bet · H401SoU10 · 2017-05-05 00:00:00 — I 10 § LOF sägs att när en fysioterapeut är helt eller delvis förhindrad att bedriva sin verksamhet på grund av sjukdom, semester, ledighet för vård av barn, förestående ålderspensionering, vidareutbildning eller forskning inom yrkesområdet, politiskt eller fackligt uppdrag eller annat liknande skäl får en annan legitimerad fysioterapeut vikariera under frånvaron. För läkare finns en motsvarande bestämmelse i 10 § LOL. Den ekonomiska ersättningen till fysioterapeuten respektive läkaren fastställs i förordningen (1994:1120) om ersättning för fysioterapi respektive förordningen (1994:1121) om läkarvårdsersättning. Ett motionsyrkande om att utreda möjligheterna för svenskar bosatta i att slippa betala högre avgifter för sjukvård m.m. än asylsökande behandlades av utskottet i betänkande 2013/14:SoU10 Hälso- och sjukvårdsfrågor (beslut i kammare ). Utskottet ansåg att det saknades skäl att föreslå detta och avstyrkte motionen (res SD). Bakgrund och pågående arbete koordinerar landstingens och regionernas gemensamma e-hälsoarbete. På Inera AB:s hemsida () finns följande information. En nationell e-tjänst håller på att utvecklas för högkostnadsskydd och frikort inom hälso- och sjukvården. Syftet är att effektivisera hanteringen för patienter, vårdgivare och huvudmän. Flera landsting har utvecklat regionala tjänster för digitalt högkostnadsskydd och frikort, men de regionala tjänsterna gäller enbart i det egna . En nationell lösning skapas nu för att vårdgivare i alla landsting och regioner ska kunna dela information. Projektet ska planera, genomföra och produktionssätta en lösning för högkostnadsskydd och e-frikort som är möjlig att införa nationellt på ett effektivt sätt. beräknas tjänsten kunna börja användas i två pilotlandsting. Det är enligt hälso- och sjukvårdslagen sjukvårdshuvudmännen som beslutar om vårdavgifter. Utskottet har förståelse för det som framförs i motionerna 2016/17:154 (V) yrkande 6, 2016/17:923 (S) yrkande 2 och 2016/17:2795 (S) men anser inte att bör ta några initiativ. Motionerna bör avslås. Vidare anser utskottet inte att det finns skäl att föreslå någon åtgärd från sida med anledning av motion 2015/16:1845 (SD) yrkande 1. Motionen bör avslås. Utskottet kan konstatera att arbete pågår hos huvudmännen för att utveckla regionala tjänster för digitalt högkostnadsskydd och frikort. Ett projekt med en nationell lösning för att vårdgivare i alla regioner och landsting ska kunna dela information beräknas vidare vara klart att använda i två pilotlandsting . Motionerna 2015/16:1026 (S) och 2015/16:1270 (KD) får anses som i vart fall delvis tillgodosedda. Motionerna bör avslås. I motion 2016/17:1416 (M) begärs en översyn av lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi. Utskottet finner inte skäl att vidta några åtgärder med anledning av motionen. Motionen bör avslås. Ersättningen till läkare utgår enligt en nationell taxa som beslutas av regeringen utifrån ett gemensamt underlag från SKL och . Enligt utskottet finns inte skäl för att ta några initiativ med anledning av motionerna 2015/16:2587 (M) yrkande 2 och 2016/17:1408 (M) yrkande 2. Motionerna bör avslås. Patientdatalagen och it i vården Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om e-hälsa och patientdatalagen. Jämför reservation 29 (M), 30 (SD) och 31 (C). I kommittémotion 2016/17:3226 av m.fl. (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att ta fram en nationell handlingsplan för digitaliserad vård, omsorg och apotek. Syftet är att driva fram en mer nationell samordning. En liknande begäran finns i motion 2015/16:2441 av (C) yrkande 5. I partimotion 2016/17:820 av m.fl. (C) begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om behovet av att skapa och vidareutveckla strategier för e-hälsa. En likalydande begäran finns i partimotion 2015/16:2369 av m.fl. (C) yrkande 6. I kommittémotion 2016/17:3226 av m.fl. (M) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att pröva möjligheterna att ta fram en nationell teknisk standardisering och gemensam informationsstruktur för att vårdens och omsorgens it-system ska kunna kommunicera med varandra och kunna föra gemensamma vård- och omsorgsjournaler. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att försöka utveckla och se till att den digitala informationen följer patientens väg genom hela vårdkedjan. I kommittémotion 2016/17:3224 av m.fl. (M) begärs i yrkande 8 ett tillkännagivande om att digitalisera vårdkedjan för patienter med cancer. I kommittémotion 2016/17:3226 av m.fl. (M) begärs i yrkande 7 ett tillkännagivande om att pröva möjligheterna att använda digitala system som stöder nya utvecklade arbetssätt och tar hänsyn till människors personliga integritet. I yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att prioritera uppföljning, tillsyn och utvärdering av hur digitaliserad vård, omsorg och apotek genomförs. I yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att staten, kommunerna och landstingen/regionerna ska samarbeta och samverka kring nya investeringar gällande digitalisering av vård och omsorg där informationssystemen blir en integrerad del av hela vårdverksamheten. I yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att ge Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (Vårdanalys) och i uppdrag att kartlägga och analysera goda exempel inom digital vård. En liknande begäran finns i kommittémotion 2015/16:3226 yrkande 56 av m.fl. (M). I kommittémotion 2016/17:3226 av m.fl. (M) yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om att i samverkan med regioner och kommuner prioritera forskningsprojekt i syfte att stimulera ökade möjligheter till digitalt beslutsstöd i vården och omsorgen. I kommittémotion 2016/17:3223 av m.fl. (M) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om en digital kvalitetslista i hjärt- och kärlsjukvården i syfte att möjliggöra för alla patienter och anhöriga att jämföra såväl väntetider som kvalitet i hjärt- och kärlsjukvården. I kommittémotion 2016/17:3224 av m.fl. (M) yrkande 4 finns en liknande begäran om cancervården. I kommittémotion 2016/17:3222 av m.fl. (M) i yrkande 7 finns en liknande begäran för vården generellt liksom i kommittémotion 2016/17:3226 av m.fl. (M) yrkande 2. I kommittémotion 2016/17:3220 av m.fl. (M) begärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om att ge Vårdanalys i uppdrag att särskilt analysera och ge förslag på hur ny teknik, distans- och telemedicin, den nära mobila vården och särskilda boenden kan utveckla en bättre diabetesvård. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att ta till vara digitaliseringens möjligheter för patienter med diabetes. I motion 2015/16:2441 av (C) begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om att göra en översyn av lagstiftning om vård för att riva hinder för digitalisering. I kommittémotion 2016/17:316 av (C) m.fl. begärs i yrkande 7 ett tillkännagivande om att regeringen tillsammans med SKL bör ta initiativ till digitala plattformar som nätverk för patienter. I kommittémotion 2015/16:3226 av m.fl. (M) begärs i yrkande 28 ett tillkännagivande om att det behövs en ny lagstiftning för att säkerställa att behandlande personal får tillgång till patientens information oavsett huvudman. I yrkande 55 begärs ett tillkännagivande om att möjligt ge Vårdanalys i uppdrag att i samarbete med SKL utveckla en digital vårdrapport. I yrkande 57 begärs ett tillkännagivande om att utveckla möjligheterna kring egenvårdsremiss genom att synliggöra den på webbplatser m.m. I yrkande 58 begärs ett tillkännagivande om att öka möjligheterna att få information, konsultation, rådgivning och boka tid inom vården via nätet. I yrkande 59 begärs ett tillkännagivande om att nya rationella it-system kraftigt kan förändra, utveckla och underlätta i vårdens vardag och sätta ännu större fokus på att underlätta för medarbetarnas möte med patienten i vården. I kommittémotion 2015/16:2589 av m.fl. (M) begärs i yrkande 16 ett tillkännagivande om att skyndsamt fortsätta arbetet med gemensamma journaler. I motion 2016/17:715 av (M) begärs ett tillkännagivande om att överväga hur it kan användas för att utveckla vård och omsorg. Det bör övervägas alltifrån hur system och journalhantering kan utvecklas till hur nya tekniska lösningar kan forskas fram, testas och introduceras. Ett likalydande yrkande finns i motion 2015/16:1543 av samma motionär. I kommittémotion 2016/17:152 av m.fl. (SD) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att öka ambitionerna att digitalisera vården när det gäller journaler, register, patientdatabaser och biobanker och göra dessa mer tillgängliga. Ett likadan begäran finns i kommittémotion 2015/16:2846 yrkande 2 av m.fl. (SD). I motion 2016/17:2525 av och (båda SD) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att införa ett nationellt journalsystem inom vården. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att följa upp journalföringen efter att ett nationellt system införts. I motion 2015/16:951 av (M) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att se över möjligheten att utdela vite till de vårdgivare som öppet bryter mot patientdatalagen. Patientdatalagen (2008:355) tillämpas vid vårdgivares behandling av person-uppgifter inom hälso- och sjukvården. I lagen finns också bestämmelser om skyldigheten att föra patientjournaler. Syftet med lagen är bl.a. att informationshanteringen inom hälso- och sjukvården ska vara organiserad så att den tillgodoser patientsäkerhet och god kvalitet samt främjar kostnadseffektivitet. Bestämmelser om sammanhållen journalföring finns i 6 kap. För att en vårdgivare genom direktåtkomst ska få ta del av vårddokumentation som en annan vårdgivare gjort tillgänglig i den sammanhållna journalföringen krävs att uppgifterna rör en patient som det finns en aktuell patientrelation med, att uppgifterna kan antas ha betydelse för att förebygga, utreda eller behandla sjuk-domar och skador hos patienten inom hälso- och sjukvården och att patienten samtycker till det (6 kap. 3 §). Enligt 8 kap. 2 § ska en journalhandling inom enskild hälso- och sjukvård på begäran av patienten eller av en närstående till patienten tillhandahållas honom eller henne för att läsas eller skrivas av på stället eller i avskrift eller kopia, om inte annat följer av 6 kap. 12 § eller 13 § första stycket patientsäkerhetslagen (2010:659), dvs. förutsatt att uppgifterna inte omfattas av tystnadsplikten. I 4 kap. finns grundläggande bestämmelser om inre sekretess och elektronisk åtkomst inom en vårdgivares verksamhet. Ytterligare bestämmelser om detta finns i föreskrifter (SOSFS 2008:14) om informationshantering och journalföring i hälso- och sjukvården. Alla användare ska efter en behovs- och riskanalys tilldelas en individuell behörighet som är begränsad till vad som är nödvändigt för att ge en god och säker vård (2 kap. 6 §). Det innebär att användarnas behörighet i vårdgivarens informationssystem måste vara anpassad till deras arbetsuppgifter. Vårdgivaren ska även ansvara för att det finns rutiner för tilldelning, förändring, borttagning och regelbunden uppföljning av behörigheterna. Av 10 kap. 1 § följer att bestämmelserna om skadestånd i 48 § personuppgiftslagen (1998:204), förkortad PUL, gäller vid sådan behandling av personuppgifter enligt patientdatalagen som är helt eller delvis automatiserad eller där uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. I 48 § PUL sägs att den personuppgiftsansvarige ska ersätta den registrerade för skada och kränkning av den personliga integriteten som en behandling av personuppgifter i strid med den lagen har orsakat. Ersättningsskyldigheten kan, i den utsträckning det är skäligt, jämkas om den personuppgiftsansvarige visar att felet inte berodde på honom eller henne. En sekretessbelagd uppgift hos en myndighet får inte röjas för enskilda eller andra myndigheter om inte annat anges i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, se 8 kap. 1 §. Enligt 25 kap. 1 § gäller sekretess inom hälso- och sjukvården för uppgifter om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne lider men. Till hälso- och sjukvård hör också den förebyggande medicinska hälsovården, t.ex. den som bedrivs vid mödra- och barnavårdscentraler. Sekretess till skydd för enskilda hindrar inte att en uppgift lämnas till en enskild eller en annan myndighet, om den enskilde samtycker till det (10 kap. 1 §). Sekretess hindrar heller inte att en uppgift lämnas till en annan myndig-het, om uppgiftsskyldighet följer av en lag eller förordning (10 kap. 28 §). Utskottet behandlade i betänkande 2014/15:SoU7 Hälso- och sjukvårdsfrågor motioner om patientdatalagen och it i vården (beslut i kammaren ). Utskottet avstyrkte motionerna mot bakgrund av det omfattande arbete som pågick. Bakgrund och pågående arbete Nationell e-hälsa – strategin för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg (S2010.020) presenterades och har legat till grund för statens insatser på e-hälsoområdet. Inom ramen för strategin har ett antal tjänster utvecklats. finns en nationell samordnad sjukvårdsrådgivning via internet genom den gemensamma tjänsten 1177 Vårdguiden. Landstingen fortsatte också att utveckla Mina vårdkontakter som är en personlig e-tjänst på webben för att underlätta säker kommunikation mellan patienten och vården. är den tjänsten en del av 1177 Vårdguidens e-tjänster. Två av de statliga insatser som initierats för att uppnå intentionerna med strategin är dels att utveckla ett s.k. hälsokonto (Hälsa för mig), dels arbetet med sammanhållen journalföring. Hälsa för mig är ett personligt hälsokonto som ska finnas tillgängligt för alla som vill kunna samla, överblicka och dela sin hälsoinformation digitalt. Tjänsten väntas öppna . Genom patientdatalagens tillkomst blev det möjligt för behörig vårdpersonal att med patientens samtycke ta del av journalinformation som registrerats hos andra vårdgivare, s.k. sammanhållen journalföring. Arbetet med gemensam journalföring har fått statligt stöd, bl.a. som en del av överenskommelser mellan staten och SKL. För att information som genereras i hälso- och sjukvården ska vara ändamålsenlig, sökbar och möjlig att återanvända måste dokumentationen bygga på en gemensam informationsstruktur och terminologi, dvs. ett nationellt fackspråk. har i uppdrag att skapa förutsättningar för en ändamålsenlig och strukturerad dokumentation inom hälso- och sjukvården och . Av Vårdanalys rapport led är tiden (rapport 2013:9) har framgått att medarbetarna inom hälso- och sjukvården upplever att it-systemen har låg användarvänlighet, att det finns för många parallella system och att kompatibiliteten dem emellan är bristfällig, vilket bl.a. leder till dubbel- och trippelregistreringar. Som ett led i arbetet med att komma till rätta med problemen har regeringen och SKL enats om en långsiktig vision för e-hälsoarbetet som rör bl.a. hälso- och sjukvården, Vision e-hälsa 2025 (prop. 2016/17:1 utg.omr. 9 s. 43). beslutade regeringen och SKL att gemensamt ställa sig bakom en gemensam vision för e-hälsoarbetet , Vision e-hälsa 2025. Visionen ersätter strategin , men bygger vidare på de tankar och ansatser som finns i denna. Avsikten är att visionen ska följas av en eller flera handlingsplaner (se nedan) som förtydligar insatser som kan bidra till att uppnå visionen. Visionen säger att till 2025 ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens och e-hälsans möjligheter i syfte att underlätta för människor att uppnå en god och jämlik hälsa och välfärd. kom regeringen och SKL överens om en handlingsplan på e-hälsoområdet för perioden –2019 (S2017/00379/FS). I handlingsplanen finns bl.a. en ny nationell samverkans- och samordningsstruktur. Strukturen ska främja bättre samordning och en tydligare ansvarsfördelning mellan berörda parter inom e-hälsofrågorna i syfte att bättre kunna tillvarata digitaliseringens möjligheter i berörda sektorer. Ett av förslagen i handlingsplanen är att inrätta ett nationellt forum för standardisering inom e-hälsa. Andra insatser som föreslås är bl.a. bättre system för uppföljning samt omvärldsbevakning inom e-hälsoområdet. Inom ramen för handlingsplanen hanteras några av de förslag som lämnade i betänkandet Nästa fas i e-hälsoarbetet (SOU 2015:32). Genom handlingsplanen får en tydligare samordningsroll, utöver det samordningsansvar myndigheten redan har i sin instruktion. ansvarar för register och it-funktioner som öppenvårdsapotek och vårdgivare behöver ha tillgång till för en patientsäker och kostnadseffektiv läkemedelshantering. Myndigheten ska vidare bearbeta och förmedla statistik om läkemedelsförsäljningen, samordna regeringens satsningar på e-hälsa samt övergripande följa utvecklingen på e-hälsoområdet. Av 3 § förordningen (2013:1031) med instruktion för framgår att myndigheten ska tillhandahålla en elektronisk tjänst som ger enskilda personer möjlighet att i ett personligt hälsokonto kostnadsfritt lagra uppgifter om sin hälsa. Av regleringsbrevet framgår att myndigheten utifrån sitt ansvar att samordna regeringens satsningar på e-hälsoområdet ska fokusera sin verksamhet på genomförande av den vision för e-hälsoarbetet som regeringen och SKL enades om . Arbetet handlar främst om att myndigheten ska fortsätta att samordna arbetet med att sprida information om visionen och dess innebörd. Det kan handla om att anordna gemensamma arrangemang i form av t.ex. konferenser, möten eller delegationsresor. Detta arbete ska genomföras i samråd med och Myndigheten för delaktighet samt lämpliga organisationer. Uppdraget ska redovisas . gav regeringen i uppdrag genom regleringsbrev att inrätta ett särskilt samordningskansli för samverkan inom e-hälsofrågorna. Uppdraget om samordningskansliet härrör ur den handlingsplan som slöts mellan regeringen och SKL . ska koordinera kansliet i nära samverkan med SKL. Uppdraget ska redovisas . Utredningen om tillgänglig och säker information i hälso- och sjukvård och socialtjänst () hade i uppdrag att se över ändamålsenlighet och ansvarsfördelning när det gäller tillhandahållande och utformning av it-stöd för personal, vård- och omsorgsgivare och andra aktörer inom hälso- och sjukvården och . Kommittén lämnade betänkandet Nästa fas i e-hälsoarbetet (SOU 2015:32). En del av utredningens förslag har hanterats inom ramen för den ovannämnda handlingsplanen för e-hälsa som beslutades . Utredningens förslag om en gemensam läkemedelslista har behandlats i promemorian Nationell läkemedelslista (Ds 2016:44)[2]. Genom en ändring i förordningen (2015:284) med instruktion för har myndigheten vidare fått till uppgift att skapa, beskriva och tillhandahålla en ändamålsenlig informationsstruktur inom sitt verksamhetsområde. Utredningen om rätt information i vård och omsorg Utredningen om rätt information i vård och omsorg har haft i uppdrag att lämna förslag till en mer sammanhållen och ändamålsenlig informationshantering inom och mellan hälso- och sjukvården och (S 2011:13, dir. 2011:111). Utredningen har överlämnat delbetänkandena Bättre behörighetskontroll – Ändringar i förordningen (2006:196) om register över hälso- och sjukvårdspersonal (SOU 2012:42) och Rätt information – Kvalitet och patientsäkerhet för vuxna med nedsatt beslutsförmåga (SOU 2013:45). Utredningen lämnade sitt slutbetänkande Rätt information på rätt plats i rätt tid (SOU 2014:23) . Förslagen syftar till en mer sammanhållen och ändamålsenlig informationshantering inom och mellan hälso- och sjukvården och . Utredningens förslag omfattar bl.a. • två nya lagar: en socialtjänstdatalag och en hälso- och sjukvårdsdatalag • en informationshantering som utgår från individens behov och som stöder tillgänglighet, säkerhet och skyddet för den personliga integriteten • en informationshantering som bidrar till bättre resultat för individer i be-hov av hälso- och sjukvård och socialtjänst • en informationshantering som stöder yrkesutövare inom hälso- och sjuk-vård och socialtjänst i deras arbete. Betänkandet bereds i . Vårdanalys bedriver ett projekt vars syfte är att undersöka vad som krävs för att patienter, brukare och medborgare ska känna tillit till hanteringen av sina digitala hälsouppgifter och vara villiga att dela med sig av dem. Delrapporten Vad står på spel? Om nyttan med digitala hälsouppgifter och risker ur ett integritetsperspektiv (Rapport 2016:3) är ett led i det arbetet. I rapporten undersöks bl.a. vilka nyttorna är och med vilka risker digitala hälsouppgifter om enskilda individer används. Vidare identifieras frågor och dilemman som behöver lösas för att kunna skapa största möjliga värde av digitala hälsouppgifter, utan att förbise integritetsskyddet. Nästa steg blir att undersöka vad som krävs för att patienter, brukare och medborgare ska känna tillit till hanteringen och vara villiga att dela med sig av sina digitala hälsouppgifter. Svar på skriftlig fråga Statsrådet besvarade en skriftlig fråga (fr. 2015/16:1416) om en nationell digital kvalitetslista för tillgänglighet från (M). I frågan efterfrågas konkreta åtgärder för att möjliggöra reformer som innehåller en nationell digital kvalitetslista med tillgänglighet samt väntetider med kvalitetsmått som medicinsk kvalitet. Statsrådet anförde att regeringen stöder flera insatser som syftar till att förbättra och vidareutveckla uppföljning och redovisning. Statsrådet nämnde bl.a. arbetet med öppna jämförelser, SKL:s utveckling av den nationella uppföljningen av tillgängligheten, t.ex. den nationella väntetidsdatabasen, och utvecklingen av en nationellt samordnad och kvalitetssäkrad sjukrådsrådgivning per telefon och webb, under namnen och telefonrådgivningen 1177. Statsrådet nämnde vidare att det faktum att har en hög digitaliseringsgrad inom hälso- och sjukvården gör att det finns mycket relevanta data att tillgå elektroniskt som kan användas för bl.a. redovisning av resultat av olika slag. Statsrådet hänvisade här bl.a. till nästa steg i arbetet med e-hälsovisionen och till det pågående arbetet med att ta fram en handlingsplan för det fortsatta arbetet. Utskottet välkomnar den vision för e-hälsoarbetet, Vision e-hälsa 2025, som regeringen och SKL har ställt sig bakom. Visionen säger att till 2025 ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens och e-hälsans möjligheter i syfte att underlätta för människor att uppnå en god och jämlik hälsa och välfärd. Särskilt utpekade målgrupper i visionen är brukare, klienter, patienter och medarbetare. För att uppnå visionen noterar utskottet att regeringen och SKL har enats om en handlingsplan på e-hälsoområdet. Utskottet ser mycket positivt på denna handlingsplan och på att genom handlingsplanen får en tydligare samordningsroll, utöver det samordningsansvar som myndigheten redan har i sin instruktion. Utskottet noterar även bl.a. att ett av förslagen i handlingsplanen är att inrätta ett nationellt forum för standardisering inom e-hälsa. Mot bakgrund av arbetet inom ramen för Vision e-hälsa 2025 och andra åtgärder inom området anser utskottet inte att bör ta några initiativ med anledning av motionerna 2015/16:1543 (M), 2015/16:2369 (C) yrkande 6, 2015/16:2441 (C) yrkandena 3 och 5, 2015/16:2589 (M) yrkande 16, 2015/16:2846 (SD) yrkande 2, 2015/16:3226 (M) yrkandena 28 och 55–59, 2016/17:152 (SD) yrkande 2, 2016/17:316 (C) yrkande 7, 2016/17:715 (M), 2016/17:820 (C) yrkande 6, 2016/17:2525 (SD) yrkandena 1 och 2, 2016/17:3220 (M) yrkandena 4 och 6, 2016/17:3222 (M) yrkande 7, 2016/17:3223 (M) yrkande 6, 2016/17:3224 (M) yrkandena 4 och 8 samt 2016/17:3226 (M) yrkandena 1–4, 7, 8, 10, 11 och 13. Motionerna bör avslås. Vidare anser utskottet inte att det finns skäl för att föreslå någon åtgärd från med anledning av motion 2015/16:951 (M) yrkande 2. Motionen bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om innovationer i vården. Jämför reservation 32 (M) och 33 (SD).