bet · H401MJU24 · 2017-06-09 00:00:00 — I detta uppdrag ska myndigheten närmare utreda och föreslå konkreta internationella insatser som skulle kunna vidta för att bidra till att genomförs och öka ambitionen för att nå avtalets mål. Insatserna ska bidra till minskade klimatutsläpp och energiomställning i utvecklingsländer. Insatsernas bidrag till teknikutveckling, kapacitetsuppbyggnad och hållbar utveckling ska beaktas. Föreslagna insatser kan, där lämpligt, även genomföras tillsammans med andra utvecklade länder. Analysen ska bygga vidare på regeringsuppdraget som myndigheten redovisade . Utgångspunkten är samarbetsmekanismer enligt artikel 6, och analysen ska inkludera hur insatserna kan vara en del av eller komplettera biståndet och övrigt existerande svenskt stöd till klimatarbete i utvecklingsländer samt beakta svenskt främjandearbete. Uppdraget ska genomföras efter samråd med och Sida samt i dialog med . Rapporten ska lämnas till (Miljö- och ) . I artikel 5 i uppmuntras länder att bevara kolsänkor, inklusive skogar, och om det är möjligt att stärka dem. Vidare uppmuntras länder att genomföra och finansiera ett frivilligt system för att förhindra avskogning i utvecklingsländer inklusive alternativa ansatser – tillvägagångssätt som kombinerar anpassningsåtgärder med utsläppsbegränsning. Avtalet betonar även vikten av andra positiva sidoeffekter som inte är kopplade till kolsänkor (prop. 2016/17:16 Godkännande av klimatavtalet från ). Av budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 23) framgår att regeringen arbetar i bred dialog med myndigheter, näringsliv, organisationer och intressenter i det civila samhället för att ta fram ett nationellt skogsprogram. Arbetet med skogsprogrammet inriktas på att nå visionen att skogen – det gröna guldet – ska bidra till jobb och hållbar tillväxt i hela landet. Arbetet inriktas även på att utveckla en växande bioekonomi. Arbetet tar sin utgångspunkt i skogens ekonomiska, sociala och miljömässiga värden och syftar till att skapa en ökad samsyn bland intressenterna i hela värdekedjan. En dialogprocess inleddes och arbetet med skogsprogrammet fortsätter över mandatperioder och partigränser. Ett sekretariat har etablerats inom på . Ett programråd med 23 organisationer är rådgivande till landsbygdsministern, och fyra externa arbets-grupper har haft i uppgift att ta fram underlag för möjliga strategiska mål och åtgärder. Dessutom har regionala dialogmöten, seminarier och korta träffar mellan landsbygdsministern och intressenter i sektorn genomförts i samverkan med bl.a. länsstyrelserna och . Arbetsgrupperna har genom trendspaning och omvärldsanalys som en del i arbetet identifierat viktiga förändringsmönster av betydelse för skogsfrågor. Regeringen framhåller i budgetpropositionen att arbetet inom det nationella skogsprogrammet ska bidra till jobb och hållbar tillväxt i hela landet samt till att utveckla en växande bioekonomi. Regeringen utformar det nationella skogsprogrammet med utgångspunkt i skogspolitikens jämställda mål samt med viktiga utgångspunkter i underlag från bl.a. arbetsgrupper. För att tillvarata skogens betydelse för ett hållbart samhälle och för en cirkulär och biobaserad samhällsekonomi behövs åtgärder för ökad produktion och tillväxt inom ramen för ett hållbart och variationsrikt skogsbruk. avser regeringen att återkomma till angående det nationella skogsprogrammet samt därefter utarbeta en handlingsplan för att genomföra det. Synergier mellan det nationella skogsprogrammet och regeringens andra strategiska arbeten ska utvecklas, särskilt Samverkansprogrammet om cirkulär och biobaserad ekonomi. När det gäller skogsfrågor i utvecklingsländer förhandlas dessa inom ramverket REDD plus (Reducing Emissions from Deforestation and ). ger stöd till utvecklingsländer för att minska utsläpp och öka upptag av växthusgaser inom skogssektorn. Att minska avskogning och utarmning är avgörande för att säkra en hållbar utveckling och för att uppnå globala klimatmål. Besluten på klimatmötet COP21 innebar att hela det tekniska regelverket för REDD plus nu finns på plats. Enligt uppgifter från pågår ett arbete inom ramen för det nationella skogsprogrammet för att se hur kan spela en större roll i internationella skogsfrågor, bl.a. frågan om den globala avskogningen och hur skogens klimatnytta kan lyftas fram både här hemma och i resten av världen. verkar för ett stabilt multilateralt handelssystem och för att handelsförhandlingarna i () ska återspegla utvecklingen i omvärlden. Ministermötet i , , blev en framgång. Under mötet antogs bl.a. en uppdaterad version av (ITA2). Avtalet innebär tullfrihet på 201 produkter vars värde står för av världshandeln. Genomförandet av Nairobipaketet har inletts liksom en inventering av arbetet och framtagandet av ett arbetsprogram för de fortsatta förhandlingarna i WTO. Att ITA2 har antagits innebär förväntningar om att kunna avsluta det plurilaterala avtalet för tjänster (Trade in Services Agreement, ) samt ett plurilateralt avtal om miljövaror, Environmental Goods Agreement () (prop. 2016/17:1 utg.omr. har behandlat frågan om frihandelsavtal för gröna varor (bet. 2015/16:NU9) och bl.a. anfört följande. pågår plurilaterala förhandlingar om ett frihandelsavtal för gröna varor (Environmental Goods Agreement) mellan EU och 16 andra medlemsländer i WTO. Syftet med avtalet är att ta bort tullar på sådana miljövaror som har betydelse för att skydda miljön och motverka klimatförändringar genom att de renar luft och vatten, hjälper till med avfallshantering, bidrar till energieffektivisering, kontrollerar luftföroreningar eller producerar förnybar energi. har det hållits elva förhandlingsrundor. Ambitionen var att den slutliga listan över tullfria varor skulle ha kunnat presenteras i samband med i , men parternas förhoppning är i stället att en överenskommelse ska kunna nås . Nästa förhandlingsrunda kommer preliminärt att hållas . Avtalsförhandlingarna är enligt de förhandlande parterna öppna för fler medlemmar att ansluta sig till. Om det färdigförhandlade avtalet omfattar en tillräckligt stor del av världshandeln kommer likväl tullsänkningarna enligt WTO:s princip om mest gynnad nation att gälla alla medlemsländer, och därmed även de minst utvecklade länderna. EU:s uttalade ambition är att avtalet även ska komma att omfatta tjänster som utförs i relation till export av miljöteknikvaror, såsom reparation och underhåll av vindkraftverk, och att avtalet också ska ta itu med icke-tariffära handelshinder, t.ex. krav på lokalt innehåll eller restriktioner för investeringar. EU kommer att driva på för ett ambitiöst och omfattande avtal som leder till konkreta fördelar för såväl handel som miljö. Vidare konstaterar utskottet att framsteg har gjorts inom ramen för det frihandelsavtal för gröna varor () som förhandlas mellan ett antal medlemsländer i WTO, och parterna arbetar för att ett avtal ska kunna slutas . Utskottets förhoppning är att detta avtal ska kunna utvecklas till ett multilateralt avtal. Under detta har näringsutskottet bl.a. anfört följande (bet. 2016/17:NU13). Vid sin behandling av liknande förslag konstaterade utskottet att framsteg hade gjorts inom ramen för det frihandelsavtal för gröna varor () som förhandlas mellan ett antal medlemsländer i WTO, och att parterna arbetade för att ett avtal skulle kunna slutas . Utskottet tvingas dock konstatera att detta inte har kunnat ske. Utskottet vill därför understryka vikten av att regeringen med kraft fortsätter driva på för att ett avtal ska kunna nås. Utskottets förhoppning är att detta avtal ska kunna utvecklas till ett multilateralt avtal. Framgångar inom det multilaterala samarbetet är av stor vikt då det är utskottets uppfattning att multilaterala avtal är det bästa sättet att främja en fri och rättvis internationell handel. Arbetet inom ramen för WTO och den stora utestående frågan om hur Doharundan ska hanteras måste därför prioriteras även i fortsättningen. Utskottet finner därför den senaste tidens utveckling i och uppgifter om att den tillträdda amerikanska administrationen försöker hitta ett sätt att undvika att lösa handelstvister via WTO djupt oroande och vill därför i detta sammanhang särskilt understryka vikten av att regeringen inom ramen för EU, WTO och andra internationella forum handfast och med styrka står upp för de överenskomna principerna inom WTO. Utskottet vill även i detta sammanhang understryka vikten av att regeringen med kraft fortsätter driva på för att ett avtal ska kunna nås. Utskottets förhoppning är att detta avtal som förhandlas mellan ett antal medlemsländer i WTO ska kunna utvecklas till ett multilateralt avtal, vilket skulle kunna få stor betydelse för handeln med gröna varor. publicerade kommissionen en uppdatering av statusen på pågående handelsavtalsförhandlingar. Här framgår bl.a. att det har hållits 15 förhandlingsrundor med om ett transatlantiskt handels- och investeringspartnerskap (TTIP), den senaste . Samtalen är nu pausade i avvaktan på besked från den nya administrationen i . FN:s internationella klimatförhandlingar – avtalets status Vid klimatkonventionens tjugoförsta partsmöte (COP21) i enades världens länder om ett nytt globalt klimatavtal under klimatkonventionen. Som beskrivs ovan är ett rättsligt bindande ramverk. är inte tidsbegränsat, och det är det första klimatavtal som etablerar rättsligt bindande åtaganden för alla parter om att de ska ha nationellt fastställda bidrag som ska rapporteras . Avtalet innefattar ett stärkt mätnings- och rapporteringssystem för åtgärder och stöd där varje part ska ge information om utsläpp och upptag av växthusgaser och information om genomförande och fullgörande av sina nationellt fastställda bidrag till utsläppsbegränsningar. Utskottet vill betona att klimatavtalet är en milstolpe när det gäller arbetet med att minska klimatutsläpp och arbetet för en hållbar utveckling. har länge drivit på för ett avtal som stärker klimatarbetet, och det är nu mycket betydelsefullt att ett avtal är på plats där alla länder åtar sig att bidra med allt ambitiösare åtaganden utifrån ansvar, förmåga och nationella förutsättningar. Med detta avstyrks motion 2016/17:3301 (SD) yrkande 13. Påverkan i de internationella klimatförhandlingarna m.m. Som redovisas ovan har regeringen uttalat att alla länder, inklusive EU:s medlemsländer, måste överväga hur klimatarbetet kan stärkas. ska vara ett globalt föregångsland i klimatomställningen med en samstämmig politik där klimatåtgärder främjas inom alla politikområden. har, som regeringen anför, inför och verkat för ökat förtroende mellan länder genom en konstruktiv fördjupad dialog med många av förhandlingarnas olika parter. har engagerat sig i multilaterala processer, projekt och initiativ för att bidra till ökad ambition och för att lyfta möjligheter och synliggöra fördelar med att agera tidigt i klimatarbetet. har vidare fortsatt med sitt stöd till det internationella kunskapsbyggande projektet (NCE). Regeringen har varit aktiv i andra initiativ med att bygga upp kunskap och stödja utfasning av subventioner av fossila bränslen, som t.ex. Global Subsidies Initiative (GSI) och gruppen Friends of Fossil Fuel Subsidy Reform (FFFSR). Inom den globala klimat- och luftkoalitionen CCAC har bidragit till ett flertal initiativ för att reducera utsläppen av kortlivade växthusgaser. deltar också aktivt i Carbon Pricing Leadership Coalition (CPLC), ett samarbete som syftar till att utbyta erfarenheter av att sätta pris på koldioxid och stödja utvecklingen av koldioxidprissättning i fler länder. kommer även att stödja Kalifornieninitiativet Under 2 Coalition. Som beskrivits ovan bidrar program för internationella klimatinvesteringar till utsläppsminskningar och till att främja teknikspridning och hållbar utveckling genom investeringar i klimatprojekt i låg- och medelinkomstländer. Utskottet bedömer mot denna bakgrund att är aktivt och pådrivande i det internationella klimatarbetet och agerar som ett föregångsland. Därmed avstyrks motionsyrkandena /17:821 (C) yrkande 7, 2016/17:2670 (C, M, L, KD) yrkande 1 i denna del, 2016/17:2767 (M) yrkande 4 och 2016/17:2658 (KD) yrkande 1. FN:s internationella klimatförhandlingar – åtaganden m.m. ger ett ramverk för ett långsiktigt och ambitiöst klimatarbete i världens alla länder. Som utskottet tidigare anfört pekar emellertid beräkningar på att planerna inte är tillräckliga för att få de globala utsläppen att börja minska och är helt otillräckliga för att uppnå temperaturmålet. Det nya avtalet bygger dock på att länder successivt ska skärpa sina åtaganden och att dessa ska förnyas . En gemensam översyn av världens samlade ansträngningar för att minska klimatpåverkan ska också göras . När det gäller åtagandenas transparens ska, som redovisas ovan, principer för uppföljning och rapportering etableras som bl.a. lägger grunden för ett framtida gemensamt system för transparens och uppföljning av ländernas åtaganden och hur de genomför sina åtaganden. Utskottet konstaterar att det stora arbetet med att minska klimatutsläppen återstår och att alla länder måste formulera en ambitiös klimatpolitik för att möjliggöra detta. Det svenska internationella samarbetet på klimatområdet har en viktig uppgift att fylla när mål ska uppnås. Med det anförda avstyrks motionerna 2016/17:3167 (M) yrkande 11 och 2016/17:3301 (SD) yrkandena 1 och 14. Främjandet av klimatinvesteringar i andra länder m.m. innebär att nya samarbetsformer ska utformas och ersätta Kyotoprotokollets flexibla mekanismer. De nya mekanismerna kommer att utvecklas inom ramen för klimatkonventionen. Det är ännu inte klart hur de kommer att se ut och inte heller i vilken mån de kommer att generera utsläppskrediter. har fått ett uppdrag att utreda och föreslå konkreta internationella insatser som skulle kunna vidta för att bidra till att genomföra och öka ambitionen för att nå avtalets mål. Uppdraget ska redovisas . Utskottet har vid tidigare behandling av denna fråga framhållit vikten av att använda erfarenheter från genomförda internationella klimatinsatser när nya samarbetsformer, däribland nya FN-mekanismer, byggs upp under avtalet (bet. 2015/16:MJU20). Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrker motionerna 2016/17:3167 (M) yrkande 12 och 2016/17:724 (M). I uppmuntras länder att bevara kolsänkor, inklusive skogar, och om det är möjligt att stärka dem (artikel 5). Länder uppmuntras även att genomföra och finansiera ett frivilligt system för att förhindra avskogning i utvecklingsländer inklusive alternativa ansatser – tillvägagångssätt som kombinerar anpassningsåtgärder med utsläppsbegränsning. Besluten på klimatmötet COP21 innebär att hela det tekniska regelverket för REDD plus nu finns på plats, vilket underlättar för utvecklingsländer att minska sina utsläpp och öka upptaget av växthusgaser inom skogssektorn. Som redovisas ovan pågår i ett arbete inom ramen för det nationella skogsprogrammet för att se hur kan spela en större roll i internationella skogsfrågor, bl.a. frågan om den globala avskogningen och hur skogens klimatnytta kan lyftas fram både här hemma och i resten av världen. Regeringen avser att återkomma till när det gäller det nationella skogsprogrammet och även utarbeta en handlingsplan för att genomföra programmet. Synergier mellan det nationella skogsprogrammet och regeringens andra strategiska arbeten ska utvecklas, särskilt Samverkansprogrammet om cirkulär och biobaserad ekonomi. Utskottet föreslår mot bakgrund av det anförda att motion 2016/17:3167 (M) yrkande 14 avslås i den mån den inte kan anses tillgodosedd. Förhandlingarna mellan och om frihandelsavtalet and Investment Partnership (TTIP) som syftar till att fördjupa det ekonomiska samarbetet mellan dessa två regioner är inte inne i någon aktiv fas. Utskottet är självklart positivt till att man i eventuella framtida förhandlingar bevakar de positiva effekter för miljö och klimat som avtalet kan ge. Som nämnts ovan har näringsutskottet behandlat frågan om det frihandelsavtal för gröna varor () som förhandlas mellan ett antal medlemsländer i WTO. har understrukit vikten av att regeringen med kraft fortsätter driva på för att ett avtal ska kunna nås. förhoppning är att detta avtal ska kunna utvecklas till ett multilateralt avtal, vilket skulle kunna få stor betydelse för handeln med gröna varor. Miljö- och jordbruksutskottet utgår ifrån att regeringen aktivt driver denna fråga och föreslår därmed att motion 2016/17:3167 (M) yrkande 15 avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om ansvarsfördelning inom EU för utsläppsminskningar, markanvändning och skogsbruk samt klimatarbetet i EU. Jämför reservationerna 13 (SD), 14 (SD) och 15 (L). Ansvarsfördelningen för utsläppsminskningar inom EU m.m. Regeringen bör enligt kommittémotion 2016/17:3301 av m.fl. (SD) yrkande 15 i förhandlingarna om bördefördelning inom EU verka för att inte ska åläggas hårdare krav än vad som är genomsnittet bland EU-länderna. Motionärerna anser att det första förslaget från kommissionen om bördefördelningen är mycket problematiskt. Enligt förslag är det land inom EU som ska minska sina utsläpp mest. Detta är besynnerligt mot bakgrund av att utsläpp av växthusgaser per capita redan ligger kraftigt under genomsnittet för industrialiserade länder. Regeringen har genom att frivilligt ta på sig de mest ambitiösa och kostsamma utsläppsminskningar nu bidragit till att andra länder i EU kan komma att sänka ambitionen på området. Vidare yrkas (yrkande 5) att regeringen vid förhandlingar inom den klimat- och energipolitiska ramen ska verka för att EU:s medlemsstaters åtaganden ska kunna justeras utifrån framtida faktiska globala överenskommelser. Bindande mål för att minska utsläppen av växthusgaser ska uppnås utan att äventyra vare sig de enskilda nationernas eller hushållens ekonomi. I kommittémotion 2016/17:3301 av m.fl. (SD) yrkande 8 bör regeringen driva linjen att EU:s medlemsstater vid beräkningen av utsläpp av klimatgaser ska utgå från faktiska nettoutsläpp som inkluderar markanvändning. Markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF, land-use, land-use change and forestry) ska ingå i medlemsstaternas mål om utsläpp av klimatgaser. Enligt motionärerna vore det dock märkligt om medlemsstaterna efter förhandlingar endast kan tillgodoräkna sig nya förändringar av markanvändning. Utgångspunkten måste vara att fastställa nationernas faktiska nettoutsläpp med markanvändning inkluderat och sedan utgå från dessa nya siffror i samtliga beräkningar. Enligt motion 2016/17:2336 av (SD) ska LULUCF möjligt implementeras som en integrerad del i EU-interna åtaganden. Detta skapar starka incitament att, för ändamålet, fortsätta förbättra det svenska skogsbruket, som det värnar svenska jobb och konkurrenskraft. Ett effektivt europeiskt klimatarbete måste enligt partimotion 2016/17:1077 av m.fl. (L) yrkande 10 i denna del gå före om världen ska klara klimatkrisen. Att en union finns på plats som kan driva på i internationella förhandlingar och ta ansvar för samordning av klimatpolitiken här hemma har en avgörande betydelse. lanserade EU världens största handelssystem för utsläppsrätter för växthusgaser. Handelssystemet omfattar industriutsläpp. Majoriteten av alla utsläpp träffas därför inte. Enligt motionärerna bör ett gemensamt ramverk sättas upp för en koldioxidbeskattning av den del som inte träffas av utsläppshandeln. Motionärerna menar att vi tillsammans inom EU bör komma överens om en gemensam miniminivå för koldioxidbeskattningen. Ansvarsfördelningen för utsläppsminskningar inom EU m.m. presenterade kommissionen ett förslag till förordning om ansvarsfördelning mellan medlemsländerna för utsläppsminskningar i de sektorer som inte omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter för perioden –2030 (Förslag till och rådets förordning om bindande årliga minskningar av medlemsstaternas växthusgasutsläpp –2030 för att skapa en motståndskraftig energiunion och fullgöra åtagandena enligt samt om ändring av och rådets förordning nr 525/2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information som är relevant för klimatförändringen, KOM(2016) 482 slutlig). De sektorer som ligger utanför EU:s handelssystem är främst uppvärmning av bostäder och byggnader, jordbruk, avfallshantering, transporter och småskalig industri. Europeiska rådets slutsatser fastställde att utsläppen av växthusgaser ska minska med inom EU jämfört med . Utsläppsmålet ska nås genom att utsläppen inom EU:s system för handel med utsläppsrätter minskas jämfört med och genom att utsläppen i de sektorer som inte omfattas av utsläppshandelssystemet minskas . Förslaget till förordning utgör tillsammans med EU:s system för handel med utsläppsrätter, och förslaget till förordning som inkluderar växthusgaser för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF), genomförandet av EU:s övergripande klimatmål till 2030 och åtagande under . Innebörden av Europeiska rådets slutsatser återspeglas i det nationellt fastställda bidrag som EU överlämnade till om klimatförändringar inför . Enligt Europeiska rådets slutsatser ska målet om –för de sektorer som inte omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter fördelas genom att varje medlemsstat får ett mål mellan och –, och fördelningen ska grundas på BNP per capita. För medlemsstater som har en BNP per capita över genomsnittet inom EU ska denna fördelning justeras med hänsyn till kostnadseffektivitet. I förslaget till förordning får ett mål på . Förslaget till förordning anger inte hur utsläppen ska minskas, utan medlemsstaterna förväntas utforma en nationell politik som säkrar uppfyllelsen av det nationella målet. Genomförandet av utsläpps-minskningarna understödjs emellertid av åtgärder som beslutas gemensamt inom EU. Många åtgärder är redan på plats, men förslag om ytterligare åtgärder kommer att läggas fram av kommissionen framöver. Förutom själva ansvarsfördelningen innehåller det nu presenterade förslaget flexibilitetsinstrument som ger medlemsstaterna viss valfrihet för hur de ska nå sina mål, t.ex. genom att spara utsläppsutrymme till kommande år eller handla med utsläppsutrymme mellan medlemsländerna. Enligt den preliminära svenska ståndpunkten i regeringens fakta-PM 2015/16:FPM124 välkomnar regeringen att kommissionen har lagt fram ett förslag till ansvarsfördelning för perioden –2030. Ansvarsfördelningen är en central del av hur EU ska nå målen till 2030 och uppfylla sitt åtagande under . tilldelas högsta möjliga mål i förslaget, –, och regeringen är beredd att ta ansvar och visa fortsatt hög ambition i arbetet för de utsläppsminskningar som krävs för att mål ska uppnås. Regeringen betonar även vikten av att alla medlemsstater och sektorer bidrar till att uppnå EU:s långsiktiga klimatmål. Vidare anför regeringen i promemorian att EU:s mål till 2030 inte bedöms räcka för att nå mål om att sträva mot att den globala uppvärmningen ska begränsas till . Regeringen anser att ska vara drivande i arbetet för en höjning av ambitionsnivån inom EU till 2030 och på . Förslaget innehåller en översynsklausul som anknyter till femåriga översynscykel (artikel 14). Regeringen anser att översynsklausulen i kommissionens förslag är för svagt formulerad. EU ska öka sin ambitionsnivå och delta i femåriga ambitionscykler. Därför behöver översynsklausulen vara tydlig med att beaktas fullt ut i det fortsatta genomförandet av 2030-ramverket för klimat och energi. Förslaget förhandlas inom EU. Vid debatten om interpellation 2016/17:37 anförde ministern för internationellt utvecklingssamarbete och klimat (MP) att EU:s ambitioner till 2030 inte räcker för att EU ska ta sitt ansvar för att nå mål och att ambitionsnivån behöver höjas. Statsrådet anförde vidare bl.a. följande (ip. 2016/17:37). har tidigare gjort bedömningen att EU:s ansvar och förmåga skulle motsvara en utsläppsminskning med mellan till 2030. Det baserades på de globala ambitioner som rådde före skärpningen av de globala målsättningarna i .