bet · H401KrU3 · 2017-02-01 00:00:00 — Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3532 av m.fl. (M, C, L) yrkande 1 och 2016/17:726 av (M) i denna del. I när barn och unga, via några enkla knapptryck, har tillgång till alla former av filmer behöver samhället alla goda krafters samverkan – filmbransch, föräldrar, skola och övriga aktörer. Modellen med en lagreglerad statlig åldersklassificering för vissa filmer har nått vägs ände, och arbetet med att successivt fasa ut densamma bör därför fortsätta. Proposition 2016/17:35 är ett steg på vägen men långt ifrån tillräckligt. Det går inte att blunda för den tid vi lever i och hålla fast vid en statlig granskning av biofilmer. Kulturminister gav en särskild utredare i uppdrag att utreda systemet för att sätta åldersgränser på film. Målet var att hitta ett system där fler filmer blir åldersdeklarerade. Utredningsbetänkandet En ny modell för ålders-klassificering av film för barn och unga (SOU 2014:64) avlämnades . Där konstaterades att en mycket liten del av filmkonsumtionen sker på biografer. Som en konsekvens av detta föreslogs en successiv övergång från en lagreglerad åldersklassificering till en självreglering av marknaden. Branschen kan då successivt använda sitt inflytande för att förmå fler aktörer att använda de åldersgränser som har beslutats inom åldersgränssystemet. I utredningen konstaterades att erfarenheten från andra länder, bl.a. , visar att denna form av ansvarstagande fungerar för aktörerna och branschen som helhet. Vi delar utredningens uppfattning och ser en möjlighet till att samtliga filmer i alla visningsfönster får en åldersrekommendation. Det föräldraansvar som regeringen säger sig vilja värna i den nu framlagda propositionen blir på så sätt större och bredare, eftersom föräldrarnas och andra vuxnas möjlighet att bedöma filmers lämplighet för barn förbättras. Vi förordar därför en successiv övergång från en lagreglerad till en självreglerad filmgranskning. Vad vi nu anfört bör ge regeringen till känna. bör därmed bifalla motion 2016/17:3532 (M, C, L) yrkande 1 och avslå motion 2016/17:726 (M) i denna del. Statens medieråds framtida roll, punkt 4 (M, C, L) av (M), (M), (M), Per Lodenius (C), (M) och (L). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3532 av m.fl. (M, C, L) yrkande 2 och 2016/17:726 av (M) i denna del. Vi menar att bör få en helt ny roll. I stället för att granska och bestämma åldersgränser med begränsad skyddande effekt bör myndigheten mer anta karaktären av en expertmyndighet som med stöd av den senaste forskningen på området ska samverka med filmbranschen. Myndighetens arbete bör fokuseras på att filmbranschen tar ett större ansvar när det gäller att skydda barn och ungdomar mot skadlig mediepåverkan. Detta är särskilt viktigt mellan lagreglerad och självreglerad åldersklassificering. Myndigheten bör knyta till sig expertråd och systematiskt arbeta med föräldrar och andra vuxna i barns och ungas närhet kring vikten av att respektera upphovsrätten. Uppgiften att skydda barnen bör vara central i en framtida ny organisation där myndighetens ansvar inte som begränsas till film som visas på svenska biografer. Sammanfattningsvis bör mer långsiktigt få karaktären av en myndighet som samverkar med filmbranschen i dess helhet genom utbildning och uppföljning. Denna modell öppnar för ett bättre skydd för barn och unga. Vad vi nu anfört bör ge regeringen till känna. bör därmed bifalla motion 2016/17:3532 (M, C, L) yrkande 2 och avslå motion 2016/17:726 (M) i denna del. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2016/17:35 En avgiftsfri filmgranskning och utvidgad ledsagarregel: antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2010:1882) om åldersgränser för film som ska visas offentligt. 2016/17:3532 av m.fl. (M, C, L): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att successivt övergå från dagens lagreglering av åldersgränser för film till ett system med självreglering och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om en ny roll för och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3535 av m.fl. (KD): avslår regeringens förslag om utvidgad ledsagarregel. Motion från allmänna motionstiden /17 2016/17:726 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa samt att lagen om åldersgränser för film som ska visas offentligt tas bort i sin helhet utan att ersättas med annan lagstiftning och tillkännager detta för regeringen. [1] SOU 2014:64 s. 80 f. [2] SOU 2014:64 s. 87 f. [3] SOU 2014:64 s. 87 f. [4] SOU 2014:64 s. 87 ff. ska vi debattera propositionen En avgiftsfri filmgranskning och utvidgad ledsagarregel. Jag ska försöka förklara vad detta handlar om. Talesättet "sila mygg och svälja kameler" passar väldigt bra in på propositionen. Innan jag går in på detta talesätt vill jag yrka bifall till reservationerna 2 och 3, eftersom det bara är jag från samarbetspartierna som deltar i debatten. Jag yrkar alltså bifall till reservation 2 och reservation 3. Det finns två förslag i propositionen. Regeringen vill tillåta föräldrar och andra vuxna att ta med sig elvaåringar, tolvåringar, trettonåringar och fjortonåringar till biografer för att se filmer med femtonårsgräns. Det tycker jag är jättebra. Föräldrar och barn ska, om barnet är moget, kunna se filmer med femtonårsgräns på bio. Jag har själv som förälder råkat ut för förbudet mot att ta med en fjortonåring till en film med femtonårsgräns. Biograferna riskerar straff om de tillåter föräldrar att ta med mogna barn till filmer med femtonårsgräns. Det är jättebra att man nu tar bort den regel som hindrar kulturutövning för barn och föräldrar tillsammans. Regeringen föreslår en sak till. Regeringen föreslår att man ska ta bort avgifterna för filmbranschen när det gäller att fastställa åldersgränser för barnfilmer som ska visas på bio. Det är väl okej. Det kostar ju alltid, men då får samhället, skattebetalarna, ta den kostnaden. Men det är här som talesättet "sila mygg och svälja kameler" kommer in, herr talman. av alla filmer som konsumeras i landet visas nämligen på bio och träffas av den regeln. visas på andra plattformar - datorplattor, mobiltelefoner, tv-apparater och andra konsumtionsställen. Det är streamning med mera. Där finns inga råd till föräldrar och andra vuxna om vilka filmerna riktar sig till och om en film är bra eller dålig för en sjuåring. Detta har inte Socialdemokraterna, något svar på. De silar mygg och sväljer kameler. Vi behöver faktiskt se över hur vi ger råd till föräldrar och andra vuxna när det gäller dessa av konsumtionen av filmer. Regeringen säger i propositionen att man vill skydda barn från att utsättas för skadlig och olämplig medieexponering. Men man gör ingenting åt det. Representanter för Socialdemokraterna, har i denna debatt möjlighet att klargöra hur de har tänkt skydda barn från skadlig och olämplig medieexponering på andra plattformar än biograferna. , herr talman, slopades vuxencensuren. Den hade spelat ut sin roll. Alliansregeringen tog denna fråga till , och 2011 avskaffades vuxencensuren. Alliansregeringens kulturminister insåg att vi behöver göra mer vad gäller åldersbestämning vid filmgranskning då alltmer film konsumeras på andra ställen än på biografer. Utredningen, som presenteras väldigt bra, har remissbehandlats. Det finns färdiga förslag. Det som vi föreslår i vårt svar på propositionen är det som finns i utredningen. Det innebär att vi går över från en lagreglerad filmgranskning till en branschreglerad filmgranskning. Detta är inget nytt. Det finns i och fungerar väldigt bra. Det fungerar på så sätt att när föräldrar ska titta på en film tillsammans med sina barn via en streamningstjänst eller något annat ser de att filmbolaget har skrivit att filmen - så är det i - är lämplig för barn , barn eller barn . Då kan jag som förälder och jag som vuxen få råd: Är filmen lämplig för barn? I ett sådant system skulle få en helt annan roll än vad det har . Det går från en granskande myndighet till en samarbetspartner som står för lärande, rådgivning och uppföljning. Det är ett mycket bättre system. Det är ett heltäckande system som det skulle vara väldigt bra att införa i . Men man avstyrker det förslaget utan att ha något eget förslag att komma med. Man säger bara nej. Man står helt handfallen. Man silar mygg och sväljer kameler. Det är nu upp till Socialdemokraterna, , som står bakom utskottets förslag i dess helhet i detta betänkande, att ge svar på dessa frågor. De svaren ser jag fram emot i den här debatten. I detta anförande instämde (L). Inledningsvis vill jag yrka bifall till reservation 1. Jag kommer att uppehålla mig vid regeringens förslag till så kallad ledsagarregel och reservation till det förslaget. Barnens bästa ska alltid komma i främsta rummet. Det är bekymmersamt att regeringen i sitt förslag till väljer att tumma på skyddet av barn och unga genom att föreslå en utvidgning av ledsagarregeln. Ledsagarregeln, så som regeringen föreslår den, innebär att elvaåringar får tillgång till alla filmer som visas offentligt, förutsatt att de har med sig någon vuxen. En vuxen kan vara vem som helst , till exempel en bror, en syster, en kompis till ett syskon eller en förälder. Det här sänder felaktiga signaler till föräldrarna, dels eftersom en sänkt åldersgräns kan ge bilden av att alla elvaåringar är mogna för att se alla vuxenfilmer, dels eftersom föräldrarna lätt kan tro att filmerna är anpassade till barn mellan elva och då det är tillåtet för dem att se filmerna, om än i vuxet sällskap. Detta är missvisande. Den utvidgade ledsagarregeln ser inte till barnens bästa. I remissvaren skriver följande: "anser att förslaget om en ledsagarregel ska kunna omfatta vissa filmer som är belagda med en strikt 15-årsgräns. Förslaget innebär att barn som fyllt , men inte , i en vuxens sällskap får medges tillträde till visning av en framställning som är tillåten för barn ." fortsätter: "En del av de filmer som beläggs med en 15-årsgräns bör, precis som påpekar, kunna visas för yngre barn i vuxnas sällskap. Vi anser dock att möjligheten att upprätta en strikt 15-årsgräns fortfarande ska bibehållas för visning av filmer med exempelvis skadliga våldsskildringar. Det senare är en problematik som även själva lyfter fram, vilket är att en del filmer inte är lämpliga för yngre barn, inte ens i vuxnas sällskap. Det kan också konstateras att en högre strikt åldersgräns för den typen av skadlig film finns i de flesta av våra nordiska grannländer." Så skriver och fortsätter: "Barn har rätt till information. har barn och unga rätt att skyddas mot information och material som kan vara till skada för deras välbefinnande. Enligt för barnets rättigheter (barnrättskommittén) ska åtgärder vidtas till skydd för barn mot exempelvis våldsskildringar. Samhället har ett särskilt ansvar för de filmer som barn exponeras för i det offentliga rummet." remissvar fortsätter: "Vi betonar vikten av ett föräldraansvar men eftersom det är omöjligt att kräva eller kontrollera att vårdnadshavare är ledsagare är det inte rimligt att öppna för att alla filmer ska kunna visas för barn i en vuxens sällskap. Det kan inte heller uteslutas att en automatisk 11-årsgräns för visning av filmer i vuxens sällskap av en del vuxna felaktigt kan uppfattas som att en myndighet bedömt att filmer med skadliga våldsskildringar är lämpliga att visa för barn . Det kan leda till den oavsiktliga effekten att vuxna i ökad utsträckning tillåter att barn även i hemmiljön och utan vuxnas sällskap exponeras för skadliga våldsskildringar." Jag menar att barn i enlighet med ska ha rätt att skyddas mot information och material som kan vara till skada för deras välbefinnande. Enligt enkätundersökningen Föräldrar och medier, som genomfördes av 2015, är föräldrarnas största oro kring filmkonsumtionen att barnen ska komma i kontakt med pornografi och skildringar av sexuella hot eller övergrepp. Statens medieråds granskning filtrerar bort filmer med sådant innehåll för barn , enligt den lagstadgade granskningen. Enligt är detaljerade våldsskildringar, omfattande blodsutgjutelse och fokus på lidande sådant som ofta innebär att en film får femtonårsgräns. Starka hot- och skräckscener samt starka skildringar av ångest eller förvirring hör också till denna kategori, liksom skildringar av starkt ångestladdad sexualitet. i spär på kritiken i sitt remissvar och skriver: "övergripande synpunkt är att barns behov av skydd från skadlig exponering väger tyngre i detta fall än underåriga barns rätt att se film tillåten tillsammans med en person som fyllt ." Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor är orolig för "visning av filmer med skadliga konsekvenser för barn- och ungdomar, t.ex. filmer med våldsskildringar". är det enda parti som går på kritiska linje. Vi är medvetna om att lagreglering av den här typen inte är ett heltäckande skydd för barn som ser film i andra visningsfönster. Men jag menar att staten har ett ansvar för att markera vad som är eftersträvansvärt att visa eller inte visa i det offentliga rummet - en viktig uppgift som regeringen nu backar från. Granskningen av barnfilmer och åldersgränserna har fungerat som ett bra stöd för föräldrar att luta sig mot så att välgrundade beslut kan fattas om vilka filmer som passar att visa för de egna barnen. Detta är anledningen till att vi kristdemokrater anser att regeringens förslag om en utvidgad ledsagarregel ska avslås. Film är en viktig kulturbärare. Vi kan nog alla minnas vilka filmupplevelser som både skakat oss, berört oss och fått oss att kikna av skratt, film som fått oss att reflektera över livet, gett oss nya perspektiv och fått betydelse i vår vardag. Vi socialdemokrater tycker att filmen ska vara tillgänglig och att mer film ska ses av fler. I propositionen En avgiftsfri filmgranskning och utvidgad ledsagarregel föreslås ändringar i lagen om åldersgränser för film som ska visas offentligt. Propositionen föreslår att kravet på tillståndskort avskaffas och att avgiften för fastställande av åldersgränser för film tas bort. Dessutom föreslås att ledsagarregeln utvidgas. En av mina första starka filmupplevelser var när jag var och såg Lejonkungen på bio med mamma och några kompisar. Behöver jag säga att den var spännande, rolig och sorglig på samma gång? En annan stark filmupplevelse var när film hade premiär. Den präglade en hel ungdomsgeneration och fick oss att reflektera över normer och värderingar, vilket var oerhört nyttigt. Film i skolan är också ett viktigt pedagogiskt verktyg. Filmen kan beröra svåra ämnen som kräver mycket diskussion och reflektion. På högstadiet fick vi till exempel se 's List som en del i vår genomgång av allt det fruktansvärda som skedde under Förintelsen. Propositionen kan tyckas föreslå en detaljfråga, men det är ett steg i att göra film mer tillgänglig för fler. Det är också en förenkling av byråkratin. Film på bio kan ha åldersgränsen barntillåten, , eller . De åldersgränser som finns är reglerade i lagen om åldersgränser för film som ska visas offentligt. Åldersgränserna kompletteras av ledsagarregeln, som innebär att du som är kan se en film om du har en förälder eller vuxen med dig. Ledsagarregeln omfattar alla åldersgränserna förutom femtonårsgränsen, och vi anser att även den bör omfattas av ledsagarregeln. Det beslutet innebär också en harmonisering med övriga nordiska länder, vilket är positivt. Regeringen tycker också att det är viktigt med en balanserad avvägning mellan barnets behov av skydd och hens rätt till informationsfrihet. Ju äldre, desto större rätt till information. Det ska poängteras att det till syvende och sist är föräldrarna och vårdnadshavarna som har ansvaret för sina barn och alltid måste ha i åtanke vad som är lämpligt. Regeringen tycker också att det är rimligt att staten genom fortsättningsvis är den institution som utfärdar åldersgränserna. skickas filmer in till för granskning, varpå en granskningsavgift tas ut och tillståndskort utfärdas. Det är dock inte alla som väljer att få sin film granskad, varpå filmen automatiskt får en åldersgräns . Det innebär att tillgängligheten till de filmerna försämras. Vi vill slopa avgiften och kravet på tillståndskort så att fler filmer kan granskas och därmed få mer rättvisande åldersgränser och bli tillgängliga för fler. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. Vad är det som gör, , att ni inte på någon punkt reagerar på regeringens förslag om ledsagarregeln? Det handlar alltså om att ett barn får se film som egentligen var tänkt och uppåt. Jag har också tagit upp vad anför för filmer tänkta för åldersgränsen där det förekommer mycket våld och sådant som kan skada barns välbefinnande. Vad är det som gör, , att ni inte reagerar på regeringens förslag? Handlar det om att låta regeringens vilja ske oavsett vad man föreslår? Vad är det som gör att ni inte har reagerat? Har ni i Socialdemokraterna diskuterat barns välbefinnande när elvaåringar ser filmer som egentligen är tänkta från och uppåt i sällskap av någon vuxen - vem det nu kan vara? Jag uppskattar sociala patos, men var fanns du och de andra när förslaget kom på bordet? Var ni helt enkelt inte riktigt och inte såg de faror som jag har försökt att beskriva? Tack, ledamot , för frågan! Jag hyser också stor respekt för ledamot sociala patos. Det är viktigt att fundera över vad som är lämpligt och inte lämpligt. Vad är viktigt att skydda, och vad är viktigt att inte skydda? Det här påminner mig dock om en debatt som alltid har förekommit om videovåld och om internetvanor. Vi kan inte skydda barn från allt. Det är omöjligt. Vi kan dock försöka stärka föräldrar, skolan och olika myndigheter att jobba med frågorna. Det är oerhört viktigt. Utbults frågor är bra. Det är viktigt att fundera var gränserna går, men det är också viktigt att stärka barnen och ge dem de verktyg de behöver för att göra sina ställningstaganden och vidare att ge föräldrarna verktyg för att stärka dem i deras beslut över sina barn. Det är ändå till syvende och sist föräldrarna som är ansvariga för sina barn och som ska avgöra vad som är lämpligt för barnen att se eller inte. Visst måste staten skydda, men det finns gränser. finns fortfarande för att utfärda olika rekommendationer och riktlinjer. Det är viktigt att vidmakthålla den ordningen. Vi stiftar lagar i , och det är ett stort ansvar. kommer det att beslutas att elvaåringar kommer att få se filmer och uppåt. nämnde i sitt anförande att barn har rätt till information. Det är riktigt att barn ska få information, men det är ett svagt argument. Jag tycker nog att prickar rätt när han skriver att barn har rätt till information, men har barn och unga rätt att skyddas mot information och material som kan vara till skada för deras välbefinnande. Det som händer nu är att stiftar en lag som kommer att gälla för svenska folket. menar att vi ska ge föräldrarna makten över vad barnen ska få se. Ansvaret läggs helt och hållet på föräldrarna. stiftar lagen, och sedan får föräldrarna ta hela ansvaret. Det här är att öppna alla dammluckor i frågan. Jag tycker att vi har ett stort ansvar gentemot barnen. Vi kan inte säga att våldet minskar i samhället. Ofta pratar vi om barns psykiska ohälsa, men ändå kommer vi att fatta ett beslut som kan öka på ångesten och ohälsan hos ungdomar. Det finns naturligtvis mycket bra film. nämnde några trevliga filmer, i alla fall informativa filmer, men det finns också mycket som är dåligt och skadligt. Det tar upp. Jag blir lite orolig när och regeringen inte har mer att anföra i frågan. Tack för följdfrågan! Jag tycker att det är lite häftigt att hävda att dessa frågor öppnar alla dammluckor. Riktigt så ser inte vi på saken. Ledsagarregeln omfattar redan barntillåten, , men inte . Det tycker vi är ologiskt. Vi tycker att ledsagarregeln även ska omfatta åldern . Vi tycker att barn i sällskap med vuxen kan se på filmer som är tillåtna från . hävdar jag att det till syvende och sist är en förälders ansvar att avgöra om det är rimligt för barnet att se filmen eller inte. Det är vår uppfattning. Vi tycker också att det är en viktig rättighet för barn att ha tillgång till film och se film. Det är ett problem att många filmer egentligen inte behöver en femtonårsgräns. Regeringen tycker att förslaget är väl avvägt, och vi tycker att det finns en balans mellan barns rätt till informationsfrihet och barns rätt till skydd. har vi fått beskrivet privata filmpreferenser, men vi har inte fått något svar på de två frågor som jag ställde i mitt anförande. Jag upprepar frågorna och ber att få svar. Vi är inte här för att uttala våra personliga preferenser vad gäller film, utan vi är här som lagstiftare. Därför frågar jag som representant för Socialdemokraterna, som tillsammans med och står bakom propositionen, följande. Varför har ni inte några förslag för de övriga filmer som konsumeras i landet? Det ni föreslår nu berör av de filmer som konsumeras, det vill säga de som finns på bio. Vad vill ni göra för att skydda barn från skadlig medieexponering för de filmer som konsumeras på andra plattformar? Ni ger inget svar. Jag vill ha ett svar , herr talman, på den frågan. Varför är ni emot en självreglering? Det förslaget är klart och utrett. Det är bara att lägga fram det på bord, så har ni majoritet för det så att vi kan få råd till föräldrar som vill visa filmer för barn om vilken ålder som filmerna passar för. Varför är ni emot det, och vad är era egna förslag? Ge svar, tack! Tack, ledamot , för frågorna! Ledamot tog också upp personliga upplevelser av att gå på bio med sina barn. Det är viktigt att vi reflekterar över våra egna upplevelser även i denna kammare. undrar vad vi ska göra åt de som inte ses på bio. I utskottets ställningstagande står följande: "Utskottet konstaterar inledningsvis att har i uppdrag att verka för att stärka barn och unga som medvetna medieanvändare och skydda dem från skadlig mediepåverkan. Myndigheten ska vidare följa medieutvecklingen när det gäller barn och unga samt sprida information och ge vägledning om barns och ungas mediesituation." har alltså det uppdraget. Det utför det uppdraget, och vi tycker att det ska fortsätta utföra det uppdraget. Jag blir lite trött, för ger inget svar på någon av mina frågor. Hur svårt kan det vara att ge svar på vad ni tänker göra åt de av filmerna som inte visas på bio? Det är biofilmerna som granskas av , nu till ingen kostnad för filmbolagen. Men de av filmerna som konsumeras på andra plattformar har inte någon möjlighet att granska . Vi föreslår ju en självreglerad filmgranskning, där filmbolagen går in och sätter åldersrekommendationer. Vad är det för fel på det? Och vad är det för fel på att utvidga möjligheter att vara lärande, utbildande och granskande på ett helt annat sätt än ? Vad är det för fel på det? Ge kammaren och svenska folket svar på de här frågorna! Eller kan det vara så att ni i Socialdemokraterna, står helt svarslösa i den här frågan? Tack för följdfrågan, ledamot ! Det är nog snarare som måste ge svar på vad ytterligare man vill att ska göra och hur man vill att dess uppdrag ska se ut. Det tycker jag är mycket oklart i ert ställningstagande. Det är någonting som ni får precisera, för mycket av det ledamot tar upp är ju sådant som på ett eller annat sätt redan gör. Frågan går alltså tillbaka till : Vad är det ni vill att ska göra? Det finns ju till och med de i ert parti som anser att ska avvecklas helt och hållet. Här blir ni alltså svaret skyldiga, ledamot . När det gäller åldersgränserna och de av filmerna som inte ses på bio tycker jag som förälder att det ofta finns en åldersrekommendation som man kan följa när man ska visa en film för sina barn i hemmet eller på andra plattformar än på bio.