bet · H401SfU15 · 2017-04-24 00:00:00 — Utskottet ser mycket positivt på att regeringen påbörjade ett arbete med att skapa en helhetsbild när det gäller mottagande och etablering av nyanlända liksom att identifiera och samordna de politiska initiativ som krävs för att hela kedjan från ankomst till etablering ska fungera. Mot den bakgrunden är utskottet inte berett att tillstyrka motionsyrkanden om ändringar i utlänningslagen om att huvudregeln ska vara tidsbegränsade uppehållstillstånd med skärpta försörjningskrav för anhöriginvandring eller om att den tillfälliga lagen ska upphävas, att dess retroaktiva verkan ska slopas eller om att reglerna för synnerligen ömmande omständigheter eller övriga skyddsbehövande ska ändras. Utskottet, som avser att följa den fortsatta utvecklingen noga, avstyrker därmed motionerna 2016/17:3371 (M) yrkandena 1, 2 och 4, 2016/17:3409 (SD) yrkandena 13, 24 och 25, 2016/17:2974 (C) yrkandena 1, 2, 10 och 11, 2016/17:1200 (C) yrkandena 1 och 2, 2016/17:1065 (L) yrkandena 3 och 4, 2016/17:1068 (L) yrkande 1, 2016/17:1079 (L) yrkande 17 och 2016/17:3302 (KD) yrkandena 1 och 19. Även motionerna 2016/17:3344 (M) yrkande 5 och 2016/17:3384 (KD) yrkande 1 avstyrks med det anförda. Utskottet delar uppfattningen att kunskapen om problemet med utanförskap behöver öka för att rätt åtgärder ska kunna sättas in. Utskottet är dock inte berett att ställa sig bakom yrkanden om en kartläggning av människor som lever utan tillstånd i . Utskottet är inte heller berett att tillstyrka yrkanden om att utreda kostnaderna för asyl och anhöriginvandringen, om att tillsätta en kriskommission, om att genomföra en folkomröstning eller om att ska bedriva aktiva annonskampanjer utomlands. Motionerna 2016/17:3371 (M) yrkande 27, 2016/17:3409 (SD) yrkandena 10 och 11, 2016/17:763 (SD), 2016/17:762 (SD), 2016/17:2545 (SD) yrkande 1 och 2016/17:3296 (SD) avstyrks därmed. Utskottet finner inte skäl att ställa sig bakom yrkanden om att utöka möjligheten att återkalla uppehållstillstånd på grund av oriktig uppgiftslämning, misstankar om kopplingar till terroristrelaterad verksamhet eller besök i hemlandet. Utskottet avstyrker därför motionerna 2016/17:3387 (M) yrkande 19 och 2016/17:3409 (SD) yrkandena 9 och 43. Statskontoret fick 2013 i uppdrag av regeringen att utreda om det finns behov av att förändra tillsynen inom migrationsområdet. Uppdraget har redovisats i rapporten och klagomålshantering inom migrationsområdet (2014:32). Statskontorets slutsats är att det inte finns behov av att förändra tillsynen över ärendehandläggning och att skyddet för den enskildes rättssäkerhet är förhållandevis omfattande. Mot denna bakgrund finner utskottet inte anledning att föreslå ett tillkännagivande till regeringen om att inrätta en inspektion för migrationsfrågor. Motionerna 2016/17:3384 (KD) yrkande 9 och 2016/17:3302 (KD) yrkande 27 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår yrkanden om bl.a. människosmuggling. Jämför reservation 11 (M, SD), 12 (C) och 13 (SD). Till fängelse i högst eller, när omständigheterna är mildrande, till böter döms den som genom att dölja en utlänning eller genom någon annan sådan åtgärd uppsåtligen hjälper utlänningen att olovligen uppehålla sig i , en annan EU-stat eller , , eller , om detta görs i vinstsyfte (20 kap. 7 § UtlL). Enligt 20 kap. 8 § UtlL döms den som uppsåtligen hjälper en utlänning att olovligen komma in i eller passera genom , en annan EU-stat eller , , eller för människosmuggling till fängelse i högst . Om brottet är grovt döms till fängelse till lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen utförts mot ersättning, varit ett led i en verksamhet som avsett ett stort antal personer eller utförts under former som innebär livsfara för utlänningen eller på något annat sätt utförts under hänsynslösa former. Om brottet är ringa döms till böter eller fängelse . Enligt 20 kap. 9 § UtlL döms den som i vinstsyfte planlägger eller organiserar verksamhet som är inriktad på att främja att utlänningar reser till utan pass eller de tillstånd som krävs för inresa för organiserande av människosmuggling till fängelse i högst . Är brottet grovt döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen innefattar ett systematiskt utnyttjande av utlänningars utsatta situation eller innefattar livsfara eller annan hänsynslöshet gentemot utlänningarna. Om brottet är ringa döms till böter eller fängelse . m.fl. (M) begär i partimotion 2016/17:3371 yrkande 5 och i partimotion 2016/17:3388 yrkande 32 tillkännagivanden om skärpta straff för människosmuggling. Motionärerna anser att minimistraffet för människosmuggling bör höjas från fängelse till fängelse , vilket skulle innebära att de brottsbekämpande myndigheterna i större utsträckning än ges möjligheter att använda tvångsmedel. I kommittémotion 2016/17:2303 av och (båda SD) yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om att kriminalisera undangömmande av illegala invandrare. Motionärerna anser att det bör införas regler som gör det olagligt att gömma, hjälpa eller på andra sätt underlätta för personer som befinner sig i olagligt att hålla sig undan från den svenska rättskipningen. I yrkande 22 begärs ett tillkännagivande om skärpt straff för människosmuggling. Motionärerna anser att människosmuggling mot betalning eller utan betalning, oavsett det humanitära undantaget, bör vara straffbart. I kommittémotion 2016/17:1200 av m.fl. (V) yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag om en lagändring som gör det lagligt att transportera flyktingar i och till om det görs utan vinstsyfte. Motionärerna anser att det bör införas ett humanitärt undantag som medger straffrihet för personer som hjälper flyktingar av ren medmänsklighet. I motion 2016/17:1315 av och (båda MP) begärs ett tillkännagivande om humanitärt undantag. Motionärerna anser att det finns anledning att tydliggöra i lag att en person som helt ideellt hjälper någon över en gräns för att söka asyl inte ska straffas för det. I regeringens proposition Människosmuggling och tidsbegränsat uppehålls-tillstånd för målsägande och vittnen m.m. (prop. 2003/04:35) anges att med hänsyn till den omfattning människosmugglingen hade fått och de allvarliga konsekvenser som den medfört för såväl enskilda som samhället måste brottslighet av detta slag betraktas som allvarlig. Ett sätt för samhället att understryka det klandervärda i ett brott är att belägga det med kännbara påföljder. Regeringen föreslog därför att maximistraffet vid grov människosmuggling respektive grovt organiserande av människosmuggling skulle höjas till fängelse i högst . Detta blev också beslut (prop. 2003/04:35, bet. 2003/04:SfU6, rskr. 2003/04:164). Utskottet har därefter vid ett antal tillfällen, senast i betänkande 2015/16:SfU14, avstyrkt yrkanden om påföljder och brottens straffvärde. Utskottet ändrar inte sitt ställningstagande i denna fråga. När det gäller frågan om ett humanitärt undantag för att utan vinstsyfte transportera en person över en gräns i syfte att söka asyl står utskottet bakom tidigare uttalanden i förarbetena. Utskottet är därmed inte berett att ställa sig bakom ett motionsyrkande om att avkriminalisera människosmuggling utan vinstsyfte. Att uppehålla sig i utan föreskrivet tillstånd är i vissa fall straffbart enligt utlänningslagen, liksom att gömma, hjälpa eller underlätta för utlänningar i som fått avslag på sin asylansökan och vistas här utan tillstånd om det sker i vinstsyfte. Sker det utan vinstsyfte är det däremot inte olagligt. Utskottet finner det inte lämpligt att ändra detta och ställer sig inte bakom ett yrkande om att utvidga det straffbara området. Motionerna 2016/17:3371 (M) yrkande 5, 2016/17:3388 (M) yrkande 32, 2016/17:2303 (SD) yrkandena 12 och 22, 2016/17:1200 (V) yrkande 13 och 2016/17:1315 (MP) avstyrks med det anförda. Det gemensamma europeiska asylsystemet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. migrationspolitiken inom EU, Dublinförordningen och ett EU-gemensamt system för vidarebosättning. Jämför reservation 14 (M), 15 (C), 16 (V), 17 (L) och 18 (KD). Till följd av flyktingkrisen i EU tog fram en migrationsagenda (KOM(2015) 240) . Bland annat angavs en ny politik för laglig migration, en översyn av det s.k. blåkortsdirektivet, ytterligare reformer av Dublinförordningen, ett strukturerat system för vidarebosättning och ett enhetligt förfarande för internationellt skydd. Flera EU-förordningar och EU-direktiv är under revidering. Revideringen av Dublinförordningen (KOM(2016) 270) avser att etablera en omfördelningsmekanism som aktiveras med automatik när antalet asylansökningar i en medlemsstat överstiger en viss tröskel. Förslaget avser även att förenkla och effektivisera handläggningen av Dublinärenden. Ett syfte med förslaget är även att minska de sekundära förflyttningarna inom unionen. En ny bestämmelse införs om att en sökande måste ansöka om asyl i den första medlemsstaten som han eller hon reste in i eller där den sökande befinner sig lagligt. Om den sökande ändå tar sig till en annan medlemsstat måste den ansvariga medlemsstaten pröva asylansökan i ett s.k. påskyndat förfarande. Innan processen tar vid med att avgöra vilken som är den ansvariga medlemsstaten ska det kontrolleras om den sökande kommer från ett säkert ursprungsland, säkert tredjeland eller ett första asylland. Krav på sökandens samarbete understryks. Förslaget utvidgar den sökandes rätt till information i samband med asylansökan. Förslaget om ett EU-gemensamt system för vidarebosättning syftar till att etablera en ram för EU:s politik för vidarebosättning och innebär en mer sammanhållen handläggningsprocess och en mer sammanhållen ansats gentemot de stora värdländerna (KOM(2016) 468). Det föreslås att rådet, efter förslag från kommissionen, ska fatta årliga beslut om att fastställa en EU-gemensam kvot och medlemsstaternas andelar i denna samt om övergripande geografiska prioriteringar. Det finns dock inte några förslag som tvingar en EU-medlemsstat att ta en viss andel av kvoten. Viktiga delar i förslaget är att förutom flyktingar och skyddsbehövande ska även internflyktingar kunna omfattas. Vidare föreslås en standard respektive en snabbprocedur för vidarebosättning och regler om uteslutandegrunder samt att det ska inrättas en högnivåkommitté, ledd av kommissionen, som ska ge politisk vägledning vid genomförandet. Förslaget (KOM(2016) 467) till asylprocedurförordning ska ersätta det nuvarande asylprocedurdirektivet och etablera ett enhetligt förfarande för internationellt skydd som är effektivt, rättvist och balanserat. Bland annat föreslås flera och kortare tidsfrister för ansökan och handläggning av ärenden, också i överprövningsförfarandet. Sökandens skyldighet att stanna kvar i den prövande medlemsstaten och att samarbeta med myndigheterna förtydligas. Vidare föreslås att det ska vara obligatoriskt för de prövande myndigheterna att använda påskyndade förfaranden i vissa fall. När det gäller garantierna för de sökande stärks rätten till information och till rättsligt biträde. Garantierna för barn stärks bl.a. genom tidsfrister för förordnande av företrädare och krav på tillsyn över företrädarna. Förslaget till ny skyddsgrundsförordning syftar till en ökad harmonisering mellan medlemsstaterna när det gäller bedömningar av asylansökningar och innehållet i ett beviljat skydd (KOM(2016) 466). Förslaget innehåller vissa förtydliganden av kriterierna för skyddsbehov och uteslutande samt krav på att medlemsstaterna ska beakta analyser som föreslås tas fram med stöd av det europeiska stödkontoret för asylfrågor. Vidare föreslås tydligare krav på omprövning av skyddsbehovet. Rättigheter och skyldigheter för de som beviljats internationellt skydd vidareutvecklas och förtydligas. Det fastställs bl.a. att flyktingar ska kunna beviljas uppehållstillstånd och alternativt skyddsbehövande . Förslaget till mottagandedirektiv syftar till att ytterligare harmonisera mottagandeförhållandena inom EU (KOM(2016) 465). Krav ställs på att beakta de normer för mottagandeförhållanden som tagits fram på EU-nivå för att säkerställa att alla asylsökande får en värdig behandling. För att motverka sekundära förflyttningar införs möjligheter att sätta in ytterligare restriktioner i de sökandes rörelsefrihet liksom strikta konsekvenser om restriktionerna inte respekteras. För att förbättra de sökandes möjligheter att bli självförsörjande och integreras vill kommissionen att de ska få tillträde till arbetsmarknaden i ett tidigare skede. Barn framhålls som en grupp med särskilda behov, vilket ställer särskilda krav på hur mottagandet utformas och på att medlemsstater tar sitt ansvar. Bestämmelserna om företrädare för ensamkommande barn förtydligas och förstärks. Även bestämmelserna om bedömning, dokumentation och bemötande av sökande med särskilda behov utvecklas. Eurodacförordningen syftar till att hjälpa till med att fastställa vilken medlemsstat som enligt Dublinförordningen ska vara ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd samt i övrigt underlätta tillämpningen av Dublinförordningen. Revideringen av förordningen avser att stärka Europeiska stödkontoret för asylfrågor (Easo) för att praktiskt förbättra genomförandet av det gemensamma europeiska asylsystemet och öka kontrollen av olaglig invandring (KOM(2016) 271). Återvändandedirektivet om gemensamma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna rör personer som vistas utan tillstånd i EU-länderna och som därför måste återvända till sina hemländer, ett transitland eller till ett annat tredjeland dit tredjelandsmedborgaren frivilligt väljer att återvända och där han eller hon kommer att tas emot. Direktivet innehåller regler om bl.a. tidsfrister för frivilligt återvändande, återvändandeförbud och verkställighetsförvar. Kommissionen presenterade en handlingsplan för att öka återvändandet med en åtföljande rekommendation till medlemsstaterna. Specifikt föreslås ökad finansiering och operativt stöd till medlemsstaterna, förbättrat informationsutbyte, samarbete och samordning samt fortsatt dialog med tredjeland om återtagande. Förslaget om revidering av förordningen om det europeiska stödkontoret för asylfrågor (Easo) syftar till att stärka Easo för att förbättra genomförandet av det gemensamma europeiska asylsystemet. Förslaget innebär ett utökat mandat och betydligt fler uppgifter för myndigheten. Den nuvarande förordning ersätts, och namnet på myndigheten föreslås bli Europeiska unionens asylbyrå (for Asylum). Byrån föreslås få fem huvuduppgifter: stärka praktiskt samarbete och informationsutbyte, tillförsäkra en ökad konvergens i EU vid bedömningen av skyddsbehov, främja ett enhetligt genomförande av , övervaka och utvärdera genomförandet av det gemensamma asylsystemet samt erbjuda utökat operativt och tekniskt stöd till medlemsstaterna. I partimotion 2016/17:3371 av m.fl. (M) yrkande 34 begärs ett tillkännagivande om ett fungerande EU-gemensamt asylsystem. Motionärerna anser att alla medlemsstater ska efterleva . I yrkande 35 begärs ett tillkännagivande om att överträdelser mot EU-gemensamma åtaganden ska innebära konsekvenser. I yrkande 36 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ställa krav på att alla EU:s medlemsstater deltar i och utökar sitt deltagande i FN:s kvotflyktingsystem. Enligt motionärerna bör samtliga EU-länder delta för att ge människor skydd och frigöra platser i flyktinglägren. m.fl. (M) begär i kommittémotion 2016/17:2767 yrkande 17 ett tillkännagivande om att EU samordnat måste hantera flyktingsituationen bättre och att alla medlemsstater måste ta ansvar. I kommittémotion 2016/17:2974 av m.fl. (C) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att ska driva på för ett nytt gemensamt asylsystem i EU. Motionärerna anser att flyktingar ska registreras som asylsökande i EU som helhet. EU:s myndighet för asylfrågor (Easo) bör ges utökat mandat att hantera ett gemensamt system för asylprövningar. Vidare anges att skyddsbehövande bör fördelas inom unionen baserat på kvantitativa kriterier som medlemsstaters storlek och ekonomi samt kvalitativa kriterier som personernas släktband. ska enskilda EU-länder ha rätt att frivilligt ta ett större ansvar. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att EU:s gränsskydd måste upprätthållas med absolut respekt för asylrätten och mänskliga rättigheter. Motionärerna anser att bör driva på för att EU:s medlemsstater ska leva upp till gällande regelverk och konventioner. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att ska agera för att andra EU-länder tar ett större ansvar och ökar sitt mottagande av kvotflyktingar. Motionärerna anser att mottagandet av kvotflyktingar är för lågt trots att det är ett av få sätt för människor att ta sig i säkerhet till . m.fl. (V) begär i kommittémotion 2016/17:1200 yrkande 3 ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att bromsa den negativa utvecklingen inom EU:s asylpolitik och rösta mot kommissionens förslag. Motionärerna anser att flera lagförslag syftar till att försämra möjligheterna för flyktingar att ta sig till EU. Det finns i stället ett stort behov av reformer, bl.a. att införa lagliga vägar för att söka asyl. I yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om att regeringen inom EU bör verka för att transportörsansvaret avskaffas. Enligt motionärerna hindrar transportörsansvaret asylsökande från att ta sig in i Schengenområdet, och de måste vända sig till smugglare med sjöovärdiga båtar för att ta sig över . I partimotion 2016/17:1065 av (L) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att EU:s gemensamma asylpolitik måste stärkas och att måste spela en aktiv roll i förhandlingarna. Enligt motionärerna finns det ett stort behov av en mer varaktig lösning för att dela ansvaret för flyktingmottagandet mellan EU:s länder. bör vara pådrivande i förhandlingarna som pågår inom EU. I partimotion 2016/17:1077 av (L) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om åtgärder för en gemensam flyktingpolitik i EU. Motionärerna anser att det gemensamma ansvaret bör återupprättas och stärkas. Alla EU-länder har ett ansvar för att värna asylrätten. m.fl. (L) begär i partimotion 2016/17:1079 yrkande 19 ett tillkännagivande om ett hbt-perspektiv inom EU:s asylpolitik. Motionärerna anför att bör utvidgas och att arbetet bör fortsätta. I yrkande 25 begärs ett tillkännagivande om EU:s familjebegrepp. Motionärerna anser att familjebegrepp bör breddas och också gälla samkönade par. I kommittémotion 2016/17:3302 av m.fl. (KD) yrkande 36 begärs ett tillkännagivande om en reformering av Dublinförordningen. Motionärerna anser att det är mest rimligt att personer som söker asyl i EU gör det vid unionens yttre gräns och att asylsökande sedan fördelas baserat efter en fördelningsnyckel. bör driva den linjen i EU. I yrkande 37 begärs ett tillkännagivande om att alla EU:s medlemsstater ska ta emot fler kvotflyktingar inom ramen för UNHCR:s vidarebosättningsprogram. I yrkande 38 begärs ett tillkännagivande om behovet av ett kvotfördelningssystem inom EU. I motion 2016/17:1424 av (KD) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att fler länder lever upp till sina åtaganden inom flyktingpolitiken i enlighet med EU:s migrationspolitiska beslut. Motionären anser att alla medlemsstater bör erbjuda flyktingar en human och rättvis behandling och leva upp till EU:s gemensamma regler. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör verka för att förbättra mottagandet av flyktingbarn inom EU. Alla barn har rätt till juridisk hjälp, en god man och ett värdigt bemötande. Motionären anser att regelverket bör förbättras och personal utbildas. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att EU:s länder bör ta ett gemensamt ansvar för att barn som ensamma är på flykt inte försvinner. Motionären anför att barn på flykt riskerar att hamna i händerna på kriminella krafter. I yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att verka för att fler av EU:s medlemsstater ökar sin andel kvotflyktingar. I yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att inrätta ett EU-gemensamt vidarebosättningsprogram för kvotflyktingar. m.fl. (S) begär i motion 2016/17:2791 yrkande 3 ett tillkännagivande om ändringar i regelverket vad gäller rörlighet för samkönade par inom EU. Motionärerna anför att skyddet för denna grupp bör stärkas. har under både den nuvarande regeringen och den förra regeringen prioriterat det internationella arbetet för att öka den globala ansvarsfördelningen och andra länders mottagande av kvotflyktingar. Vidarebosättning är ett väl beprövat system och det säkraste sättet för personer i behov av skydd att komma till EU, men det måste vara i betydande omfattning för att vara meningsfullt. Vidarebosättning måste dock ses som ett komplement och ska inte ersätta den individuella asylrätten. Genom att fler skyddsbehövande kommer i fråga som kvotflyktingar erbjuds de mest sårbara människorna en säker väg till trygghet. Utskottet kan konstatera att aktivt driver frågan om att fler medlemsstater måste ta emot kvotflyktingar och öka sina kvoter. När det gäller lagliga vägar till EU konstaterar utskottet att det behövs alternativ till flyktingsmuggling och att bör verka för att skapa fler lagliga vägar för att söka asyl i EU. Utskottet noterar att regeringen har tillsatt en särskild utredare som ska analysera förutsättningarna för att skapa lagliga vägar, t.ex. genom att införa en möjlighet att utfärda viseringar eller någon annan typ av inresetillstånd för personer som har för avsikt att ansöka om asyl i EU (dir. 2016:08). Uppdraget ska redovisas . Enligt utskottets mening bör beredningen av utredarens förslag avvaktas. Ett omfattande förhandlingsarbete pågår för att öka harmoniseringen av medlemsstaternas asyl- och mottagandesystem och få en jämnare fördelning av asylsökande i unionen genom en omfördelningsmekanism och en mer sammanhållen handläggningsprocess. Utskottet välkomnar en ökad harmonisering som enskilda medlemsstater bör kunna ha en mer generös politik i vissa delar. Mycket arbete återstår dock för att få ett nytt gemensamt fungerande asylsystem på plats där alla EU:s länder tar ansvar för att ta emot människor på flykt inom EU och som tillgodoser höga rättssäkerhetskrav och värnar asylrätten. I likhet med flera motionärer anser utskottet att fler medlemsstater måste ta ett betydligt större ansvar än vad de hitintills gjort. Utskottet kan också konstatera att regeringen arbetar aktivt med dessa frågor i EU. Kommissionen kan föra talan i form av ett överträdelseärende mot en EU-medlemsstat om kommissionen anser att staten inte har införlivat korrekt. Det är kommissionen som beslutar om att inleda en eventuell överträdelsetalan mot medlemsstaten. Utskottet vill peka på att frågan om hur EU ska förmå en medlemsstat att genomföra fattade beslut har hög prioritet inom EU. Frågan om solidaritet mellan medlemsstaterna diskuteras på rådsmöten och flera olika nivåer inom EU. I förslaget till reviderat mottagandedirektiv, som syftar till att ytterligare harmonisera mottagandeförhållandena inom EU, framhålls barn som en grupp med särskilda behov, vilket ställer särskilda krav på hur mottagandet utformas och att medlemsstater tar sitt ansvar. Bestämmelserna om företrädare för ensamkommande barn förtydligas och förstärks. Även bestämmelserna om bedömning, dokumentation och bemötande av sökande med särskilda behov utvecklas. Med hänsyn till det omfattande arbete som pågår inom EU med att reformera det gemensamma europeiska asylsystemet och regeringens pådrivande arbete anser utskottet att det saknas skäl för att göra några tillkännagivanden med anledning av motionerna 2016/17:3371 (M) yrkandena 34–36, 2016/17:2767 (M) yrkande 17, 2016/17:2974 (C) yrkandena 4–6, 2016/17:1200 (V) yrkande 3, 2016/17:1065 (L) yrkande 1, 2016/17:1077 (L) yrkande 2, 2016/17:3302 (KD) yrkandena 36–38 och 2016/17:1424 (KD) yrkandena 2, 4 och 6–8. Motionerna avstyrks därmed.