bet · H501KU1 · 2017-11-24 00:00:00 — Demokratipolitiken och politiken för mänskliga rättigheter Demokratipolitiken och mänskliga rättigheter behandlas i budgetpropositionen i ett och samma kapitel (prop. 2017/18:1 utg.omr. 1 s. 49 f.). I propositionen anges att politikområdet omfattar , Justitiekanslerns och Datainspektionens verksamheter. De utgifter för som tidigare ingått i politikområdet föreslås framöver belasta förvaltningsanslag. Vidare omfattas när det gäller demokratipolitiken arbetet för ett högt och mer jämlikt valdeltagande, ett breddat och jämlikt deltagande i de folkvalda församlingarna, stärkta möjligheter för medborgarna till inflytande, insyn och delaktighet mellan valen, en ökad demokratisk medvetenhet samt åtgärder för att värna dels demokratin mot våldsbejakande extremism, dels det demokratiska samtalet mot hot och hat. Därutöver omfattar politikområdet samordning och utveckling av frågor som rör mänskliga rättigheter på nationell nivå samt stödet till politiska partier. Som nämnts ovan godkände ett eget övergripande mål för politiken för mänskliga rättigheter och som en följd av detta ett nytt mål för demokratipolitiken (prop. 2015/16:1 utg.omr. 1, bet. 2015/16:KU1, rskr. 2015/16:62). Målet för demokratipolitiken är en levande demokrati där individens möjligheter till inflytande förstärks, medan målet för politiken för mänskliga rättigheter är att säkerställa full respekt för internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. Av propositionen framgår att målet för området demokratipolitik uppfylls bl.a. genom ett högt och mer jämlikt valdeltagande samt ett breddat och mer jämlikt deltagande i de folkvalda församlingarna. För att uppnå målet för demokratipolitiken framhålls vidare att medborgarna ska ges stärkta möjligheter till inflytande, insyn och delaktighet mellan valen. Andra prioriterade frågor för att uppnå målet för demokratipolitiken är att öka den demokratiska medvetenheten och att värna demokratin mot våldsbejakande extremism och det demokratiska samtalet mot hot och hat. Högt och jämlikt valdeltagande Arbetet med att nå ett högt och mer jämlikt valdeltagande bedöms utifrån – utvecklingen av valdeltagandet i det senaste nationella allmänna valet och det svenska Europaparlamentsvalet, vilket inbegriper ett jämlikt deltagande vad gäller kvinnor och män – insatser för att främja ett högt och mer jämlikt valdeltagande – insatser som syftar till att säkerställa att allmänna val genomförs på ett tillförlitligt och effektivt sätt. Regeringen redovisar att verksamhet varit inriktad på bl.a. att förbereda allmänna val och Europaparlamentsvalet . I propositionen redogörs även för att Myndigheten för tillgängliga medel fick i uppdrag att fortsätta att driva webbplatsen Alla väljare. Webbplatsen riktar sig särskilt till befolkningsgrupper som i tidigare allmänna val haft lägre valdeltagande än övriga röstberättigade, såsom unga, utrikes födda och personer med funktionsnedsättning. Regeringen redogör också för betänkandet Snabbare omval och förstärkt skydd för valhemligheten (SOU 2016:71). Vidare anförs i propositionen att valdeltagandet ökade i såväl de nationella allmänna valen som i Europaparlamentsvalet . Regeringen anför att en rad faktorer påverkar individers benägenhet att rösta. Den effekt som insatser inom regeringens demokratipolitik har på valdeltagandet är enligt propositionen svåra att mäta och avgränsa från andra faktorer som påverkar valdeltagandet. Sammantaget är dock regeringens bedömning att de insatser som har genomförts har aktualiserat valens och rösträttens betydelse, och att det bör medföra ett ökat intresse för valen och bidra till viljan hos olika grupper av röstberättigade att rösta i de kommande allmänna valen. De insatser som genomförts under utgör en del av ett långsiktigt valfrämjande arbete som kombineras med punktinsatser under valåren för ett högt och mer jämlikt valdeltagande. Ett breddat och mer jämlikt deltagande i de folkvalda församlingarna I propositionen finns vidare en redogörelse för bl.a. pågående och avslutade utredningar när det gäller arbetet för ett breddat och mer jämlikt deltagande i de folkvalda församlingarna. demokratiutredning – Delaktighet och jämlikt inflytande lämnade betänkandet Låt fler forma framtiden! (SOU 2016:5). För att underlätta för förtroendevalda att förena ett uppdrag med arbets- och familjeliv och för att skapa bättre förutsättningar för underrepresenterade grupper att åta sig uppdrag föreslår utredningen att förtroendevalda ska ges möjlighet att vara föräldralediga eller sjukskrivna, och därefter kunna återgå till sitt förtroendeuppdrag. Regeringen anför att den nya kommunallagen förtydligar att kommuner och landsting kan besluta att ge kommunal- och landstingsråd möjlighet att vara föräldralediga eller sjukskrivna. Vidare redogörs för att Myndigheten för ungdoms- och samhällsfrågor har i uppdrag att 2014–2017 genomföra insatser i syfte att fler unga kvinnor och män ska åta sig uppdrag som politiskt förtroendevalda. Uppdraget innefattar även insatser för att motverka att unga politiker väljer att lämna sina uppdrag . Regeringen anser att fortsatt arbete behövs för ett breddat och mer jämlikt deltagande i de folkvalda församlingarna trots utvecklingen mot en i flera avseenden förbättrad representation sett . Regeringen framhåller att det huvudsakliga ansvaret för att förbättra den sociala representativiteten dock ligger hos de politiska partierna eftersom de ansvarar för nominerings- och rekryteringsprocesserna inför allmänna val. Inflytande, insyn och delaktighet mellan valen Arbetet med att stärka möjligheterna till inflytande, insyn och delaktighet mellan valen bedöms utifrån – omfattningen av medborgerligt engagemang i demokratiska processer och intresset för att engagera sig i och påverka samhällets utveckling – tillämpningen av formella inflytandeformer, såsom medborgarförslag, folkinitiativ och medborgardialog. När det gäller resultatredovisningen av arbetet för stärkta möjligheter för medborgarna till inflytande, insyn och delaktighet mellan valen redogörs i propositionen för uppdrag, rapporter och vidtagna åtgärder inom området. I propositionen anförs bl.a. att har haft i uppdrag att ta fram indikatorer om befolkningens deltagande och delaktighet i demokratin mellan valen för att öka kunskapen och förbättra uppföljningen av demokratipolitiken. I rapporten redovisas uppgifter som visar att av den vuxna befolkningen är mycket eller ganska intresserad av politik. I propositionen anförs att det politiska intresset i således ligger kvar på samma höga nivå som , de högsta nivåerna sedan mätningarna påbörjades . En större andel män än kvinnor uppger att de är intresserade av politik, jämfört . Intresset för politik är också större i storstäderna jämfört med på landsbygden och i mindre tätorter, jämfört . Enligt rapporten anser av den vuxna befolkningen att de har goda eller mycket goda möjligheter att påverka beslut på nivå och på nationell nivå. Vidare visar rapporten att det är av befolkningen som anser att de har mycket eller ganska goda möjligheter att påverka beslut som fattas på EU-nivå. Vidare anförs i propositionen bl.a. att det i många socioekonomiskt utsatta stadsdelar och bostadsområden finns problem med att delar av befolkningen inte deltar, eller känner sig delaktiga, i demokratin. Regeringen beslutade därför 2015 om en satsning på lokala resurscenter för demokratisk delaktighet. I propositionen anförs också att Myndigheten för delaktighet fick i uppdrag att genomföra en undersökning av den demokratiska delaktigheten mellan valen bland personer med psykisk funktionsnedsättning. Rapporten som redovisades visar att ojämlika levnadsvillkor innebär sämre grundläggande förutsättningar för demokratisk delaktighet bland personer med psykisk funktionsnedsättning. Regeringen bedömer att de genomförda insatserna bidrar till att stärka befolkningens möjligheter till inflytande, insyn och delaktighet mellan valen. Arbetet med ökad demokratisk medvetenhet bedöms utifrån – befolkningens stöd för och kunskap om demokratin som styrelseskick samt dess grundläggande värderingar – befolkningens bedömning av demokratins sätt att fungera – förtroendet för demokratin i allmänhet och för demokratins institutioner, såsom regeringen, och institutioner. I propositionen finns en redogörelse för uppdrag, rapporter och vidtagna åtgärder när det gäller arbetet för en ökad demokratisk medvetenhet. Enligt regeringen har förtroendet för demokratiska institutioner liksom andelen invånare som är nöjda med demokratins sätt att fungera minskade relativt tydligt . Även om minskningen bromsades upp ser regeringen allvarligt på dessa tendenser och bedömer att de insatser som genomförts för att stärka den demokratiska medvetenheten har varit viktiga. Den övergripande slutsatsen är enligt propositionen att de flesta människor i ändå är nöjda med hur demokratin fungerar. Regeringens uppföljning visar att det är en något mindre andel män än kvinnor som är nöjda med demokratin och som har förtroende för de politiska institutionerna. Även personer med lägre utbildning och personer som är bosatta på landsbygden är i genomsnitt mindre nöjda med demokratin och har lägre förtroende för de politiska institutionerna än personer med högre utbildning och personer som är bosatta i andra typer av regioner. Forum för levande historias arbete för att främja demokratisk medvetenhet bedöms vara viktigt på många orter runt om i landet. Arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism När det gäller resultatredovisningen för arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism redovisas resultatet av de åtgärder som regeringen har vidtagit för att utveckla detta. Regeringen framhåller att åtgärder för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism är en viktig del av arbetet mot terrorism, att insatserna mot terrorism, utöver det förebyggande arbetet, omfattar även åtgärder för att förhindra och försvåra terrorism. Regeringens arbete mot terrorism beskrivs därför inom utgiftsområde 4 Rättsväsendet. Vidare anförs i propositionen att målsättningen med regeringens åtgärder är att göra samhället mer motståndskraftigt mot våldsbejakande extremism. För att uppnå målet bedömer regeringen att samhällets beredskap och förmåga att förebygga våldsbejakande extremism måste utvecklas på lokal, regional och nationell nivå. Enligt propositionen är tillsättandet av den nationella samordnaren för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism den viktigaste åtgärden som regeringen har vidtagit för att utveckla det förebyggande arbetet. Vidare anges i propositionen att regeringen gav i uppdrag att kvantitativt och kvalitativt kartlägga och analysera våldsbejakande extremistisk propaganda på internet och via sociala medier. Regeringen anför att även om det är förhållandevis få individer som är aktiva i de våldsbejakande extremistmiljöerna är det viktigt att komma ihåg att enstaka individer kan åstadkomma stor skada. För att skapa en bättre bild av omfattningen, men även av bakomliggande orsaker till att människor väljer att ansluta sig till dessa miljöer behöver fler analyser och kartläggningar genomföras. Genom Totalförsvarets forskningsinstituts kartläggningar finns enligt propositionen mer kunskap om innehållet i de våldsbejakande extremistiska miljöernas budskap via internet och sociala medier och deras bidrag till en rasistiskt präglad debatt. Dessutom menar regeringen att dess insatser mot våldsbejakande extremism har gett resultat på lokal nivå. Enligt den nationella samordnarens lägesbild har av kommunerna en antagen handlingsplan. Detta kan jämföras med föregående år när av kommunerna hade en färdig handlingsplan. I avsnittet politikens inriktning behandlar regeringen ett antal tillkännagivanden från som rör våldsbejakande extremism. 2015/16:KU4, rskr. 2015/16:137 och bet. 2016/17:KU23, rskr. 2016/17:294). Med anledning av tillkännagivanden om att det är viktigt att myndigheter och kommuner har beredskap för att hantera avhoppare som fortfarande förespråkar våldsbejakande ideologier eller som återvänder och misstänks ha begått grova brott utomlands (bet. 2015/16:KU4 punkt 9, rskr. 2015/16:137) respektive om behovet av avhopparverksamhet och om att regeringen bör överväga statlig avhopparverksamhet, dels om behovet av ökad kunskap hos kommunerna, skolan och andra aktörer (bet. 2016/17:KU23 punkt 8, rskr. 2016/17:294) har regeringen vidtagit följande åtgärder. Genom uppdrag till Kriminalvården och finns det enligt regeringen verktyg och riktlinjer för att arbeta med individer som vill lämna våldsbejakande extremism. Eftersom det enligt regeringen behövs även andra insatser, det har t.ex. saknats vägledning för arbete har fått ett nytt uppdrag. Myndigheten ska ta fram en nationell vägledning för arbete med enskilda individer och familjer som återvänder från strider för våldsbejakande extremistiska grupper i utlandet, men även för individer som är involverade i andra våldsbejakande extremistiska miljöer. Regeringen anser även att det är viktigt att öka kunskapen om barns egna erfarenheter av våldsbejakande extremism och terrorism i syfte att stärka barn rättigheter och uppdrag om detta fortsätter även . Vidare anförs i propositionen att de föräldrar som drabbas när ett barn involveras i en våldsbejakande extremistisk rörelse behöver stöd och hjälp. Det finns även behov av att utveckla insatser till de föräldrar och minderåriga barn som återvänder från IS-kontrollerade områden i och . Regeringen avser att återkomma i frågan. Kommuner, polisen och Säkerhetspolisen måste kunna arbeta nära varandra mot våldsbejakande extremism. Regeringen har därför tillsatt en utredning som ska se över de regler om sekretess och informationsutbyte som gäller för bl.a. polisens, och Transportstyrelsens arbete mot terrorism. Regeringen anser att tillkännagivandena inte är slutbehandlade. När det gäller tillkännagivande om att det är viktigt att bemöta våldsförhärligande budskap i digitala miljöer med positiva motbudskap (bet. 2015/16:KU4 punkt 7, rskr. 2015/16:137) anger regeringen att uppdraget till () att kartlägga våldsbejakande extremistisk propaganda har ökat kunskapen om propagandans innehåll och hur det appellerar till mottagaren. Med denna ökade kunskap som grund finns det nya möjligheter för olika aktörer att utveckla strategier för att bemöta propagandan. I linje med den nya överenskommelsen om åtgärder mot terrorism () som regeringen har slutit med , , och avser regeringen förstärka FOI:s uppdrag för att göra ytterligare och djupare analyser och utveckla samverkan med internationella aktörer. Regeringen anser att befintlig lagstiftning, i synnerhet skollagen och socialtjänstlagen, ger stöd för skolan att arbeta förebyggande mot våldsbejakande extremism. Skolhuvudmän och personal som arbetar med barn och unga måste därför stärkas i sin uppgift att bemöta och hantera extremism i exempelvis undervisningssituationer. Regeringen anser inte att tillkännagivandet är slutbehandlat. Med anledning av tillkännagivande om att skolhuvudmäns ansvar för att motverka radikalisering bör ses över (bet. 2015/16:KU4 punkt 4, rskr. 2015/16:137) anger regeringen att inom ramen för de nationella skolutvecklingsprogrammen ska genomföra kompetensutvecklings-insatser för lärare i syfte att öka kunskapen om hur de kan hantera extremism och rasism och vilket ansvar skolan har för elever som är i riskzonen för att hamna i, eller som redan är involverade i, våldsbejakande extremism. Regeringen anser inte att tillkännagivandet är slutbehandlat. När det gäller tillkännagivanden om vikten av att bidrag från det allmänna inte ges till verksamheter som stöder radikalisering, vålds-bejakande extremism eller terrorism (bet. 2015/16:KU4 punkt 5, rskr. 2015/16:137 och bet.2016/17:KU:23 punkt 5, rskr. 2016/15:294) anger regeringen att har gett Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor i uppdrag att ta fram en vägledning för kommuners samverkan med det civila samhällets organisationer i det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism. Vägledningen kommer att redovisas . Vidare anför regeringen att en pågående utredning ser över demokrativillkor i statens stöd till trossamfunden. Regeringen har även tillsatt en särskild utredare som ska se över och analysera vissa frågor som rör Allmänna arvsfondens verk-samhet. Översynen ska säkerställa att Allmänna arvsfondens medel används för den verksamhet som de är avsedda för. Regeringen kommer därutöver att tillsätta en utredning för att se över på vilket sätt ett förtydligat demokratikriterium kan införas för statlig bidragsgivning. Utredningarnas slutsatser ska även enligt regeringen gagna bidragsverksamhet på den kommunala nivån. Regeringen anser inte att tillkännagivandena är slutbehandlade. Arbetet med att värna det demokratiska samtalet mot hot och hat I propositionen finns även en redogörelse för vidtagna åtgärder och pågående utredningar när det gäller arbetet med att värna det demokratiska samtalet mot hot och hat. Bland annat beslutade regeringen om handlingsplanen Till det fria ordets försvar – åtgärder mot utsatthet för hot och hat bland journalister, förtroendevalda och konstnärer. Regeringen presenterade i handlingsplanen ett antal nya åtgärder för att förbättra tillgången till stöd, samt öka medvetenheten och kunskapen om hot och hat mot det demokratiska samtalets deltagare. I propositionen finns även resultatredovisningar för Justitiekanslerns och Datainspektionens verksamheter. Justitiekanslern har som mål att vaka över tryck- och yttrandefriheten samt värna integriteten och rättssäkerheten i den offentliga verksamheten. Av propositionen framgår att myndigheten med hög kvalitet och effektivitet ska bevaka statens rätt samt medverka till att rättstillämpningen är effektiv och av hög kvalitet. Regeringen bedömer att Justitiekanslern har uppfyllt de mål som regeringen har satt upp för verksamheten. Myndighetens hantering av ärenden visar att det finns en väl fungerande organisation och arbetsformer med beredskap för att kunna hantera en ökning av antalet ärenden med bibehållen kvalitet och effektivitet i handläggningen. Datainspektionen har som mål att upptäcka och förebygga hot mot den personliga integriteten. Verksamheten ska främst inriktas på områden som bedöms vara särskilt känsliga ur ett integritetsperspektiv, nya företeelser och användningsområden av teknik samt områden där risken för missbruk eller felaktig användning bedöms vara särskilt stor. Regeringen bedömer att Datainspektionen har uppfyllt de mål som regeringen har satt upp för verksamheten. Med utgångspunkt i ett omfattande uppdrag och ett föränderligt och växande arbetsfält har Datainspektionen gjort väl avvägda prioriteringar i sin verksamhet . Politiken för mänskliga rättigheter I propositionen finns även en redogörelse för arbetet med att säkerställa full respekt för internationella åtaganden om mänskliga rättigheter och för vilka resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder som har använts. Av propositionen framgår att målet berör många politikområden och att resultaten redovisas under respektive utgiftsområde. Vidare anges i propositionen att centrala bedömningsgrunder för resultaten inom området är – ett starkt rättsligt och institutionellt skydd av de mänskliga rättigheterna – ett samordnat och systematiskt arbete med mänskliga rättigheter inom offentlig verksamhet – ett starkt stöd för arbete med mänskliga rättigheter inom det civila samhället och inom näringslivet. Bedömningsgrunderna utgör strukturen i regeringens strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter. Regeringen lämnade till en strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter (skr. 2016/17:29). Strategin tar sin utgångspunkt i målet för politiken för mänskliga rättigheter om att säkerställa full respekt för internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. Det innebär att den svenska rättsordningen ska stå i överensstämmelse med de konventioner som har anslutit sig till. Konventionsåtagandena ska, i enlighet med principen om fördragskonform tolkning, beaktas vid tillämpningen av svensk rätt inom hela den offentliga verksamheten, såväl inom staten som inom kommuner och landsting. Regeringen anför att i enlighet med vad den framfört i strategin redovisas i propositionen det arbete som utförts utifrån strukturen i strategin. Regeringens bedömning är att de insatser som gjorts inom ramen för strukturen har resulterat i att det finns ett påbörjat samordnat och systematiskt arbete för mänskliga rättigheter på regional och nivå samt att kompetensen i fråga om mänskliga rättigheter har höjts hos statligt anställda och vissa andra yrkesgrupper. Vidare anförs i propositionen att utifrån målet om att säkerställa full respekt för internationella åtaganden om mänskliga rättigheter utgör synpunkter och rekommendationer från internationella granskningsorgan en vägledning i arbetet. Synpunkter och rekommendationer är dock inte juridiskt bindande för konventionsstaten. I propositionen redovisas övergripande de huvudsakliga synpunkter och rekommendationer som har mottagit från internationella granskningsorgan . Ett flertal av de rekommendationer och synpunkter som fått , men också tidigare, berör det rättsliga och institutionella skyddet av de mänskliga rättigheterna. I strategin uttalar regeringen att ett starkt institutionellt skydd måste finnas i form av institutioner som säkerställer att de mänskliga rättigheterna tillgodoses i människors vardag. Regeringen gör därför bedömningen att en nationell rättigheter, enligt de s.k. Parisprinciperna, bör inrättas. Området nationella minoriteter omfattar frågor om skydd och stöd för de nationella minoriteterna och de historiska minoritetsspråken. De finansieras från anslagen 7:1 Åtgärder för nationella minoriteter och 7:2 Åtgärder för den nationella minoriteten romer. Den verksamhet som rör de nationella minoriteterna bedrivs även inom bl.a. områdena utbildningspolitik, språkpolitik och samepolitik. Målet för politiken för nationella minoriteter är att ge skydd för de nationella minoriteterna och stärka deras möjligheter till inflytande samt stödja de historiska minoritetsspråken så att de hålls levande. Detta mål godkändes av 2008 (prop. 2008/09:1 utg.omr. 1, bet. 2008/09:KU1, rskr. 2008/09:83). I propositionen redovisas bl.a. hur lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk följs. Regeringen anför att Utredningen om en stärkt minoritetspolitik lämnade betänkandet Nästa steg? Förslag för en stärkt minoritetspolitik (SOU 2017:60). I betänkandet konstateras att arbete återstår för förverkligandet av de grundläggande rättigheterna för de nationella minoriteterna och att det fortfarande finns stora brister i majoritetssamhällets kunskaper om de nationella minoriteterna. Utredningen föreslår att delområdet språk och kulturell identitet bör ges en särskild tyngd och att minoritetspolitiken behöver integreras bättre inom andra politikområden. Utredningen förespråkar att ordningen gällande ett utökat skydd inom förvaltningsområden och ett grundläggande skydd som gäller i hela landet behålls och utvecklas. Vidare föreslås en rad förtydliganden i lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk och att samordningen och uppföljningen av minoritetspolitiken bör stärkas. Med anledning av tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att analysera om finlandssvenskarna bör erkännas som nationell minoritet i (bet. 2016/17:KU16, moment 7, rskr. 2016/17:245) bedömer regeringen att den befintliga Utredningen om en stärkt minoritetspolitik är bäst lämpad att genomföra utredningsuppdraget och beslutade om tilläggsdirektiv. Dessa innebär i huvudsak ett uppdrag att analysera vad den finlandssvenska gruppen i har för ställning och överväga om den ska erkännas som nationell minoritet. Utredningen ska redovisa det utvidgade uppdraget .