bet · H501FöU9 · 2017-10-20 00:00:00 — Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag till lag om ändring i elberedskapslagen. I propositionen föreslås en ändring i den aktuella lagen som innebär ett utvidgat bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om elberedskapsavgift. Lagändringen föreslås träda i kraft . Inga följdmotioner har väckts i ärendet. Proposition 2016/17:201 Elberedskapsavgift. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Förslag till lag om ändring i elberedskapslagen (1997:288) Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till lag om ändring i elberedskapslagen (1997:288). Därmed bifaller proposition 2016/17:201. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (L), (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (V), (KD) och (S). Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade i regleringsbrevet för att ge myndigheten i uppdrag att se över och lämna förslag till ändringar i förordningen (1995:1296) om vissa avgifter på elområdet i syfte att tydliggöra underlaget för beräkning av tre avgifter på elområdet – elberedskapsavgiften, nätövervakningsavgiften och elsäkerhetsavgiften – samt förenkla för nätkoncessionshavarna. redovisade uppdraget med rapporten inom elområdet. Rapporten har remissbehandlats och remissvaren finns tillgängliga hos Miljö- och (dnr M2015/00037/Ee). Lagrådet hade inga invändningar mot regeringens lagförslag. Inga följdmotioner har väckts i ärendet. Förordningen (1995:1296) om vissa avgifter på elområdet innehåller bestämmelser om avgifter för att finansiera statlig elsäkerhetsverksamhet (elsäkerhetsavgift), verksamhet vid nätmyndigheten (nätövervakningsavgift) samt åtgärder och verksamhet enligt elberedskapslagen (1997:288) (elberedskapsavgift). Av förordningen om elberedskap (1997:294) respektive elförordningen (2013:208) framgår att är elberedskapsmyndighet och nätmyndighet. Elsäkerhetsavgiften, nätövervakningsavgiften och elberedskapsavgiften är utformade som fasta avgifter grundade på antalet elabonnenter som är anslutna till den avgiftsskyldiges nät. Avgifterna betalas till och utgår från två nivåer – en för hög- och en för lågspänningsabonnenter. är det nätinnehavaren som ska betala alla tre avgifterna. Nätinnehavaren tar i sin tur ut avgifterna av elabonnenterna. Nätinnehavaren ska på begäran av , nätmyndigheten eller elberedskapsmyndigheten visa upp underlaget för beräkning av de belopp som ska betalas in för respektive avgift. Om en avgift inte betalas , ska , nätmyndigheten respektive elberedskapsmyndigheten fastställa ett belopp för inbetalning och nätinnehavaren ska påföras dröjsmålsränta. administrerar uppbörden av avgifterna och redovisar intäkterna mot inkomsttitel på statsbudgeten. uppgick avgifterna till totalt ca . Tydliggörande och samordning av regelverken för avgifterna Regeringen understryker i propositionen att det vid tidigare granskning har konstaterats att förordningen om vissa avgifter på elområdet innehåller flera otydligheter (med dnr 32-2010-0792). Begreppet el-abonnent, som ligger till grund för avgiftsskyldigheten, återfinns t.ex. inte i ellagens bestämmelser eller i något annat regelverk, vilket gör det svårt för myndigheterna att verifiera nätinnehavarnas uppgifter om antalet abonnenter. Regeringen anser också att det är svårt att följa upp avgiftsintäkterna i förhållande till de kostnader i myndigheternas verksamheter som avgifterna ska täcka. Eftersom det råder begreppsförvirring kring hur nätinnehavarna ska räkna antalet elabonnenter försvåras också samordningen mellan myndigheterna, vilket innebär en onödigt stor administration för myndigheterna och nätinnehavarna. I sin rapport bekräftar dessa tillämpningssvårigheter och konstaterar att det inte finns någon myndighet som har till uppgift att analysera utvecklingen av antalet elabonnemang för hög- respektive lågspänning. Myndigheten pekar också på att det inte framgår i förordningen vilket underlag som nätinnehavaren ska redovisa till . Vid förfrågan har det visat sig att nätinnehavare använder sig av olika modeller för att beräkna antalet abonnemang. Det innebär att nätinnehavarna förmodligen tar fram det underlag som passar deras verksamhet. Att granska olika underlag från ca 176 nätinnehavare utan att veta vad antalsberäkningen utgår från innebär svårigheter för . Myndigheten föreslår därför i rapporten en regelförenkling som bl.a. innebär en minskad administration för berörda myndigheter och förenkling för nätinnehavarna. I rapporten föreslås att grunden för avgifterna ska vara antal uttagspunkter hos nätinnehavarna och inte antalet abonnenter. Förslaget innebär att underlaget för avgiftsdebiteringen blir möjligt att verifiera. Det förenklar också för nätinnehavarna som vet vilket underlag som ska lämnas vid en eventuell begäran. En viktig del för att en sådan reform ska kunna genomföras är också att anpassa datumen för relevant inrapportering av energistatistik som görs till och . Förslagen i innebär i huvudsak ändringar på förordningsnivå. För att genomföra förslagen krävs dock ändringar även i elberedskapslagen. Regeringen föreslår en ändring i elberedskapslagen (1997:288) som innebär ett utvidgat bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om elberedskapsavgift. Lagändringen föreslås träda i kraft . Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i elberedskapslagen (1997:288). I propositionen föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om en avgift för beredskapsåtgärder och elberedskapsmyndighetens verksamhet enligt elberedskapslagen. Beslut om att ta ut avgiften ska få verkställas enligt utsökningsbalken. Som skäl för förslaget hänvisar regeringen till att enligt 15 § elberedskapslagen (1997:288) ska den som innehar en nätkoncession enligt ellagen (1997:857), dvs. nätföretag, betala en elberedskapsavgift som påförs av elberedskapsmyndigheten. Avgiften ska täcka kostnaderna för finansiering av de beredskapsåtgärder för vilka det betalas ersättning enligt elberedskapslagen och kostnaderna för elberedskapsmyndighetens verksamhet enligt lagen. Elberedskapsavgiften är tillsammans med nätövervakningsavgiften och elsäkerhetsavgiften i huvudsak reglerad genom förordningen (1995:1296) om vissa avgifter på elområdet. Bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om elberedskapsavgift finns i elberedskapslagen, om nätövervakningsavgift i ellagen (1997:857) och om elsäkerhetsavgift – fr.o.m. – i elsäkerhetslagen (2016:732). Bestämmelserna i ellagen och elsäkerhetslagen är utformade som rena normgivningsbemyndiganden och innebär inte någon begränsning i sak av möjligheterna att utforma föreskrifter om avgifterna. När det gäller elberedskapsavgiften framgår det däremot på lagnivå vad avgiften ska grundas på och vilken myndighet som påför avgiften. Regeringen anser att de tre avgifterna bör regleras på motsvarande sätt på lagnivå eftersom de i övrigt regleras genom samma förordning. Genom att utformningen av bestämmelsen i elberedskapslagen anpassas till motsvarande bemyndiganden i ellagen och elsäkerhetslagen ges förutsättningar att göra en översyn på förordningsnivå. Regeringen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft Utskottet har inte några invändningar mot regeringens förslag och konstaterar att det inte har väckts någon motion med anledning av propositionen. Utskottet anser att av de skäl som anförs i propositionen bör anta regeringens lagförslag. Propositionen tillstyrks därmed i sin helhet. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2016/17:201 Elberedskapsavgift: antar regeringens förslag till lag om ändring i elberedskapslagen (1997:288). Förslag till lag om ändring i elberedskapslagen (1997:288)