bet · H401KU20 · 2017-06-13 00:00:00 — ordförande konstaterade att det fanns stöd för regeringens inriktning med en avvikande mening anmäld från och en oliklydande avvikande mening anmäld från de fyra allianspartierna. höll ett extra möte där det återigen var samråd kring den svenska ståndpunkten inför rådsmötet. Inför mötet i översände regeringen en ny rådspromemoria. I promemorian anförs att en första inledande diskussion om den del av meddelandet som rör det framtida asylsystemet hålls vid rådets möte . Avsikten är således inte att diskutera den andra delen av meddelandet på rådets möte, enligt promemorian. När det gäller frågan om ansvarig medlemsstat för prövning av asylansökan redovisas att kommissionen presenterar två alternativ. Det andra alternativet bygger på en permanent fördelningsmekanism som omfattar alla asylsökande, även när det inte föreligger en krissituation. Jämfört med promemorian till sammanträde har den svenska ståndpunkten kompletterats med följande: Alternativ två i kommissionens meddelande ligger närmast den svenska ståndpunkten, regeringen anser därför att alternativ två i detta läge bör utgöra en utgångspunkt för det fortsatta arbetet. Vid samrådet i anförde att det vid rådsmötet var fråga om endast en första inledande diskussion om just den del av meddelandet som rör det gemensamma asylsystemet. i (M) anförde följande (uppteckningar 2015/16:40 anf. Jag är bekymrad, och jag har en formulering som jag vill läsa upp för protokollet. Den lyder så här: Regeringen har trots dagens extramöte i inte på ett tillfredsställande sätt lyckats förklara hur den ställer sig till kommissionens meddelande om reformidéer för EU:s asylpolitik. I den fortsatta diskussionen anförde vissa ledamöter att regeringen inte redovisat sin ståndpunkt till alla delar av kommissionens meddelande. hänvisade i sitt avslutande inlägg till den ståndpunkt som fanns i rådspromemorian, där olika frågor togs upp. ordförande konstaterade att det fanns stöd för regeringens inriktning, med en avvikande mening anmäld från respektive och en avvikande mening anmäld från i enlighet med vad som lästs upp. var det samråd i inför mötet i rådet för rättsliga och inrikesfrågor . Statssekreterare företrädde regeringen i eftersom var på en resa till . Den skriftliga återrapporten fanns tillgänglig för . På en fråga från en ledamot om hur diskussionen om kommissionens meddelande hade gått på rådsmötet svarade statssekreteraren att det hade förts en diskussion om meddelandet. Statssekreteraren hade dock inte varit med på rådsmötet och återrapporteringen skulle tas upp i med . var justitie- och migrationsminister i och samråd inför mötet i unionens råd för rättsliga och inrikes frågor den 9–. återrapporterade muntligt från rådsmötena och och anförde bl.a. följande (uppteckningar 2015/16:46 anf. Vid det förra mötet här, , kunde jag inte vara med och rapportera från mötet , då jag befann mig i . Jag har dock förstått att det uppkom en del frågor när det gäller återrapporteringen, framför allt från den lunchdiskussion vi hade. Frågan om reformen av det gemensamma europeiska asylsystemet var uppe på dagordningen inför rådet . Som ni minns samrådde vi två gånger med inför det rådsmötet, och . Som sagt kom den frågan aldrig upp på den formella dagordningen utan lades till lunchdiskussionen. Som ni vet utgör lunchen inte en del av rådsmötet. Det är inte brukligt att rapportera om de informella diskussioner vi har, men jag vill ändå säga någonting om vad som hände på det mötet. Ni kommer säkert ihåg att kommissionen inför det mötet hade presenterat två alternativ för en reformering av asylsystemet. Det ena alternativet var mer långtgående. Där stod att man också i normala situationer, alltså när det inte är kris, skulle omfördela flyktingar i enlighet med en fördelningsnyckel. Det andra alternativet var att man vid vissa situationer, om en kris uppstår, skulle påbörja en omfördelning. Tanken med detta möte, och även – tror jag – ordförandeskapets ingång i att göra detta till en informell diskussion, var att helt enkelt känna av stödet i medlemsländerna för dessa alternativ. Vår inriktning har varit att ha en så långtgående omfördelning som möjligt. Det tjänar intressen bäst. Det var också det som jag framförde under den lunchdiskussionen. Precis som man kunde räkna ut i förväg sönderföll positionerna i tre delar. Den första gruppen länder vill ha alternativ ett, alltså att behålla men kunna ha en mekanism vid kris. Den andra gruppen länder vill ha alternativ två, det vill säga omfördelning alltid. Den tredje gruppen vill inte ha någon omfördelning alls utan vill blockera allting. I den fortsatta diskussion i nämnden om återrapporten behandlades frågan om i vilken utsträckning andra frågor än omfördelningsmekanismen var uppe på rådsmötet och om regeringen i så fall hade sagt något. sa (anf. Den enda som på lunchmötet nämnde den specifika fråga tar upp, att det är viktigt att vi etablerar legala vägar, var egentligen jag. driver som ni vet att vi måste ha det här på plats. Huvudpoängen vid den här lunchdiskussionen var att man skulle känna av stödet för alternativ ett respektive två eller se om det finns ett så stort motstånd att man inte ens kan gå vidare med detta. Det var också detta som de allra flesta EU-länder pratade om då, när vi gick runt bordet. För oss är det viktigt att lägga till att vi utöver det behöver ha ett fungerande vidarebosättningsprogram. Det är en del av de svenska profilfrågorna. i (M) anförde att hon hade uppfattat det som att ministern vid samrådet inför mötet var tydlig med att det bara skulle vara diskussion om alternativ ett och alternativ två i paketets första del (anf. granskade utskottet regeringens hantering av frågan om en vald ordförande i (bet. 2003/04:KU20 s. 41 f.). Med anledning av granskningen anförde utskottet bl.a. följande: Utskottet vill framhålla att regeringsmedlemmar och regeringens företrädare inte i mellanstatliga sammanhang kan företräda ståndpunkter motsatta dem som ger uttryck för. Statsministern har själv försatt sig i en sådan situation att han fått svårigheter att med trovärdighet driva riksdagsmajoritetens ståndpunkt, vilket utskottet kritiserade redan vid granskningen under förra . Av tillgänglig utredning kan utläsas att statsministern inte heller senare i EU-kretsen med kraft drivit den linje som varit riksdagsmajoritetens alltsedan lanseringen av tanken på en vald ordförande för blivit känd. Snarare har han drivit den motsatta. Det faktum att regeringen enligt statsministern har räknat med att riksdagsmajoriteten inte skulle gå emot ett förslag till nytt fördrag av detta skäl gör inte underlåtenheten att driva frågan mindre allvarlig. Agerandet är speciellt anmärkningsvärt mot bakgrund av att i sin tidigare granskning uttalat kritik på grund av bristande förankring i . Det förtjänar därför enligt utskottets uppfattning kritik. Utskottet granskade regeringens agerande i samband med EU:s uppförandekod för vapenexport (bet. 2008/09:KU20 s. 16 f.). Med anledning av granskningen anförde utskottet bl.a.: Utskottet önskar erinra om att regeringens tidigare ståndpunkter i viktiga och centrala frågor kan behöva diskuteras och eventuellt revideras både vid överläggningar med utskotten och vid samråd med . Utskottet utgår ifrån att regeringen beaktar att sådana situationer kan uppstå och förutsätter att sådana ståndpunkter då åter förankras i . Utskottet noterar särskilt att i ett yttrande till utrikesutskottets betänkande med anledning av regeringens skrivelse verksamhet i Europeiska unionen förutsatte att regeringen fortlöpande skulle samråda med om utvecklingen av frågan om uppförandekoden. Utskottets granskning visar att regeringen, inför ministerrådets beslut att anta den gemensamma ståndpunkten i fråga om EU:s uppförandekod för vapenexport, varken informerade om utvecklingen i frågan eller samrådde med det organ som utsetts av om det stundande beslutet. Utskottet anser att ansvariga statsråd, mot bakgrund av yttrande och regeringens beslut , borde ha informerat om regeringens beslut och utvecklingen i frågan om uppförandekoden. anser att regeringen brustit i uppfyllandet av sina grundlagsstadgade informations- och samrådsskyldigheter gentemot . Utskottet granskade regeringens ståndpunkt i fråga om kommissionens prioriteringar (2014/15:KU20 s. 28). Utskottet anförde i sitt ställningstagande följande: Frågan om kommissionens prioriteringar för den kommande mandatperioden har inte stått på dagordningen eller diskuterats vid något möte i rådet eller . Någon skyldighet för regeringen att initiera ett samråd med i frågan har inte förelegat. noterar utskottet att de sakfrågor som regeringen lyfte fram i sin ståndpunkt över kommissionens prioriteringar vid andra tillfällen hade varit föremål för samråd i . Utskottet vill framhålla att ståndpunkter som inom EU förs fram av regeringen, t.ex. i form av ett s.k. non-paper, och som i och för sig inte omfattas av samrådsskyldighet ändå bör vara förenliga med vad som har förankrats i . Det ankommer härvidlag på regeringen att under konstitutionellt ansvar bedöma behovet av ny förankring med , t.ex. för att kunna bedöma hur olika ståndpunkter förhåller sig till varandra och för att prioritera mellan dem. I fråga om s.k. non-papers vill utskottet slutligen hänvisa till vad utskottet har uttalat, nämligen att när det gäller att i EU-kretsen lägga fram tankar och idéer måste i princip samma krav på förankring i gälla, oavsett om tankarna eller idéerna läggs fram muntligt eller i form av skriftliga handlingar, och för skriftliga handlingar oavsett deras beteckning. granskade utskottet utrikesministerns information till EU:s medlemsländer om kommande erkännande av Staten . Utskottet anförde följande i sitt ställningstagande (bet. 2014/15:KU20 s. 41 f.): Utrikesminister har vid en lunch i utrikesministerkretsen, i anslutning till ett rådsmöte, därtill ombedd av den dåvarande höga representanten för utrikes frågor, , lämnat information om innehållet i regeringsförklaringen såvitt gäller erkännande av Staten . Informationen lämnades vid sidan av rådets dagordning. Vid lunchen fördes minnesanteckningar. Som utskottet har framhållit tidigare är ändamålet med bestämmelserna om samråd och information mellan regeringen och om vad som sker inom EU, att ska få ett aktivt och reellt inflytande som gör det möjligt att på förhand påverka de ståndpunkter som ska inta inför förhandlingar och beslutsfattande inom EU samt i övrigt ge insyn i och inflytande över den process som leder fram till viktiga beslut. Att ståndpunkter i aktuella EU-frågor förs fram vid sidan av formella möten innebär inte att bestämmelser som syftar till att ska få ett aktivt och reellt inflytande saknar tillämpning. Utskottet kan dock konstatera att den information som utrikesministern lämnade inte omfattats av samrådsskyldigheten. Detta förändras inte av att utrikesministern valde att ändå redovisa för att hon avsåg att lämna informationen till sina utrikesministerkolleger. granskade utskottet ett antal ärenden rörande hanteringen av vissa EU-frågor (bet. 2015/16:KU20 kap. 2 s. 77–155). Utskottet granskade om statsrådet hade underlåtit att samråda med om en ändrad svensk ståndpunkt angående EU:s gemensamma byrå för gränskontroll, Frontex. Utskottet anförde följande i sitt ställningstagande (bet. 2015/16:KU20 s. 129 f.): Som utskottet påpekat tidigare får genom i praktiken ett reellt inflytande när det gäller ståndpunkter vid mötena i Europeiska unionens råd. En utgångspunkt i detta sammanhang är att regeringen inte kommer att företräda en ståndpunkt som står i strid med vad nämnden har gett uttryck för i samrådet. Likaså vill utskottet understryka att i princip måste samma krav på förankring av tankar och idéer som läggs fram i EU-kretsen gälla, oavsett om det sker under eller vid sidan av formella möten. När det gäller nu aktuell granskning har statsrådet uppgett att han vid det informella mötet framhöll att gränskontroll primärt är ett nationellt ansvar, vilket överensstämmer med i tidigare förankrad ståndpunkt. Under granskningen har det dock framgått att statsrådet vid det informella mötet även uttalade att ”det är viktigt att överväga alla möjligheter till hur förvaltningen av den yttre gränsen kan stärkas”. Härtill kommer att statsrådet i en radiointervju som gjordes i anslutning till det aktuella mötet uttalat att ”jag är beredd att låta Frontex, eller ett framtida Frontex, kunna gå in mot en medlemsstats vilja”. Statsrådet får genom sina båda uttalanden som gjorts under respektive i nära anslutning till det informella mötet anses ha gett uttryck för en ståndpunkt som inte var i linje med vad som förankrats i . För detta kan statsrådet inte undgå kritik. I samma betänkande granskade utskottet om statsminister underlåtit att samråda med om en ändrad svensk ståndpunkt angående Dublin-förordningen. Utskottet anförde följande i sitt ställningstagande (bet. 2015/16:KU20 s. 138): Utskottet vill som en utgångspunkt understryka att i princip måste samma krav på förankring av tankar och idéer som läggs fram i EU-kretsen gälla, oavsett om det sker under eller vid sidan av formella möten. Vad som framkommit i den aktuella granskningen ger emellertid enligt utskottet inte grund för någon annan slutsats än att de ståndpunkter som statsministern framförde vid det informella mötet mellan EU:s stats- och regeringschefer var desamma som hade förankrats i . Genom en skrivelse till begärde utskottet svar på följande frågor: – Vilken behandling av och diskussion om kommissionens meddelande (KOM(2016) 197 final) skedde vid och i samband med mötet för rättsliga och inrikes frågor ? Vilka delar av kommissionens meddelande diskuterades? – Om diskussionen vid rådsmötet omfattade fler delar av meddelandet än frågan om ansvarig medlemsstat för prövning av asylansökan, dvs. den första frågan i den första delen, när stod det klart att diskussionen vid rådsmötet skulle omfatta också andra delar av meddelandet? – Vilka ståndpunkter framförde migrationsministern vid och i samband med mötet för rättsliga och inrikes frågor rörande kommissionens meddelande? Frågan inbegriper ståndpunkter som framfördes vid lunchdiskussionen. – Hur förhöll sig dessa ståndpunkter till de ståndpunkter som tidigare förankrats i , utskott och ? – Överlämnades något eller några dokument till övriga medlemsstater i ovan nämnda frågor vid mötet för rättsliga och inrikes frågor ? Frågan inbegriper dokument som hanterades vid lunchdiskussionen. Om ja önskar utskottet ta del av det. – sa följande i : Som ni vet utgör lunchen inte en del av rådsmötet. Det är inte brukligt att rapportera om de informella diskussioner vi har, men jag vill ändå säga någonting om vad som hände på det mötet. – Vilka rutiner gäller för återrapportering av formella och informella rådsmöten? – Vilka rutiner gäller för återrapportering av informella diskussioner vid formella rådsmöten? Som svar överlämnades en promemoria som upprättats inom (bilaga A1.4.2). I svaret anförs att kommissionens meddelande (KOM (2016)197 final) inte behandlades vid rådets möte för rättsliga och inrikes frågor . På inrikesministrarnas lunch, som inte utgör en del av rådsmötet, fördes en informell diskussion på temat Reform av det gemensamma europeiska asylsystemet: Kommissionens meddelande för en reform av det gemensamma europeiska asylsystemet och ökade möjligheter till laglig inresa till . Reformen av det gemensamma asylsystemet och i synnerhet frågan om ansvarig medlemsstat för prövning av asylansökan, som behandlas i den första delen av kommissionens meddelande, blev föremål för diskussion. Vid inrikesministrarnas lunch framförde justitie- och migrationsministern att inriktning var att ha en så långtgående omfördelning som möjligt. Det tjänade intressen bäst. Justitie- och migrationsministern nämnde även att det är viktigt att vi etablerar lagliga vägar till och att vi behöver ha ett fungerande vidarebosättningsprogram. I sammanhanget avsåg uttrycket lagliga vägar sådana vägar för flyktingar och skyddsbehövande som söker asyl. De ståndpunkter som framfördes var förankrade i socialförsäkringsutskottet och i , enligt svaret. Inga dokument överlämnades till övriga medlemsstater vid det aktuella mötet eller vid den aktuella lunchdiskussionen. Vidare anförs att beträffande regeringens rutiner i kontakter med tillämpas cirkulär 2. Cirkuläret behandlar information, överläggning och samråd mellan regering och riksdag i EU-frågor. Cirkuläret har utformats efter samråd med kammarkansli och . Av cirkuläret framgår vilka rutiner som gäller för återrapportering av formella och informella rådsmöten. Av cirkuläret har vidare ansetts följa att informella diskussioner som inte är en del av ett rådsmöte inte återrapporteras. höll utskottet en utfrågning med justitie- och migrationsminister (bilaga B7). höll utskottet en utfrågning med statsminister (bilaga B8). Justitie- och migrationsministern anförde följande i sitt inledningsanförande vid utskottets utfrågning: Det här ärendet rör frågan om samråd med angående kommissionens meddelande ”En reform av det gemensamma asylsystemet och ökade möjligheter till laglig inresa till ”, särskilt inför rådet för rättsliga och inrikes frågor . Det handlar alltså om regeringens informations- och samrådsskyldighet i förhållande till . Det är en självklarhet, anser jag, att denna skyldighet ska fullgöras. Det finns väl etablerade rutiner för detta, och regeringen tar sin skyldighet på största allvar. De rutinerna har ju gällt sedan inträdde i EU för . Jag vill också uttrycka min uppskattning för det goda samarbete som jag upplever finns mellan regeringen och i de här frågorna. Beträffande regeringens rutiner i kontakter med tillämpas cirkulär två. Cirkuläret innehåller riktlinjer avseende information, överläggning och samråd mellan regering och riksdag i EU-frågor. Dessa har utformats efter samråd med kammarkansli och . I det nu aktuella sammanhanget kan jag nämna att det i cirkulär två inte fastställs några riktlinjer för samråd med inför informella diskussioner vid formella rådsmöten, det vill säga till exempel inför en informell lunchdiskussion. Där finns det inga sådana riktlinjer och följaktligen heller inte någon samrådsskyldighet. Som ni vet var dagordningspunkten om reformen av det gemensamma europeiska asylsystemet ursprungligen uppsatt på dagordningen för rådet för rättsliga och inrikes frågor som möjlig diskussionspunkt. Men tidigare samma månad, , hade kommissionen presenterat sitt meddelande för en reform av det gemensamma europeiska asylsystemet och ökade möjligheter till laglig inresa till . En första inledande diskussion om meddelandets första del, som rör det framtida gemensamma asylsystemet, skulle hållas vid rådets möte . Regeringen informerade socialförsäkringsutskottet och samrådde med inför rådsmötet, den 15 och . Men dagen före rådsmötet ströks dagordningspunkten från rådets dagordning. Frågan behandlades alltså inte vid mötet. I stället blev den föremål för en informell diskussion vid inrikesministrarnas lunch, som alltså inte utgjorde en del av rådsmötet. Som jag redogjorde för i var det reformen av det gemensamma asylsystemet, och i synnerhet frågan om ansvarig medlemsstat för prövning av asylansökan, som blev föremål för diskussion vid lunchen. Jag framförde att inriktning var att ha en så långtgående omfördelning som möjligt. Det tjänade intressen bäst. Jag nämnde även att det är viktigt att vi etablerar lagliga vägar till och att vi behöver ha ett fungerande vidarebosättningsprogram. Även om det alltså rörde sig om en informell lunchdiskussion vill jag framhålla att de ståndpunkter jag framförde var förankrade i socialförsäkringsutskottet och . Förankringen av de här ståndpunkterna har skett bland annat i anslutning till den 9–, den 4–, den 12–, EU:s utrikes- och inrikesministermöte om migration , , den 10–och . Sammanlagt har de alltså förankrats vid sju tillfällen i . Avslutningsvis vill jag säga att det är min uppfattning att regeringen har fullgjort sin informations- och samrådsplikt beträffande de aktuella frågorna. Med det är jag öppen för att svara på utskottets frågor. I den fortsatta utfrågningen ställdes en fråga om huruvida det var korrekt uppfattat att ministern till framförde att det endast var första delen i kommissionens meddelande som var föremål, eller skulle vara föremål, för diskussion vid rådsmötet . svarade ja, resten utgick och blev en informell punkt i stället. Han förklarade att det var osäkert in i det sista om detta skulle upp på det formella rådsmötet eller på den informella delen. blev det på den informella delen. Men menade att alldeles oavsett om det var informellt eller formellt hade samtliga dessa ståndpunkter förankrats vid sammanlagt sju tillfällen i . Frågan gällde enligt huruvida han hade förankrat ståndpunkter på det totala meddelandet och på de här frågorna. Det som hände var att det som ordförandeskapet från början hade tänkt skulle avhandlas på det formella mötet i stället blev en punkt för en informell lunchdiskussion, något som bestämdes i ett väldigt sent skede. Det hade dock enligt ingen betydelse för själva hanteringen av frågan i i det avseendet, eftersom samrådsplikten gäller de formella punkterna, och det har varit så . För informella diskussioner har man ingen samrådsplikt. anförde att även om det hade förelegat en samrådsplikt hade han överlagt med om alla dessa frågor vid ett stort antal tillfällen, och han hade inte sagt någonting som hade gått utanför förhandlingsmandatet från . Vidare togs frågor om återrapporteringen till upp. anförde att när det gäller de formella punkterna görs en återrapportering varje gång. När det gäller informella diskussioner använde sig det slovakiska ordförandeskapet, både före och under det slovakiska ordförandeskapet , av ganska många informella tillfällen, men man har inte en återrapporteringsplikt när det gäller de informella diskussionerna på det sätt som man har för de andra. förklarade att han ändå valde att rapportera från lunchdiskussionen. Han hade då förklarat vad han hade sagt under den, bl.a. att han drev på för ökad vidarebosättning. Enligt hade punkterna förankrats vid sju tillfällen, och samrådsplikten, betonade han, har man – formellt sett – när det gäller de formella punkterna, inte de informella punkterna. redovisade att det inte finns några tjänsteanteckningar från lunchen. Han förklarade att när ministrarna träffas i den stora kretsen för de formella punkterna deltar alla ministrar och alla tjänstemän, och det förs protokoll, men i ett informellt sammanhang är det bara ministrarna och tolkar som är med, och det förs inga protokoll. Dessa träffar är till för att ordförandeskapet ofta vill att man ska kunna prata lite mer fritt och utbyta åsikter. Därmed, sa , fick inte heller någon skriftlig återrapportering om den lunchdiskussionen, utan vad fick var en muntlig återrapportering från honom för att han faktiskt ville vara öppen mot och redogöra för hur saker och ting faktiskt stod just . anförde att han faktiskt var mer öppen mot än vad han egentligen hade behövt vara. Frågan om huruvida lunchdiskussioner är föremål för förankring och mandatgivning i togs upp. anförde att lunchdiskussioner aldrig varit föremål för förankring i . Det är de formella punkterna som man har samrådsskyldighet för. Ofta har man väldigt lite att hålla sig till när det gäller de informella diskussionerna. Det finns nästan inget underlag; det finns ofta bara en rubrik för vad man ska prata om. Sedan kan man också fundera över vart det bär iväg om samrådsskyldigheten skulle gälla informella diskussioner, anförde . Utöver de formella diskussionerna på ministerrådet och de informella diskussioner som ordförandeskapet ofta lägger in har också ett stort antal bilaterala möten med enskilda ministrar från andra medlemsländer. Man får lita på regeringen, att den för fram, i alla de samtal den har, linje. för aldrig fram någonting annat än vad som är förankrat i .