bet · H401MJU24 · 2017-06-09 00:00:00 — Som regeringen anför i propositionen är klimatpolitiken komplex. Det är av fundamental betydelse att samtliga politikområden tar ett samlat och integrerat ansvar. Klimatutmaningens omfattning och de många och svåra av- och sammanvägningar som måste göras motiverar att man inrättar ett tvärvetenskapligt och oberoende expertorgan med bred kompetens som kan genomföra granskningar och bedömningar av klimatpolitiken som går utöver vad som görs av befintliga myndigheter och andra organisationer. Utskottet ansluter sig till regeringens bedömning att det bör ha i uppdrag att bl.a. utvärdera om inriktningen inom olika relevanta politikområden bidrar till eller motverkar möjligheten att nå klimatmålen, belysa effekter av beslutade och föreslagna styrmedel från ett brett samhällsperspektiv och analysera om målen, både kort- och långsiktigt, kan nås på ett sätt som ger goda förutsättningar för hög kostnadseffektivitet som hållbarhetsbegreppets tre dimensioner beaktas. Rådet skiljer sig från och kompletterar befintliga myndigheter bl.a. genom det stora måttet oberoende, den fokuserade inriktningen på klimat, den tvärvetenskapliga expertis som rådet kommer att ha och uppdraget att aktivt granska olika politikområden och bedöma regeringens samlade politik med inverkan på klimatmålen. Utskottet konstaterar att formerna för hur det ska organiseras är föremål för beredning i . Som framgår ovan avser regeringen att återkomma till i frågan om rådet. Utskottet, som ansluter sig till det regeringen anför i propositionen om det , avstyrker motion 2016/17:3655 (SD) yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om , påverkan och åtaganden i de internationella klimatförhandlingarna, klimatinvesteringar i andra länder, skogsfrågor i klimatavtalet och frihandelsavtal om miljövaror. Jämför reservationerna 6 (SD), 7 (M, C, L, KD), 8 (KD), 9 (M), 10 (SD) 11 (M) och 12 (M). FN:s internationella klimatförhandlingar – avtalets status Enligt kommittémotion 2016/17:3301 av m.fl. (SD) yrkande 13 beskrivs av regeringen som ett rättsligt bindande klimatavtal. Det finns emellertid flera problem med avtalet och med regeringens linje. Avtalet saknar helt konkreta åtgärder för hur utsläppen ska minska utan bygger i stället på frivilliga åtaganden som för många länder handlar om kraftiga utsläppsökningar. Vidare saknas sanktionsmöjligheter för länder som inte håller sig inom ramarna. ska inte betraktas som ett faktiskt bindande avtal. Påverkan i de internationella klimatförhandlingarna m.m. Enligt partimotion 2016/17:821 av m.fl. (C) yrkande 7 har ett ansvar för att driva på det internationella klimatarbetet och för att bidra till en hållbar utveckling. Enligt motionärerna ligger möjligheten att nå en överenskommelse om klimatet i förmågan att knyta samman minskad miljöpåverkan med ekonomisk utveckling i alla världens länder och att arbeta med investeringsstrategier i framför allt låg- och medelinkomstländer. För att ska träda i kraft anser motionärerna att EU måste vara en pådrivande kraft, inte minst efter att det uppdagats att de åtgärder parterna aviserat inte kommer att räcka för att nå målet om två grader. Enligt motionärerna tog i den tidigare regeringen initiativ till Climate and (), det internationella samarbetet för att minska de kortlivade klimatgaserna. Inom ramen för CCAC kan dessa klimatgaser minskas i låg- och medelinkomstländer med hjälp av tekniköverföring, investeringar och kunskapsutbyte. Det kommer att ha stor betydelse för både klimatet globalt och luften och hälsan lokalt. Även i kommittémotion 2016/17:2670 av m.fl. (C, M, L, KD) yrkande 1 i denna del framhåller motionärerna att ska vara ett föregångsland där bättre miljö och minskade utsläpp går hand i hand med ekonomisk tillväxt. och världens länder måste minska sina utsläpp mer än vad de lovat om uppställda mål ska nås. behöver fortsätta att vara pådrivande i det internationella klimatarbetet för att åstadkomma den förändring som behövs för att nå målet väl uppvärmning, med sikte mot uppvärmning, och det är oroande att regeringens ambitioner är otillräckliga. I kommittémotion 2016/17:2767 av m.fl. (M) yrkande 4 framhålls att EU även i fortsättningen måste vara en pådrivande aktör inom de internationella klimatförhandlingarna. EU har en viktig roll i världens klimatpolitiska arbete. Enligt motionärerna ger gemensamma ansträngningar för att minska utsläppen av växthusgaser inom EU effekt. Genom att kombinera detta med en stark ekonomi och fler jobb får vi ett starkt EU. Det är mycket positivt att världens länder lyckades enas om ett globalt klimatavtal i . Det visar att världens länder nu är redo att ta ansvar gemensamt. Dock finns det mycket kvar att önska av avtalet. De nationella klimatplanerna som länderna lämnade in inför , där de redogör för vilka åtgärder de är beredda att genomföra, är långt ifrån tillräckligt ambitiösa för att nå det gemensamma målet. I kommande förhandlingar gäller det därför att sätta press på länderna att agera och uppdatera sina planer för att göra dem realistiska och förenliga med det gemensamma målet. Enligt kommittémotion 2016/17:2658 av m.fl. (KD) yrkande 1 ska fortsätta att driva på för att EU ska vara ett klimatpolitiskt föredöme. Klimatutmaningen är enligt motionärerna i högsta grad global, och utöver ansvarsfulla nationella åtaganden för minskade utsläpp krävs gemensamma kraftansträngningar internationellt. Genom att visa att det går att kombinera låga utsläpp med god ekonomisk utveckling kan bidra till att slå hål på den internationellt sett utbredda myten om motsatsen. FN:s internationella klimatförhandlingar – åtaganden m.m. Enligt kommittémotion 2016/17:3167 av m.fl. (M) yrkande 11 bör regeringen vara pådrivande i FN:s internationella klimatförhandlingar för att ländernas åtagandeplaner ska skärpas i syfte att minska gapet mellan ländernas åtaganden och ambitioner om att hålla den globala uppvärmningen klart med sikte på 1,5 grad. Enligt motionärerna är det mycket positivt att världens länder lyckades enas om ett globalt klimatavtal i . Dock återstår mycket arbete. De nationella klimatplanerna som länderna lämnade in inför , där de redogör för vilka åtgärder de är beredda att genomföra nationellt, är långt ifrån tillräckliga för att nå det gemensamma målet. I kommande förhandlingar gäller det därför att sätta press på länderna att agera och uppdatera sina planer för att göra dem realistiska och förenliga med det gemensamma målet. ska enligt kommittémotion 2016/17:3301 av m.fl. (SD) yrkande 14 verka för att de frivilliga åtagandena inom ramen för framöver ska utformas så att de enkelt ska kunna jämföras. Det är enligt motionärerna problematiskt att det är omöjligt att jämföra ländernas frivilliga åtaganden. Grundläggande måste också vara att det är de länder som släpper ut mest som också ska minska utsläppen mest. Problematiskt är också att kraven är mycket lågt ställda på utvecklingsländerna där potentialen är stor för kraftiga utsläppsökningar . Vidare framhåller motionärerna att regeringen i EU och i globala förhandlingar ska verka för att bördefördelningen när det gäller minskade utsläpp av klimatgaser ska ha en tydlig koppling till nationernas faktiska utsläpp (yrkande 1). Om ska kunna klara inhemsk industri och handel måste vi ta med i beräkningen vad vi faktiskt släpper ut i förhållande till andra när vi beslutar om utsläppsminskningar. står endast för av världens totala utsläpp av växthusgaser. Då är det inte rimligt att ska krävas på större utsläppsminskningar än andra länder. Räknar man nettoutsläpp, reglerat för nettoupptag av koldioxid av våra växande skogar, hamnar utsläpp på . Regeringens linje vid förhandlingar i EU och på global nivå måste vara att de som släpper ut mest också ska ta de största åtagandena att minska sina utsläpp när det kommer till bördefördelningen inom EU och globalt. Främjandet av klimatinvesteringar i andra länder m.m. Enligt kommittémotion 2016/17:3167 av m.fl. (M) bör man arbeta fram nya flexibla mekanismer, likt dagens CDM (Clean Development Mechanism) och JI (Joint Implementation) som ger länder som under Kyotoprotokollet har åtagit sig vissa utsläppsbegränsningar möjlighet att komplettera sina nationella utsläppsminskningar genom att förvärva utsläppsminskningar från projekt i andra länder. Dessa mekanismer har visat sig vara mycket kostnadseffektiva och gett goda resultat på flera områden såsom klimat, luftkvalitet, hälsa, tekniköverföring och teknikutveckling. Regeringen bör vara pådrivande för att utforma kostnadseffektiva flexibla mekanismer inom ramen för FN:s klimatavtal (yrkande 12). Enligt motion 2016/17:724 av (M) bör den svenska klimatpolitiken inriktas så att den bidrar till att minska de globala utsläppen av växthusgaser till en så låg samhällsekonomisk kostnad som möjligt. Det är tydligt att klimatproblemet är en global utmaning och därför bör också lösningarna bli mer globala och syfta till att utsläppen i världen minskar till en så låg samhällsekonomisk kostnad som möjligt. Regeringen bör söka mer samarbete med andra länder och eftersträva kostnadseffektivitet. Det görs bäst genom flexibla mekanismer. I kommittémotion 2016/17:3167 av m.fl. (M) yrkas att regeringen bör verka för att skogens goda effekter för klimatet inkluderas i klimatavtalet (yrkande 14). Skogen och skogsbruk har enligt motionärerna en viktig roll för klimatet. av förhandlingar fattades beslut om ett nytt regelverk inom REDD plus som ger stöd till utvecklingsländer för att minska utsläpp och öka upptag av växthusgaser inom skogssektorn. Det togs även beslut om skydd och hållbart brukande av tropisk skog. Hur skogens goda effekter kan tillgodoräknas är av central betydelse för ett land som som är mycket rikt på skog. Regeringen bör enligt kommittémotion 2016/17:3167 av m.fl. (M) yrkande 15 inom EU driva på arbetet med ett grönt frihandelsavtal. EU har tullar och kvoter på i stort sett alla förnybara energislag. På fossila bränslen har EU inga tullar alls. Det måste enligt motionärerna bli lättare att handla med miljövänliga produkter. Att underlätta för handeln med miljövänliga och miljöförbättrande produkter är ett alldeles utmärkt sätt att möta klimathot och andra miljöproblem. EU har äntligen börjat förhandla om ett grönt frihandelsavtal, det s.k. Environmental Goods Agreement. Motionärerna ser en annan stor miljövinst i att EU sluter frihandelsavtal, TTIP (Transatlantic Trade and Investment Partnership), med . Om avtalet sluts finns det stora möjligheter att påverka detta att bli ett grönt frihandelsavtal. behandling och kompletterande uppgifter FN:s internationella klimatförhandlingar – avtalets status Vid klimatkonventionens tjugoförsta partsmöte (COP21) i enades världens länder om ett nytt globalt klimatavtal under klimatkonventionen. Enligt avtalet ska den globala uppvärmningen hållas långt och ansträngningar göras för att hålla ökningen jämfört med förindustriell nivå. är historiskt då det är det första rättsligt bindande klimatavtal som alla världens länder ska bidra till att genomföra. trädde i kraft , efter att minst 55 länder som tillsammans står för av de totala globala utsläppen av växthusgaser hade ratificerat avtalet. ratificerade och blev part , dvs. 2016/17:146 s. 19). Av proposition 2016/17:16 Godkännande av klimatavtalet från framgår att bygger på och vidareutvecklar det gällande internationella ramverket inom klimatområdet och stärker genomförandet av klimatkonventionen. Både folkrättsligt och politiskt representerar tillsammans med klimatkonventionen ett ramverk för framtida globala klimatinsatser. har världen ett globalt klimatavtal där alla länder åtar sig att bidra med allt ambitiösare åtaganden utifrån ansvar, förmåga och nationella förutsättningar. ger ett rättsligt bindande ramverk och ersätter det tillvägagångssätt som tillämpas enligt Kyotoprotokollet , vilket enligt Dohaändringen innebär åtaganden fram till slutet av 2020. Enligt ska den globala uppvärmningen hållas långt och ansträngningar göras för att hålla ökningen jämfört med förindustriell nivå. Såväl ländernas nationella åtaganden som det samlade globala arbetet kommer att ses över . är inte tidsbegränsat, och det är det första klimatavtal som har rättsligt bindande åtaganden för alla parter om att de ska ha nationellt fastställda bidrag som ska rapporteras in . De nationellt fastställda bidragen ska inkludera utsläppsbegränsningar, och parterna kan också inkludera åtgärder för anpassning, klimatfinansiering, kapacitetsuppbyggnad och tekniköverföring. Nationella bidrag kan genomföras både med inhemska åtgärder och med frivilliga samarbeten med andra parter, t.ex. i form av överföring av utsläppsminskningar. Avtalet upprättar ett stärkt mätnings- och rapporteringssystem för åtgärder och stöd där varje part ska ge information om utsläpp och upptag av växthusgaser och om genomförande och fullgörande av sina nationellt fastställda bidrag till utsläppbegränsningar. Avtalet innehåller inga nya finansieringsåtaganden för industriländerna som går utöver det generella kravet som industriländerna redan har enligt klimatkonventionen att ge stöd till utvecklingsländer. Avtalet innehåller dock bestämmelser om rapportering som gäller klimatfinansiering. Avtalet ger heller inga nya rättsligt bindande åtaganden i fråga om anpassningsåtgärder, men stärker de nuvarande ramarna för anpassning eftersom det innehåller ett globalt mål att stärka anpassningsförmågan och motståndskraften mot klimatförändringar och att minska sårbarheten. Förluster och skador orsakade av klimatförändringar diskuteras i en separat artikel i avtalet, men den innebär inte några nya rättsligt bindande skyldigheter. Påverkan i de internationella klimatförhandlingarna m.m. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 20) anför regeringen att lägger grunden för ett långsiktigt och ambitiöst klimatarbete i världens alla länder. Målet är att begränsa den globala temperaturökningen så långt som möjligt och helst . Avtalet innebär att anpassnings- och finansieringsarbetet stärks. kommer att genomföras och många ytterligare beslut behöver fattas. Dessa beslut bör innebära att man etablerar en fungerande ambitionscykel med en global översyn som inspirerar länderna att bli mer ambitiösa och ett transparent rapporteringssystem där alla länder redovisar sina utsläpp och planer. Ett sådant system lägger grunden för en meningsfull global översyn. Alla länder, inklusive EU:s medlemsländer, måste nu överväga hur klimatarbetet kan stärkas. ska vara ett globalt föregångsland i klimatomställningen med en samstämmig politik där klimatåtgärder främjas inom alla politikområden. Att genomföra måste också bidra till att genomföra Agenda 2030 och de globala målen för hållbar utveckling. har inför och verkat för ökat förtroende mellan länder genom en konstruktiv fördjupad dialog med många av förhandlingarnas olika parter. har engagerat sig i multilaterala processer, projekt och initiativ för att bidra till en ökad ambition och för att lyfta möjligheter och synliggöra fördelar med att agera tidigt i klimatarbetet. har regeringen även börjat tillämpa den överenskommelse som gjordes 2015 om att i de internationella finansiella institutionerna verka för att främja ökade investeringar i förnybar energi. Överenskommelsen har lett till en förbättrad dialog mellan och institutionerna och bidragit till att profil i frågan stärkts. har enligt regeringen fortsatt med sitt stöd till det internationella kunskapsbyggande projektet (NCE). Projektet styrs av Global Commission on the Economy and Climate, och inom projektet analyseras samhällsekonomiska kostnader för och vinster av klimatåtgärder. har NCE i hög grad fokuserat på finansieringsfrågor. stöder Global Subsidies Initiative (GSI) med att bygga upp kunskap och stödja utfasning av subventioner av fossila bränslen i utvecklingsländer. har avsatts till stöd för GSI som använts till bl.a. pågående utfasningsarbeten i och . deltar tillsammans med , , , , , och i gruppen Friends of Fossil Fuel Subsidy Reform (FFFSR). Gruppens syfte är att främja avvecklingen av subventioner av fossilbränsle och uppmuntra största ambition och öppenhet. har 40 länder anslutit sig till FFFSR:s kommuniké om vikten av att avskaffa fossilbränslesubventioner. Inom den globala klimat- och luftkoalitionen CCAC, som är en av initiativtagarna till, har bidragit till ett flertal initiativ för att reducera utsläppen av kortlivade växthusgaser. har även varit engagerat i arbetet med att förbättra redovisningen av de positiva effekterna av CCAC:s initiativ på både klimat och människors hälsa. Vid antog parterna en ny strategisk femårsplan. deltar också aktivt i Carbon Pricing Leadership Coalition (CPLC), ett samarbete som syftar till att utbyta erfarenheter av att sätta pris på koldioxid och stödja utvecklingen av koldioxidprissättning i fler länder. program för internationella klimatinvesteringar bidrar enligt regeringen till utsläppsminskningar och till att främja teknikspridning och hållbar utveckling genom investeringar i klimatprojekt i låg- och medelinkomstländer. ansvarar för insatserna. Nuvarande portfölj av enskilda projekt och fonder förväntas generera utsläppsminskningar, och därmed utsläppsminskningsenheter, motsvarande ca koldioxidekvivalenter, av vilka utfärdats och levererats till myndigheten. Det förväntade medelpriset på utsläppsminskningsenheter från portföljen av projekt och fonder är per ton koldioxidekvivalenter. Myndigheten har tagit beslut om stöd till tre nya projekt och om att delta i en ny fond för att genomföra klimatstyrmedel i medelinkomstländer. /16 deltog i 99 enskilda projekt och medverkande i 9 multilaterala fonder. Även inom , och har verkat för att höja ambitionen i klimatsamarbetet. Ministern för internationellt utvecklingssamarbete och klimat, , och guvernör, , har skrivit under en samarbetsöverenskommelse på klimatområdet. Intentions-förklaringen är ett första steg mot ett utökat svenskt samarbete med på klimatområdet. och kommer gemensamt att verka för högre globala ambitioner, exempelvis genom fokus på att stötta icke-statliga aktörer inför kommande internationella klimatförhandlingar. ska även stödja Under 2 Coalition som är ett initiativ av och den tyska delstaten inför klimatmötet i . Koalitionen innebär ett åtagande om en minskning av klimatutsläppen med 80–års nivå till 2050. Enligt proposition 2016/17:16 Godkännande av klimatavtalet från tar nu det omfattande arbetet med att genomföra vid. Ytterligare beslut behöver fattas i de internationella klimatförhandlingarna. Alla länder, och även EU, måste nu överväga hur klimatarbetet kan stärkas. Regeringen anför i propositionen att och EU ska fortsätta att prioritera och vara drivande i de frågor som är betydande för möjligheten att kunna höja den globala ambitionen. Här är den femåriga cykeln för utsläppsbegränsningar, inklusive den globala översynen, central. FN:s internationella klimatförhandlingar – åtaganden m.m. trädde i kraft . Det nya klimatavtalet innebär att länder utarbetar, meddelar och upprätthåller s.k. nationellt fastställda bidrag. Länderna ska successivt skärpa sina bidrag och de ska förnyas . En gemensam översyn av världens samlade ansträngningar för att minska klimatpåverkan ska också göras . Principer för uppföljning och rapportering etableras, som bl.a. lägger grunden för ett framtida gemensamt system för transparens och uppföljning av länders åtaganden. Därutöver läggs grunden för marknadsbaserade och icke-marknadsbaserade former för länder att samarbeta för att uppnå sina nationellt fastställda bidrag. I finns principer om att frivilligt samarbete kan möjliggöra en ökad ambitionsnivå som hållbar utveckling och miljöintegritet främjas. Avtalet säkerställer fortsatt stöd till utvecklingsländers arbete med både utsläppsbegränsningar och klimatanpassning genom klimatfinansiering, tekniköverföring och kapacitetsuppbyggnad. Fler länder uppmuntras att bidra till klimatfinansiering. Avtalet erkänner vikten av att länder både anpassar sig till klimatförändringarna och undviker eller hanterar de skador och förluster som klimatförändringarna ger upphov till. Länder uppmanas också att bevara och hållbart bruka skogen och minska den globala avskogningen. Ett mål är att uppnå balans mellan antropogena utsläpp av växthusgaser från källor och upptag av växthusgaser i sänkor under andra hälften av detta sekel (prop. 2016/17:146). I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 20) anför regeringen att ger ett ramverk för ett långsiktigt och ambitiöst klimatarbete i världens alla länder. Det stora arbetet med att minska utsläppen återstår dock och alla länder måste formulera en ambitiös klimatpolitik för att möjliggöra detta. Över 180 parter hade redan före Parismötet redovisat sina planerade nationella åtaganden för att bidra till ett nytt klimatavtal. Dessa åtaganden har utformats på olika sätt, och den sammantagna effekten av dem är svår att bedöma. Tillsammans innebär åtagandena att steg tas mot de långsiktiga målen, men sammantaget är de otillräckliga för att hålla den globala uppvärmningen långt . FN:s miljöprogram bedömer att gapet till 2030 mellan åtagandena och vad som faktisk krävs för att hålla temperaturökningen är ca koldioxidekvivalenter. De femåriga översynscyklerna är därför en central del av och var en av de frågor prioriterade högst i förhandlingarna. De innebär att en översyn av ländernas åtaganden kommer att göras med början 2018. internationella samarbete har varit inriktat både på att skapa förutsättningar för ett framgångsrikt klimatmöte i och på att bidra till höjda ambitioner och konkreta utsläppsminskningar i närtid. Regeringen bedömer att detta samarbete bidrog positivt till att uppnå ett avtal i och att det i fortsättningen kommer vara av vikt för att leva upp till avtalets mål. Utskottet har tidigare behandlat frågan om åtaganden inom ramen för klimatkonventionen (bet. 2015/16:MJU20 och bet. 2014/15:MJU13). Utskottet uttalade då att när det gäller bördefördelning är en av klimatkonventionens grundprinciper att parterna bör skydda klimatsystemet åt nutida och framtida generationer på grundval av rättvisa och i överensstämmelse med deras gemensamma men olikartade ansvar och förmåga. Utskottet noterade vidare att hade 187 länder lämnat in nationella planer för utsläppsminskningar (INDC). Utskottet anförde att det var medvetet om att beräkningar pekar på att planerna inte är tillräckliga för att få de globala utsläppen att börja minska och är helt otillräckliga för att uppnå temperaturmålet, men ser också att det nya avtalet bygger på att länder successivt ska skärpa sina åtaganden och att dessa ska förnyas . En gemensam översyn av världens samlade ansträngningar för att minska klimatpåverkan ska också göras . Främjandet av klimatinvesteringar i andra länder m.m. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 20) och i den ovan behandlade propositionen Ett klimatpolitiskt ramverk för (prop. 2016/17:146) framhåller regeringen att innebär att nya samarbetsformer ska utformas och ersätta Kyotoprotokollets flexibla mekanismer. har haft i uppdrag att i samråd med och Sida analysera de nya samarbetsformerna under avtalet. Regeringsuppdraget redovisades och resulterade i rapporten samarbeten till stöd för genomförande (ER 2016:24). Enligt krävs det genomgripande förändringar som ställer nya krav på vad internationella samarbeten behöver kunna leverera. Om insatserna ska bli tillräckligt slagkraftiga bör de integrera ekonomiskt stöd, stöd till utveckling av policy och styrmedel, tekniksamarbeten och kapacitetsuppbyggnad. Insatserna ska också ta hänsyn till FN:s hållbarhetsmål. Förslag på internationella klimatinsatser som presenteras i rapporten är bl.a. omställning av energisystem i medelinkomstländer, långsiktigt arbete för minskade utsläpp i utvecklingsländer och större fokus på omställningen av energisystemet. har därefter fått ett kompletterande uppdrag.