bet · H401SoU7 · 2017-04-28 00:00:00 — När den nya regleringen av nationella vaccinationsprogram trädde i kraft fick i uppdrag av regeringen att pröva de vaccinationer för riskgrupper som det finns rekommendationer eller motsvarande om (S2013/240/FS, delredovisning e). En del av uppdraget var att utreda om tuberkulosvaccination för riskgrupper bör ingå i ett nationellt särskilt vaccinationsprogram. Ansvaret för vaccinationsprogrammen övergick från till . I samband med detta fördes även regeringsuppdraget om vaccinationer för riskgrupper över till . presenterade som särskilt vaccinationsprogram. I rapporten presenteras en hälsoekonomisk analys av tuberkulosvaccination till riskgrupper. Den hälsoekonomiska analysen visar att det är kostnadseffektivt att införa tuberkulosvaccination i ett särskilt vaccinationsprogram jämfört med att inte vaccinera, eftersom en sådan vaccinationsstrategi skulle ha en bättre hälsoeffekt till en lägre kostnad. Analysen är gjord på barn som inte tidigare är vaccinerade eller har varit utsatta för tuberkulossmitta, och som har familjeursprung från länder med ökad, hög eller särskilt hög förekomst av tuberkulos. Analysen ingår i ett större arbete som kommer att ligga till grund för beslutsfattare när det gäller frågan om vaccination mot tuberkulos ska inkluderas i ett särskilt vaccinationsprogram. Utskottet behandlade motioner om informationsplikten i betänkande 2014/15:SoU12 Folkhälsofrågor. Utskottet anförde att har förtydligat både den behandlande läkarens och den enskilda individens ansvar när det gäller informationsplikt. Vidare anförde utskottet att man utgår från att regeringen följer frågan. Utskottet avstyrkte motionerna. biföll utskottets förslag. Utskottet behandlade en motion om hepatit C i betänkande 2014/15:SoU12. Utskottet noterade utkomna rapporter om hepatit C. Utskottet utgick från att regeringen följer frågan och avstyrkte motionen. beslutade i enlighet med utskottets förslag. Svar på skriftliga frågor besvarade statsrådet en skriftlig fråga om neddragningen av stödet till arbetet mot hiv och andra smittsamma sjukdomar (fr. 2016/17:60). Frågan gällde om statsrådet gjort en risk- och konsekvensanalys för att säkerställa att smittskyddsarbetet inte påverkas inför detta. Statsrådet anförde att arbetet med hivprevention är viktigt för regeringen. Vidare anförde statsrådet att sjukdomen är behandlingsbar, och därmed liknar hivsmittades epidemiologiska situation i många avseenden den hos andra grupper med kroniska sjukdomar. Därmed har enligt statsrådet behovet av ett särskilt statsbidrag till landsting och kommuner minskat. Vidare anförde statsrådet att det i samband med att den svenska hivstrategin ses över också är naturligt att se över hur statens resurser kan användas på ett sätt där de kommer till bäst nytta. Statsrådet anförde också att regeringen tillfört medel till landstingen i form av generellt stöd. Detta ger enligt statsrådet landstingen långsiktiga förutsättningar att utveckla välfärden utifrån lokala behov. besvarade statsrådet en liknande skriftlig fråga. Frågan gällde vilken analys som ligger till grund för halveringen av insatserna mot hiv/aids och på vilket sätt statsrådet kan garantera att landstingens fördelning till lokala och regionala föreningar, samt initiativ såsom sommarkampanjer, inte avslutas (fr. 2016/17:420). Statsrådet anförde bl.a. att situationen för personer som är bärare av en hivinfektion är mer lik den som råder för andra grupper med kroniska sjukdomar. Enligt statsrådet talar detta för att man nu kan frångå den ordning som har gällt i fråga om riktade statsbidrag till kommuner och landsting och återgå till det ansvarsförhållande mellan staten och huvudmännen som är normalt för hälso- och sjukvårdsfrågor. Vidare anförde statsrådet att regeringen har tillfört landstingen 1 extra miljard kronor och att den har tillfört mer i generella statsbidrag än i förhållande till mandatperiodens början, vilket enligt statsrådet gör att det finns förutsättningar för landstingen att utveckla välfärden utifrån lokala behov. Statsrådet anförde också att det är landstingen som ska bedriva det regionala smittskyddsarbetet och själva avgör hur de ska använda det generella stöd som de får. Statsrådet framhöll dock att staten fortsatt kommer att tillföra medel för att säkerställa att lokala och regionala föreningar som bedriver ett hivpreventivt arbete ska kunna genomföra insatser även efter . besvarade statsrådet en skriftlig fråga om smittskyddet (fr. 2016/17:550) samt en skriftlig fråga om stödet till arbetet mot hiv och andra smittsamma sjukdomar (fr. 2016/17:551). Frågorna gällde vad statsrådet och regeringen har för plan för de informationsinsatser som tidigare funnits tillgängliga för bl.a. utlandsfödda utan svenskkunskaper samt hur statsrådet och regeringen avser att följa upp konsekvenserna av halveringen av det statliga stödet. Statsrådet anförde bl.a. att det i enlighet med regleringsbrev för kommer att fortsätta att fördelas ut medel till den ideella sektorn på nationell, regional och lokal nivå. Fördelningen ligger enligt statsrådet på en ambitionsnivå som motsvarar vad har fördelats till organisationerna. Vidare anförde statsrådet att regeringen har tillfört landstingen 1 extra miljard kronor och att den tillfört mer i generella statsbidrag än i förhållande till mandatperiodens början. Detta ger enligt statsrådet landstingen långsiktiga förutsättningar att utveckla välfärden utifrån lokala behov. Statsrådet anförde också att regeringen gav i uppdrag att ta fram ett långsiktigt förslag på hur fördelningen av statsbidrag till ideella organisationer som bedriver hivpreventivt arbete på regional och lokal nivå bör utformas. Vad gäller vilka informationsinsatser som bör göras framförde statsrådet att det är något som respektive aktör inom området får avgöra utifrån rådande förutsättningar. besvarade statsrådet en skriftlig fråga (fr. 2016/17:257) om åtgärder mot hepatit C. I sitt svar redogjorde statsrådet för åtgärder som regeringen har vidtagit för att minska förekomsten av hepatit C såsom följande: • Ett förslag har överlämnats till om en lagändring i fråga om sprututbytesverksamhet. • Ett uppdrag till om en översyn av den nationella hivstrategin som ska slutredovisas till . • Staten finansierar av kostnaderna för läkemedelsbehandlingen mot hepatit C, som beräknas ha uppgått till . Utskottet konstaterar att har förtydligat både den behandlande läkarens och den enskilda individens ansvar när det gäller informationsplikt. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ i frågan och föreslår att motionerna 2015/16:127 (V), 2015/16:999 (S) yrkande 1, 2015/16:2786 yrkande 5, 2015/16:2834 (SD) yrkande 20, 2016/17:925 (S) yrkande 1, 2016/17:1079 (L) yrkande 7 och 2016/17:3146 (M) yrkande 15 avslås. Utskottet noterar vidare att har haft regeringens uppdrag att se över och vid behov lämna förslag på uppdateringar av innehållet, inklusive delmål, i den nationella strategin mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar. har redovisat sitt uppdrag, och ärendet bereds inom . Beredningen av ärendet bör inte föregripas. Utskottet föreslår därför att motionerna 2015/16:999 (S) yrkande 2, 2015/16:1083 (M), 2015/16:1504 (FP) yrkande 2, 2016/17:925 (S) yrkande 2 och 2016/17:2787 (S) avslås. Även motionerna 2016/17:2923 (SD) yrkande 1 och 2016/17:3000 (L) yrkande 8 avslås. Vidare noterar utskottet att förebyggande åtgärder mot spridningen av tuberkulos (tbc) är ett av de prioriterade områdena i EU:s tredje hälsoprogram 2014–2020. Utskottet anser inte att det som anförs i motionerna 2015/16:1387 (S), 2015/16:2870 (SD), 2016/17:2823 (S) och 2016/17:2894 (SD) utgör skäl att föreslå någon åtgärd från . Utskottet föreslår att motionerna avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden inom ANDT-området. Jämför reservation 18 (V). I motion 2016/17:285 av och (båda KD) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att bör ges ett tydligare uppdrag för att förebygga cancerfall relaterade till tobak och alkohol. I kommittémotion 2015/16:3325 av m.fl. (V) yrkande 5, väckt med anledning av skrivelse 2015/16:86, begärs ett tillkännagivande om att ge en lämplig myndighet i uppdrag att utarbeta riktlinjer för hälsoupplysning. Motionärerna anför att det är viktigt att missbrukare får tillgång till ett brett spektrum av åtgärder, och en önskvärd sådan åtgärd är enligt motionärerna hälsoupplysningar. Ett liknande tillkännagivande begärs i kommittémotion 2015/16:375 av m.fl. (V) yrkande 6. Bakgrund och pågående arbete En samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken (skr. 2015/16:86) I regeringens skrivelse 2015/16:86 En samlad strategi för alkohol-, narkotika‑, dopnings- och tobakspolitiken 2016–2020 redogör regeringen för en förnyad men fortsatt samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken (ANDT-politiken). För att tydliggöra inriktningen på ANDT-politikens fortsatta utveckling anger regeringen i skrivelsen följande mål för det fortsatta arbetet: – Mål 1: Tillgång till alkohol, narkotika, dopningsmedel och tobak ska minska. – Mål 2: Antalet barn och unga som börjar använda narkotika, dopningsmedel och tobak eller debuterar tidigt med alkohol ska successivt minska. – Mål 3: Antalet kvinnor och män samt flickor och pojkar som utvecklar skadligt bruk, missbruk eller beroende av alkohol, narkotika, dopningsmedel eller tobak ska successivt minska. – Mål 4: Kvinnor och män samt flickor och pojkar med missbruk eller beroende ska utifrån sina förutsättningar och behov ha ökad tillgänglighet till vård och stöd av god kvalitet. – Mål 5: Antalet kvinnor och män samt flickor och pojkar som dör och skadas på grund av sitt eget eller andras bruk av alkohol, narkotika, dopningsmedel eller tobak ska minska. – Mål 6: En folkhälsobaserad syn på ANDT inom EU och internationellt. För att uppnå regeringens ambition anges i skrivelse 2015/16:86 att både jämlikhets- och jämställdhetsperspektivet måste tydliggöras och genomsyra ANDT-arbetet på alla nivåer. Insatser för att skydda barn och unga mot eget och andras skadliga bruk utgör grunden för det hälsofrämjande och förebyggande ANDT-arbetet. Vidare framgår av skrivelsen att med rätten till bästa möjliga hälsa som utgångspunkt och den svenska välfärdsmodellen som grund är universella insatser som omfattar hela befolkningen grunden även i det ANDT-preventiva arbetet. En annan viktig utgångspunkt är att insatser ska vila på kunskap. har i uppdrag att stödja genomförandet av ANDT-strategin. Enligt regeringens beslut (S2016/01028/FST) ingår i uppdraget att inom ANDT-området verka för nationell samordning, verka för ett effektivt och kunskapsbaserat arbete, ansvara för en samlad verksamhetsrapportering liksom förvaltning och vidareutveckling av de uppföljningssystem som behövs. Vidare ska myndigheten ta initiativ och utforma insatser inom ramen för uppdraget utifrån de prioriteringar som myndigheten bedömer som angelägna för att uppnå strategins mål. Arbetet ska ha som utgångspunkt att främja jämlikhet och jämställdhet, liksom att skydda barn och unga mot eget och andras skadliga bruk av ANDT. Nationella riktlinjer för sjukdomsförebyggande metoder På uppdrag av regeringen utarbetade 2011 nationella riktlinjer för sjukdomsförebyggande metoder i syfte att främja det förebyggande arbetet i hälso- och sjukvården. Två av de ohälsosamma levnadsvanor som riktlinjerna tar upp är tobaksbruk och riskbruk av alkohol. arbetar med att ta fram en revidering av de nuvarande riktlinjerna. En remissversion beräknas vara klar och slutgiltiga riktlinjer /18. Regeringens skrivelse 2015/16:86 En samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken 2016–2020 behandlades i utskottets betänkande 2015/16:SoU8. Betänkandet behandlar även yrkanden i följdmotioner samt yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /15 och 2015/16. Utskottet föreslog att skulle lägga skrivelsen till handlingarna samt avslå motionsyrkandena, vilka bl.a. gällde solidarisk och restriktiv alkoholpolitik, ett rökfritt 2025, distanshandel med alkohol, alkoholreklam, elektroniska cigaretter samt WHO:s ramkonvention om tobakskontroll. I betänkandet finns 24 reservationer (M, SD, C, V, L, KD). beslutade i enlighet med utskottets förslag. Utskottet konstaterar att har i uppdrag att stödja genomförandet av ANDT-strategin. Vidare noterar utskottet pågående arbete med att revidera de nuvarande nationella riktlinjerna för sjukdomsförebyggande metoder. Två av de ohälsosamma levnadsvanor som riktlinjerna tar upp är tobaksbruk och riskbruk av alkohol. Med hänvisning till pågående arbete föreslår utskottet att motion 2016/17:285 (KD) yrkande 2 avslås. Utskottet föreslår även att motionerna 2015/16:3325 (V) yrkande 5 och 2015/16:375 (V) yrkande 6 avslås, främst med hänvisning till det pågående genomförandet av ANDT-strategin. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om vaccinationsprogram, TBE och HPV. Jämför reservation 19 (M), 20 (SD) och 21 (V). I motion 2015/16:430 av (M) begärs ett tillkännagivande om att det allmänna vaccinationsprogrammet ska vara obligatoriskt. Ett liknande tillkännagivande begärs i motion 2016/17:304 av (M). I motion 2015/16:563 av (S) begärs ett tillkännagivande om att överväga att erbjuda alla barn i samma vaccinationsskydd. I kommittémotion 2015/16:958 av m.fl. (V) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ge en lämplig myndighet i uppdrag att utforma en informationskampanj om fördelarna med och nödvändigheten av barnvaccinationsprogrammet. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda hur barnvaccinationsprogrammet ska kunna säkras i hela landet. I motion 2016/17:320 av (M) begärs ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att införa influensavaccination mot influensa och pneumokockinfektion som ett nationellt särskilt vaccinationsprogram för alla . I kommittémotion 2016/17:3222 av m.fl. (M) yrkande 23 begärs ett tillkännagivande om vikten av att löpande utvärdera och se över vaccinationsprogram. I motion 2015/16:472 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att verka för att det blir möjligt för fler att TBE-vaccinera sig. I motion 2015/16:1459 av (M) begärs ett tillkännagivande om att se över möjligheten att erbjuda HPV-vaccin även till unga män på samma villkor som till unga kvinnor inom ramen för högkostnadsskyddet. Liknande tillkännagivanden begärs i motion 2015/16:1499 av (KD), motion 2016/17:319 av (M), motion 2016/17:645 av och (båda L), motion 2016/17:2698 av (S) samt kommittémotion 2016/17:3000 av m.fl. (L) yrkande 11. Nationella vaccinationsprogram regleras genom smittskyddslagen (2004:168). Enligt smittskyddslagen är landstingen och kommunerna skyldiga att erbjuda människor vaccinationer mot vissa smittsamma sjukdomar för att förhindra spridning av dessa sjukdomar i befolkningen. Det gäller både allmänna vaccinationer som är avsedda för hela befolkningen och särskilda vaccinationsprogram för definierade riskgrupper. Kommunerna och landstingen utför och bekostar vaccinationerna som därmed blir kostnadsfria för den enskilde. Vårdgivarna ska registrera alla vaccinationer som ges inom nationella vaccinationsprogram i ett nationellt register (lagen [2012:453] om register för nationella vaccinationsprogram). Regeringen ska fatta beslut om vilka sjukdomar som ska omfattas av de nationella vaccinationsprogrammen, efter att ha beaktat särskilt reglerade kriterier. ansvarar för att ta fram beslutsunderlag inför regeringens ställningstagande. I enlighet med proposition 2011/12:123 Ny ordning för nationella vaccinationsprogram ska beslutsunderlagen tas fram genom en öppen och strukturerad process. I smittskyddsförordningen (2004:255) finns bestämmelser om vilka aspekter ska belysa när det gäller förslag om ändringar i de nationella vaccinationsprogrammen. Bakgrund och pågående arbete I sin lägesrapport om de nationella vaccinationsprogrammen 2016 konstaterar att vaccinationstäckningen fortsatt är hög och stabil, att de sjukdomar som omfattas av programmen är under god kontroll och att vaccinerna som används inom programmen är fortsatt säkra. Vidare konstaterar myndigheten att den höga vaccinationstäckningen tyder på att allmänheten har ett högt förtroende för vaccinationsprogrammen och för personalen som erbjuder vaccinationerna. lämnade också in ett förslag till regeringen om riktade vaccinationsprogram till särskilda riskgrupper. Förslag lämnades om vaccination av riskgrupper mot influensa, pneumokocker, tuberkulos och hepatit B (, Lägesrapport till regeringen om de nationella vaccinationsprogrammen 2016). lägesrapport om de nationella vaccinationsprogrammen konstaterar att förekomsten av fästingburen hjärninflammation ökar regionalt och att sjukdomen har en ökande geografisk utbredning. Många som bor i riskområden vaccinerar sig om de har möjlighet, trots avsaknad av nationellt vaccinationsprogram eller rekommendation. konstaterar dock att vaccination mot TBE som särskilt vaccinationsprogram skulle innebära större jämlikhet. erbjuds flickor i åldrarna 10–vaccination mot humant papillomvirus (HPV) inom ramen för det nationella allmänna vaccinationsprogrammet. Det huvudsakliga målet är att minska förekomsten av livmoderhalscancer. Eftersom HPV-infektion kan leda till livmoderhalscancer på , dvs. efter 20–, dröjer det innan en utvärdering kan göras av vaccinationens effekt på livmoderhalscancer. Studier har dock visat en minskning i antalet fall av könsvårtor (kondylom), som i av alla fall orsakas av två av de HPV-typer som ingår i vaccinet. Nyare data visar också god skyddseffekt av HPV-vaccinet mot allvarliga cellförändringar. Eftersom HPV kan orsaka cancerformer hos både män och kvinnor har påbörjat en utredning om att eventuellt utöka målgruppen för HPV-vaccination till att inkludera pojkar. Utredningen beräknas bli klar . Utskottet behandlade motioner om vaccinationsprogram och HPV-vaccin i betänkande 2014/15:SoU12 Folkhälsofrågor. Utskottet noterade bl.a. att i sin lägesrapport om de nationella vaccinationsprogrammen har fem prioriteringar för vilka vaccinationer som bör utredas för eventuellt införande i de nationella vaccinationsprogrammen. Utskottet noterade också att de nationella programmen fungerar väl, och om behov finns kan programmen anpassas och åtgärder vidtas. Utskottet ansåg inte att det behövde tas något initiativ med anledning av motionerna. beslutade i enlighet med utskottets förslag. Svar på skriftlig fråga besvarade statsrådet en skriftlig fråga om TBE-vaccin (fr. 2016/17:604). Frågan gällde vilka åtgärder statsrådet avsåg att vidta för att inkludera TBE-vaccineringen i det allmänna vaccinationsprogrammet. Statsrådet konstaterade bl.a. att enligt bestämmelser i smittskyddslagen (2004:168) är det regeringen, efter förslag från , som ska fatta beslut om vilka sjukdomar som ska omfattas av nationella vaccinationsprogram. Vidare anförde statsrådet att regeringen också har beslutat om föreskrifter för den analys som ska genomföra inför förslag till ändringar av nationella vaccinationsprogram. Enligt statsrådet är syftet med bestämmelserna bl.a. att tydliggöra och avgränsa det statliga ansvaret för vaccinationer samt lägga grunden för en tydlig och öppen beslutsprocess för nationella vaccinationsprogram. Vidare anförde statsrådet att det är som enligt smittskyddsförordningen (2004:255) ska lämna förslag till regeringen om de ändringar av programmen som myndigheten anser vara nödvändiga. I enlighet med smittskyddslagen (2004:168) är landstingen och kommunerna skyldiga att erbjuda människor vaccinationer mot vissa smittsamma sjukdomar. Regeringen beslutar om vilka sjukdomar som ska omfattas av de nationella vaccinationsprogrammen. ansvarar för att ta fram beslutsunderlag inför regeringens ställningstagande. Utskottet noterar om de nationella vaccinationsprogrammen 2016. Enligt rapporten är vaccinationstäckningen fortsatt hög och stabil, och de sjukdomar som omfattas av programmen är under god kontroll. Vidare noterar utskottet att lämnade förslag till regeringen om riktade vaccinationsprogram till särskilda riskgrupper. Utskottet anser inte att behöver ta några initiativ och föreslår att motionerna 2015/16:430 (M), 2015/16:563 (S), 2015/16:958 (V) yrkandena 3 och 4, 2016/17:304 (M), 2016/17:320 (M) och 2016/17:3222 (M) yrkande 23 avslås. När det gäller motionen om TBE-vaccination noterar utskottet att det framgår av om de nationella vaccinationsprogrammen 2016 att många som bor i riskområden vaccinerar sig om de har möjlighet. konstaterar dock att vaccination mot TBE som särskilt vaccinationsprogram skulle innebära större jämlikhet. Utskottet ser dock inte att det finns skäl för att nu ta initiativ i frågan och föreslår att motion 2015/16:472 (S) avslås. Utskottet noterar också pågående utredning om att eventuellt utöka målgruppen för HPV-vaccination till att inkludera pojkar. Resultatet av utredning bör inte föregripas. Utskottet föreslår att motionerna 2015/16:1459 (M), 2015/16:1499 (KD), 2016/17:319 (M), 2016/17:645 (L), 2016/17:2698 (S) samt 2016/17:3000 (L) yrkande 11 avslås. Folkhälsofrågor – förenklad behandling De motionsyrkanden som redovisas i bilaga 2 tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som behandlades i betänkandena /15:SoU12 Folkhälsofrågor, 2014/15:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg, och 2014/15:SoU5 Infektion med ebolavirus. avslog yrkandena i enlighet med utskottets förslag (beslut i kammare , samt ). Utskottet ser ingen anledning att nu göra en annan bedömning och avstyrker därför motionsyrkandena. Nya folkhälsomål, punkt 1 (SD, L) av Per Ramhorn (SD), (L) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1480 av m.fl. (FP) yrkande 6, 2015/16:1504 av m.fl. (FP) yrkande 7, 2016/17:1064 av m.fl. (L) yrkande 4 och 2016/17:3000 av m.fl. (L) yrkande 12 och 2015/16:1867 av m.fl. (S) och 2015/16:2345 av m.fl. (S). () och EU har understrukit vikten av insatser för ett aktivt åldrande så att den resurs årsrika människor utgör i samhället bevaras. Vi anser att det är viktigt att människor känner sig behövda och att de har en aktiv roll under hela livet. Inom folkhälsoområdet krävs ett långsiktigt, kontinuerligt arbete. För att markera det har elva mål satts upp för folkhälsoarbetet i med syfte att skapa samhälleliga förutsättningar för hela befolkningen. Vi anser att det behövs ett mål också för att lyfta fram årsrika människors hälsa. Därför behöver de folkhälsopolitiska målområdena utökas med ett tolfte mål: Ökad hälsa på äldre dar. Regeringen bör återkomma till med ett förslag om detta. Förebyggande strategi för bättre folkhälsa, punkt 2 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2483 av m.fl. (M) yrkandena 4 och 6 samt 2016/17:3222 av m.fl. (M) yrkande 24. Vi anser att bättre hälsa kan skapa utrymme för ökat välbefinnande hos den enskilde som avspeglas i ökad livskvalitet och högre produktivitet i arbetslivet. Det är oroande att alltför många barn och unga har en ökande psykisk ohälsa. Dessutom upplever många vuxna i arbetslivet mer och mer stress över att få livspusslet att fungera. Enligt vår uppfattning måste detta vägas in i det samlade hälsoarbetet. Vi anser att det hälsofrämjande strukturella arbetet och sjukdomsförebyggande arbetet bör föras brett och bl.a. syfta till ökad samverkan mellan olika aktörer. Vi anser att det bör tas fram en förnyad långsiktig och förebyggande strategi för bättre folkhälsa. Enligt vår mening är det också av vikt att rehabilitera och träna människors friska funktioner i hälsoförebyggande syfte.