bet · H401MJU15 · 2017-04-07 00:00:00 — Livsmedelsbranschen har matsvinnet som en strategisk fråga i projektet livsmedelskedja, och dagligvaruhandeln har ökat sina insatser för att minska svinnet, bl.a. har första s.k. social supermarket öppnats där maten som säljs till stor del är sådan som annars skulle ha blivit matsvinn. Enligt senaste undersökning har mängden matavfall från butiker, restauranger och hushåll i minskat jämfört med tidigare mätning. Den största procentuella minskningen har skett hos restauranger och butiker, där mängderna minskat med mellan . I budgetpropositionen anges att det treåriga nordiska projektet om matsvinn inom ministerrådet för fiske, vattenbruk, jordbruk, livsmedel och skogsbruk i (MR-FJLS) fortsatte, med stor framgång, och att projektet är fortsatt prioriterat . Det nordiska projektet kommer att slutföras . Arbetet har utgjort en del av satsningen Grön Tillväxt och har fokuserat på att utveckla kunskap om förluster i primärproduktion, att studera hur datummärkning kan användas och förstås samt att främja säker redistribution av överskottsmat. Projektet påbörjades och leds av en styrgrupp med representanter för nordiska myndigheter och regeringar. presenterade sin handlingsplan för cirkulär ekonomi . Av om genomförandet av handlingsplanen för den cirkulära ekonomin, KOM(2017) 33, framgår att kommissionen har genomfört ett antal åtgärder som ska bidra till att minska livsmedelsavfallet och uppnå målen för hållbar utveckling på detta område. Kommissionen skapade EU-plattformen för livsmedelsförluster och livsmedelsslöseri. Denna plattform kommer att vara det centrala forumet på EU-nivå och ska hjälpa de olika aktörerna att fastställa och förverkliga de åtgärder som krävs för att man ska kunna halvera matsvinnet per person till 2030 i enlighet med målen för hållbar utveckling. Det anges även att man har gjort framsteg när det gäller att ta fram en EU-metod för mätning av matsvinn. Kommissionen har vidare utarbetat EU-riktlinjer som ska göra det lättare att ge bort livsmedel till välgörande ändamål. Riktlinjerna kommer att offentliggöras 2017. Kommissionen håller även på att ta fram riktlinjer för användning av tidigare livsmedel som foder, så att näringsämnen i tidigare livsmedel kan tas till vara genom säker användning i foder. Dessa riktlinjer kommer att färdigställas och offentliggöras 2017. När det gäller användning av tidigare livsmedel som foder framgår av foderlagstiftningen att en livsmedelsanläggning med biprodukter för foderändamål ska registreras som en foderanläggning och stå under offentlig kontroll för foder. Produkten ska även ha sådan kvalitet att den är lämplig som foder, vilket innebär att produkten måste leva upp till kraven i foderlagstiftningen, och för animaliska produkter gäller även lagstiftningen för animaliska biprodukter. Enligt slutrapporten om regeringsuppdraget om minskat matsvinn –2015, som redovisats ovan, har en kartläggning om foder gjorts, som är kopplad till lagstiftning om animaliska biprodukter, foderlagstiftning, avfallslagstiftning och lagstiftning om djursjukdomar. Arbetet handlade om hur den mat som av olika anledningar inte kan ätas av människor på bästa sätt kan tas till vara. Av rapporten framgår att lagstiftningen i viss utsträckning är svinndrivande då den ofta upplevs som krånglig, med många villkor och restriktioner, framför allt när det gäller livsmedelsavfall från djur. Det framhålls att framför allt kravet på att butiker måste registrera sig som foderleverantörer för att kunna lämna överbliven mat till foder upplevs som ett stort hinder. I fråga om återvinning av matavfall konstateras i budgetpropositionen att den biologiska återvinningen av matavfall ökar men att målet inte nås när det gäller etappmålet för ökad resurshushållning i livsmedelskedjan. Regeringen bedömer att ytterligare insatser krävs för att målet ska nås . Trots att de insamlade matavfallsmängderna har ökat kommer återvinningsmålet på inte att nås till 2018, om utsorteringen av matavfallet fortgår i samma takt som den har gjort . Av propositionen framgår även att mängden utsorterat matavfall till biologisk behandling har ökat , vilket innebär att av det matavfall som uppstår i konsumtionsledet utsorteras för biologisk behandling. Vidare anges att av matavfallet från konsumtionsledet rötades och komposterades så att växtnäringsämnena togs till vara. Andelen som rötades och där näringsämnena återfördes uppgick till medan målet är . FN:s globala mål för hållbar utveckling i fråga om matsvinn är att till 2030 halvera det globala matsvinnet per person i butik och i konsumentledet och att minska matsvinnet längs hela livsmedelskedjan, även förlusterna efter skörd. Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning att i och med detta även har ett nationellt mål för minskning av matsvinn. Som regeringen framhåller bör det tas ett samlat och systematiskt grepp för att ska kunna leva upp till FN:s globala hållbarhetsmål. Mot denna bakgrund kan man se det uppdrag som fått att, tillsammans med och , arbeta vidare med olika identifierade åtgärder för att minska matsvinnet i hela livsmedelskedjan från producent till konsument –2019. I ett första steg ska en handlingsplan för hur långsiktigt ska arbeta med matsvinnsreducerande åtgärder tas fram, och handlingsplanen ska sedan vara vägledande för resterande arbete. Utskottet noterar även att har genomfört ett antal åtgärder som ska bidra till att minska livsmedelsavfallet och att man uppnår målen för hållbar utveckling på detta område. Kommissionen håller bl.a. på att utarbeta riktlinjer för användning av tidigare livsmedel som foder. Dessa riktlinjer kommer att färdigställas och offentliggöras . Det kan även nämnas att intresset för matsvinnsproblematiken har intensifierats och att många företag, kommuner och storköp arbetar aktivt med frågan. Mot bakgrund av vad som anförts ovan och i avvaktan på det arbete som pågår föreslår utskottet att motionerna 2016/17:169 (V) yrkande 3, 2016/17:638 (S), 2016/17:2010 (C) yrkandena 13, 14, 16 och 17 samt 2016/17:3168 (M) yrkande 3 lämnas utan vidare åtgärd. I fråga om återvinning av matavfall konstaterar regeringen i budgetpropositionen att den biologiska återvinningen av matavfall ökar men att målet inte nås när det gäller etappmålet för ökad resurshushållning i livsmedelskedjan. Regeringen gör i propositionen bedömningen att ytterligare insatser krävs för att målet ska nås . Utskottet delar regeringens bedömning. Även här bör man uppmärksamma regeringens ambition att ta ett helhetsgrepp på avfallsområdet för att öka materialåtervinningen och skapa insamlingssystem som är enkla att förstå och lättillgängliga för medborgarna. Med det anförda anser utskottet att motion 2016/17:3393 (KD) yrkande 12 kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om plast i marin miljö, kartläggning av flöden av plast, plastprodukter, mikroplast och plastpåsar. Jämför reservation 10 (SD). Enligt kommittémotion 2016/17:3297 av m.fl. (SD) yrkande 5 krävs en helhetsstrategi i arbetet för att reducera problemen med plast i marin miljö. Förekomsten av plast i marin miljö och andra ekosystem är enligt motionärerna ett tilltagande problem. bör därför agera nationellt och regionalt samt intensifiera arbetet med att lyfta problematiken i internationella forum. I motionen anförs även att ökade resurser bör avsättas för att kartlägga flödena av plast, både mikroplast och makroplast, i samhället (yrkande 6). Vidare anges i yrkande 7 att åtgärder bör vidtas för att minska den totala användningen av plastprodukter. Detta förutsätter dock att plastprodukterna inte ersätts med andra material med högre miljöbelastning. I motion 2016/17:594 av (S) anförs att möjligheten att förbjuda engångsbestick i plast bör övervägas. Plastskräp orsakar stor skada på djur och natur. Enligt motionären finns redan flera nedbrytbara alternativ att använda i stället för engångsbestick i plast. I fråga om mikroplaster anför (KD) i motion 2016/17:2499 yrkande 3 att i dialog med grannländerna runt bör ställa krav på lagstiftning om mikroplaster. Motionären anför att det finns starka skäl för ett tydligt svenskt agerande för en EU-gemensam lagstiftning mot mikroplaster, och för påtryckningar i de bilaterala dialogerna med våra grannländer runt . Även i motion 2016/17:644 av och (båda S) yrkande 1 påtalas att mikroplast i våra vattendrag är ett växande problem. Enligt motionärerna krävs en lång rad åtgärder för att komma till rätta med detta problem, men av dem borde det enklaste och första steget vara att begränsa användningen av primära mikroplaster. Några motioner behandlar frågor om minskad användning av plastpåsar. (KD) anför i motion 2016/17:2499 yrkande 1 att en avgift på påsar tillverkade av plast från icke förnybar råvara bör införas för att minska användandet av konventionella plastpåsar i dagligvaruhandeln och fackhandeln. I motion 2016/17:597 av och (båda S) framhålls att regeringen bör verka för en minskad användning av plastpåsar till förmån för alternativa lösningar. I motion 2016/17:593 av (S) frågar motionären slutligen hur EU-direktivet om plastpåsar kan användas för att stärka svensk innovation och konkurrenskraft. Enligt motionären bör regeringen se över hur genomförandet av EU-direktivet kan anpassas efter svenska förhållanden. behandling och kompletterande uppgifter I fråga om åtgärder på nationell nivå remitterade Miljö- och ett förslag till nationellt förbud mot användning av plastpartiklar i kosmetiska produkter som sköljs av, baserat på Kemikalieinspektionens förslag men något omarbetat. Enligt förslaget ska förbudet träda i kraft . Vidare har Kemikalieinspektionen i sitt regleringsbrev fått i uppdrag av regeringen att undersöka och i lämpliga fall föreslå nationella begränsningar för utsläppande på marknaden av kosmetiska produkter som innehåller plastpartiklar där syftet med tillsatsen är en annan än att uppnå en exfolierande och rengörande effekt. Syftet med åtgärderna är att skydda den svenska vattenmiljön från de skadliga effekterna på vattenlevande organismer som orsakas av s.k. mikroplaster. Myndigheten ska i samma syfte också undersöka och i lämpliga fall föreslå begränsningar eller andra åtgärder för att minska utsläppen till avloppssystemen av plastpartiklar i andra kemiska produkter. Uppdraget ska redovisas . Regeringen har även gett i uppdrag att identifiera och föreslå åtgärder mot utsläpp av mikroplaster i havet från viktigare källor i (M2015/292 8/Ke). Av uppdraget framgår att myndigheten ska följa och beakta utvecklingen och diskussionerna som pågår inom EU och dess enskilda medlemsstater, inom konventionerna Ospar (konventionen för skydd av den miljön i Nordostatlanten) och Helcom (Helsingforskonventionen för skydd av miljö), inom och inom det globala arbetet, t.ex. Unea och . Målsättningen är att blir ett föregångsland i att utveckla och genomföra åtgärder som minskar spridningen av mikroplaster till miljön. ska slutredovisa uppdraget . När det gäller arbetet på EU-nivå presenterade ett meddelande, Att sluta kretsloppen – en EU-handlingsplan för en cirkulär ekonomi (KOM(2015) 614/2). Handlingsplanen ska bidrag till att de nya globala hållbarhetsmålen, Agenda 2030, uppnås och särskilt mål 12 om hållbar konsumtion och produktion. I handlingsplanen anges bl.a. att kommissionen 2017 kommer att anta en strategi för plast i den cirkulära ekonomin, där man tar upp frågor som möjligheter till materialåtervinning, biologisk nedbrytbarhet, förekomst av farliga ämnen i vissa plaster och marint avfall. I kommissionens arbetsprogram , Ett EU som skyddar, försvarar och sätter medborgarna i centrum (KOM(2016) 710), bekräftas att kommissionen kommer att presentera en strategi för användning, återanvändning och återvinning av plast. Enligt arbetsprogrammet är kommissionens avsikt att gå vidare med att genomföra handlingsplanen för den cirkulära ekonomin genom att förbättra lönsamheten, kvaliteten och utbredningen av återvinning och återanvändning av plast i EU och minska mängden plast som hamnar i miljön. Vidare antogs vid miljörådet rådsslutsatser om för cirkulär ekonomi. I slutsatserna uppmanade EU:s miljö- och klimatministrar att vidta åtgärder för att minska utsläppen av plast i den miljön och att föreslå ett specifikt förbud mot mikroplast-partiklar i kosmetiska produkter. I fråga om minskad förbrukning av plastbärkassar medförde antagandet av och rådets direktiv (EU) 2015/720 av om ändring av direktiv /62/EG när det gäller att minska förbrukningen av tunna plastbärkassar, det s.k. EU-direktivet om plastbärkassar, att alla medlemsstater ska reducera förbrukningen av tunna plastbärkassar. Regeringen beslutade därför om en ny förordning som ska minska förbrukningen av plastbärkassar och uppfylla kraven i EU-direktivet om plastbärkassar. Förordningen (2016:1041) om plastbärkassar innehåller bestämmelser om skyldighet att informera och rapportera om plastbärkassar och deras miljöpåverkan i syfte att minska förbrukningen av sådana kassar och därmed även minska nedskräpning och främja ett mer effektivt resursutnyttjande. Enligt förordningen ska den som i en yrkesmässig verksamhet tillhandahåller plastbärkassar till konsumenter informera om – plastbärkassars miljöpåverkan och fördelarna med en minskad förbrukning av plastbärkassar – åtgärder som kan vidtas för att minska förbrukningen. ska enligt förordningen bevaka att förbrukningen av plastbärkassar minskar. Myndigheten ska också följa förbrukningen av tunna plastbärkassar, som inte får överskrida 90 kassar per person och år och därefter 40 kassar per person och år . Myndigheten ska föreslå ändamålsenliga åtgärder, om förbrukningen av plastbärkassar inte bedöms minska eller om förbrukningen av tunna plastbärkassar överskrider de nivåer som anges. Förordningen trädde i kraft men skyldigheten för verksamheter gäller först från . Förordningen gäller inte för de mycket tunna plastbärkassar som behövs av hygienskäl eller som tillhandahålls för livsmedel som säljs i lösvikt eller de plastbärkassar som är avsedda för varaktigt bruk. På en skriftlig fråga om minskad användning av plastpåsar (fr. 2016/17:392) anförde miljöminister bl.a. följande. Regeringens beslut om att införa ett krav på handeln att informera om bland annat plastbärkassars miljöpåverkan, var ett första steg för att främja en minskad förbrukning av plastbärkassar. Regeringen bedömer att detta kommer att innebära att målet nås. I förordningen ges också i uppdrag att bevaka att förbrukningen av plastbärkassar minskar, och om det inte sker ska verket föreslå ändamålsenliga åtgärder till regeringen. Regeringen kommer därför att följa utvecklingen och överväga kompletterande initiativ på området. ska enligt sitt regleringsbrev ansvara för att information om de negativa miljöeffekterna av förbrukning av plastbärkassar kommuniceras till allmänheten . I sin skrivelse om minskad förbrukning av plastbärkassar (NV-08250-15) föreslår att ett krav på ett lägstapris på per plastbärkasse införs. föreslår att även tjockare plastbärkassar omfattas av lägstapriset för att undvika att en minskad förbrukning av tunna plastbärkassar leder till en övergång till tjockare plastbärkassar. Finansminister anförde på en skriftlig fråga om beskattning av plastbärkassar (fr. 2016/17:850) följande. Frågan om minskad förbrukning av plast och nedskräpning är viktig. Regeringen har tagit viktiga nationella steg genom att besluta om en ny förordning i syfte att halvera förbrukningen av plastbärkassar . Frågan måste även hanteras i samverkan med andra länder. har ställt sig bakom ett franskt initiativ till en global koalition för att minska nedskräpningen i haven. Det saknas officiell statistik för hur stor förbrukningen i av tunna plastbärkassar är . De uppskattningar som har gjorts visar på att förbrukningen är minst ca 80 tunna plastbärkassar per person och år. Enligt ett EU-direktiv ska förbrukningen av plastbärkassar på nationell nivå inte överstiga 40 tunna plastbärkassar och person. ska enligt förordningen bevaka att förbrukningen av plastbärkassar minskar. Myndigheten ska också följa att klarar att inte överskrida förbrukningsnivån om 90 kassar per person och år till 2020 och 40 kassar per person och år . Förordningen har trätt i kraft men skyldigheterna för verksamheter som tillhandhåller plastbärkassar gäller först från . Effekterna på förbrukningen av plastbärkassar har därför inte ännu kunnat analyseras. Regeringen följer utvecklingen noga och kommer överväga kompletterande initiativ på området. I fråga om utfasning av och förbud mot mikroplaster anförde utskottet i betänkande 2016/17:MJU7 Giftfri vardag följande. Utskottet tillmäter frågan om mikroplaster i våra vattenområden stor betydelse. Problemet är utomordentligt allvarligt och den negativa utvecklingen måste hejdas. Användningen av mikroplaster, t.ex. i kosmetiska produkter, där det finns andra mer miljövänliga och likvärdiga alternativ är ett reellt problem som kräver kraftfulla åtgärder. Utskottet noterar att regeringen är aktiv på området och att man tagit fram ett förslag om ett nationellt förbud mot användning av plastpartiklar i kosmetiska produkter som sköljs av och att Kemikalieinspektionen fått i uppdrag att undersöka och i lämpliga fall föreslå nationella begräsningar för andra kosmetiska produkter. Även har fått i uppdrag att identifiera viktiga källor till utsläpp av mikropartiklar av plast i haven och föreslå åtgärder för att minska dessa, vilket är positivt. Utskottet delar regeringens ambition att ska vara ett föregångsland för att minska spridningen av mikroplaster till miljön. Det behövs även arbete både på EU-nivå och internationell nivå i denna fråga, och det är därför positivt att regeringen arbetar parallellt med att påverka EU-lagstiftningen men även att frågan har lyfts i FN-sammanhang. Inom ramen för arbete med cirkulär ekonomi kommer en strategi för plast att tas fram, vilket är positivt. Utskottet har tidigare betonat att giftfria kretslopp är en förutsättning för en resurseffektiv och cirkulär ekonomi och att farliga ämnen i större utsträckning än bör begränsas, förbjudas och bytas ut mot säkrare alternativ. Utskottet noterar att regeringen har beslutat om en förordning för att minska förbrukningen av plastbärkassar. Utskottet ser fram emot effekterna av förordningen och bevakar med stort intresse utvecklingen på området. Av regeringens forskningsproposition framgår bl.a. att det krävs forskning om ersättning av fossila material för att ha en cirkulär ekonomi. Som framgår av budgetpropositionen har en satsning gjorts på detta område (prop. 2016/17:1 utg.omr. I propositionen Bemyndigande om avfallsförebyggande åtgärder och sanktioner avseende otillåten insamling av elavfall (prop. 2016/17:147), som beslutades , föreslås vissa ändringar i . Det föreslås bl.a. ett nytt bemyndigande om att meddela föreskrifter om avfallsförebyggande åtgärder som har särskild betydelse för människors hälsa och miljön. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Av propositionen framgår att ändringar i normgivningsbemyndigandena i 15 kap. behövs för att regeringen vid behov ska kunna besluta om kompletterande åtgärder till följd av EU-direktivet om plastbärkassar. Även om förordningen om plastbärkassar beslutades kan ytterligare åtgärder behövas för att uppnå det förbrukningsmål som ska vara nått 2020. Vidare anges att det föreslagna bemyndigandet t.ex. kan komma att användas för att införa ett förbud mot mikrokorn av plast i kosmetiska produkter. I likhet med regeringen anser utskottet att frågan om minskad förbrukning och nedskräpning av plast är viktig. Som redovisats ovan pågår arbete på området såväl nationellt som internationellt. Utskottet noterar särskilt att kommer att presentera en strategi för användning, återanvändning och återvinning av plast. Rådsslutsatser har även antagits där EU:s miljö- och klimatministrar uppmanade kommissionen att vidta åtgärder för att minska utsläppen av plast i den miljön och att föreslå ett specifikt förbud mot mikroplastpartiklar i kosmetiska produkter. Utskottet kan konstatera att ett förslag om ett nationellt förbud mot användning av plastpartiklar i kosmetiska produkter som sköljs av redan har remitterats. Kemikalieinspektionen har även fått i uppdrag att undersöka och i lämpliga fall föreslå nationella begränsningar för andra kosmetiska produkter. Vidare konstaterar utskottet att har fått i uppdrag att identifiera viktiga källor till utsläpp av mikropartiklar av plast i haven och föreslå åtgärder för att minska dessa. Utskottet har även tidigare behandlat frågan om mikroplaster vid ett flertal tillfällen, senast i betänkande 2016/17:MJU7. Utskottet anförde då att det tillmätte frågan om mikroplaster i våra vattenområden stor betydelse samt att problemet var utomordentligt allvarligt och att den negativa utvecklingen måste hejdas. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning. Utskottet delar även regeringens målsättning att ska vara ett föregångsland i fråga om att utveckla och genomföra åtgärder som minskar spridningen av mikroplaster till miljön. Med det anförda föreslår utskottet att motionerna 2016/17:594 (S), 2016/17:644 (S) yrkande 1, 2016/17:2499 (KD) yrkande 3 och 2016/17:3297 (SD) yrkandena 5–7 lämnas utan vidare åtgärd. I fråga om plastbärkassar konstaterar utskottet att regeringen antog en ny förordning i syfte att halvera förbrukningen av plastbärkassar till 2025 och uppfylla kraven i EU-direktivet om plastbärkassar. Utskottet noterar även att regeringen följer utvecklingen noga och kommer att överväga kompletterande initiativ på området. Med det anförda avstyrks motionerna 2016/17:593 (S), 2016/17:597 (S) och 2016/17:2499 (KD) yrkande 1. Marint skräp och strandstädning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om avfallshantering och nedskräpning längs kusterna, om oljesanering och städning av stränder, om marint skräp och om skydd av den miljön i och Nordostatlanten. Jämför reservation 11 (M), 12 (L, KD) och 13 (C). I partimotion 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 42 understryks att avfallshanteringen längs våra kuster behöver förbättras. Enbart på den svenska beräknas flera tusentals kubikmeter skräp flyta i land. Vidare anförs att skräpet behöver stoppas redan vid källan, innan det hamnar i vattnet eller längs med kuststräckan. Enligt motion 2016/17:559 av och (båda M) yrkande 1 bör möjligheterna till en långsiktig organisering och finansiering av strandstädningen vid våra kuster ses över. I motionen anges även att regeringen bör överväga att utreda om det finns möjlighet för ett EU-samarbete för att minska andelen marint skräp från källan och ta fram en långsiktig strategi för att samla in och finansiera hanteringen av marint skräp (yrkande 2). I yrkande 3 anförs slutligen att regeringen ska arbeta för att principen förorenaren betalar får genomslag i EU i fråga om nerskräpningen av våra kuster samt återrapportera till om hur arbetet fortskrider. m.fl. (L) föreslår i kommittémotion 2016/17:1726 yrkande 2 att staten tar ett större ansvar för städningen av våra stränder. Motionärerna anför att ansvaret för kostnaderna för städningen bör ses som ett delat ansvar mellan staten och kommunerna där det är rimligt att staten går in och finansierar en större del. I motion 2016/17:3110 av och (båda C) anförs att det behövs en översyn av ansvaret och kostnaderna för städning av stränder på grund av marint skräp. Vidare anförs i kommittémotion 2016/17:3166 av m.fl. (M) yrkande 1 att regeringen bör verka för att kostnaderna för det skräpet bör fördelas mer rättvist inom EU. Mycket av det skräpet flyter i land i eftersom har en lång kustlinje. Enligt motionärerna innebär det att tar en stor del av notan för att minska det skräpet, även om skärpet kommer från andra länder. Enligt kommittémotion 2016/17:3168 av m.fl. (M) yrkande 8 bör regeringen vara pådrivande inom EU i arbetet för att minska andelen marint skräp. De anför att bör driva på för att EU solidariskt ska finansiera och ta ansvar för det skräpet.