bet · H401MJU24 · 2017-06-09 00:00:00 — Regeringen engagerar sig för att öka ambitionen. Jag har fört samtal med kollegor i EU kring alla delar av med detta övergripande mål. Tyvärr är möjligheterna att fatta beslut om ändrade målsättningar små eller obefintliga. Ett beslut skulle behöva tas på och i konsensus mellan alla medlemsländer. Förutsättningarna för det finns inte. Regeringen arbetar därför för en betydligt starkare översynsklausul än den som finns i kommissionens förslag för att ha en tydlig grund för beslut om höjd ambitionsnivå i samband med de översyner som ska ske under . Regeringen vill se en översyn inom EU redan i anslutning till den första översynen under , som ska ske när FN:s klimatpanel kommer med en ny rapport , i stället för som kommissionen föreslår först . Av regeringens faktapromemoria 2015/16:FPM125 framgår att Europeiska rådets slutsatser fastställer att utsläppen av växthusgaser ska minskas med inom EU jämfört med . Utsläppsmålet ska nås genom reviderade mål i EU:s system för handel med utsläppsrätter och för de sektorer som inte omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter. Rådslutsatserna fastslår dessutom att regelverket för att inkludera sektorn markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) ska fastställas . presenterade kommissionen ett förslag till förordning som inkluderar växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) som en separat del i för klimat och energi till 2030. (Förslag till och rådets förordning om inbegripande av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk i ramen för klimat- och energipolitiken och om ändring av och rådets förordning nr 525/2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information som är relevant för klimatförändringen, KOM(2016) 479 slutlig.) Förslaget till förordning utgör tillsammans med EU:s system för handel med utsläppsrätter, och ett förslag till förordning om ansvarsfördelning för utsläppsminskningar i de sektorer som inte omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter, genomförandet av EU:s övergripande klimatmål till 2030 och åtagande under . Innebörden av Europeiska rådets slutsatser återspeglas i det nationellt fastställda bidrag som EU överlämnade till om klimatförändringar inför . Utgångspunkten i förordningsförslaget är att varje medlemsstat förbinder sig till att säkra att nettoupptagen i LULUCF-sektorn inte ska minska, eller i de fall nettoutsläpp för sektorn redovisas, att nettoutsläppen inte ska öka. Förändrade utsläpp och upptag bokförs enligt de regler som förordningen innehåller och som är olika för olika marktyper, som exempelvis eller skogsmark. För att klara åtagandet får medlemsländerna utnyttja flexibiliteter. I de fall en medlemsstat redovisar ett ökat nettoupptag, dvs. ett överskott av utsläppsenheter, får dessa överföras till kommande år eller till andra medlemsstater eller i begränsad omfattning användas för att nå målet för de utsläpp som omfattas av ansvarsfördelningsförordningen. I de fall ett underskott av utsläppsenheter i LULUCF-sektorn redovisas, kan medlemsstaten köpa utsläppsenheter från andra medlemsstater eller överföra utsläppsenheter från den tilldelning som gjorts under ansvarsfördelnings-förordningen. (2026–2030) kan utsläppsenheter som sparats från den första perioden (2021–2025) utnyttjas. I artikel 8 i den föreslagna förordningen finns bokföringsregler för brukad skogsmark. Utsläpps- och upptagsförändringar bokförs mot en nationell skoglig referensnivå för upptag och utsläpp. Referensnivån baseras bl.a. på prognoser för avverkning och tillväxt. Om den verkliga avverkningsnivån blir högre än referensnivån bokförs ett minskat nettoupptag, och om avverkningsnivån blir lägre än referensnivån bokförs ett ökat nettoupptag. Den skogliga referensnivån får således stor betydelse för om medlemsstater kommer att bokföra upptag eller utsläpp för brukad skogsmark . Artikeln innehåller en begränsning, ett tak, för hur stort upptag som får tillgodoräknas från brukad skogsmark. Begränsningen är av varje medlemslands samlade utsläpp av växthusgaser under basåret, vilket för är satt till 1990. För innebär detta tak för det årliga upptaget ungefär koldioxidekvivalenter. Detta innebär att om redovisar utsläppsökningar eller upptagsminskningar i de andra marktyperna kan de kompenseras med upp till koldioxidekvivalenter från brukad skogsmark. Den skogliga referensnivån ska bestämmas i enlighet med de kriterier som anges i bilaga IV, del A. Den svenska ståndpunkten inför de fortsatta förhandlingarna om ESR och LULUCF har utformats enligt följande (överläggning skedde med utskottet , prot. 2016/17:31). ska verka för och beräkna referensnivån utifrån en prognos om framtida avverkning inom en antagen hållbar avverkningsnivå. Medlemsländer som sätter referensnivån utifrån en prognos om framtida avverkning tillåts inte att använda enheter från brukad skogsmark för att nå sitt mål inom ESR. På detta sätt undviks risken för en sänkt ambitionsnivå i 2030-ramverket och minskar omställningstrycket inom EU, som möjligheter finns till en långsiktigt ökad och hållbar produktion av bioenergi och fossilsnåla material från skogsbruket. stöder begränsningen i hur många enheter medlemsländerna får tillgodoräkna sig från brukad skogsmark, i enlighet med kommissionens förslag. Detta i syfte att bevara miljöintegriteten i förslaget och ta hänsyn till den osäkerhet som är förknippad med utsläpp och upptag av växthusgaser i brukad skogsmark. Begränsningen som föreslås när det gäller hur många enheter medlemsstaterna får tillgodoräkna sig från brukad skogsmark bör vara dubbelriktad, dvs. att det måste finnas ett tak innan en avverkning räknas som ett utsläpp. När det gäller hur beslutet om den nya referensnivån ska fattas, föreslår regeringen att stöder att uppdatering av bilagan till förordningen, där referensnivåerna listas, kan antas genom en delegerad akt. Förutsättningen är dock att medlemsländerna beräknar sina referensnivåer själva och att omräkning efter granskning av referensnivån inte kan göras av kommissionen, utan endast av medlemsländerna själva. Regeringen föreslår också att ståndpunkter för ESR-förslaget utvecklas när det gäller omfattningen av flexibiliteten med LULUCF. För att öka ambitionsnivån och säkerställa ett tillräckligt högt omställningstryck inom ESR föreslår regeringen att flexibiliteten från LULUCF till ESR minskas från förslagets till högst . Ett effektivt europeiskt klimatarbete Miljömålsberedningen har behandlat frågan om prissättning av utsläpp av växthusgaser i sitt delbetänkande En klimat- och luftvårdsstrategi för (SOU 2016:47). Miljömålsberedningen bedömer att bör vara drivande i EU för att ändra energiskattedirektivet och andra relevanta rättsregler i syfte att öka miljöstyrningen. Beredningen hänvisar bl.a. till regeringens bedömning att för det fall regler för statsstöd och andra EU-rättsakter begränsar möjligheterna för unionen att själv vidta åtgärder och dess medlemsstater att genomföra effektiva klimatåtgärder bör dessa ses över och moderniseras med utgångspunkt i fördraget och de långsiktiga klimatmålen. Detta gäller t.ex. möjligheterna att bedriva ett kostnadseffektivt arbete med att utveckla miljöskatter och andra ekonomiska styrmedel. Dåvarande klimat- och miljöminister , energiminister och finansminister skickade ett brev till i frågan om den svenska koldioxidbeskattningen (dnr M2015/03618/Kl). I brevet efterfrågar statsråden bl.a. en EU-gemensam politik som gör det möjligt för medlemsländerna att tillämpa kostnadseffektiva koldioxidskatter för att nå befintliga och nya klimatmål. I brevet framför statsråden även att de avser att diskutera frågan med andra berörda medlemsstater. Enligt Miljö- och bedrivs dessutom påverkansarbete i form av bilaterala informella kontakter på olika nivåer. Av budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 20) framgår att regeringen verkar för att EU:s olika rättsakter ska utformas och vid behov moderniseras med utgångspunkt i fördraget och unionens långsiktiga klimatmål. Detta gäller t.ex. förutsättningarna för att bedriva ett kostnadseffektivt arbete med att utveckla miljöskatter och andra ekonomiska styrmedel som sätts av energiskattedirektivet (rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av EU-ramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet) samt av miljö- och energistödsriktlinjerna efter 2020. Ansvarsfördelningen för utsläppsminskningar inom EU m.m. Kommissionens förslag till förordning om ansvarsfördelning mellan medlemsländerna för utsläppsminskningar (KOM(2016) 482) förhandlas inom EU. Regeringen har haft en överläggning om förslaget med utskottet (prot. 2016/17:5). I likhet med regeringen anser utskottet att ansvarsfördelningen är en central del av hur EU ska nå målen till 2030 och uppfylla sitt åtagande under . tilldelas högsta möjliga mål i förslaget, –, och utskottet välkomnar att regeringen är beredd att ta ansvar och visa fortsatt hög ambition i arbetet för de utsläppsminskningar som krävs för att mål ska uppnås. EU:s mål till 2030 bedöms dock inte räcka för att nå mål om att sträva mot att den globala uppvärmningen ska begränsas till . I likhet med regeringen anser utskottet därför att ska vara drivande i arbetet för en höjning av ambitionsnivån inom EU till 2030 och på . Med det anförda avstyrks motion 2016/17:3301 (SD) yrkandena 5 och 15. Kommissionens förslag till förordning om inbegripande av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk i ramen för klimat- och energipolitiken (KOM(2016) 479) utgår från att varje medlemsstat förbinder sig att säkra att nettoupptagen i den s.k. LULUCF-sektorn inte ska minska, eller i de fall nettoutsläpp för sektorn redovisas, att nettoutsläppen inte ska öka. Förändrade utsläpp och upptag bokförs enligt de regler som anges i förordningen, bl.a. finns bokföringsregler för brukad skogsmark. Förordningsförslaget förhandlas inom EU, och regeringen har överlagt med utskottet om den svenska ståndpunkten (prot. 2016/17:31). Mot bakgrund av detta föreslår utskottet att motionerna 2016/17:3301 (SD) yrkande 8 och 2016/17:2336 (SD) avslås. Ett effektivt europeiskt klimatarbete I likhet med regeringen anser utskottet att om regler för statsstöd och andra EU-rättsakter begränsar möjligheterna för unionen att själv vidta åtgärder och dess medlemsstater att genomföra effektiva klimatåtgärder, bör dessa ses över och moderniseras med utgångspunkt i fördraget och de långsiktiga klimatmålen. Detta gäller t.ex. möjligheterna att bedriva ett kostnadseffektivt arbete med att utveckla ekonomiska styrmedel. Som redovisas ovan arbetar regeringen bl.a. för en EU-gemensam politik som gör det möjligt för medlemsländerna att tillämpa kostnadseffektiva koldioxidskatter för att nå befintliga och nya klimatmål. Utskottet finner mot denna bakgrund inte skäl att vidta någon åtgärd med anledning av motion 2016/17:1077 (L) yrkande 10 i denna del. Reformering av EU:s utsläppshandelssystem Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om reformering och utvidgning av EU:s utsläppshandelssystem. Jämför reservation 16 (KD) och särskilda yttrandet 1 (M, C, L, KD). Enligt partimotion 2016/17:821 av m.fl. (C) yrkande 10 är EU:s handel med utsläppsrätter ett av de mest effektiva marknadsbaserade verktyg som klimatpolitiken har att tillgå för att uppnå kostnadseffektiva utsläppsminskningar och uppnå och EU:s åtaganden i . Men eftersom priset på utsläppsrätter är så lågt fungerar inte systemet som pådrivare för klimatsmarta investeringar. Enligt motionärerna måste EU:s handelssystem med utsläppsrätter skärpas så att det blir ett kraftfullt verktyg för att nå det internationellt gemensamma målet om temperaturhöjning väl under två grader. Enligt yrkande 11 i motionen ska EU:s handelssystem ge fler tydliga incitament för klimatsmarta investeringar. Med färre utsläppsrätter höjs priset; därmed blir det dyrare att släppa ut, och incitamenten för klimatsmarta investeringar ökar, vilket ökar takten i omställningen till en grön ekonomi. Enligt samma motion yrkande 12 bör EU:s handelssystem kopplas samman med femåriga översynsmekanism för ambitionsökningar. Det är viktigt att handelssystemet länkas till denna mekanism för att hänsyn ska kunna tas till utvecklingen globalt. Takten för den årliga reduktionen av den totala mängden utsläppsrätter bör öka. minskas den totala mängden utsläppsrätter genom en procentuell reduktion av antalet. Reduktionen föreslås nu öka till , vilket enligt motionärerna är positivt. Motionärerna anser dock att en ännu kraftigare reduktion behövs för att anpassa systemet till EU:s långsiktiga klimatåtaganden (yrkande 13). I partimotion 2016/17:1070 av m.fl. (L) yrkande 1 framhålls att systemet med utsläppsrätter inom EU måste stärkas eftersom det inte fungerar tillräckligt effektivt. Överskottet på utsläppsrätter leder till för låga priser och bristande klimatstyrning. Annullering av utsläppsrätter kan användas för att stärka prissignalerna, men regeringens avsikt att ensidigt lägga skattemedel på att köpa in och annullera utsläppsrätter kan ifrågasättas. Det är enligt motionärerna inom EU som måste driva på för att få till ett effektivare system. Regeringen bör enligt kommittémotion 2016/17:3167 av m.fl. (M) yrkande 10 i denna del vara pådrivande i förhandlingarna inom EU för att EU:s handelssystem med utsläppsrätter (EU ETS) skärps. Själva grundidén med EU ETS är att sätta ett tak för utsläppen inom unionen, och att taket, dvs. en begränsad tillgång på utsläppsrätter, i kombination med efterfrågan på utsläppsrätter ska reglera priset på en EU-gemensam marknad och leda till att de mest kostnadseffektiva utsläppsminskningarna kommer till stånd först. För att inte snedvrida konkurrensen inom EU anser motionärerna att kompensation för indirekta kostnader bör utgå på EU-nivå. En gemensam modell för hur kompensationen ska se ut bör därför utformas. Handelssystemet bör även utvidgas till fler sektorer. Även i kommittémotion 2016/17:2767 av m.fl. (M) yrkande 5 i denna del framförs krav på att EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS) successivt skärps. Motionärerna är oroade för hur EU:s medlemsländer fördelat ansvaret för att minska koldioxidutsläppen sinsemellan. Även i denna motion föreslås att EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS) utvidgas till fler sektorer. Enligt kommittémotion 2016/17:3393 av m.fl. (KD) yrkande 20 i denna del behöver handeln inom EU med utsläppsrätter, som är ett kostnadseffektivt verktyg för att nå klimatmål, utvecklas. Handelssystemet med utsläppsrätter bör därför utvidgas till att omfatta alla växthusgaser. Enligt motion 2016/17:1141 av (S) i denna del har det inom EU rådande regelverket för handel med utsläppsrätter både för- och nackdelar. En av fördelarna är att EU har skapat en relativt väl fungerande marknadsmekanism för utsläpp. En av nackdelarna är att minskningen av utsläppsrätter sker väldigt långsamt. För att förbättra systemet och komma åt överskottet är det viktigt att se till att systemet är funktionellt och något medborgare förstår och litar på. Ett förslag som synts i debatten är att införa avdragsrätt för den som skrotar utsläppsrätter. Det skulle öka incitamenten att göra miljöinsatser och vara en möjlighet för medborgarna att närma sig detta komplicerade system. behandling och kompletterande uppgifter Reformering av EU ETS när det gäller antalet utsläppsrätter fattade beslut om ett ramverk för EU:s klimat- och energipolitik till 2030. I sitt beslut gav bl.a. vägledning för utformningen av handelssystemet för den fjärde handelsperioden som löper 2021–2030. vägledning innebär bl.a. att utsläppstaket i systemet ska minska för att säkerställa att utsläppen inom EU ETS totalt sett minskar jämfört med . Det är viktigt att poängtera att medlemsstaterna inte har specifika åtaganden under EU ETS, utan att utsläppsminskningarna ska åstadkommas av anläggningarna som omfattas av EU ETS som kollektiv. Europeiska kommissionen presenterade ett förslag till översyn av EU ETS i linje med Europeiska rådets beslut (prop. 2016/17:146). Förslaget (Förslag till och rådets direktiv om ändring av direktiv /87/EG för att främja kostnadseffektiva utsläppsminskningar och koldioxidsnåla investeringar, KOM(2015) 337) har behandlats ett antal gånger i miljörådet, . Enligt uppgifter från kom EU:s medlemsstater på mötet överens om utformningen av EU:s utsläppshandelssystem (EU ETS) 2021–2030 genom en s.k. allmän inriktning. Överenskommelsen innehåller viktiga åtgärder för att stärka prissignalen inom EU ETS samt att anpassa handelssystemet till . linje för att höja priset på utsläpp vann gehör. Det finns ett stort överskott av utsläppsrätter som uppgår till nästan . Det stora överskottet har också lett till låga priser inom EU ETS. Det nya förslaget innebär i ett första steg att nästan 1 miljard utsläppsrätter tas bort från marknaden . Detta beslut innebär att en stor volym utsläppsrätter i marknadsstabilitetsreserven kommer att annulleras 2024 och regelbundet därefter. Rådets allmänna inriktning som kommer att ligga till grund för förhandlingarna med innebär, förutom åtgärder för att stärka prissignalen i EU ETS, en auktioneringsandel som uppgår till och som kan minskas om den fria tilldelningen inte är tillräcklig. Den allmänna inriktningen innebär även att fonder föreslås inrättas för att stödja innovation och modernisering av energisystemen i medlemsstater med låga inkomster. Dessa investeringar ska främst riktas mot förnybar energi, energieffektivisering och elinfrastruktur. Utvidgning av EU ETS till fler sektorer m.m. Utskottet har tidigare behandlat frågan om utvidgning av systemet med utsläppsrätter till fler sektorer och till alla växthusgaser. I betänkande 2015/16:MJU20 anförde utskottet bl.a. följande. I fråga om en utvidgning av EU ETS till andra växthusgaser kan andra initiativ att reglera växthusgaser nämnas, såsom Montrealprotokollet. Montrealprotokollet är ett globalt protokoll vars syfte är att vidta åtgärder för att skydda ozonskiktet. Av skrivelse 2015/16:115 framgår att eftersom många ozonnedbrytande ämnen också är kraftfulla växthusgaser bidrar utfasning av dessa ämnen inte bara till att skydda ozonskiktet utan även klimatet. I skrivelsen anförs vidare att Montrealprotokollets stora framgång att fasa ut ozonnedbrytande ämnen medför ett nytt hot mot klimatet. Ett av de vanligaste alternativen till ozonnedbrytande ämnen är nämligen HFC (fluorkolväten). Denna gas är inte ozonnedbrytande men har en påverkan på klimatet. Enligt skrivelsen ökar utsläppen av HFC nu kraftigt med och kommer till 2050 att bidra till stora delar av de totala utsläppen av växthusgaser om inga åtgärder vidtas. Av skrivelsen framgår att EU enades om ett detaljerat förslag till de globala förhandlingarna om att begränsa . Det anförs vidare att har verkat för att EU ska lägga fram ett förslag om att reglera gasen i protokollet. Vidare nämns att förslaget har föregåtts av ett beslut om en ny förordning om fluorerade växthusgaser. Förordningen innebär bl.a. att mängden fluorkolväten (HFC) som sätts på EU:s marknad ska minska till 2030. I skrivelsen framhålls att i och med beslutet om EU:s egen förordning kan EU med stark trovärdighet även driva frågan globalt. Montrealprotokollets 27:e partsmöte ägde rum i , , . Enligt skrivelsen beslutades om en plan vid mötet för att hantera . kommer det bl.a. att hållas ett extraordinärt partsmöte för att fortsatt förhandla frågan om att lägga till gasen till protokollet. Utskottet anser att både och EU bör fortsätta att driva på för långtgående resultat av förhandlingarna inom såväl Internationella civila luftfartsorganisationen () som Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) om utsläpp av växthusgaser samt inom förhandlingarna enligt Montrealprotokollet. Utskottet konstaterar att globala lösningar är bäst för att få ned utsläpp, men vill även poängtera att om man inte lyckas få fram effektiva lösningar inom de internationella organisationerna återstår möjligheten att inkludera såväl fler transporter som flera växthusgaser i EU ETS. Enligt en uppgift från har en överenskommelse inom ramen för Montrealprotokollet träffats . Världens länder enades då om att starta utfasningen av växthusgasen fluorerade kolväten (HFC) under ett möte i , (The Amendment to the Protocol). presenterade kommissionen ett förslag till förordning om hur luftfartsverksamhet även i fortsättningen ska omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter (EU ETS) samt hur genomförandet av ett globalt marknadsbaserat styrmedel ska förberedas (Förslag till och rådets förordning om ändring av direktiv /87/EG för att förlänga nuvarande begränsade räckvidd för luftfartsverksamhet och förbereda för genomförande av en global marknadsbaserad åtgärd (KOM(2017) 54 slutlig). Ett sådant globalt styrmedel har beslutats av Internationella civila luftfartsorganisationen () och ska börja tillämpas . Kommissionen föreslår att flygningar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) ska ingå i EU ETS och flygningar utanför EES ska vara undantagna från EU ETS. Detta ska gälla . Förordningen ska gälla retroaktivt fr.o.m. . Tilldelning av varje års utsläppsrätter ska ske . Flygoperatörerna ska sedan överlämna utsläppsrätter motsvarande sina utsläpp för det aktuella utsläppsåret året efter. Förslaget innebär att systemet ska kunna ändras när det finns tillräcklig klarhet om hur för att genomföra det globala styrmedlet kommer att se ut. Genom översynsklausulen åläggs kommissionen att rapportera till och rådet om genomförandet av det globala styrmedlet under . Kommissionen ska också överväga hur relevanta instrument som har antagits inom ska genomföras i EU ETS. Kommissionen ska med anledning av detta kunna lägga fram lagstiftningsförslag. Det öppnar för ett gemensamt genomförande inom EU av det globala styrmedlet. Regeringen välkomnar kommissionens förslag om att utsläpp från flyg inom EES även i fortsättningen ska ingå i EU ETS och att övrigt flyg undantas. Enligt regeringens faktapromemoria 2016/17:FPM76 har följande preliminära ståndpunkt. Regeringen välkomnar kommissionens förslag om att utsläpp från flyg inom EES även i fortsättningen ska ingå i EU ETS. Regeringen står bakom överenskommelsen som nåddes i och anser att flyg utanför EES behöver regleras på internationell nivå. Regeringen stöder därför att flyg utanför EES även fortsättningsvis ska undantas från EU ETS för att lägga ytterligare tyngd på den fortsatta utvecklingen och genomförandet av ett globalt styrmedel som blir verkningsfullt. Regeringen prioriterar att minska det totala utsläppsutrymmet för alla sektorer inom EU ETS. Regeringen verkar för en så hög auktioneringsandel som möjligt i EU ETS, vilket även omfattar flyget, med hänsyn tagen till branschens konkurrenssituation. Regeringen anser att det är viktigt att även flyget omfattas av den linjära reduktionsfaktorn, om flygets utsläpp ingår i EU ETS efter 2021. Regeringen stöder att kommissionen ska rapportera om genomförandet av det globala styrmedlet under . Regeringen anser att det återstår arbete för att säkra att det globala styrmedlet genomförs med en hög ambitionsnivå som också höjs efter hand. Regeringen analyserar förslaget om att ge kommissionen befogenhet att anta delegerade akter med bestämmelser om övervakning, rapportering och verifiering av utsläpp. Regeringen stöder förslaget att undanta alla små flygoperatörer då det skulle innebära en oproportionerligt stor administrativ börda för dessa att ingå i EU ETS. Regeringen anser att det behöver utformas ett administrativt enklare sätt att ge även dessa operatörer tydliga prissignaler som stimulerar deras deltagande i arbetet med att minska klimatutsläppen. Regeringen betonar vikten av att den nya lagstiftningen träder i kraft för att få en rättslig grund att utfärda utsläppsrätter bara för flyg inom EES.