· H501AU3 · 2017-11-08 09:13:23 — Utvidgat skydd mot diskriminering i form av bristande tillgäng-lighet Jag vill börja med att yrka bifall till och reservation 1 i betänkandet. Diskrimineringslagen kom till under alliansregeringens år. Efter av diskussioner hade inte någon socialdemokratisk regering haft orken att lägga fram ett förslag till . Men det gjorde Alliansen. Det kan vara bra att påminnas om det i dagens debatt. Det vi ska diskutera är ändringen i diskrimineringslagen, där undantaget om diskriminering för bristande tillgänglighet tas bort för företag som sysselsätter färre än tio arbetstagare om företaget tillhandahåller varor och tjänster till allmänheten. Vi moderater tror på friheten för alla människor. Kön, klass eller om du har en funktionsnedsättning ska inte ha någon betydelse eller vara ett hinder för vad du vill bli eller vad du ska göra. I ska alla ha möjlighet att delta i samhället utifrån sina förutsättningar. En funktionsnedsättning ska inte begränsa möjligheterna för den som kan och vill jobba att bidra utifrån sin förmåga. För dem som på grund av en funktionsnedsättning inte har möjlighet att delta i arbetslivet över huvud taget vill vi givetvis öka möjligheterna till en meningsfull daglig sysselsättning utformad utifrån egna önskemål och förutsättningar. Innan man ens diskuterar frågan om att ta bort ett undantag i diskrimineringslagen anser vi att man ska ta fram fakta om vad det kommer att innebära för de små företagen. Kommer det att leda till ökade kostnader och en större administrativ börda för småföretagarna? Därför anser vi från att man ska avslå lagförslaget som det ser ut nu och först göra en konsekvensanalys av vad ett borttagande innebär. Man bör även utvärdera diskrimineringslagen innan man gör några förändringar i den. Kommer det här att leda till ökad tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning? Det saknas även en diskussion om alternativa lösningar som kan leda till bättre tillgänglighet. Skälighetsrekvisitet ger förutsättningar för att de krav som ska ställas ska vara relevanta och befogade. Det gör även att det innebär en osäkerhet var gränsen ska dras. Vilka anpassningar kommer att krävas? Framtida rättegångskostnader kan även det bli en tung utgift för våra småföretag. Det är osäkerheten, herr talman, som är en småföretagares största mardröm. finns det ungefär 1,2 miljoner företag i . Av dem är småföretag. Givetvis tillhandahåller inte alla dessa varor och tjänster till allmänheten, men vi talar om den lilla tobaksaffären, närbutiken och hårfrisörskan. I den här talarstolen i riksdag brukar alla partier, vågar jag påstå, säga att man ska minska regelbördan för de små företagen. Det är dock väldigt lite som görs i praktiken. Vi vet inte om även detta lagförslag kommer att göra det mer komplicerat att bli företagare eller att fortsätta vara företagare. Jag ska inte rappa, trots Grotescos senaste musikal. Däremot ska jag börja med att yrka bifall till reservationerna 2 och 3 från . Vi behandlar, precis som vi fick höra här, ett förslag om utvidgat skydd mot diskriminering i form av bristande tillgänglighet. Man kan inledningsvis konstatera att de som tittar lite närmare på de här frågorna brukar säga att det varken finns några funktionshinder eller några funktionsnedsättningar förrän samhället skapar dem. Det är hur vi utformar vårt samhälle som gör att det i vissa situationer är svårare att ta fullvärdig del av samhället. Med detta sagt är det givetvis så att man bör sträva efter att undvika alla former av begränsningar som är omotiverade och som följer av att man inte har tagit hänsyn till vilka förutsättningar varje enskild individ har. Därmed är det också mening att samtliga företag bör omfattas av det aktuella diskrimineringsförbudet. Men så som det är just här och delar vi den analys som precis framförde, nämligen att man inte har utrett konsekvenserna tillräckligt. Undantaget som finns för företag med färre än tio anställda kom till av en anledning, och även om man nu har testat lagen i praktiken har det bara omfattat de större företag som inte drabbas av de potentiellt svåra tolkningsfrågor och rättegångskostnader som slår betydligt hårdare mot mindre företag. Däremot har en egen reservation i stället för att dela den gemensamma reservationen från och , och det bottnar i att vi egentligen vill gå ytterligare något steg längre när man utreder frågan. I stället för att bara göra en konsekvensanalys över hur förslaget kan drabba de mindre företagen vill vi också att det ska vara tydligt att man redan i utredningen ser över vilka eventuella åtgärder som kan vidtas för att underlätta för de mindre företagen att anpassa sig för att förbättra tillgängligheten. Jag är övertygad om att en sådan utredning som leder till ett lagförslag där sådana möjligheter finns inbakade faktiskt skulle nå längre än det lagförslag som ligger på bordet. gömmer man sig bakom en skälighetsbedömning, nämligen att de små företagen inte kommer att drabbas så hårt eftersom de inte behöver ändra det som är för svårt att ändra. Med vårt förslag kan man på riktigt göra skillnad för dem som stängs ute. Jag vill också säga ett par ord om vår andra reservation, som handlar om ett varaktighetsrekvisit. När diskrimineringslagen senast behandlades och antog nuvarande form hade vi tillsammans med bland annat lyft fram att kravet på en varaktig relation med de företag som anmäls för diskriminering bör tas bort. Det blir märkligt att kräva en varaktig relation med någon som man per definition inte kan ha en ordentlig relation med, på grund av att denne inte har uppfyllt kraven på tillgänglighet. Därför har vi valt att ta med att om man ändå ska se över och utreda hur lagen ska utvecklas för att bättre uppfylla sitt syfte bör man också passa på att se på hur varaktighetsrekvisitet har slagit och hur det kan tas bort. Jag passar på att ge en passning till och särskilda yttrande, där det framgår att man inte har väckt en motion i detta syfte och därför inte stöder ett sådant förslag här och . Det finns en reservation om just varaktighetsrekvisitet. Ni är välkomna att stödja den. Åtgärder som syftar till att förebygga och motverka diskriminering är grundläggande i en demokrati, och en förbättrad tillgänglighet för personer med funktionsvariationer är en förutsättning för att uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället. Det finns vinster att göra både på individnivå och för samhället i stort. vill se en lagstiftning som bidrar till ett tillgängligt samhälle för alla. Det innefattar tillgänglighet till myndigheter, institutioner, företag och andra delar av samhället. Tillgängligheten behöver kontinuerligt ses över hos företag och myndigheter, och brister behöver åtgärdas. Vi ser tillgängligheten som något som ska omfatta även mindre företag , men utan en konsekvensbeskrivning eller utvecklad praxis som grund för regeringens förslag blir åtagandet för de små företagen inte överblickbart. Därför föreslår vi avslag på regeringens proposition och ett tillkännagivande om att konsekvenserna måste analyseras för att få till stånd en lagstiftning som har bättre förutsättningar att bli skarp. Jag yrkar bifall till reservation 1. Som den aktuella regeln är utformad i diskrimineringslagen är det bedömningar i varje enskilt fall som måste göras innan ett företag kan fatta ett beslut om en åtgärd måste vidtas eller inte. Vägledande praxis saknas, och förarbetena innehåller endast allmänt hållna referenser till de ekonomiska och praktiska förutsättningarna hos verksamhetsutövaren samt varaktigheten och omfattningen av förhållandet mellan den enskilde och verksamhetsutövaren. Exakt samma svårighet kommer även personer med funktionsvariationer att ställas inför, det vill säga att bedöma om ett hinder håller sig inom skälighetsrekvisitet eller ej innan anmälan kan göras och drivas vidare. Det nuvarande undantaget för små företag i diskrimineringslagen speglar också att det är en komplicerad bedömning som måste göras. Undantaget motiveras av att de små företagens administrativa börda inte ska öka, och anser att detta argument även i fortsättningen ska väga tungt och ligga kvar. Skälighetsrekvisitet ger förutsättningar för att de krav som ställs ska vara relevanta och befogade, vilket på ena sidan är en bra ingång. Men på den andra sidan innebär samma rekvisit en ovisshet och svårighet att förutse var gränsen kommer att dras för vilka anpassningar som kommer att krävas eller vilka anpassningar personer med funktionsvariationer kan komma att kräva. Små företag är mycket känsliga för den här typen av svårbedömda skyldigheter att vidta åtgärder och de kostnader som de kan medföra om det sedan visar sig att ett beslut var felaktigt. Det bör också framhållas att det finns ett stort antal funktionsvariationer som kan kräva olika typer av åtgärder och att det inte går att överblicka de kostnader som lagstiftningen kan medföra. Likaså kan olika typer av funktionsvariationer och de anpassningar de kräver gå emot varandra, det vill säga att en anpassning för en grupp sedan blir en försämring för en annan grupp. anser att bedömningen huruvida företagaren ska vidta åtgärder är så svår att den inte uppfyller grundläggande krav på förutsebarhet och tydlighet. Det saknas helt enkelt tillräckliga möjligheter att på förhand med säkerhet avgöra vad som är diskriminerande. Den frågan måste i stället avgöras av domstol i efterhand. lyfter i sitt remissvar fram frågan att de kostnader som kan uppkomma för att anpassa sig till förslaget är mer betungande för mindre företag än för större. Vad är det då som jag och ett flertal remissinstanser inte anser vara förutsebart eller tydligt? Jag läser från propositionen: "En första förutsättning är att någon enskild person med en funktionsnedsättning missgynnas. En ytterligare förutsättning är att verksamhetsutövaren inte har vidtagit tillgänglighetsskapande åtgärder. Vidare krävs att kriteriet jämförbar situation är uppfyllt. Det innebär att en jämförelse ska göras mellan situationen för en person med en funktionsnedsättning och situationen för andra som saknar den aktuella funktionsnedsättningen. För att en rättvisande jämförelse ska kunna göras måste de personer som jämförs befinna sig i en jämförbar situation. Om det i det enskilda fallet kan anses rimligt och naturligt att olika individer behandlas lika befinner sig dessa i en jämförbar situation." "De åtgärder för tillgänglighet som krävs är alltså de som är skäliga utifrån krav på tillgänglighet i lag och annan författning och med hänsyn till de ekonomiska och praktiska förutsättningarna, varaktigheten och omfattningen av förhållandet eller kontakten mellan verksamhetsutövaren och den enskilde samt andra omständigheter av betydelse." Som en extra knorr läggs följande till: "Vilka åtgärder som är skäliga får avgöras genom en helhetsbedömning i varje enskilt fall." Jag anser att det inte är helt enkelt att förstå vilka insatser som en företagare måste eller bör göra. Utskottets majoritet svarar i sin vishet följande på mina farhågor: "Där framförs att det är svårt att kvantifiera och beräkna de kostnader som kan uppstå eftersom de beror på faktorer såsom förkunskap, kreativitet när det gäller att lösa uppkomna situationer samt omfattningen av kontakter med personer med olika funktionsnedsättningar. Enligt regeringen innebär skälighetsbedömningen att åtgärderna som kan komma i fråga för småföretag är av enkel karaktär. Regeringen anför vidare att det inte har framkommit att förbudet har haft några betungande konsekvenser för de aktörer som omfattas . De administrativa kostnader som kan uppstå kan enligt regeringen främst förväntas uppstå initialt då rutiner och arbetssätt ses över i förhållande till förbudet. Regeringen anför vidare att åtgärderna som kan komma i fråga redan till stor del omhändertas genom den service som företag generellt och i eget intresse ger sina kunder, vilket enligt regeringen talar för att förändringarna kan väntas bli marginella." På den ena sidan slår regeringen på stora trumman för att det nu minsann händer . På den andra sidan är man mycket vag om vad det innebär och för övrigt rätt rak med att det egentligen inte innebär något alls. Och hela ansvaret läggs på någon annan. Skyldigheten att anpassa lokaler och verksamheter kan komma att leda till höga kostnader för den enskilde näringsidkaren som riskerar verksamheten i små företag. Troligtvis kommer risken för kostnader att vara den största hämskon. Det skapar heller inte en bra förutsättning för lagen att göra praktisk skillnad i vardagen för personer med funktionsvariationer. När kraven och konsekvenserna inte är belysta innan lagen antas är det svårt för den som har funktionsvariationen att veta vad som faller under begreppen jämförbarhet, skälighet och rimlighet. saknar således en analys där det framgår vilka konsekvenser ett utvidgat skydd mot diskriminering skulle få för företag med färre än tio anställda. Innan en förändring av den här typen genomförs måste vi känna till vilka konsekvenser den får för företag, anställda och människor med funktionsvariationer - om man verkligen vill att lagen ska göra skillnad! Vi debatterar betänkandet Utvidgat skydd mot diskriminering i form av bristande tillgänglighet. Jag yrkar bifall till förslaget och avslag på reservationerna. Jag vill påminna om att gjorde ett tillkännagivande i den här frågan /12 som ni röstade emot. Det är det som ligger bakom den här lagen. kritiserar den nuvarande lagstiftningen och säger att det inte är tillräckligt utrett vad ändringen får för konsekvenser för företag med färre än tio anställda. Men den nuvarande lagstiftningen, som hennes parti har varit med och tagit fram, påverkar ju företag med elva och tolv anställda . Det är inte så stor skillnad. finns det ett undantag i diskrimineringslagen för företag med färre än tio anställda. När fattade beslut om lagen 2014 reserverade vi oss mot detta undantag, som vi menade gjorde lagen tandlös. Enligt statistik utgör inom varu och tjänstesektorn företag med färre än tio anställda av samtliga företag inom dessa branscher. Det kan handla om butiker, frisörer och restauranger. Regeringen lade fram förslag som innebär att även företag med färre än tio anställda ska omfattas av kraven på tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Det är företag som många möter i sin vardag, och utskottet anser därför att denna lagändring är viktig för att öka jämlikheten och delaktigheten i samhället. Lagändringen föreslås börja gälla . Jag vill också påminna om att Lagrådet inte hade någonting att erinra - detta om det skulle riktas kritik mot lagstiftningen. Ändringen innebär att personer med funktionsnedsättning får ett ökat skydd mot diskriminering. Man kan säga att funktionsvariationsrörelsen inte är helt nöjd. Man önskar mer. Jag kan till viss del förstå det, men jag tycker att det här är ett bra steg på vägen. Vi möter också kritik från . har ju visat att solidaritet inte är Svenskt Näringslivs starkaste sida och att man bara tänker på vinsten för egen del, inte vad vinsten skulle kunna bli för andra människor i samhället. Målen för funktionshinderspolitiken är en samhällsgemenskap med mångfald som grund, att samhället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet samt jämlikhet i levnadsvillkor för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. Arbetet ska inriktas på att identifiera och undanröja hinder för full delaktighet i samhället för alla människor med funktionsnedsättning, förebygga och bekämpa diskriminering och skapa förutsättningar för självständighet och självbestämmande. Poängen med diskrimineringslagen är att värna principen om alla människors lika värde och allas rätt att bli behandlade som individer på lika villkor. I debatten 2014 poängterade från Socialdemokraterna vikten av att kunna leva sitt liv fullt ut. Jag tycker att det fortfarande gäller. säger vi att det här ska gälla företag med färre än tio anställda för att det är dem man möter i vardagen. Ett samhälle som slår vakt om alla människors lika värde är ett samhälle som ger alla möjligheter att utvecklas utifrån sina individuella egenskaper och förutsättningar och efter sin egen förmåga och sina egna val. Att ta bort undantaget för företag med färre än tio arbetstagare bidrar till ett mer heltäckande skydd mot diskriminering än vad som är fallet om undantaget består. Det arbete som sker för att förbättra tillgänglighet på frivillig väg är naturligtvis bra. Men det är viktigt att komma ihåg att enskilda genom denna lagstiftning får möjlighet till upprättelse vid ett missgynnande. Vi anser det är viktigt att den föreslagna ändringen utvärderas för att se hur den fungerar, både för företagen och för personer med funktionsnedsättning. Utskottet har därför uppmanat regeringen att utvärdera lagändringen. tog upp min kritik. Ja, vi har kritik mot att man genomför ändringen utan att ha ett underlag som ger förutsättningar för de små företagen att vidta de åtgärder som behöver vidtas och även gör det tydligt för människor med funktionsvariationer vad man kan kräva och när man kan begära att det vidtas åtgärder. Otydligheten som finns i det vi går till beslut om är alltså dubbelriktad. Kritiken jag har är riktad åt båda hållen. När vi införde den lag som har undantag för företag med upp till tio anställda var det utifrån att de stora företagen har större möjligheter att vidta åtgärder, och de har tid på sig att bygga upp en praxis. När vi väl inför det för de små företagen ska de veta vad det är för krav som kan komma att ställas på deras verksamheter. har det inte vuxit fram någon praxis. När vi fattade beslutet fanns det krav från oppositionen på att jobba fram det så att man visste vad det fick för konsekvenser för företagen. Det finns inte heller som underlag till den här lagstiftningen, och det är det vi kritiserar - vi ger inte de små företagen förutsättningar att vidta de åtgärder som man vet behöver göras. Det skapar också otydlighet mot dem som vill kunna komma in i butikerna eller ta del av tjänsterna eller servicen. Vad är det vi kan kräva? Kommer man att behöva ta det hela vägen till domstol för att få den rätten i stället för att det finns uttalat vilka krav man kan ställa? Därför är risken stor, särskilt med tanke på utskottets ställningstagande. Där tonar man ned detta och säger att det inte kommer att krävas så mycket, hända så mycket eller bli så mycket. Ska vi anta en lag som för många känns kostsam men sedan inte får några effekter? Den retoriska fråga som infinner sig är om de med funktionsvariationer vet vad de kan ställa för krav på företag med tolv anställda. säger ju att det blir svårare för personer med funktionsvariationer att veta vad man kan ställa för krav på företag med färre än tio anställda men inte på företag med fler än tio anställda. Jag skulle vilja ställa en fråga till . I debatten 2014 sa hon så här: Självklart ser vi inte något annat än att det ska gälla utan undantag. Vad betyder ""? Det var det jag försökte beskriva i mitt anförande, och det är det vi beskriver i vår motion: att vi tar fram en konsekvensbeskrivning som ger tydliga riktlinjer och tydligare ramar för vad man kan ställa krav på och vilka förväntningar man kan ha på företagen. Är det lättare för ett företag som har tolv anställda än för ett som har tio anställda? Nej, det är klart att det inte är. Men har man en organisation med sig som får hjälpa till i de delarna, och vad gäller företaget har man betydligt större förutsättningar att möta kraven och göra de omställningar som i så fall behövs. Det var därför vi såg det som en väg framåt för att se till att praxis kunde växa fram. har vi sett att det inte sker, och då tror jag att innan vi inför att det ska gälla också de andra företagen behöver vi ta fram ytterligare riktlinjer för vad det faktiskt innebär. Jag återkommer till att man från majoritetens sida menar att det här ska vara en lagstiftning som betyder någonting och gärna saluför det så mot funktionsvariationsrörelsen - som ett stort steg framåt. Men i svaret tonar man ned det hela och säger att det inte kommer att spela så himla stor roll. Det kommer inte att bli så kostsamt, det kommer inte att vara så farligt, det kommer inte att ställas så stora krav och så vidare. Vad är det egentligen lagen innebär? Det är lite motstridiga saker i den ena delen och i den andra delen. Vad är det egentligen som ligger bakom förslaget? Hur skarpt är det? Anledningen till att vi fattar beslut om det här är att det finns en bred majoritet i . Jag är glad att både och Liberalerna också står bakom den här lagstiftningen. Det här visar ju att vi vill ta steg framåt när det gäller att människor med funktionsvariationer ska ha tillgänglighet och ett bra liv. Vad är det egentligen som ligger bakom? Jo, det är synen på alla människors lika rätt och lika värde. Jag tänker att det vi nu fattar beslut om också är att uppdra åt regeringen att utvärdera lagen. Det tycker jag är bra, och jag tycker att det är viktigt att vi fattar det här beslutet utifrån det vi har sagt. Men det som växer i debatten är en diskussion om att ni i och säger att det blir så dyrt för företagen. säger att det nog egentligen inte spelar någon roll att vi genomför det här. Jag tror att det kommer att visa sig att företagen förstår att människor med funktionsvariationer också är välkomna konsumenter, kunder och gäster på restauranger, hos frisörer och i butiker och att företagen inser att god tillgänglighet för alla är bra för alla. Därför välkomnar jag den här lagstiftningen. Jag var nödgad att begära replik med anledning av att diskrimineringslagen ju kom till under en alliansregering. Det har under säkert diskuterats att samla alla olika lagstiftningar i en diskrimineringslag, men de som lyckades med detta var en alliansregering. Det var inte efter ett långt maktinnehav av socialdemokratiska regeringar som en diskrimineringslag lades fram och ökade rättigheterna. För en företagare är det värsta som finns den osäkerhet som skapas: Vad ska man göra och inte göra? Det är därför vi menar att man ska utreda, göra en konsekvensbeskrivning och se vad diskrimineringslagen har givit. Det är det som är grunden. säger till och med att detta kan leda till fler anmälningar till , vilket kan innebära ökade rättegångskostnader. Det är svårt för näringslivet att veta vad som krävs för att leva upp till lagens krav. Men jag har en fråga till från Socialdemokraterna: Om man följer gällande lagar och regler i och betalar sin skatt, är det då omoraliskt? Du tog ju upp frågan om . Jag tycker att det är fel av dig att ta upp den frågan i denna debatt, och jag vill bara markera det. Det finns andra personer, närstående till , som exempelvis lever på statsrådspension och ser till att intäkterna kommer till ett bolag. Det anser jag är moraliskt fel. Jag tror att vi ska hålla oss till den här debatten. Skattedebatten tror jag inte att har ett dugg att tjäna på. Vi kan titta på vad förre statsministern gör , och även tidigare finansministern. Så den diskussionen ska vi inte ta. Men om vi ska diskutera det som ändå lyfter, om kostnaden för företag, tänker jag så här: I den förra debatten hade de borgerliga partierna också en reservation. Jag vet inte om ni har glömt bort det. Då sa ni att det skulle gå åt pipsvängen för privata vårdcentraler om man inte undantog dem. Det kanske har glömt bort - han satt inte i då, förlåt! Det är samma spöke som ni skräms med: Det kommer att gå åt pipsvängen för företagarna! och Liberalerna har insett att det inte kommer att göra det. Så jag vet inte riktigt varför är så rädd för att ge personer med funktionsvariation en möjlighet att faktiskt få tillgänglighet i samhället. Det var en väldig tur att jag inte satt i då, för jag anser inte att man ska sitta alltför länge i . Men om vi säger så här: , , , , - alla de avstyrker detta lagförslag på grund av osäkerheten.