bet · H401FiU25 · 2017-02-23 00:00:00 — Statlig förvaltning och statistikfrågor Utskottet föreslår att avslår yrkanden i motioner om bl.a. den statliga myndighetsstrukturen, kostnadseffektivitet i de statliga myndigheterna, staten som arbetsgivare, statens fastigheter och statlig mark, statens ägande i samt samkörning av lägenhetsregistret. Motionsyrkandena avstyrks bl.a. med hänvisning till redan vidtagna åtgärder, till pågående beredningsarbete och till att den statliga förvaltningspolitiken i stor utsträckning bygger på att myndigheterna själva avgör hur verksamheten ska organiseras för att på bästa sätt tillgodose samhällets behov. I betänkandet finns sju reservationer M, SD, C, L, V, KD. Ett tjugotal yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /17. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Kostnadseffektivitet i de statliga myndigheterna Offentlig upphandling av livsmedel i statlig verksamhet Studentbostäder i uppdraget för Statens fastigheter och statlig mark för bostäder Föreningslivets möjlighet att använda försvarsmark 1.Kostnadseffektivitet i de statliga myndigheterna, punkt 2 (C) 2.Staten som arbetsgivare, punkt 4 (V) 3.Staten som arbetsgivare, punkt 4 (KD) 4.Studentbostäder i uppdraget för , punkt 6 (M) 5.Studentbostäder i uppdraget för , punkt 6 (L) 6.Statens fastigheter och statlig mark för bostäder, punkt 7 (L) 7.Samkörning av lägenhetsregistret, punkt 9 (SD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /17 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2016/17:621 av m.fl. (S), 2016/17:663 av (L) yrkande 2, 2016/17:1463 av Boriana (M), 2016/17:1464 av Boriana (M) och 2016/17:1998 av (L) yrkande 2. Kostnadseffektivitet i de statliga myndigheterna 2016/17:2433 av (SD) och 2016/17:3036 av Per Åsling m.fl. (C) yrkande 2. Reservation 1 (C) Offentlig upphandling av livsmedel i statlig verksamhet 2016/17:2025 av (C). 2016/17:47 av m.fl. (V) yrkande 13, 2016/17:1582 av (M), 2016/17:2471 av m.fl. (V) yrkandena 4 och 5, 2016/17:2617 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkande 1. Reservation 2 (V) Reservation 3 (KD) 2016/17:1101 av Finn och (båda M). Studentbostäder i uppdraget för 2016/17:712 av (M) yrkande 2, 2016/17:3192 av m.fl. (L) yrkande 12 och 2016/17:3378 av m.fl. (M) yrkande 19. Reservation 4 (M) Reservation 5 (L) Statens fastigheter och statlig mark för bostäder 2016/17:3192 av m.fl. (L) yrkandena 13 och 14. Reservation 6 (L) Föreningslivets möjlighet att använda försvarsmark 2016/17:1470 av (M). 2016/17:3351 av och (båda SD) yrkande 3. Reservation 7 (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (S), (M), (SD), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (KD), (S), (M), (S), (M), (L) och (V). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet 23 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /17. Motionerna tar bl.a. upp frågor om den statliga myndighetsstrukturen, kostnadseffektivitet i de statliga myndigheterna, staten som arbetsgivare, statens fastigheter och statlig mark, statens ägande i samt samkörning av lägenhetsregistret. En förteckning över de behandlade förslagen finns i en bilaga till betänkandet. Utskottets förslag i korthet avslår olika motionsförslag om den statliga myndighetsstrukturen med hänvisning bl.a. till att den statliga förvaltningspolitiken i stor utsträckning bygger på att myndigheterna själva inom ramen för de mål och uppgifter som och regeringen beslutat om avgör hur verksamheten ska organiseras för att på bästa sätt tillgodose samhällets behov. I motion 2016/17:1463 av Boriana (M) framhålls att det finns myndigheter som kan både effektiviseras och i vissa fall ifrågasättas. Att myndigheter år fortsätter sitt arbete vill motionären ändra på, och därför bör regeringen se över möjligheten att införa ett tidsbegränsat förordnande för de statliga myndigheterna. Ett tidsbegränsat förordnande skulle innebära att regeringen fattar beslut om fortsatt verksamhet grundat på en årlig granskning av myndigheten och dess arbete. I motion 2016/17:1464 av Boriana (M) anförs att det ligger i samhällets intresse att avveckla de myndigheter som saknar central betydelse för medborgarnas rätt till välfärd, nytta och trygghet och att regeringen därför bör överväga en översyn av möjligheten att effektivisera den statliga byråkratin och minska antalet statliga myndigheter. I motion 2016/17:663 av (L) yrkande 2 anförs att regeringen bör se över instruktionerna för de statliga myndigheterna så att det tydliggörs att myndighetschefen och myndighetens ledning ska arbeta från den ort där myndigheten har sitt säte. I motion 2016/17:1998 av (L) yrkande 2 anförs att placeringen av myndigheterna enligt deras instruktioner bör innebära en begränsning av var ledande tjänster i en myndighet kan placeras. I motion 2016/17:621 av m.fl. (S) anförs att många av problemen kopplade till t.ex. långvarig bidragsförsörjning är komplexa och inte enkelt kan reduceras till en myndighets enskilda ansvarsområde. Därför bör regeringen överväga att se över förmågan till och kvaliteten hos myndighetsövergripande analyser. Tidsbegränsade förordnanden för myndigheter Motionsyrkanden om tidsbegränsade förordnanden för myndigheter har behandlats tidigare av . avstyrkte sådana yrkanden i sitt betänkande 2012/13:KU19 med motiveringen att man delade regeringens bedömning att statliga myndigheter som regel inte bör inrättas med tidsbegränsat mandat. I sitt ställningstagande hänvisar till regeringens proposition 2009/10:175 där frågan behandlats. I propositionen anges att regeringen löpande följer sina myndigheter och lägger ned, ombildar och inrättar nya myndigheter i den utsträckning som anses mest lämplig för olika verksamheter vid olika tillfällen. Enligt regeringen skulle tidsbegränsade förordnanden med stor sannolikhet försvåra myndighetens arbete med t.ex. rekrytering och möjligheten att skapa långsiktiga relationer med andra myndigheter, näringsliv, kommuner och organisationer. Vidare anges att det finns en risk för att myndighetens ledning utvecklar ett kortsiktigt perspektiv som inte gynnar verksamheten på . Antalet myndigheter och deras verksamhet Motionsyrkanden om antalet myndigheter har behandlats tidigare av . har avstyrkt sådana yrkanden t.ex. i betänkandena /13:KU19 och 2015/16:KU17 med motiveringen att det främst är regeringens uppgift att ta ställning till frågor om såväl antalet statliga förvaltningsmyndigheter som myndigheters verksamhet. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 1 s. 8) skriver regeringen att antalet myndigheter minskade relativt snabbt . minskade antalet myndigheter med 175 stycken. Antalet myndigheter har fortsatt att minska, men i avtagande takt. Enligt Statskontoret fanns det 347 myndigheter under regeringen , vilket är en minskning med 2 myndigheter . Enligt 6 § förvaltningslagen (1986:223) ska varje myndighet hjälpa andra myndigheter inom ramen för den egna verksamheten. Enligt förarbetena till bestämmelsen (prop. 1985/86:80 s. 62) framgår att den inte bara gäller vid ärendehandläggning utan i princip all verksamhet hos förvaltningsmyndigheterna. Paragrafen är ett uttryck för intresset av att förvaltningen är effektiv. Förvaltningen bör inte vara så beroende av indelningen i organisatoriska enheter med sinsemellan skilda verksamhetsområden att effektiviteten hämmas. Det har ansetts som mycket väsentligt att myndigheterna strävar efter att uppnå både samstämmighet och konsekvens, även när de har olika inriktning (s. 23). Av 6 § myndighetsförordningen (2007:515) framgår vidare att myndigheterna ska verka för att genom samarbete med varandra och andra ta till vara de fördelar som kan vinnas för enskilda samt för staten som helhet. De statliga myndigheternas säte I Statskontorets rapport (2016:8) om statliga myndigheters lokalisering konstateras att enligt myndighetsförordningen har myndighetsledningen ett långtgående ansvar för att fortlöpande utveckla verksamheten (6 §) och att det i det ansvaret ingår att överväga och besluta om var myndigheten ska vara lokaliserad (s. 63). konstateras att i vissa fall har regeringen i instruktionen pekat ut var myndigheten ska vara lokaliserad. Med anledning av skriftlig fråga 2014/15:160 av (L) om sätet för myndigheten museer för världskultur anförde kultur- och demokratiminister att regeringens förvaltningspolitik bygger på att myndigheterna i stor utsträckning själva, utifrån de mål och uppgifter för verksamheterna som och regeringen fastställer, avgör hur verksamheten ska organiseras för att på bästa sätt tillgodose samhällets behov. Kuhnke betonade också den årliga myndighetsdialogen som en viktig del i regeringens uppföljning av och dialog med sina myndigheter. Den syftar till att följa upp myndighetens verksamhet, ge återkoppling och bedömning av resultatet och diskutera verksamheten i ett framåtblickande perspektiv. Utskottet konstaterar inledningsvis att arbetsfördelningen mellan och regeringen är sådan att det är regeringen som styr riket under ansvar inför . När det gäller tidsbegränsade förordnanden för statliga myndigheter vill utskottet framhålla vad tidigare anfört i frågan, nämligen att tidsbegränsade förordnanden med stor sannolikhet skulle försvåra myndighetens arbete med t.ex. rekrytering och möjligheten att skapa långsiktiga relationer med det omgivande samhället. Det finns också en risk för att myndighetens ledning utvecklar ett kortsiktigt perspektiv som inte gynnar verksamheten på . Enligt utskottets mening lägger regeringen ned, ombildar och inrättar nya myndigheter i den utsträckning som anses mest lämplig för olika verksamheteter vid olika tillfällen. Utskottet noterar vidare att antalet myndigheter har fortsatt att minska. Den statliga förvaltningspolitiken bygger i stor utsträckning på att myndigheterna själva, inom ramen för de mål och uppgifter som och regeringen beslutat om samt bestämmelserna i myndighetsförordningen, avgör hur verksamheten ska organiseras för att på bästa sätt tillgodose samhällets behov. Regeringen följer sedan upp myndigheternas verksamhet bl.a. inom ramen för den årliga budgetprocessen. Enligt myndighetsförordningen ingår det i myndigheternas ansvar att fortlöpande utveckla verksamheten och därmed också att inom ramen för beslutade anslag överväga och besluta om var myndigheten ska vara lokaliserad. När det gäller samverkan mellan myndigheter konstaterar utskottet att det finns bestämmelser i såväl förvaltningslagen som myndighetsförordningen som säkerställer att förvaltningen inte ska vara så beroende av indelningen i organisatoriska enheter med sinsemellan skilda verksamhetsområden att effektiviteten hämmas. Mot denna bakgrund avstyrks samtliga här aktuella motionsyrkanden. Kostnadseffektivitet i de statliga myndigheterna Utskottets förslag i korthet avslår två motionsförslag om kostnadseffektivitet i de statliga myndigheterna med hänvisning till de bestämmelser om hög effektivitet och god hushållning som finns i både budgetlagen och myndighetsförordningen. Jämför reservation 1 (C). I motion 2016/17:2433 av (SD) anförs att svenska myndigheter skickar ut fakturor på orimligt låga belopp som i slutändan kan innebära slöseri med skattemedel. För att komma till rätta med detta bör regeringen återkomma med förslag för att stoppa utskick av fakturor med orimligt låga belopp. I kommittémotion 2016/17:3036 av Per Åsling m.fl. (C) yrkande 2 anförs att omsorgen över skattebetalarnas pengar är grunden för en ansvarsfull ekonomisk politik. Utgifterna för de statliga myndigheterna har skenat, vilket enligt motionärerna till stor del beror på ökade lokalkostnader. Mot den bakgrunden bör en översyn av myndigheternas lokalkostnader göras. I översynen bör regeringen pröva möjligheten att räkna upp myndigheternas anslag till följd av lokalkostnader i en lägre takt än och att sänka rikthyrorna i . Hög effektivitet och god hushållning Enligt 1 kap. 6 § regeringsformen (RF) är det regeringen som styr riket, och den gör det under ansvar inför . Till sitt förfogande för att styra riket har regeringen förvaltningsmyndigheter som lyder under regeringen, vilket framgår av 12 kap. 1 § RF. Redan i inledningen av budgetlagen kommer krav på regeringens ledning och genomförande av statens verksamhet till uttryck. Enligt 1 kap. 3 § budgetlagen (2011:203) ska hög effektivitet eftersträvas och god hushållning iakttas i statens verksamhet. Av myndighetsförordningen (2007:515) framgår att myndighetens ledning ansvarar inför regeringen för verksamheten och ska se till att den bedrivs effektivt och hushållar väl med statens medel (3§). Statskontoret har tagit fram ett samlat underlag om statliga myndigheters beslut om lokalisering. Rapporten lokalisering – Ett samlat underlag (2016:8) presenterades . I rapporten lyfter Statskontoret fram att beslut om lokalisering är ett strategiskt beslut för myndigheterna och därför är en fråga för myndigheternas ledning. Enligt myndighetsförordningen är det myndighetens ledning som beslutar om lokalisering så länge det ryms inom myndighetens uppdrag. Annars är det en fråga som regeringen ska besluta om. Samma krav ställs på myndigheterna i förordningen (1993:528) om statliga myndigheters lokalförsörjning. Detta ska beaktas vid beslut om lokalisering. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 2 s. 59) skriver regeringen att man avser att utveckla myndighetsstyrningen bl.a. med utgångspunkt i Statskontorets rapport så att regionala hänsyn beaktas i större utsträckning. Utskottet konstaterar att krav på regeringens ledning och genomförande av statens verksamhet kommer till uttryck redan i inledningen av budgetlagen. Där framgår att hög effektivitet ska eftersträvas och god hushållning iakttas i statens verksamhet. Myndighetens ledning ansvarar sedan enligt den av regeringen beslutade myndighetsförordningen för verksamheten inför regeringen. Enligt myndighetsförordningen ska myndighetens ledning se till att myndighetens verksamhet bedrivs effektivt och att man hushållar väl med statens medel. Utskottet utgår från att regeringen styr och följer upp myndigheterna inom ramen för de gällande bestämmelserna och avstyrker de här aktuella motionsyrkandena. Offentlig upphandling av livsmedel i statlig verksamhet Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en policy för offentlig upphandling av livsmedel med hänvisning till pågående arbete med frågan. I motion 2016/17:2025 av (C) anförs att det är viktigt att även statliga verksamheter tar ansvar för att säkerställa att den mat som upphandlas är producerad med hänsyn till miljö och djurskydd. Därför bör regeringen se till att statliga verksamheter tar fram en policy för offentlig upphandling av livsmedel i enlighet med svenska regelverk. Regeringen har antagit en nationell upphandlingsstrategi för att skapa förnyelse inom offentlig sektor och i näringslivet (Fi2016/00833/OU). Enligt budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 2 s. 97) är syftet med strategin att uppnå regeringens mål om offentlig upphandling som ett strategiskt verktyg för väl fungerande verksamheter och ett medel för att nå miljömässiga och sociala hållbarhetsmål. I strategin presenteras förslag på konkreta åtgärder som kan vidtas i de upphandlande myndigheternas och enheternas organisationer. Upphandlingsstrategin vänder sig främst till företrädare för de statliga myndigheterna. ska verka för att den nationella upphandlingsstrategin genomförs och får genomslag främst genom information och vägledning. Myndigheten har även i uppdrag att följa upp hur strategin har påverkat upphandlande myndigheters och enheters inköpsarbete samt vilka övriga effekter som kan påvisas med anledning av den nationella upphandlingsstrategin. Regeringen kommer att noga följa resultatet av uppdraget. För att öka förutsättningarna för att ställa effektiva kvalitetskrav, miljökrav och djurskyddskrav på livsmedel är det enligt viktigt att det finns ett politiskt stöd för att upphandla dessa produkter. Upphandlande myndigheter bör därför överväga att anta en upphandlingspolicy, anser myndigheten. Om en sådan finns kan det också vara en god idé att komplettera den med en kost- och livsmedelspolicy som särskilt fokuserar på upphandling av livsmedel. Den nationella upphandlingsstrategi som regeringen antog 2016 vänder sig främst till företrädare för de statliga myndigheterna och ska vara ett medel för att nå miljömässiga och sociala hållbarhetsmål. ska verka för att upphandlingsstrategin genomförs och får genomslag främst genom information och vägledning. När det gäller frågan om en policy för offentlig upphandling av livsmedel konstaterar utskottet att betonat vikten av politiskt stöd för att öka förutsättningarna för att ställa effektiva kvalitetskrav, miljökrav och djurskyddskrav på livsmedel och att upphandlande myndigheter bör överväga att anta en upphandlingspolicy. Utskottet avstyrker motionsyrkandet och ser positivt på det arbete som inlett. Utskottets förslag i korthet avslår olika motionsförslag om staten som arbetsgivare med hänvisning till bl.a. redan vidtagna åtgärder inom området, det delegerade arbetsgivaransvaret och att statliga tjänster ska tillsättas efter sakliga grunder. Jämför reservationerna 2 (V) och 3 (KD). I partimotion 2016/17:47 av m.fl. (V) yrkande 13 anförs att regeringen i sin arbetsgivarpolicy bör verka för att statliga myndigheter slutar att anlita bemanningsföretag. Motiven till detta är att staten ska vara en bra arbetsgivare, att den myndighetsutövande verksamheten ska värnas och att den utbredda inhyrningen innebär en stor kostnad för staten. I partimotion 2016/17:2471 av m.fl. (V) yrkande 4 anförs att ett sätt att minska riskerna för att godtyckligt utestänga arbetssökande med utländsk bakgrund är att i befattningsbeskrivningar och annonser tydligt formulera de krav som ställs, de meriter som är nödvändiga och tillräckliga samt de urvalsprinciper som kommer att användas genom rekryteringsprocessen. Därför bör regeringen enligt motionärerna återkomma med förslag på hur obligatoriska kravprofiler vid offentliga anställningar bör utformas. Motionärerna anför vidare att styrkt tvärkulturell kompetens och flerspråkighet bör räknas som meriter vid alla offentliga anställningar. I kommittémotion 2016/17:3346 av m.fl. (KD) yrkande 1 anförs att öppna och transparenta rekryteringar för offentliga tjänster bör tillämpas. Det skulle enligt motionärerna förhindra att etablerade könshomogena nätverk premierar sina egna. Motionärerna hänvisar till att tillsättningen av offentliga ledningspositioner och utnämningspolitiken sker med öppna förfaranden där man tillämpar annonsering, upprättar kravprofiler och dokumenterar tjänstetillsättningen. I motion 2016/17:1582 av (M) anförs att staten ska vara ett föredöme när gäller att anställa personer med funktionsvariationer. Därför bör regeringen få i uppdrag att se över hur staten bättre kan ta sitt ansvar som arbetsgivare och uppmana sina myndigheter och statliga verk att utarbeta mål och strategier för hur de ska anställa fler människor med nedsatt funktionsförmåga. I motion 2016/17:2617 av m.fl. (MP) anförs att statsministerns lön bör bli lönetak för statens anställda och anställda i statens bolag (yrkande 1). Eftersom en viktig uppgift för är att se till att en god hushållning av statens resurser iakttas bör en begränsningsregel för lönerna vara rimlig, anser motionärerna. Utöver detta anförs att en utredning bör tillsättas som ser över möjligheterna att förena ett lönekvotstak med den svenska modellen (yrkande 2). Vid behandlingen av motionsyrkanden inom området statlig arbetsgivarpolitik har utskottet brukat understryka den långtgående delegeringen av de arbetsgivarpolitiska frågorna till och myndigheterna som senast slogs fast av vid behandlingen av den förvaltningspolitiska propositionen 2010 (t.ex. bet. 2014/15:FiU25, bet. 2015/16:FiU25). När det gäller motionsyrkanden om meriter vid offentliga anställningar har utskottet avstyrkt dem och konstaterat att anställningar vid förvaltningsmyndigheter under regeringen enligt regeringsformen ska bygga på sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Sakliga grunder som stämmer överens med allmänna arbetsmarknads-, jämställdhets-, social- och sysselsättningspolitiska mål ska också beaktas. Motionsyrkanden om att staten ska vara ett föredöme när det gäller att anställa personer med funktionsnedsättning har avstyrkts tidigare (t.ex. bet. 2014/15:FiU25, bet. 2015/16:FiU25) med hänvisning till det praktikantprogram inom statliga myndigheter för personer med funktionsnedsättning som startade . Sysselsättningen i den offentliga sektorn I den offentliga sektorn ingår förutom staten också kommunerna, landstingen och övriga offentliga organisationer. Enligt Statskontorets rapport Den offentliga sektorn i korthet 2016 var drygt 1,3 miljoner personer sysselsatta inom den offentliga sektorn 2014. Av dessa var omkring 250 000 anställda i staten. Enligt uppgifter om den kommunalt finansierade sysselsättningen som regeringen redovisat i budgetpropositionen uppgår antalet sysselsatta i kommunsektorn och sysselsatta i näringslivet som producerar välfärdstjänster som finansieras med offentliga medel till drygt 1,3 miljoner personer. Detta motsvarar cirka en fjärdedel av det totala antalet sysselsatta i . Staten som en attraktiv och föredömlig arbetsgivare I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 2 s. 65) anges att regeringens mål för området Statliga arbetsgivarfrågor är en samordnad statlig arbetsgivarpolitik som säkerställer att det finns kompetens för att nå verksamhetens mål. Målet utgår från den långtgående arbetsgivarpolitiska delegeringen i staten. Arbetsgivarpolitiken utvecklas i samverkan mellan myndigheterna och samordnas av . För att uppnå målet måste staten vara en attraktiv och föredömlig arbetsgivare. De statliga myndigheterna ska bedriva ett strategiskt arbete med sin kompetensförsörjning. Att de statsanställda avspeglar befolkningens sammansättning har betydelse för legitimiteten och allmänhetens förtroende för den statliga förvaltningen. har tagit fram en strategi för den statliga arbetsgivarpolitiken som riktar sig till de statliga arbetsgivarna. Målsättningen med strategin är bl.a. att säkerställa en långsiktig kompetensförsörjning som stöder en effektiv verksamhet och som lever upp till medborgarnas krav på kvalitet och service. En viktig del av strategin är ett inkluderande synsätt som tar fasta på betydelsen av att ta till vara och utveckla den kompetens som verksamheten behöver för en effektiv verksamhet och ökad mångfald. Det delegerade ansvaret för den statliga arbetsgivarpolitiken innebär att myndigheterna utifrån sina uppgifter har en betydande frihet vad gäller bl.a. att utforma organisation, arbetsprocesser, lönebildning och kompetensförsörjning. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 2 s. 65) redovisar regeringen de delmål man satt upp för de statliga arbetsgivarna. Ett av dem är att den statliga sektorn totalt sett inte ska vara löneledande. Regeringen framhåller att den svenska lönebildningsmodellen baseras på att den internationellt konkurrensutsatta sektorn är lönenormerande (s. 76). , som sluter kollektivavtal på statens vägnar, har tolkat detta som att staten inte ska förhandla först vid en ny avtalsperiod. Lönekostnadsutvecklingen inom staten som helhet får inte överstiga utvecklingen i den konkurrensutsatta sektorn. Regeringen konstaterar att löneutvecklingen i staten fortsätter att följa utvecklingen på arbetsmarknaden i stort relativt väl. Rekrytering till statliga tjänster Inom ramen för granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning, senast i betänkande 2015/16:KU10, har de s.k. öppna rekryteringsförfarandena granskats. ser positivt på införandet av öppna rekryteringsförfaranden och framhåller att det har inneburit viktiga förändringar, t.ex. att fler och andra kandidater än vid ett mer slutet förfarande kan bli aktuella (bet. 2015/16:KU10 s. 135) Andelen anställda med utländsk bakgrund