bet · H401UU5 · 2017-02-20 00:00:00 — Vi ska ha verkat för att låginkomstländer inkluderas i de internationella processerna gällande kapital- och skatteflykt, inklusive att bidra till starkare kapacitet i skatteförvaltningarna i länderna. Vi ska som sagt ha ordnat den internationella konferensen. Vi ska också ha bidragit till införandet av automatiskt informationsutbyte i utvecklingsländer i enlighet med och ha verkat för minskad användning av ineffektiva skatteincitament i låginkomstländer. , och : Stort tack för inbjudan att komma hit och prata ! Och tack för initiativet! Jag arbetar som policyrådgivare på och är medlem av CONCORD expertgrupp om skatteflykt och utveckling. För oss som har jobbat med det här är skatteflykt och kapitalflykt en självklar rättighets- och fattigdomsfråga och därmed en PGU-fråga. Det drabbar fattiga länder proportionellt hårdare än rika länder, i form av uteblivna skatteintäkter som skulle kunna användas för att tillgodose olika rättigheter, såsom sjukvård, utbildning och andra målsättningar i Agenda . Enormt stora summor pengar flödar ut ur utvecklingsländer . Det har vi inte råd med. Utflödena i sig är ett tecken på bristande samstämmighet. Den ena handen tar vad den andra handen ger i form av bistånd. Det finns olika uppskattningar. Vi hörde statssekreteraren nämna några siffror. Det är alltså långt mer än det globala årliga biståndet som försvinner ut ur utvecklingsländer. Skatt och utveckling är nu en del av PGU. Det är positivt. Men ett budskap från den barometer som CONCORD har publicerat – den mäter trycket på och betygssätter regeringens politik för global utveckling – är att det återstår att omsätta retoriken i praktisk politisk handling. Vi har redan sett och hört från föregående talare att frågan nu är på den internationella agendan. När vi började jobba med det här – jag tror att det var 2008 – undrade många varför en utvecklingsorganisation jobbade med skattefrågor. ser det helt annorlunda ut. om utvecklingsfinansiering i var en milstolpe i arbetet med skatteflykt och kapitalflykt som en utvecklingsfråga. Ett huvudbudskap från oss är att det i de olika åtagandena inte bara handlar om att ge kapacitetsstöd till utvecklingsländer. Vi anser att vi måste fokusera på de effekter som och EU-ländernas skatteregler och internationella skatteöverenskommelser får för utvecklingsländer. Jag tänker nämna fyra sådana områden som vi ser som helt centrala i arbetet. Till att börja med är transparens ett centralt verktyg i kampen mot skatteflykt. Bristande insyn i företagens redovisning är ett hinder för att upptäcka skatteflykt. är det svårt för medborgare och andra i ett utvecklingsland att se om ett företag betalar rimlig skatt i förhållande till den verksamhet man bedriver. Därav har vi drivit frågan om offentlig land-för-land-rapportering för multinationella företag. Det handlar helt enkelt om att öka transparensen. Icke-offentlig land-för-land-rapportering finns som en del av BEPS-paket och även på EU-nivå. Men offentlighet är helt centralt. Det har även förstått och lade, som vi hörde nämnas, fram förslaget om offentlig land-för-land-rapportering. Men vi ser att det förslaget har stora brister. Enligt förslaget ska multinationella företag med aktiviteter inom EU rapportera sin verksamhet inom EU och så kallade skatteparadis. Men de ska endast göra en sammantagen rapportering för verksamheten utanför EU. Det innebär att medborgare i utvecklingsländer inte kan få fullständig finansiell information om den verksamhet företagen bedriver i deras länder. En annan brist i förslaget är att det endast omfattar företag med en årlig omsättning på . Det utesluter i praktiken en majoritet av de stora multinationella företagen. Vi ser det alltså inte som ett verkningsfullt förslag för att medborgare i utvecklingsländer ska kunna utkräva ansvar från beslutsfattare i företag. I de EU-processer vi har följt har vi inte sett att har gett stöd till offentlig land-för-land-rapportering på det sätt som vi anser behövs. stöder det inte heller i PGU-skrivelsen. Där skriver regeringen att man anser att land-för-land-rapportering kan stärka skattemyndigheternas underlag för att identifiera skatteflykt. Men vi pratar alltså om offentlighet som ett viktigt verktyg för ansvarsutkrävande. I många utvecklingsländer finns det dessutom inte fungerande skattemyndigheter, och offentligheten är helt central. En annan fråga om transparens handlar om att öka transparensen genom att upprätta offentliga register över företagens så kallade verkliga förmånstagare, huvudmän. Det handlar om att komma åt anonyma skalbolag, brevlådeföretag à la Panamaläckan. De möjliggör skatteflykt, korruption och annan kriminalitet. Frågan har gått framåt. I EU:s antipenningtvättsdirektiv står det nu att medlemsländerna ska upprätta register över företagens ägare och förmånstagare. Men det finns en otydlig skrivning om att registerna ska vara tillgängliga för dem med legitimt intresse. Det är lite oklart vad det innebär. Och det är upp till medlemsländerna att bedöma graden av offentlighet. Vårt budskap är att vi hoppas att ska upprätta offentliga register. Alla medlemsländer ska ha upprättat dessa register senast . För oss är det oklart om , likt och , kommer att använda sig av offentlighetsmodellen. En tredje fråga som vi ser som helt central är utvecklingsländernas deltagande på lika villkor i internationella diskussioner om skatt och behovet av att skapa ett mellanstatligt organ inom ramen för FN för att kunna diskutera de globala samarbetena om skattefrågor. är de rika industriländernas organ. De har i mångt och mycket satt agendan för det internationella samarbetet om skattefrågor, i och med BEPS-paketet. Utvecklingsländer, så när som på en handfull, var exkluderade från att delta i framtagandet av paketet. skriver regeringen, och även andra länder, i PGU-skrivelsen att vi måste stärka utvecklingsländernas möjligheter att genomföra BEPS på lika villkor som . Men det är nu när paketet är klart. I BEPS-paketet tas inte alla kärnfrågor som är viktiga för utvecklingsländer upp. Det behövs ett mellanstatligt organ. Det är en av anledningarna till att det togs upp i . Det var en knäckfråga i förhandlingarna. EU stödde inte utvecklingsländers krav på ett mellanstatligt organ för skattefrågor inom FN. Behovet kvarstår, om vi ska kunna få ett långsiktigt, koherent och globalt samarbete som bygger på universell relevans och inkluderande. Expertgruppen inom FN är ju en expertgrupp. Den kan vara ett viktigt stöd till ett mellanstatligt organ. Men vi ser inte att den utesluter ett mellanstatligt organ. En sista fråga handlar om att göra konsekvensanalyser av vår politik, av vilka effekter den får på utvecklingsländer. Det är lite av en kärnfråga för PGU. Det behövs konsekvensanalyser av skatteavtal och skattepolitikens påverkan. har tagit upp att EU-ländernas skatteavtal kan ha negativa effekter på utvecklingsländernas möjligheter till utveckling. har också belyst behovet av konsekvensanalyser av EU:s policy på skatteområdet. I har det kommit upp, bland annat i medierna , att utvecklingsländer får bland de lägsta källskatterna av alla länder skriver avtal med. Avtalen saknar också PGU-perspektiv, givet att de skrevs innan PGU:s tillkomst. Såvitt vi vet har inga åtaganden till konsekvensanalyser gjorts. Här ser vi alltså en möjlighet till förbättring och vidare åtgärder. För att sammanfatta har vi fyra rekommendationer i barometern för politik för global utveckling. Det är att man ska arbeta för offentlig land-för-land-rapportering för multinationella företag inom alla sektorer. Det förslag som finns på bordet från bör bli ett förslag som verkligen ger de verktyg som behövs för ansvarsutkrävande. Just offentlig land-för-land-rapportering är en av våra kärnfrågor i arbetet mot skatteflykt. Vi vill även att , likt och andra länder, ska välja att upprätta offentliga register och göra dem tillgängliga i ett format som gör det möjligt för medborgare och andra att se informationen. Mycket av arbetet mot skatteflykt har avslöjats på grund av läckor. Det ser vi som ohållbart. Vi vill att man inom ramen för FN ska arbeta för ett mellanstatligt organ, där utvecklingsländer kan delta på lika villkor i diskussioner om skattesamarbete. Det behovet kvarstår. Frågan kommer att komma upp igen. Det fjärde är att man ska genomföra konsekvensanalyser av skatteavtals och skattepolitikens påverkan på utvecklingsländer. Vi har gett ledsna eller neutrala gubbar till alla fyra områdena i den betygsättning vi har gjort i den här barometern som jag visar upp. Det finns helt enkelt stort utrymme för förbättringar, även om det är positivt att agerar på vissa områden. Jag skulle kunna lägga till en femte rekommendation, som vi inte hinner ta upp just . Men efter Panamadokumenten står det klart att vi behöver tuffare åtgärder för att förhindra att banker och andra aktörer möjliggör skatteflykt. Det är något som vi kanske kan återkomma till i diskussionen. , och Timbro: Jag är doktorand och specialiserad på skattefrågor. Jag tänker framför allt prata om bolagsskatten ur det här perspektivet. Men mycket av det jag kommer att säga går även att applicera på kapitalinkomstskatter, då kanske ur ett mer allmänt och lite kritiskt perspektiv. När det gäller skatt i utvecklingsländer kan jag säga lite allmänt att de har en outvecklad skattebyråkrati, vilket har nämnts tidigare. Man måste alltså förlita sig på mer snedvridande skatter, till exempel kapitalskatter, bolagsskatter, tullar och så vidare. Men i i-länder finns det stark kapacitet för att ta in moms, inkomstskatter och sådant. De är mycket bredare och bättre skatter, vilket alla ekonomer nog skulle hålla med. Ett klassiskt exempel är när man inte har någon skattekapacitet över huvud taget och måste ta till inflation för att få skatteintäkter. Inflation är ju som en skatt på pengar och är en extremt snedvridande skatt. På bilden som jag visar kan vi se , som jag tog som ett exempel. Vi ser deras centrala budget i unionen. Delstaterna har också skatter. På bilden kan vi se att bolagsskatten är den enskilt största skatten. Sedan är det en hel del tullar. Hela tårtan som vi ser är bnp. De totala skatteintäkterna är alltså av bnp. Då kan vi se att det egentligen är en väldigt liten del som är inkomstskatt. Det finns också excise duties, alltså punktskatter, som är på 1–. Sedan finns det skatter på tjänster. Det är alltså en helt annan uppsättning skatter än om vi tittar på till exempel . På den nya bilden kan vi se att de tre stora skatterna som vi har är moms, arbetsgivaravgift och kommunalskatt. De är breda, platta, konsumtions- och arbetsskatter som är helt proportionella. Kapitalskatterna och de mer progressiva skatterna svarar för en liten del av skatteintäkterna. Redan här kan vi dra slutsatsen att om skatteintäkterna som andel av BNP ska kunna höjas går det inte att förlita sig på den här typen av kapitalskatter. Då måste man bygga upp kapaciteten för att ta in framför allt inkomstskatt på vanliga arbetsinkomster. Kapitalinkomster är oftast högst en tredjedel av BNP. Och det är före avdrag för avskrivningar, som företag får göra. Arbete utgör alltså två tredjedelar av BNP. Det är där man måste ta in de stora pengarna. Jag tror att det här har nämnts tidigare; multinationella företag betalar i bolagsskatt till utvecklingsländerna. Det motsvarar av deras skatteintäkter. Det skulle enligt beräkningar kunna öka med om man kom till rätta med all skatteplanering och skattesmitning som multinationella företag står för. Frågan är då om det är mycket pengar. Det är av BNP. Man kommer inte särskilt långt om man vill gå från skattetryck till skattetryck. Det är inte särskilt mycket i det perspektivet. Det här är också statiskt räknat. ledamöter känner till att man även måste ta in så kallade dynamiska effekter. Det här innebär egentligen en höjning av den effektiva bolagsskatten, om man skulle komma till rätta med all skattesmitning. Det skulle då innebära att det blir mindre lönsamt att investera i , och själva skattebasen skulle minska. Den faktiska skatteintäkten skulle alltså bli mindre än de 100 miljarderna. Det är lite osäkert hur mycket mindre den skulle bli. Men den skulle bli mindre. Är bolagsskatten en bra skatt över huvud taget? Bolagsskatter och kapitalinkomstskatter som är de huvudsakliga kapitalskatterna i minskar ju viljan att spara och investera. Då frågar vi: Vill man ha sådana skatter? Det finns en debatt inom nationalekonomin som kanske inte förs särskilt ofta här i , nämligen om man ska beskatta kapital över huvud taget. Det finns en grupp nationalekonomer, däribland professor vid , som anser att man ska avskaffa bolagsskatten, kapitalinkomstskatten och alla sådana skatter och bara ha skatt på arbete och konsumtion. De anser att bolagsskatten är en så pass snedvridande skatt på grund av att det blir mindre lönsamt att investera, vilket resulterar i lägre kapitalstock och lägre löner, att den här bolagsskatten i slutändan drabbar arbetarna och att det därför är bättre att beskatta arbetarna direkt i stället för att ha en skatt som straffar investeringarna. Det är någonting som kan vara viktigt att ha med sig när man funderar kring de här skatterna. En annan fråga är att om man skulle få in dessa till , skulle pengarna då spenderas väl? Det är förstås väldigt heterogent, men jag tror inte att någon betvivlar att det finns mycket korruption i dessa länder. Bland andra på undersökte och kom fram till att det bara var av pengarna som centralregeringen skickade iväg till lokala skolor som faktiskt nådde fram. tror jag att det där blivit bättre sedan, men det illustrerar ändå att man har ganska stora problem med att använda pengarna effektivt och särskilt att nå de mest utsatta grupperna. De som i stället får del av de här pengarna är ofta politiskt inflytelserika grupper, till exempel medelklassen i städerna och så vidare. Det är väldigt vanligt att man har olika typer av subventioner, vilket är fallet till exempel i . El är ofta underprissatt i , så de som har el har en subvention där. Det gäller även olika typer av fossila bränslen och så vidare. Det är alltså en ganska liten del av pengarna som går till välfärdstjänster. Man kan titta på vad Sida gör när de ska spendera sina pengar. Då ser man att det är av bistånd som är direkt budgetstöd till de här . Om det nu var så att de här pengarna spenderades så fantastiskt bra av dessa länder kunde man kanske tänka sig att en större del av biståndet skulle kanaliseras direkt via dem. Det som ska nämnas är naturligtvis att om dessa pengar spenderas väl är det en väldigt hög potentiell marginalnytta av offentliga utgifter i . Om man verkligen kan få ut de här pengarna i hälsa, utbildning och så vidare kan det göra väldigt stor nytta. Men det bygger på att pengarna faktiskt kommer fram. Några slutsatser: Skatter på kapital kan aldrig vara basen för en stats finanser, för skatten från bolagsskatt är en ganska liten del av bnp. Jag håller dock helt med om det som nämnde tidigare, att det är viktigt att stödja de här länderna i att bygga upp kapaciteten med skatteförfarande och så vidare. Det handlar dock, skulle nog de flesta nationalekonomer säga, framför allt om att kunna ta in inkomstskatt, moms och sådana breda och bra skatter, till skillnad från till exempel kapitalskatten. Man måste också ha en bättre rättssäkerhet i de här länderna så att bolag känner att de kan lita på institutionerna och myndigheter och inte känner sig lurade. Ett alternativ där kan vara sådana här internationella tvistlösningsmekanismer, ISDS, vilket ju diskuteras bland annat i samband med frihandelsavtalet med . Bolagen vet då att även om de inte litar på de lokala institutionerna så finns det en internationell infrastruktur dit man kan gå och faktiskt stämma staten om den skulle hitta på nya skatter i efterhand och sådana saker som gör att företag drar sig för att investera i länderna. Frågan är alltså om det är så viktigt att lägga så mycket politisk kraft just på bolagsskatten, när vi vet att det är en ganska dålig skatt överlag. Som en slutpunkt kan jag också nämna att det inte är säkert att det politiska systemet i de här länderna fungerar särskilt väl. Vi vet att är särskilt utsatta för kortsiktighet, populism och sådana saker. Då finns det, särskilt sett från bolagens sida, ännu större politiska risker som innebär att skatterna kanske kommer att höjas väldigt kraftigt, att det införs arbiträra skatter eller som i , att man stormar in med pistoler på något företags kontor och så vidare. Det kan alltså finnas anledning att vara skeptisk även på det området. Det var mina inspel. vice ordförande: tack för det! Jag vill tacka alla i panelen. Vi är nästan exakt enligt tidtabellen. Det är fantastiskt hur det här löste sig efter hand. Vi har på oss för frågor och svar. Jag har en talarlista här, och det är framför allt utrikesutskottet som redan har anmält sig. Men jag tänkte att jag skulle försöka saxa mellan utrikes- och skatteutskottet och fördela det rättvist så att inte ett och samma parti får frågan för . Om man vill rikta frågan till någon särskild kan man göra det. Annars blir frågan allmän. Sedan får ni i panelen svara om ni tycker att det är någonting som ni vill svara på. Alla fyra måste inte svara på alla frågor, om ni förstår hur jag menar. (S): Tack för inläggen! Min fråga utgår egentligen från korruption och att länder bjuder under varandra. Några stycken har varit inne på det här i slutet, och i det dokument som vi har att hantera finns det på s. 29 en hel del nämnt om just korruption. Men när pratar om hur man ska ta tag i det hela pratar man i första hand om svenska företag. Jag är intresserad av hur man kan få till en lösning där länder globalt jobbar emot korruption. Jag är också intresserad av att se en lösning på att länder bjuder under varandra, allt med tanke på att få etableringar i sina egna länder. Jag skulle vilja att man bland de fyra rekommendationerna som tog upp också tog till en femte, där man kunde redovisa hur de olika erbjudandena, skattesystemen, egentligen ser ut i världen, länder emellan. Jag vill gärna ha några kommentarer kring detta. , Timbro: När det gäller frågan om att länder bjuder under varandra kan man tänka på lite olika sätt kring det här med bolagsskatter. nämner att det kan vara ett race to the bottom, att man får ineffektivt låga bolagsskatter för att man lockar till sig bolag från andra länder. Men så finns även den andra effekten som jag nämnde, nämligen att bolagsskatten är en sådan skatt som påverkar investeringar på lång sikt. Om du är politiker i ett u-land och vald på tre kanske du inte tänker så mycket på vad som händer med investeringsklimatet i landet på tio , utan då är det väldigt lätt att man kanske höjer bolagsskatterna kortsiktigt. Det skulle då leda till att man har ineffektivt höga bolagsskatter, och för mig är det inte uppenbart vilken av de här effekterna som dominerar. Det skulle alltså till och med kunna vara så att ett race to the bottom när det gäller bolagsskatter är något som är bra. Statsrådet (MP): Jag tycker att transparens på skatteområdet är ett väldigt bra förslag och en ingång när det gäller att inte uppmuntra utvecklingsländer att bjuda under varandra för att dra till sig investerare. På det området har vi ett ansvar. När det gäller korruption är det också oerhört viktigt att vi följer den nya strategin för ansvarsfullt företagande som regeringen har tagit initiativ till och att vi verkligen understryker mänskliga rättigheter, social hållbarhet och ansvarstagande. Det är det som vägleder och svenska företag när vi investerar och inte de allra mest förmånliga villkoren, som faktiskt undergräver en hållbar global utveckling. , : När det gäller korruption så är de åtgärder vi pratar om, till exempel transparens för att komma åt kapitalskatteflykt, också åtgärder som kommer åt korruptionen. Det är ju ofta en hårfin gräns mellan vad som klassas som korruption och vad som är olovlig skatteflykt. Transparens och offentlig landrapportering som vi har drivit handlar om att också skapa en bra marknad och en jämn spelplan mellan multinationella företag som har resurser att ägna sig åt en avancerad skatteplanering, där små och medelstora företag som inte har det missgynnas. I den utvärdering som lade fram pekade de just på behovet av ett level playing field, att små och medelstora företag betalar högre skatt än de stora och att vi behöver den här offentligheten för att få till stånd en jämn spelplan. Även finansiärer har tagit upp behovet av offentlighet. För att kunna göra riskbedömningar är offentlighet ett viktigt instrument, och därför finns det många finansiella aktörer som stöder ökad offentlighet. Vi ser också trenden gå mot en ökad offentlighet. Icke-offentlighet möjliggör för företags aggressiva skatteplanering som, och här citerar jag , om det blir känt för konsumenter, investerare och medborgare inte skulle accepteras. Offentligheten är alltså ett sätt att sanera bort de värsta beteendena och skapa en sund marknad. pratar om erbjudanden mellan länder och om kunde ha en femte rekommendation. Jag ber om ursäkt, men jag förstod inte riktigt frågan. (S): Du hade satt upp fyra punkter. Den femte skulle då kunna vara att man hade just samlad öppenhet och redovisning av länders skattesystem så att alla länder kan jämföras. , : Absolut. (S): Tack för fyra intressanta presentationer! Det här är ju ett stort och viktigt arbete som måste ske på olika nivåer, men det sker ju också inom olika internationella institutioner. Motorn i det arbetet har väldigt mycket varit , men det sker också ett arbete inom FN. Flera av er har varit inne på det i era presentationer, men det vore intressant med någon mer kommentar om relationen mellan de olika institutioner som jobbar med de här frågorna, särskilt med avseende på utvecklings- och rättviseaspekten. (M): Jag tänkte först rikta min fråga till och , för vi pratar mycket om hur man hanterar företag som inte sköter sig. Men hur ska vi få de skattesystem som vi har att fungera bättre? Det bygger ju mycket på tillit och förtroende och är ganska komplicerat att hantera med politiska styrmedel. Vad skulle ni säga är framgångsfaktorerna i bra skattesystem? Det var min ena fråga. Min andra fråga är till biståndsministern. Vi har en stor samsyn när det gäller de här skattepolitiska frågorna just i det här – inte när det gäller skattepolitiken i övrigt, för där skiljer vi oss. Jag undrar hur regeringen i PGU-arbetet ska undvika att resten blir väldigt ryckigt. Ni måste ju arbeta med samsyn och förankring tillsammans med Alliansen, och om ni på riktigt tycker att det ska finnas en långsiktighet i detta, hur arbetar ni då med att få detta förankrat? I PGU-sammanhanget undrar jag också vad som händer med framtidsministerns arbetsgrupper när det gäller klimat, skatter och pengar och lite av varje? Det finns ju ett antal rapporter som lite ligger och flyter . Tas det om hand i Agenda 2030-delegationen som regeringen har utsett, eller var landar det någonstans? Är det så att man också väntar in till exempel Miljömålsberedningen? Om man tittar i skrivelsen är det ganska klent på klimatområdet. Det är liksom gällande politik som beskrivs. Väntar man på detta? Hur funkar de här delarna ihop? Det var alltså en fråga om det rika inre livet i , men det är ändå viktigt. Statsrådet (MP): Jag börjar från slutet då. Det är viktigt att framhålla att i PGU-skrivelsen nu har exempel på delmål under Agenda 2030 lyfts fram, med särskilt fokus på energiområdet när det gäller miljö och klimat, kan man säga. Vi har alltså långt fler operativa mål och handlingsplaner om man tittar på vad har kommit fram till. Men det är klart att det här ska uppdateras utifrån vad Miljömålsberedningen kommer fram till. När det gäller framtidsministerns viktiga arbete och de arbetsgrupper som har lagt fram förslag kommer det att tas om hand på i första hand .