sjukvård, politik och så vidare. Ingen del av det svenska samhället är alltså opåverkad av kristendomen. Ett konkret exempel på den kristna traditionens institutionella betydelse i relation till människovärdet är uppbyggnaden av fattigvård och sjukvård - den tidens välfärdsinstitutioner - och framåt. För moderna historia kan man tillägga att det demokratiska genombrottet skedde under inflytande från svensk frikyrklighet, inte minst baptismen och missionsförbundet. De ivrade för yttrandefrihet och religionsfrihet. Församlingarna var dessutom uttryck för demokratitränade gräsrotsorganisationer. Först , när välfärdsstaten skapades, tar staten ett större ansvar för de sociala frågorna. innebär den starka välfärdsstaten att kyrkornas sociala relevans minskar. Men det som händer och är att nya sociala utmaningar i kombination med försvagningar av välfärdsstaten sker, och då ökar kyrkans betydelse på nytt för att möta samhällets sociala utmaningar. Det informationssamhälle som vi lever i, där vår hjärna lär kunna hantera 3 000 budskap - men jag vet inte hur det går till för min egen del - kan möjligen vara en förklaring till att den kristna etiken glöms bort också i en proposition från regeringen. Det är så mycket som kommer in . Men förr, när det var långt mellan byarna och människorna, var den kristna etiken och värdegrunden kittet i samhället - rättskänsla, generositet, medmänsklighet, tolerans och ansvarstagande, så som det uttrycks i skollagen. Jag menar att den kristna traditionen borde ha haft sin givna plats också i den 240 sidor långa kulturarvspropositionen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor Digitaliseringen har inneburit att ett redan befintligt kulturarv också kan tillgängliggöras via nätet. Jag ska avsluta mitt anförande med att säga att vi var några som besökte Arkivveckan på . Det var inte helt oväntat att digitaliseringens betydelse för vårt gemensamma kulturarv lyftes fram där. Det handlar inte bara om att arkivera det som hänt tidigare i historien. Här menar vi från allianspartierna att regeringen missar en viktig poäng när det handlar om att prioritera digitalisering av kulturarvet till stöd för framtida forskning och bildning. Kulturarvet handlar inte bara om att se tillbaka. Det handlar också om att våga se framåt. För demokratin, som måste vinnas i varje ny generation, är vårt gemensamma kulturarv så oerhört viktigt. Vi kan beskriva det på olika sätt utifrån olika utgångspunkter. Men det som förenar är demokratiska värden som vi tillsammans kan bygga framtiden på. Jag tackar för att citerar från mitt anförande i förra årets debatt. Men jag är noga med att citat ska bli korrekta. Och jag ifrågasatte inte på något sätt att hade komponerat samtliga sina verk. Däremot visar ny forskning att han faktiskt inte har komponerat alla de verk som har varit tillskrivna honom. är barockens främsta kompositör, enligt min mening. Men han har också tillskrivits verk som inte var hans. Varför lyfte jag fram det? Jo, det gjorde jag för att exemplifiera att det som vi har trott har varit en sanning i slutändan har visat sig inte vara det. Nya vetenskapliga rön kommer. Vetenskap handlar just om att ompröva tidigare sanningar, ifrågasätta och ibland faktiskt komma fram till nya ståndpunkter. Detta är jag övertygad om att också förstår. visar med sitt anförande att man inte förstår det, utan tror att historien en gång för alla är skriven. Men historien skrivs om när nya rön kommer fram. Jag tackar för att och övriga allianspartier faktiskt står bakom vartenda kommatecken i förslaget till museilag. Men tycker jag att det är bekymmersamt när bland andra lyfter fram ett tillkännagivande som handlar om att man på något sätt vill nagla fast museernas särarter. Vi vet att museer också måste kunna utvecklas utifrån att samlingar byggs på. När man utökar sina samlingar märker man att det är nya saker som är intressanta, och man måste då också ha frihet att utveckla dessa delar. Min fråga till är: Ser du inte att det kan vara ett problem om man från politiskt håll alltför tydligt går in och vill definiera vad ett museum faktiskt ska definieras som? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kulturarvsfrågor Jag tackar för frågan. Det är fantastiskt trevligt att få gå in i musikens värld och historia, eftersom jag har gjort mina år på och även har studerat musikvetenskap. Jag tycker att du, , har helt rätt i att man ska vara källkritisk. Så är det naturligtvis. Du har en poäng där. Jag kanske överdrev lite grann i mitt anförande med att inte skulle ha skrivit sina verk. Detta är alltså jättebra. Källkritik är mycket viktigt, inte minst för elever , så att man lär sig det. Jag håller helt och hållet med om det. När det gäller våra tillkännagivanden uttrycks det ibland som att det är fråga om små justeringar. Någon nämnde att vi i stort sett är överens. Men det är inte riktigt i överensstämmelse med sanningen. Det är faktiskt lite mer än småjusteringar. Som jag beskrev det ska detta gå till regeringen för att den ska tillgodose detta. När man tänker på museernas särart kommer jag att tänka på det som nämnde , nämligen . När jag hörde debatten från slog det mig att detta var ett typiskt sådant museum som kämpar och sliter för att försöka få uppmärksamhet från bland andra oss ledamöter. har några av oss varit där. Men detta med särart handlar faktiskt om att det finns mycket speciella och viktiga sådana museer som ska kunna lyftas fram på ett nytt sätt så att nya besöksgrupper får möjlighet att ta del av dem. och jag är ju kollegor i musikvetenskapsbranschen, så att säga, så diskussionen vad gäller musikvetenskap kan vi kanske fortsätta att föra på annat håll. Jag går tillbaka till museernas särart.