bet · H401MJU24 · 2017-06-09 00:00:00 — För att klara omställningen måste samhället använda transporter på ett smartare sätt, och fossila bränslen måste bytas ut mot hållbara bränslen såsom biodrivmedel. anser även att det är av stor vikt att möjligheterna med ny teknik tillvaratas. delar Miljömålsberedningens bedömning att det är en utmaning för att utforma en politik som i väl avvägda steg bidrar till utsläppsminskningar med bibehållen konkurrensförmåga i bl.a. transportsektorn. anser dock att om politiken för en omställning av transportsektorn lyckas väl kan det leda till stärkt konkurrenskraft för och nya exportmöjligheter. vill peka på regeringens bedömning i propositionen att de aktörer som är mest beroende av transporter kan påverkas relativt sett mer om inte teknikutvecklingen kompenserar genom att göra klimatsmarta transporter billigare och mer tillgängliga. Det föreslagna etappmålet för transportsektorn är enligt trafikutskottets bedömning väl avvägt och tillräckligt ambitiöst för att sätta press på samtliga inblandade så att den omfattande omställning som krävs verkligen blir av. Mot den bakgrunden bedömer trafikutskottet att motionsförslaget om att skärpa etappmålet ytterligare bör avstyrkas. anser därmed att miljö- och jordbruksutskottet bör godkänna regeringens proposition i berörda delar och avstyrka de aktuella motionsyrkandena. Miljö- och jordbruksutskottets ställningstagande I likhet med regeringen bedömer utskottet att en reglering av det klimatpolitiska arbetet i lag ökar förutsättningarna för att arbetet även fortsättningsvis ska kunna bedrivas på ett långsiktigt och kontinuerligt sätt. En sådan reglering bidrar även till att klimatarbetet blir tydligare och mer transparent. Genom att införa en klimatlag sänder och regeringen dessutom en viktig signal, såväl till de egna samhällsmedborgarna som till andra länder, om att den svenska staten tar klimatarbetet på allvar. När det gäller frågan om klimatlagen som ett bindande regelverk vill utskottet ansluta sig till det som anförs i propositionen om kontrollmakt enligt regeringsformen och om de politiska konsekvenser som ett avsteg från lagen – eller ett förslag att ändra lagen för att undvika en sådan överträdelse – skulle få. En lagreglering försvårar således ett agerande som motverkar, eller i otillräcklig grad främjar, möjligheten att nå klimatmålen. Utskottet finner att den föreslagna lagstiftningen är väl avvägd. Utskottet kan också konstatera att lagförslaget överensstämmer med den parlamentariska Miljömålsberedningens förslag. Mot denna bakgrund anser utskottet att bör anta regeringens lagförslag. Därmed avstyrks motion 2016/17:3655 (SD) yrkande 1 i denna del. Utskottet anser i likhet med regeringen att ska vara ett ledande land i det globala arbetet med att förverkliga ambitiösa målsättningar och ta ansvar för våra historiska utsläpp. bör vidare, som anförs i Miljömålsberedningen betänkande, bedriva en ambitiös och långsiktigt hållbar nationell klimatpolitik och vara en förebild för andra länder, med bibehållen konkurrenskraft och på ett sätt som inte innebär att utsläppen av växthusgaser ökar utanför gränser. Utskottet delar regeringens bedömning att det krävs omfattande forsknings- och innovationsinsatser för att minska utsläppen till nära noll på ett ekonomiskt hållbart sätt. De effektiviseringsvinster som kan skapas genom digitalisering kan bidra till utvecklingen. kan som regeringen anför genom export av förnybar energi, råvaror samt klimateffektiva produkter och tjänster bidra till att växthusgasutsläppen minskar globalt som företagens konkurrenskraft stärks. I Miljömålsberedningens förslag till mål för utsläppsminskningarna i var det en utgångspunkt att världen i övrigt också agerar så att de globala utsläppen minskar i enlighet med . bör agera internationellt, inom EU och genom den nationella klimatpolitiken för att driva på för en sådan utveckling. Beredningen menar att det är en viktig princip att skärpta svenska nationella klimatmål även leder till att de EU-gemensamma utsläppen minskar, så att inte höga ambitioner med låga utsläpp i leder till att andra länder inom ramen för EU:s gemensamma åtagande kan fortsätta ha relativt sett högre utsläpp. Som regeringen anför förutsätter det långsiktiga utsläppsmålet bl.a. höjda ambitioner inom EU ETS. Utskottet välkomnar att regeringen arbetar för en skärpning av EU ETS och ser positivt på att regeringen avser att följa andra länders klimatåtaganden och klimatåtgärder samt hur det bidrar till den globala klimatomställningen och påverkar svenska företags konkurrenskraft. Utskottet kan avslutningsvis konstatera att förslaget till utsläppsmål överensstämmer med Miljömålsberedningens förslag. Utskottet anser mot bakgrund av det anförda att det regeringen föreslår om ett långsiktigt utsläppsmål bör godkännas av . Därmed avstyrks motion 2016/17:3655 (SD) yrkande 1 och 2 i berörda delar. Motion 2016/17:3393 (KD) yrkande 3 avstyrks i den mån yrkandet inte kan anses tillgodosett. Etappmål till 2030 och 2040 Etappmålen till 2030 och 2040 gäller för växthusgasutsläppen i ESR-sektorn. Det främsta skälet till förslaget är att verksamheterna inom EU:s system för handel med utsläppsrätter redan omfattas av ett europeiskt tak för utsläppen och att det därför vore ineffektivt att även införa ett inhemskt tak för dessa utsläpp. Utskottet anser i likhet med regeringen att en effektiv, långsiktig och transparent klimatpolitik förutsätter tydliga etappmål. De behöver vara både ambitiösa och trovärdiga för att driva på klimatomställningen. De etappmål som föreslås uppfyller enligt utskottet dessa kriterier. kan, som regeringen anför, målen behöva skärpas . Utskottet noterar vidare att förslaget till etappmål överensstämmer med Miljömålsberedningens förslag. När det gäller frågan om hur målen ska uppfyllas kan de scenarioanalyser som Miljömålsberedningen har använt som underlag för sina förslag nämnas. Som regeringen anför ger dessa information om hur målen kan nås. Regeringen föreslår att en viss andel av de föreslagna etappmålen till 2030 och 2040 får, men inte måste, nås genom s.k. kompletterande åtgärder. Kompletterande åtgärder kan t.ex. vara ökat upptag av koldioxid i mark och skog, avskiljning och lagring av biogen koldioxid eller åtgärder i andra länder. Regeringen föreslår att utrymmet för att nyttja kompletterande åtgärder ska vara mindre för etappmålet till 2040 än för etappmålet till 2030. Utsläpp från utrikes transporter ingår inte i etappmålen. Utsläpp och upptag från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) ingår inte heller. Däremot kan ett eventuellt sammantaget ökat nettoupptag inom LULUCF tillgodoräknas som en kompletterande åtgärd. Skälet till att kompletterande åtgärder kan behövas är bl.a. osäkerhet kring den framtida teknikutvecklingen. Utskottet delar regeringens bedömning i denna del. Utskottet anser således att det som regeringen föreslår om etappmål till 2030 och 2040 och som även överensstämmer med Miljömålsberedningens förslag bör godkännas av . Därmed avstyrks motionerna 2016/17:3655 (SD) yrkandena 1 och 2 i berörda delar samt 2016/17:3656 (V) yrkande 1. Motionerna 2016/17:821 (C) yrkande 4 och 2016/17:1141 (S) i denna del avstyrks i den mån de inte kan anses tillgodosedda. Ett etappmål för transportsektorn ställde sig 2009 bakom den långsiktiga prioriteringen att 2030 bör ha en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen. Regeringens ambition är att ska bli ett av de första fossilfria välfärdsländerna, vilket också innebär en fossilfri fordonsflotta. Som regeringen anför behöver utsläppen minska i transportsektorn, vilket det även finns möjligheter till. Samhällsplanering och utveckling av effektiva transportsystem inklusive effektiva fordon, fossilfria drivmedel och åtgärder som hanterar transportefterfrågan kan bidra. Tydliga mål samt långsiktiga och stabila regler och marknadsvillkor är nödvändiga för att detta ska uppnås. I likhet med regeringen kan utskottet konstatera att förslaget till etappmål förutsätter mycket kraftiga trendbrott jämfört med tidigare utveckling. krävs det en fortsatt snabb teknisk utveckling av fordon och drivmedel som gör det möjligt att fasa ut fossildrivna transporter. Eftersom marknaden för fordon är internationell behöver fortsätta att vara pådrivande för effektiva internationella styrmedel. Även tillgång till biobränslen för den befintliga fordonsparken är avgörande för att nå sektorsmålet. Parallellt med fokus på fordon och bränslen behövs även ett ökat fokus på att ändra resvanor samt att effektivisera och optimera transporter och hur man utnyttjar existerande infrastruktur. Som regeringen anför kräver en omställning av transportsektorn teknikutveckling och innovationer som kan bidra till en stärkt svensk konkurrenskraft. I likhet med regeringen och trafikutskottet anser utskottet att nuvarande målsättningar bör preciseras och uttryckas som ett etappmål om minskade utsläpp från transportsektorn. Hur dessa utsläpp utvecklas har avgörande betydelse för att kunna nå de föreslagna bredare etappmålen och även det långsiktiga utsläppsmålet till 2045. Utskottet vill framhålla att sektorsmål kan tydliggöra ambitioner och utgångspunkter för sektorns aktörer. Utskottet konstaterar att regeringens förslag till etappmål överensstämmer med Miljömålsberedningens förslag. Mot denna bakgrund anser utskottet att ett etappmål för transportsektorn bör sättas och att det bör formuleras i enlighet med regeringens förslag. Utskottet anser således att det som regeringen föreslår om ett etappmål för transportsektorn bör godkännas av . Därmed avstyrks motionerna 2016/17:3655 (SD) yrkandena 1 och 2 i berörda delar, 2016/17:3656 (V) yrkande 2 och 2016/17:3301 (SD) yrkande 9. Preciseringen av miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan Förslaget om att ändra preciseringen av miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan har inte lett till några motionsyrkanden eller andra invändningar under utskottsbehandlingen. Utskottet delar regeringens bedömning när det gäller preciseringen och föreslår att godkänner förslaget i denna del. Kompletterande åtgärder för att nå mål m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kompletterande åtgärder för att nå mål och om att införa ett konsumtionsbaserat mål. Jämför reservation 4 (V). Regeringen bedömer att kompletterande åtgärder för att nå etappmålen till 2030 och 2040 samt det långsiktiga utsläppsmålet bör kunna tillgodoräknas i enlighet med internationellt beslutade regler. De kompletterande åtgärder som är kända handlar om nettoupptag i skog och mark, verifierade utsläppsminskningar genom investeringar i andra länder samt avskiljning och lagring av biogen koldioxid (bio-CCS). De kompletterande åtgärderna behöver öka efter 2045 för att uppnå nettonegativa utsläpp. Regeringen delar Miljömålsberedningens bedömning att den svenska konsumtionen medför betydande utsläpp av växthusgaser inom och utanför gränser och att dessa måste minska. Det är viktigt att konsumenter i har möjlighet att göra informerade och medvetna val när det gäller inköp av varor och tjänster. I likhet med beredningen ser regeringen dock svårigheter att sätta ett långsiktigt kvantitativt mål som även omfattar utsläppen från den svenska konsumtionen och väljer därför att inte föreslå ett sådant mål. har endast begränsad rådighet över åtgärder och styrmedel som påverkar utsläppen i andra länder. Stora osäkerheter och felkällor finns också i beräkningarna av de konsumtionsbaserade utsläppen. Indikativ utsläppsbana som stöd för uppföljning Regeringen bedömer att en indikativ utsläppsbana från den faktiska utsläppsnivån till de föreslagna etappmålen 2030, 2040 och därefter till 2045 bör användas som stöd för uppföljningen av utvecklingen i ESR-sektorn. Förhållandet mellan etappmål till 2030 och EU-åtagandet De överskott som kan komma att uppstå vid ett ambitiösare nationellt mål i förhållande till ett kommande EU-åtagande till 2030 och EU-bana 2021–2030, behöver annulleras enligt regeringens bedömning. Ett planerings- och uppföljningssystem Regeringen bedömer att det klimatpolitiska ramverket bör kompletteras med ett planerings- och uppföljningssystem som utgår ifrån de utsläppsmål som har antagit. Systemet bör innebära att regeringen följer utsläppsutvecklingen, utarbetar handlingsplaner och redovisar sitt arbete för . Systemets grundläggande delar bör regleras i lag. Regeringen avser att se över klimatrapporteringsförordningen i syfte att anpassa den efter de behov av underlag som finns för att utarbeta klimatredovisningarna och handlingsplanerna. Det behövs en mer detaljerad strategi för de kompletterande åtgärderna för att nå nettonollutsläpp enligt partimotion 2016/17:821 av m.fl. (C) yrkande 5. Kompletterande åtgärder såsom flexibla mekanismer, där investeringar i andra länder leder till utsläppsminskningar som kan tillgodoräknas, bör användas för att uppnå målet om nettonollutsläpp av växthusgaser. Andra kompletterande åtgärder som kan vara aktuella är exempelvis reduktioner till följd av ett ökat kolupptag i skog och mark, koldioxidavskiljning eller lagring av biogen koldioxid. Effekten av de kompletterande åtgärderna bör beräknas i enlighet med internationellt beslutade regelverk. Eftersom åtgärderna kan kräva en långsiktig investeringshorisont behöver en detaljerad strategi tas fram för de kompletterande åtgärderna för att säkerställa att de kan bidra till att nå nettonollmålet. Enligt motion 2016/17:3074 av m.fl. (C) yrkande 3 bör villkoren och förutsättningarna för koldioxidlagring med CCS (carbon captive and storage) i klargöras. Om cementindustrin ska kunna leva upp till Miljömålsberedningens mål kommer det att krävas mer och kraftfullare klimatåtgärder. Tekniken med koldioxidlagring (CCS) är under utveckling, men det saknas en testanläggning i . Det är oklart vilka krav kommer att ställa på CCS-tekniken. har svenska myndigheter legat lågt och från cementindustrin påpekas det att tiden är knapp. Regeringen måste ge ett uppdrag åt myndigheter så industrin kan förbereda sig på de investeringar som krävs från deras sida om de ska kunna leva upp till koldioxidmålet och kunna bidra i samhällsbygget. Enligt kommittémotion 2016/17:3656 av m.fl. (V) yrkande 3 växer utsläpp i andra länder snabbt som en följd av vår konsumtion och är större än territoriella utsläpp. Flyg och köttkonsumtion sticker ut som två områden med extra stor påverkan. har efterfrågat en strategi för att minska den svenska konsumtionens klimat- och miljöpåverkan i och andra länder och identifierat behov av ett kompletterande mål för konsumtionens utsläpp. Motionärerna anser att de konsumtionsrelaterade utsläppen ska inordnas i det klimatpolitiska ramverket genom en kompletterande målstyrning för att stärka förutsättningar att nå miljökvalitetsmålen i allmänhet och generationsmålet i synnerhet. bör anta ett etappmål för att minska de konsumtionsrelaterade utsläppen av växthusgaser. Motsvarande förslag framförs även i kommittémotion 2016/17:169 av m.fl. (V) yrkande 1. Enligt motion 2016/17:1141 av (S) i denna del är en viktig framtidsfråga hur vi kan utveckla utsläppsmålen från att inte bara mäta produktionsbaserade utsläpp som är den rådande . Det är en brist med produktionsbaserade mål att vi inte mäter de totala utsläppen som är en konsekvens av svenskarnas konsumtion. Dagens mål bör på något sätt kompletteras med någon form av konsumtionsbaserat mål. Som redovisas i propositionen kommer de nuvarande internationella mekanismerna under Kyotoprotokollet, mekanismen för ren utveckling (CDM) och för gemensamt genomförande (JI), sannolikt inte att finnas kvar i sin nuvarande form efter 2020. Genom artikel 6 i öppnas möjligheten för länder att på frivillig basis samarbeta för att uppnå sina nationella klimatplaner. Genom avtalet skapas nya mekanismer för att ge drivkrafter för ökad ambition och kostnadseffektiva lösningar samt underlätta för offentliga och privata aktörer att delta i klimatarbetet. Mekanismerna kommer att utvecklas inom ramen för klimatkonventionen men det är ännu inte klart hur de kommer att se ut och inte heller i vilken mån de kommer att generera utsläppskrediter. Som regeringen anför är det en viktig del av och EU:s åtagande under att bidra med stöd i olika former till utvecklingsländer, och det kan väntas omfatta insatser genom de mekanismer som skapas. Om mekanismerna genererar utsläppskrediter kommer att kunna bygga upp ett kreditinnehav som en följd av de insatser som görs i andra länder, vilket kan utnyttjas som kompletterande åtgärd. Regeringen anför i propositionen att kompletterande åtgärder bör planeras i så god tid att det senast vid etappmålsåren och 2045 finns utsläppsminskningar motsvarande minst mellanskillnaden mellan de faktiska utsläppen inom landet och målnivån. Det går inte att göra en prognos för hur länge nettonegativa åtgärder behövs för tiden efter mitten av seklet. Det är därför viktigt att följa hur forskningen på området utvecklas så att åtgärderna kan planeras till en lämplig nivå med stöd i vetenskap. Kommande regeringar kan även behöva överväga mål för kompletterande åtgärder, t.ex. med tanke på den flexibilitet som byggts in i förslaget om etappmål till 2030. När det gäller planeringen av arbetet med de kompletterande åtgärderna kan även det planerings- och uppföljningssystem nämnas som aviseras i propositionen. Systemet innebär att regeringen följer utsläppsutvecklingen, utarbetar handlingsplaner och redovisar sitt arbete för . Syftet med sådana planer avses vara att visa hur regeringens samlade politik inom alla relevanta utgiftsområden sammantaget bidrar till att nå etappmålen till 2030 och 2040 och det långsiktiga utsläppsmålet. Om regeringen bedömer att beslutade mål inte kan nås med nuvarande styrmedel, ska handlingsplanen innehålla en redogörelse för skälen till detta och vilka ytterligare åtgärder som regeringen avser att vidta. Planen föreslås också innehålla en redogörelse för hur andra beslut och åtgärder, både på nationell och på internationell nivå, påverkar möjligheten att nå klimatmålen. Handlingsplanen kan också innehålla en tidsplan för när kan vänta sig färdiga förslag och i vilken ordning dessa ska hanteras. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motion 2016/17:821 (C) yrkande 5. Koldioxidavskiljning och koldioxidlagring (s.k. CCS-teknik) innebär att utsläpp av koldioxid till atmosfären undviks genom att gasen lagras permanent och under högt tryck i djupt liggande geologiska formationer i berggrunden. Negativa utsläpp kan enligt propositionen vara möjliga att uppnå genom att tillämpa CCS på koldioxidutsläpp av biogent ursprung, s.k. bio-CCS. Det finns potential för att tillämpa bio-CCS exempelvis inom massa- och pappersindustrin. Förutsättningarna för att utveckla och tillämpa CCS och bio-CCS i är dock ännu inte tillräckligt klarlagda. Av propositionen framgår att har fått ett uppdrag om processindustrins utsläpp. Myndigheten ska redovisa vilka insatser inom forskning, innovation och demonstration som bedöms nödvändiga för att bidra till att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären som konkurrenskraften för svensk processindustri ska stärkas. Detta blir som regeringen anför ett viktigt underlag för de vägval som behöver göras. I avvaktan på pågående arbete avstyrks motion 2016/17:3074 (C) yrkande 3. När det gäller frågan om ett nytt etappmål för konsumtionsbaserade utsläpp ser utskottet liksom regeringen och Miljömålsberedningen svårigheter med att sätta ett långsiktigt kvantitativt mål som även omfattar dessa utsläpp eftersom endast äger begränsad rådighet över åtgärder och styrmedel som påverkar dem och eftersom det fortfarande finns stora felkällor i beräkningarna av utsläpp från konsumtionen. Utskottet delar regeringens bedömning att ett långsiktigt kvantitativt mål som även omfattar utsläppen från den svenska konsumtionen inte bör sättas och avstyrker motionerna 2016/17:3656 (V) yrkande 3, 2016/17:169 (V) yrkande 1 och 2016/17:1141 (S) i denna del. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om behovet av ett klimatpolitiskt råd. Jämför reservation 5 (SD). Regeringen bedömer att ett klimatpolitiskt råd bör inrättas i form av ett tvärvetenskapligt expertorgan med uppgift att bistå regeringen med en oberoende utvärdering av hur den samlade politik som regeringen lägger fram är förenlig med klimatmålen. Formerna för organiseringen av det är föremål för beredning i . Regeringen avser att återkomma till i frågan om det . Enligt kommittémotion 2016/17:3655 av och (båda SD) yrkande 3 saknas det behov av ett klimatpolitiskt råd. Såväl behovet av det föreslagna rådet som dess status framstår som mycket oklara. Det finns redan instanser som , och som har till uppgift att granska regeringens åtgärder på bl.a. detta område, vilket gör att det kommer att bli en överlappning av uppgifterna. Inledningsvis konstaterar utskottet att regeringen bedömer att ett klimatpolitiskt råd bör inrättas i form av ett tvärvetenskapligt expertorgan med uppgift att bistå regeringen med en oberoende utvärdering av hur den samlade politik som regeringen lägger fram är förenlig med klimatmålen. Miljömålsberedningen anför i sitt betänkande att klimatpolitiken uppvisar stora likheter med den ekonomiska politiken, där regeringen och också valt att införa ett finanspolitiskt ramverk på liknande sätt som är aktuellt för klimatpolitiken, och noterar särskilt som regeringen inrättade 2007 och som har till uppgift att göra oberoende analyser av måluppfyllelsen i finanspolitiken och den ekonomiska politiken. Beredningens slutsats är att regeringens och möjligheter att bedriva ett effektivt klimatpolitiskt arbete skulle öka om regeringen bistods av ett tvärvetenskapligt expertorgan med en konstruktion som liknar Finanspolitiska rådets. Ett sådant expertorgan skulle enligt beredningens förslag utifrån ett brett samhällsperspektiv ge sina synpunkter på hur utsläppsutvecklingen fortskrider, om de av regeringen föreslagna åtgärderna når de uppsatta klimatpolitiska målen till lägsta kostnad samt göra egna bedömningar av hur sannolikt det kan vara att målen nås med redan genomförda respektive planerade åtgärder. Expertorganet skulle också kunna ge nödvändigt stöd i analysen av hur de klimatpolitiska målen kan förenas med andra samhällsmål. Beredningen föreslår därför att ett oberoende, självständigt expertorgan inrättas i form av ett klimatpolitiskt råd. Organisatoriskt inrättas rådet på motsvarande sätt som , som regeringen inrättade 2007. Rådets uppgift blir att genomföra oberoende bedömningar av regeringens samlade politik för att nå klimatmålen. Enligt Miljömålsberedningen ska rådet utvärdera om inriktningen inom samtliga politikområden bidrar till eller motverkar möjligheten att nå klimatmålen, utvärdera effekter av beslutade och föreslagna styrmedel från ett brett samhällsperspektiv och analysera om målen nås på ett kostnadseffektivt sätt som hållbarhetsbegreppets tre dimensioner beaktas, bedöma om regeringens förslag till åtgärder är ändamålsenliga och tillräckliga för att etappmålen och det långsiktiga målet ska uppnås och granska och bedöma kvaliteten på de underlag som regeringen bygger sina förslag på. Beredningen föreslår att rådet ska vara tvärvetenskapligt sammansatt av experter från olika kompetensområden. Rådets arbete ska vila på vetenskaplig grund med utgångspunkt i föresatsen att klimatåtgärder ska vara genomförbara och tillräckliga och nå uppsatta mål till lägsta kostnad för samhället. För att kunna fullfölja sitt uppdrag behöver rådet vara tvärvetenskapligt sammansatt och bestå av experter från olika kompetensområden. I syfte att säkra rådets oberoende föreslår Miljömålsberedningen att en parlamentarisk förankring sker inför den första utnämningen av ledamöter. Därefter bör ledamöterna ges mandat att utse sig själva, på motsvarande sätt som gäller för . Utskottet delar beredningens bedömning att en parlamentarisk förankring ska ske.