bet · H401JuU21 · 2017-04-06 00:00:00 — Vid brott vars straffvärde endast motiverar ett bötesstraff ska dock inte gärningsmannens ungdom beaktas särskilt vid straffmätningen, om han eller hon fyllt för brottet (SOU 2012:34, band 1 s. 41). Vissa delar av förslag behandlades i proposition /15:25 Tydligare reaktioner på ungas brottslighet . Som framgår av följande avsnitt har regeringen gett en utredare i uppdrag att överväga och komplettera de bedömningar och förslag som lämnats av om påföljdsinslag för unga lagöverträdare (dnr Ju2016/09219/LP). I uppdraget ingår att överväga behovet av att införa nya påföljder för unga. Enligt information från bereds förslag i övriga frågor inom . Bland annat gäller det frågan om lagöverträdare som har fyllt men inte ska behandlas som vuxna lagöverträdare vid straffmätning och påföljdsval. Från departementets sida har man uppgett att regeringen kommer att se över den obligatoriska straffnedsättningen för unga myndiga gärningsmän. Den närmare omfattningen och inriktningen av uppdraget kommer att övervägas under den fortsatta beredningen. Enligt uppgifter i media har statsministern uppgett att en utredning ska tillsättas för att se över denna fråga, bl.a. i syfte att lagöverträdarens ungdom inte ska beaktas vid återfall i grov brottslighet. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om att straffrabatten för gärningsmän mellan 15–respektive 18–ska tas bort eller minskas, senast i ett betänkande om unga lagöverträdare (bet. 2015/16:JuU23 s. 13 f.). Utskottet hänvisade till att frågan har behandlats av och vidhöll sin tidigare uppfattning att beredningen av denna inte borde föregripas. De aktuella motionerna avstyrktes därför. I samma betänkande vidhöll utskottet sin tidigare inställning att den nuvarande straffmyndighetsåldern på är väl avvägd, och utskottet avstyrkte motionsyrkanden om att denna borde sänkas. följde utskottets förslag. Utskottet anser att ungdomar som begår brott måste mötas av raka och konsekventa reaktioner och att det är viktigt att åtgärderna är tydliga för att förhindra att ungdomar fastnar i kriminalitet. Den gällande ordningen innebär att om någon har begått ett brott innan han eller hon fyllt så ska hans eller hennes ungdom beaktas särskilt vid straffmätningen. Straffnedsättningen blir större ju yngre personen var när brottet begicks. När det gäller personer som ännu inte fyllt – och som således är omyndiga – kan utskottet fortfarande inte ställa sig bakom ett motionsyrkande om att dessa i vissa fall ska kunna dömas som vuxna, dvs. som om de hade Utskottet avstyrker därför motion 2016/17:2303 (SD) yrkande 3 (i denna del). Däremot anser utskottet att det finns anledning att överväga i vilken utsträckning gärningsmannens ungdom ska beaktas särskilt vid straffmätningen, om denne fyllt för brottet. är myndig och har i princip samma rättigheter och skyldigheter som alla andra medborgare i . En utgångspunkt bör enligt utskottet vara att en myndig person ska ta ansvar för sina handlingar. Dessutom är det så att gärningsmannens ungdom ska beaktas särskilt även i de fall han eller hon hunnit återfalla i brott . utskottet ifrågasättas om detta är en rimlig ordning. Mot denna bakgrund anser utskottet att det finns anledning att se över bestämmelsen om att gärningsmannens ungdom ska beaktas särskilt när det gäller personer som fyllt men inte för brottet. Utskottet föreslår därför att ställer sig bakom det som utskottet anför om att se över straffmätningen för lagöverträdare mellan och och tillkännager detta för regeringen. Utskottet föreslår därmed att bifaller motionerna 2016/17:3234 (M, C, L, KD) yrkande 11 och 2016/17:3430 (L) yrkande 13 och delvis bifaller motionerna 2016/17:393 (M), 2016/17:865 (C) yrkande 31, 2016/17:2003 (C), 2016/17:2303 (SD) yrkande 3 (i denna del) och 2016/17:3388 (M) yrkande 29. Slutligen vidhåller utskottet sin inställning att den nuvarande straffmyndighetsåldern är väl avvägd. Motion 2016/17:2303 (SD) yrkande 3 (i denna del) avstyrks. Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför om att införa fler olika former av påföljder för unga och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om påföljder vid brott mot s.k. blåljuspersonal, uppföljning av en reform av sluten ungdomsvård och återfallsförebyggande insatser. Jämför reservationerna 13 (S, MP, V), 14 (M, C) och 15 (M, C, L, KD). I motionerna 2016/17:1534 av m.fl. (KD) yrkande 7, 2016/17:3234 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 8 och 2016/17:3430 av m.fl. (L) yrkande 12 efterfrågar motionärerna fler och mer lämpliga påföljder för unga. Enligt motionärerna bör bl.a. förslag till nya ungdomspåföljder – kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning – införas. Vidare bör elektronisk övervakning i ökad omfattning användas för personer i åldrarna 15–. Slutligen begär motionärerna också att regeringen ska återkomma med ett förslag om helgavskiljning1 i enlighet med ett tidigare tillkännagivande från . Att unga ska kunna dömas till helgavskiljning föreslås även i motion 2016/17:568 av (M). Unga mellan och som begår brott mot poliser och räddningstjänstpersonal bör enligt motionärerna i motionerna 2016/17:865 av m.fl. (C) yrkande 30 och 2016/17:3388 av m.fl. (M) yrkande 16 kunna dömas till ungdomstjänst och i denna kunna utföra lämpliga uppgifter inom ramen för räddningstjänstens och polisens verksamhet. Ett liknande yrkande framförs i motion 2016/17:507 av (M), i vilken motionären vill att unga lagöverträdare som angripit blåljuspersonal ska kunna dömas till samhällstjänst i dessa verksamheter. 2016/17:3234 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 10 efterfrågas att den reform som genomfördes i syfte att förbättra verkställigheten av sluten ungdomsvård och öka möjligheterna till en successiv utslussning från ungdomshem till ett liv i frihet under kontrollerade former följs upp och vid behov reformeras. Dessutom bör det utredas om eftervården för de ungdomar som har dömts till sluten ungdomsvård är tillräcklig. I motion 2016/17:3163 av (KD) efterfrågas en förbättrad utslussning och anpassning till samhället efter det att den unge avtjänat sitt straff. Det behövs en mer långsiktig plan med olika samordnade insatser från bl.a. kommunala myndigheter, , Arbetsförmedlingen och skolan, som det behövs starkare polisiära insatser. De särskilda påföljder för unga som finns är ungdomsvård, ungdomstjänst och sluten ungdomsvård. Dessa regleras främst i 32 kap. . Enligt 1 § får den som är och som begått brott dömas till ungdomsvård om han eller hon har ett särskilt behov av vård eller annan åtgärd enligt socialtjänstlagen (2001:453) eller lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga och sådan vård eller åtgärd kan beredas den 1 Helgavskiljning skulle t.ex. kunna innebära att en ung lagöverträdare kan avskiljas från sin hemmiljö och kortare perioder för att delta i t.ex. påverkans- och attitydprogram, praktik eller organiserad fritidsverksamhet. Vården och åtgärderna ska syfta till att motverka att den unge utvecklas ogynnsamt. Ungdomsvård får dömas ut endast om planerade åtgärder, i förekommande fall i förening med ungdomstjänst eller böter, kan anses tillräckligt ingripande med hänsyn till brottslighetens straffvärde och art samt den unges tidigare brottslighet. Om åtgärderna ska vidtas med stöd av socialtjänstlagen så ska rätten meddela föreskrift om att den unge ska följa det ungdomskontrakt som upprättats av socialnämnden. Innehållet i kontraktet ska framgå av domen. I de fall åtgärderna i stället vidtas med stöd av lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, ska den vårdplan som upprättats av socialnämnden bifogas domen. Det finns även möjlighet för rätten att besluta att den unge ska biträda den skadelidande med visst arbete, som syftar till att avhjälpa eller begränsa den skada brottet orsakat eller som annars i belysning av brottets och skadans art framstår som lämpligt. En förutsättning är dock att den skadelidande samtycker till detta. Som anförts tidigare får den som är och som begått brott dömas till ungdomstjänst om påföljden är lämplig med hänsyn till hans eller hennes person och övriga omständigheter (32 kap. 2 § ). Den som döms till ungdomstjänst är skyldig att utföra oavlönat arbete och delta i annan särskilt anordnad verksamhet i lägst 20 och högst . Den som är får dock dömas till ungdomstjänst endast om det finns särskilda skäl för det. En förutsättning för att rätten ska få döma någon till ungdomstjänst är vidare att påföljden kan anses vara tillräckligt ingripande med hänsyn till brottslighetens straffvärde och den unges tidigare brottslighet, samt att det inte finns skäl för att döma till ungdomsvård. Om det behövs med hänsyn till brottslighetens straffvärde eller art eller den unges tidigare brottslighet får rätten enligt 3 § förena ungdomsvården med ungdomstjänst eller dagsböter. Det är socialnämnden som ska bestämma det närmare innehållet i en utdömd ungdomstjänst i en arbetsplan och utse en handledare för den unge. ska även kontrollera att arbetsplanen följs (5 kap. 1 b § socialtjänstlagen [2001:453]). Ungdomstjänsten ska verkställas så snart det är möjligt och ska bestå av oavlönat arbete och annan särskilt anordnad verksamhet (prop. 2014/15:25 s. 22). I förarbetena (prop. 2005/06:165 s. 67) anförs att det är lämpligt att det i ungdomstjänsten ingår moment som innebär att klargör villkoren för ungdomstjänsten för den unge samt ger honom eller henne möjlighet att reflektera över sin livssituation och diskutera det brott han eller hon begått. Därutöver kan ungdomstjänsten innefatta ett avslutande samtal mellan representant och den unge och, om möjligt, den unges vårdnadshavare och någon från arbetsplatsen. På så vis kan den unge ges en återkoppling om hur ungdomstjänsten fungerat. Ungdomstjänsten ska bestå av meningsfulla arbetsuppgifter. Det är viktigt att arbetet inte uppfattas enbart som en bestraffning. Frågan om vilka arbetsplatser som kan bli aktuella beror till stor del på de lokala förhållandena. Det kan t.ex. röra sig om verksamhet och olika ideella föreningar, trossamfund och andra liknande verksamheter, som inte har kommersiellt syfte. Även statlig verksamhet kan komma i fråga. Om det uppstår svårigheter att hitta lämpliga arbetsplatser finns också den möjligheten att kommunen i egen regi anordnar lämpligt arbete. När 2011 gjorde en utvärdering av påföljdsreform om ungdomsvård och ungdomstjänst (Rapport 2011:10) visade det sig att vanliga arbetsuppgifter bland ungdomar som gör sin ungdomstjänst inom offentlig sektor eller inom en ideell verksamhet är vaktmästarsysslor, fastighetsskötsel och parkarbete. De som arbetar för en ideell verksamhet får ofta hjälpa till i en butik eller hjälpa till i någon idrottsverksamhet. Bland dem som gör sin ungdomstjänst inom ett privat företag är arbete i kök, kafé eller restaurang den vanligaste arbetsuppgiften. I vissa kommuner är köksarbete på hamburgerkedjor vanligt. I de fall rätten finner att påföljden för den som begått ett brott innan han eller hon fyllt bör bestämmas till fängelse, ska den enligt 32 kap. 5 § i stället bestämma påföljden till sluten ungdomsvård , lägst och högst . Detta gäller dock inte om det, med hänsyn till den tilltalades ålder vid lagföringen eller annan omständighet, finns särskilda skäl däremot. Bestämmelser om verkställighet finns i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård. Där framgår det bl.a. att den dömde ska ges nödvändig vård och behandling och ges tillfälle till utbildning, aktiviteter, förströelse, fysisk träning och vistelse utomhus (12 §). Han eller hon får hindras att lämna det särskilda ungdomshemmet och även i övrigt underkastas den begränsning av rörelsefriheten som är nödvändig för att verkställigheten ska kunna genomföras (13 §). Vidare föreskrivs att verkställigheten alltid ska inledas på en låsbar enhet, men den dömde ska så snart förhållandena medger det ges möjlighet till vistelse under öppnare former (14 §). Enligt 1 § ska verkställigheten av sluten ungdomsvård ske vid sådana särskilda ungdomshem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Det är (Sis) som ansvarar för verkställigheten (3 § lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård). Den ska planläggas och genomföras efter samråd med socialnämnden i den dömdes hemort. En individuellt utformad verkställighetsplan ska också upprättas för den dömde. trädde nya bestämmelser i kraft i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård som gett Sis en större och delvis annorlunda roll vid utslussning av unga som dömts till sluten ungdomsvård (prop. 2010/11:107, bet. 2010/11:JuU25). Bestämmelserna syftar till att förbättra verkställigheten och öka möjligheterna till successiv utslussning under kontrollerade former Under den senare delen av verkställigheten ska den dömde genom konkreta åtgärder förberedas för ett liv i frihet (18 a §). Bestämmelsen tydliggör att Sis under den senare delen av verkställigheten genom konkreta åtgärder ska förbereda den dömde för ett liv i frihet. Behov av konkreta åtgärder varierar utifrån strafftiden samt de personliga och sociala förhållandena. En bedömning ska göras i varje enskilt fall av den dömdes behov av åtgärder under utslussningen. I normalfallet bör det dock innebära att någon form av kvalificerad insats görs utanför det särskilda ungdomshemmet under utslussningen. Förberedelserna kan avse olika områden, t.ex. utbildning, praktik, boende eller fritidsaktiviteter. Genom en lagändring som trädde i kraft tydliggjordes socialnämndens ansvar för att tillgodose det särskilda behov och stöd som unga kan ha efter att ha verkställt sluten ungdomsvård (prop. 2014/15:25, bet. 2014/15:JuU9, rskr. 2014/15:102). I betänkandet Nya påföljder (SOU 2012:34) föreslog att en ny ungdomspåföljd kallad kontaktskyldighet för unga införs. Innehållet i påföljden ska så långt möjligt fyllas med vad som kan ingå i åtgärden särskilt kvalificerad kontaktperson enligt socialtjänstlagstiftningen. i den unges hemort ska vara huvudman för påföljden. Kontaktskyldighet för unga ska väljas som påföljd i de fall brottets allvar och den unges tidigare brottslighet motiverar en mer ingripande påföljd än låga böter eller ett varningsstraff men det inte finns förutsättningar för vare sig ungdomsvård eller ungdomstjänst. I betänkandet finns vidare ett förslag om att införa en ny ungdomspåföljd kallad ungdomsövervakning. Påföljden ska tillämpas i de situationer där vare sig ungdomsvård, ungdomstjänst eller kontaktskyldighet för unga är en tillräckligt ingripande straffrättslig reaktion. När någon dömts till ungdomsövervakning ska det göras en individuellt utformad verkställighetsplan, baserad på en omfattande och allsidig kartläggning och utredning av den unges förhållanden. Verkställighetsplanen ska kunna reglera frågor om den unges boende, skolgång, sysselsättning och fritid, missbruksbehandling, annan vård och behandling eller andra motsvarande åtgärder som syftar till att den unge ska avhålla sig från brott och annars utvecklas gynnsamt. Verkställighetsplanen ska dessutom innehålla tvingande beslut om skyldighet för den unge att hålla kontakt med en särskilt förordnad koordinator samt vissa rörelseinskränkningar. Dessa inskränkningar i rörelsefriheten ska bestå av antingen förbud att lämna bostaden under helgkvällar och helgnätter eller andra rörelseinskränkningar som kan antas verka brottsförebyggande, t.ex. förbud att vistas på vissa platser eller inom vissa områden. Det ska vara möjligt att kontrollera att dessa inskränkningar respekteras bl.a. med hjälp av elektroniska hjälpmedel. När det gäller utslussning från sluten ungdomsvård konstaterade att deltar i mycket stor utsträckning i denna (s. 580). Enligt utredningen bör en ännu mer strukturerad utslussning från sluten ungdomsvård kunna leda till att involveras än mer i slutet av verkställigheten och kan erbjuda vård och stöd till den unge om det finns behov av det. Sluten ungdomsvård utgör dock inte någon vårdform enligt socialtjänstlagen utan en straffrättslig påföljd och beslutas helt utan direkta medverkan. Det är därför inte säkert att har aktuella kunskaper om den unge eller någon kontakt med denne och dennes familj. finns det i praktiken alltid anledning för att uppmärksamma den unge och dennes situation och möjliga behov i samband med att verkställigheten upphör. Att är delaktig i av verkställigheterna är därför enligt utredningen inte tillräckligt. Att socialnämnden i alla fall har ansvar för barn och ungdom som verkställt sluten ungdomsvård bör enligt utredningen därför tydliggöras genom ett tillägg i 5 kap. 1 § socialtjänstlagen. Uppdrag att komplettera förslag Regeringen gav en utredare i uppdrag att överväga och komplettera de bedömningar och förslag som lämnats av om påföljdsinslag för unga lagöverträdare (dnr Ju2016/09219/LP). I uppdraget ingår att överväga behovet av att införa nya påföljder för unga. I uppdraget ingår vidare att ta ställning till de förslag om sådana påföljder som lämnat och vid behov komplettera dessa. Syftet ska vara att åstadkomma tydliga och konsekventa ungdomspåföljder som kan bidra till att hindra återfall i brott. Utifrån övervägandena ska utredaren lämna de författningsförslag som bedöms vara nödvändiga. Uppdraget ska redovisas . Vid behandlingen av proposition 2014/15:25 Tydligare reaktioner på ungas brottslighet (bet. 2014/15:JuU9) behandlade och biföll utskottet ett motionsyrkande om att införa en ny påföljd för unga – helgavskiljning med fotboja. följde utskottets förslag och gav regeringen till känna att se över hur ungdomspåföljden helgavskiljning med fotboja kan utformas och återkomma med ett sådant förslag till (rskr. 2014/15:102). Vid fjolårets behandling av motioner om unga lagöverträdare hänvisade utskottet till vad man tidigare anfört och fann inte skäl att på nytt föreslå att ta ett initiativ i denna fråga. Den aktuella motionen avstyrktes därför (bet. 2015/16:JuU23 s. 13 f.). I sammanhanget kan nämnas att det aktuella tillkännagivandet tas upp i direktiven till uppdraget att komplettera förslag som Utskottet anser att det bör införas möjligheter att döma ut fler olika typer av påföljder för unga lagöverträdare. Som framgått tillkännagav redan under /15 för regeringen att den bör se över hur unga ska kunna dömas till helgavskiljning med elektronisk fotboja. Andra påföljder som bör övervägas är omplacering, kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning. De två senare föreslås även av . Dessa påföljder syftar till att fylla det glapp som finns när det gäller att finna lämplig påföljd för unga lagöverträdare. Det handlar dels om när den unge är ovillig att delta i ungdomstjänst eller ungdomsvård eller om vårdbehov saknas, dels om de fall då ungdomstjänst inte skulle vara tillräckligt ingripande som det inte finns tillräckliga skäl för sluten ungdomsvård. Kontaktskyldighet för unga ska motsvara vad som kan ingå i åtgärden särskilt kvalificerad kontaktperson enligt socialtjänstlagstiftningen. Ungdomsövervakning ska innefatta tydliga inskränkningar i den unges rörelsefrihet, utan att det innebär institutionsvistelse. Utredningens förslag är bra och bör genomföras. Utskottet anser också att elektronisk övervakning bör användas i ökad utsträckning för personer i åldersgruppen 15–. Detta skapar möjlighet för dem att leva ett skötsamt liv, som frihetsberövande kan undvikas. Frihetsberövande leder till ökad risk att den unge får en brottslig identitet. Det bör även införas en möjlighet att döma ungdomar i åldersgruppen 15– till kontaktskyldighet liknande den med kvalificerad kontaktperson som finns för personer och skyddstillsyn för vuxna. Det är positivt att regeringen nu har gett en utredare i uppdrag att överväga och komplettera de bedömningar och förslag som lämnats av om påföljdsinslag för unga lagöverträdare. I uppdraget ingår att överväga behovet av att införa nya påföljder för unga och att ta ställning till de förslag om sådana påföljder som lämnat och vid behov komplettera dessa. Enligt utskottet är det emellertid viktigt att detta arbete leder fram till konkreta åtgärder i enlighet med vad som här anförts. Utskottet föreslår därför att regeringen tillkännager detta för regeringen. Därmed tillstyrker utskottet /17:568 (M), 2016/17:1534 (KD) yrkande 7, 2016/17:3234 (M, C, L, KD) yrkande 8 och 2016/17:3430 (L) yrkande 12. När det gäller det närmare innehållet i en ungdomstjänst anser utskottet att den gällande ordningen skapar goda förutsättningar för att hitta lämpliga arbetsplatser för den unge. Det finns inget i dessa bestämmelser som hindrar att den dömde, om detta i det enskilda fallet bedöms lämpligt och de lokala förhållandena gör det möjligt att ordna en sådan plats, utför uppgifter inom t.ex. räddningstjänsten. Utskottet anser således inte att det finns anledning för att ta några initiativ med anledning av motionärernas önskemål om att den unge inom ramen för ungdomstjänsten ska kunna utföra lämpliga uppgifter inom ramen för räddningstjänstens och polisens verksamhet. Motionerna 2016/17:507 (M), 2016/17:865 (C) yrkande 30 och 2016/17:3388 (M) yrkande 16 avstyrks. Som framgått genomfördes en reform avseende den slutna ungdomsvården i syfte att förbättra verkställigheten och öka möjligheterna till successiv utslussning under kontrollerade former. Ytterligare en ändring gjordes 2015, då socialnämndens ansvar för att tillgodose det särskilda behov och stöd som unga kan ha efter att ha verkställt sluten ungdomsvård tydliggjordes. Utskottet finner inte skäl för att ta initiativ till en utvärdering av dessa åtgärder eller till ytterligare förändringar. Motion 2016/17:3234 (M, C, L, KD) yrkande 10 avstyrks. När det gäller det stöd till unga kriminella som avtjänat sitt straff som efterfrågas i motion 2016/17:3163 (KD) delar utskottet motionärens uppfattning att det behövs en långsiktig plan med olika samordnade insatser från kommunala myndigheter, , Arbetsförmedlingen, skolan och ett nära samarbete med närstående. Som framgått ovan har regeringen överlämnat en skrivelse till med ett nationellt brottsförebyggande program som tar upp ett flertal av de åtgärder som motionären efterfrågar. Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns anledning för att ta något initiativ i dessa frågor, och utskottet avstyrker motionen. 1.Ungdomars förtroende för polisen, punkt 1 (M, C, L, KD) av (M), (M), (C), (M), (L), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1535 av m.fl. (KD) yrkande 11 och 2016/17:3234 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 1. För att öka vissa ungdomsgruppers förtroende för polisen och samhället i stort behöver man vidta ett flertal åtgärder. På många håll finns det t.ex. en attityd hos ungdomar att man inte ska anmäla brott till polisen, vilket visar att det finns arbete kvar att göra för att öka ungas förtroende för polisen. En viktig del i detta arbete är att ungdomar förstår rättssystemet. Att informera i skolor om polisens arbete är därför, och bör vara, en viktig del i polisens uppgifter. Ungdomarna bör således redan i komma i kontakt med polisen, som man behöver betona kunskaper om lag och rätt i undervisningen. För att öka ungdomars förtroende behövs enligt vår mening en lokalt förankrad polis som samarbetar med andra aktörer i samhället för att förebygga brott. Det kan handla om att en särskild polis är knuten till en specifik skola, och att områdespoliser tillsätts för att genom relationsbyggande arbete förebygga social oro och problem som gängkriminalitet. Det är också viktigt att uppmuntra ungdomar att anmäla brott till polisen. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser vad vi här anfört. 2.Sociala insatsgrupper m.m., punkt 2 (S, MP, V) av (MP), i (S), (S), (S), (S), (V), Lawen Redar (S) och (S). RESERVATIONER 2016/17:JuU21 Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: