bet · H401FiU20 · 2017-06-19 00:00:00 — ska lämna fossiloberoendet bakom sig för att bli en grön och Fossilfria transporter och resor ska prioriteras. annat bör ett bonus–malus-system införas. Den låga beskattningen av flyget bedöms som orimlig i förhållande till flygets klimatpåverkan, varför ambitionen är att införa en skatt på flygresor. Klimatutsläppen ska minska genom nationella insatser, så långt som det är En av de viktigaste åtgärderna för att stödja utsläppsminskningar är enligt regeringen klimatinvesteringsstöd det, s.k. Klimatklivet. för klimatarbetet är också ambitionen att höja koldioxidskatten för bränslen som bl.a. förbrukas i kraftvärmeanläggningar. Genom energipolitiken ska en effektiv och hållbar energianvändning ska ha ett hållbart energisystem med hög leveranssäkerhet, låg miljöpåverkan och el till konkurrenskraftiga priser. skapar långsiktighet och tydlighet för marknadens aktörer, vilket väntas bidra till nya jobb och investeringar i . Målet är att av elproduktionen ska bestå av förnybar el 2040. RIKTLINJER FÖR DEN EKONOMISKA POLITIKEN OCH BUDGETPOLITIKEN Ökad trygghet och säkerhet ska vara ett tryggt land. Politiken ska därför vara hård mot både brott och brottens orsaker och inriktas på att skärpa straffen för både vapenbrott och olovlig hantering av explosiva varor. ska ges resurser för att kunna minska brottsligheten och för att fler poliser ska kunna arbeta närmare medborgarna. Den organiserade brottsligheten ska bekämpas. ska politiken inriktas på att motverka segregation och ekonomiska klyftor genom att fler kommer i arbete och genom insatser för en jämlik skola samt genom att bostadsbristen byggs bort och satsningar på trygga bostadsområden. Det framhålls också som särskilt angeläget att utveckla våldsförebyggande insatser. Arbetet mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck är en av regeringens viktigaste prioriteringar inom jämställdhetspolitiken. Som en följd av det säkerhetspolitiska läget bör politiken inriktas på att förstärka försvaret . ska vidare ha ett väl fungerande flyktingmottagande som möjliggör för nyanlända att etablera sig på arbetsmarknaden och i samhället i övrigt. har en reglerad invandring, och asylrätten ska värnas. Alla EU-länder ska ta sin del av ansvaret för mottagandet av skyddsbehövande. Politiken ska också vila på principen att dela på ansvaret för mottagandet av nyanlända i hela landet. Alla kommuner ska ta sitt ansvar. Nya mått på välstånd Regeringen vill kunna följa hur den politiska inriktningen återspeglas i samhällsutvecklingen. Därför har ett arbete bedrivits inom med att ta fram ett nytt ramverk för att följa befolkningens livskvalitet och ekonomins långsiktiga hållbarhet. Det ramverk som tagits fram utgår från tillgängliga data, och indikatorerna kan i ett senare skede komma att modifieras och eventuellt bytas ut. innehåller 15 indikatorer inom tre områden: ekonomiska, miljömässiga och sociala indikatorer. Ändringar i det finanspolitiska ramverket I propositionen redovisar regeringen sina bedömningar med anledning av den parlamentariskt sammansatta förslag och bedömningar i betänkandet En översyn av överskottsmålet (SOU 2016:67). Genom att regeringen tillkallade en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppgift att göra en översyn av målet för den offentliga sektorns finansiella sparande tillgodosågs ett tillkännagivande från om en sådan utredning (bet. 2014/15:FiU30, rskr. 2014/15:165). Regeringen konstaterar att det i finns en bred politisk uppslutning bakom det finanspolitiska ramverket och att samsynen grundar sig på erfarenheterna från den djupa ekonomiska krisen . Under den därpå följande budgetsaneringen infördes ett mål för den offentliga RIKTLINJER FÖR DEN EKONOMISKA POLITIKEN OCH BUDGETPOLITIKEN sektorns finansiella sparande och ett flerårigt utgiftstak för statens och För att stärka budgetdisciplinen gjordes även genomgripande förändringar i statens budgetprocess. Regeringen delar utredningens bedömning om att målet för den offentliga sektorns finansiella sparande (överskottsmålet) även i fortsättningen bör omfatta hela den offentliga sektorn inklusive ålderspensionssystemet. Regeringen anför att man har ett övergripande ansvar att beakta sparandet i övriga delar av den offentliga sektorn vid utformningen av finanspolitiken och förslaget till statens budget. Om delar av den offentliga sektorn inte skulle omfattas av överskottsmålet skulle det innebära en ökad risk för att obalanser mellan sektorerna inte beaktades i tillräcklig utsträckning. konstaterar att även om pensionssystemet teoretiskt sett är finansiellt hållbart ökar således risken för en svagare finansiell utveckling om det inte omfattas Den nuvarande omfattningen stämmer också överens med andra mål och rapporteringen inom EU och underlättar därmed internationella Enligt regeringens bedömning bör nivån på överskottsmålet ändras till ⅓ procent av BNP över en konjunkturcykel. En sådan nivå förväntas leda till att den offentliga bruttoskulden fortsätter att minska som andel av BNP. Regeringens bedömning överensstämmer med utredningens förslag. Regeringen anför att de offentliga finanserna har utvecklats stabilt sedan Förtroendet för ekonomi och offentliga finanser är högt, och har en gynnsam offentligfinansiell ställning jämfört med de flesta andra länder. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld, den s.k. Maastrichtskulden, har minskat kraftigt sedan anför regeringen att utgiftstrycket sannolikt kommer att öka de närmaste decennierna till följd av demografiska förändringar. demografiska försörjningskvoten förväntas fortsätta att öka relativt snabbt Överskottet i pensionssystemet förväntas bidra mindre till den offentliga sektorns sparande , vilket är en följd av förändringar i befolkningens ålderssammansättning och inte ett tecken på att pensionssystemet är underfinansierat. Det lägre förväntade sparandet i pensionssystemet ökar sparkraven om överskottsmålet ska nås. dessutom kompensera för att sparandet i kommunsektorn förväntas bli negativt under det närmaste decenniet. Sammantaget talar detta enligt regeringen för en lägre nivå på överskottsmålet under det närmaste decenniet. En nivå på överskottsmålet på ⅓ procent av BNP som utredningen föreslagit innebär att den offentliga finansiella nettoförmögenheten och skulden inte förväntas nå kritiska nivåer ens under relativt negativa scenarier, RIKTLINJER FÖR DEN EKONOMISKA POLITIKEN OCH BUDGETPOLITIKEN varken under det närmaste decenniet eller på . Finanspolitiken kommer därmed att vara långsiktigt hållbar. Statsskulden och Maastrichtskulden kommer även med denna nivå på överskottsmålet att ligga på nivåer som gör det fortsatt möjligt att aktivt motverka en djup konjunkturavmattning. Förslaget om att nivån på överskottsmålet ska uppgå till ⅓ procent av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel bedöms även gå utöver de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen, eftersom det föreslagna överskottsmålet är högre än det medelfristiga budgetmål (medium-term-objektive, MTO) för det strukturella sparandet på – av potentiell BNP som har åtagit sig att följa enligt EU- rätten. Regeringen avser att i budgetpropositionen återkomma till med förslag om en ändrad nivå på överskottsmålet. kompletteras med ett skuldankare Enligt regeringens bedömning bör det budgetpolitiska ramverket kompletteras med ett skuldankare för den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld, den s.k. Maastrichtskulden. Nivån på skuldankaret bör bestämmas till av BNP som en riktlinje för skuldnivån. Regeringens bedömning överensstämmer med utredningens förslag. Regeringen anför att de grundläggande motiven för överskottsmålet, långsiktig offentligfinansiell hållbarhet och stabiliseringspolitiskt handlingsutrymme, i grunden är kopplade till skuld- och förmögenhetsnivåer snarare än till det finansiella sparandet. Av den anledningen finns det skäl att ge den offentliga skulden en mer framträdande roll i ramverket. Enligt regeringen bör därför ett riktmärke för skuldnivån, ett s.k. skuldankare, införas och formuleras som en önskvärd nivå för Maastrichtskulden på medellång sikt. För att skuldankaret ska samverka med den ändrade nivån på överskottsmålet bedömer regeringen att det vore lämpligt att riktlinjen för nivån på Maastrichtskulden sätts till av BNP. En sådan nivå ger en mycket god marginal till både EU:s skuldgräns och de kritiska gränser för skulden som har identifierats i internationella studier inom detta område. Regeringen konstaterar att det med skuldankaret görs tydligt att skuldnivån bör fortsätta att falla trendmässigt på medellång sikt. Skuldankaret är inte ett operativt mål utan ska ses som en riktlinje och som ett komplement till överskottsmålet. Överskottsmålet är tillsammans med utgiftstaket bättre lämpat som en styråra i den årliga budgetprocessen. Systematiska avvikelser från överskottsmålet kan leda till en oönskad skuldutveckling, och det är i det sammanhanget som ett skuldankare har en betydelse genom att det tydligt anger en riktlinje för skuldnivån. Skuldankaret är i det perspektivet ett led i en förstärkt uppföljning av överskottsmålet. Regeringen bör i den ekonomiska vårpropositionen redogöra för skuldutvecklingen i relation till skuldankarets nivå. Vid en större avvikelse enligt utfallet i nationalräkenskaperna för det föregående året eller i prognosen RIKTLINJER FÖR DEN EKONOMISKA POLITIKEN OCH BUDGETPOLITIKEN i den ekonomiska vårpropositionen ska regeringen närmare utveckla skälen till avvikelsen i en särskild skrivelse till . Enligt regeringen bör ett rimligt spann för när en sådan avvikelse ska anses föreligga vara +/– I dessa fall bör regeringen redogöra för vad som orsakat avvikelsen och hur regeringen avser att hantera den. Skrivelsen bör lämnas som den ekonomiska vårpropositionen. Regeringen avser att i budgetpropositionen återkomma till med förslag om att införa av ett skuldankare och nivån på detta. Förstärkt uppföljning och utvärdering av överskottsmålet Regeringen delar utredningens bedömning om att uppföljningen och utvärderingen av finanspolitiken i förhållande till överskottsmålet bör stärkas. Regeringen anför att en viktig förutsättning för det finanspolitiska ramverkets trovärdighet är att det följs upp på ett transparent och tydligt sätt. Det faktum att överskottsmålet definieras som ett genomsnitt över en konjunkturcykel försvårar uppföljningen, och externa granskare av finanspolitiken har pekat på att uppföljningen har varit Regeringen bedömer att en ny lägre nivå på överskottsmålet gör det än mer angeläget att undvika negativa målavvikelser, inte minst då marginalen till gränsvärdena i stabilitets- och tillväxtpaktens underskottsregler minskar. Regeringen bedömer att kombinationen av införandet av ett skuldankare och den bakåtblickande uppföljningen kommer att minska riskerna för systematiska avvikelser till följd av asymmetriska konjunkturcykler. framåtblickande uppföljningen syftar till att följa upp om målet kommer att nås med den finanspolitik som regeringen avser att föreslå, givet dess aktuella Enligt 2 kap. 1 a § budgetlagen är regeringen skyldig att redogöra för hur en återgång till målet ska ske vid en tydlig avvikelse. att en målavvikelse bör anses föreligga om det strukturella sparandet tydligt avviker från målnivån det innevarande eller det närmast följande året, dvs. Med en sådan tillämpning kan den framåtblickande uppföljningen bli mer effektiv. Trots den betydande osäkerhet som finns kring det strukturella sparandet bedöms detta mått vara bäst lämpat för att bedöma om det aktuella finansiella sparandet och finanspolitiken är förenliga med överskottsmålet. strukturellt sparande som huvudindikator i den framåtblickande uppföljningen bedöms även överensstämma med . För att i efterhand utvärdera om överskottsmålet har uppnåtts och för att upptäcka systematiska avvikelser bör ett bakåtblickande åttaårigt genomsnitt av det faktiska finansiella sparandet Att det föreligger en målavvikelse ska enligt regeringen inte likställas med att politiken är felaktigt utformad eller att det föreligger ett brott mot det Däremot ska regeringen förklara vad som motiverar avvikelsen och redovisa en plan för hur en återgång till målet ska ske. förstärka uppföljningen anser regeringen att en sådan plan bör vara tidsatt och RIKTLINJER FÖR DEN EKONOMISKA POLITIKEN OCH BUDGETPOLITIKEN återgången i normalfallet inledas redan under budgetåret, dvs. Om en avvikelse enligt planen inte kan återtas under det närmast följande budgetåret bör regeringens plan innehålla ett tydligt politiskt åtagande för det strukturella sparandet för budgetåret och åren därefter. Ett sådant åtagande bör normalt utformas så att den målsatta nivån för sparandet nås när konjunkturen är i balans. En målavvikelse bör i ett normalt konjunkturläge, som en tumregel, minska i samma takt som vanligtvis sker i avsaknad av aktiva politiska beslut. Under en högkonjunktur bör avvikelsen minskas i snabbare takt, medan den i lågkonjunktur tillåts minskas i långsammare takt än vad som vanligtvis sker i avsaknad av aktiva politiska beslut. En tydligare roll för Enligt regeringens bedömning bör tilldelas en tydligare roll vid uppföljningen av överskottsmålet. En valberedning bör tillsättas för valet av rådsmedlemmar, och externa utvärderingar bör regelbundet göras av rådet och dess arbete. Regeringen anför att tydligare än bör fokusera sin analys på hur finanspolitiken, både i ett framtida och i ett historiskt perspektiv, förhåller sig till det finanspolitiska ramverket. Rådet bör därför få i uttrycklig uppgift att bedöma om det föreligger en avvikelse från överskottsmålet. Rådet bör även bedöma om en eventuell avvikelse är motiverad, och i vilken takt en återgång bör genomföras. Rådets uppgift bör vara att göra en välgrundad samlad bedömning av relevanta omständigheter utifrån de principer för uppföljningen av överskottsmålet som regeringen och ställt sig bakom. Vidare bör rådet genomföra regelbundna utvärderingar av kostnadsredovisningar av reformförslag till . Den nuvarande ordningen för att utse medlemmar till innebär att rådet nominerar nya ledamöter som sedan förordnas av regeringen. Vid en samlad bedömning anser regeringen att en valberedning bör tillsättas för val av rådsmedlemmar. I valberedningen bör bl.a. ledamöter från finansutskott ingå. Vidare anser regeringen att en extern utvärdering av bör göras med regelbundna intervall. Fokus för utvärderingarna kan variera, men en bedömning av rådets översyn av uppfyllelsen av de budgetpolitiska målen bör vara ett stående inslag. Regeringen har beslutat om en ändring i Finanspolitiska rådets instruktion som trädde i kraft med innebörden att rådet ska utvärdera regeringens prognoser för ekonomins utveckling och redovisningen till av de offentliga finanserna. En återkommande översyn av överskottsmålet Enligt regeringens bedömning bör nivån på överskottsmålet ses över varannan mandatperiod. En eventuell ny nivå bör träda i kraft första året efter ett ordinarie val. Vid en sådan översyn bör skuldens utveckling i relation till RIKTLINJER FÖR DEN EKONOMISKA POLITIKEN OCH BUDGETPOLITIKEN Även skuldankarets nivå bör ses över i samband med översynen av överskottsmålet. Regeringen bedömer att ett förutsebart och brett politiskt förankrat system för en regelbunden översyn av överskottsmålet gagnar målets trovärdighet. Enligt regeringen har överskottsmålet inget egenvärde utan syftar till att uppnå mer övergripande mål som är nära kopplade till skuld- och Ett överskottsmål för de offentliga finanserna och nivån på skuldankaret bör vara stabila över längre tidsperioder. För att undvika att revideringar av målnivån minskar målets trovärdighet är det viktig att sådana genomförs på ett förutsebart sätt. Dessutom bör ett brett politiskt stöd för eventuella förändringar eftersträvas för att värna stabiliteten i ramverket. Förutsättningarna för en ordnad översyn av målets nivå förbättras om tidpunkterna för översyn väljs med hänsyn till mandatperioderna. anser mot denna bakgrund att nivån bör ses över . översyn görs mot slutet av varannan mandatperiod kan ett eventuellt reviderat mål träda i kraft första året efter ett ordinarie val. Förslaget om att regelbundet genomföra översyner av överskottsmålet bedöms gå utöver vad som krävs Regeringen delar utredningens bedömning att ändringarna i det budgetpolitiska ramverket bör tillämpas fr.o.m. budgetarbetet . utgör en helhet och motiven till de olika delarna överlappar och samspelar med varandra. Detta talar för att förändringarna i huvudsak bör genomföras samlat och tillämpas fr.o.m. budgetarbetet . Regeringen avser att lämna förslag till en ny nivå för överskottsmålet och införande av ett skuldankare i budgetpropositionen . års ekonomiska vårproposition avser regeringen att tillämpa de ändringar i det budgetpolitiska ramverket som presenteras här. Regeringen avser även att lämna en ny skrivelse om det finanspolitiska ramverket till i vilken gällande regler och riktlinjer presenteras samlat. Regeringen har också i enlighet med utredningens förslag tillsatt en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att göra en översyn av vissa delar av budgetprocessen (dir. 2017:03) som ska redovisas . Med anledning av bedömningarna av en ny nivå på överskottsmålet och att ett skuldankare bör införas redovisar regeringen en beräkning där sparandet anpassas så att det nya överskottsmålet nås . Hur mycket statens sparande behöver anpassas för att klara överskottsmålet beror också på sparandet i de andra delarna i den offentliga sektorn. Beräkningarna visar att bruttoskuldkvoten förväntas falla snabbt fram till ca 2020 för att sedan minska i något långsammare takt, om det offentliga RIKTLINJER FÖR DEN EKONOMISKA POLITIKEN OCH BUDGETPOLITIKEN sparandet är i linje med överskottsmålet . förväntas bruttoskulden ligga inom skuldankarets toleransintervall, dvs. en skuldkvot på mellan av BNP, för att sjunka till av BNP 2026, det år överskottsmålets nivå enligt regeringens bedömning ska omprövas. Enligt de hållbarhetsdefinitioner, S1- och S2-indikatorerna, som Europeiska kommissionen tagit fram blir S2-indikatorn noll i en beräkning där sparandet anpassas så att det motsvarar ⅓ procent av BNP alla år, medan S1- indikatorn får värdet –2,4. Det innebär att man skulle kunna genomföra permanenta budgetförsvagningar på av BNP utan att bryta mot stabilitets- och tillväxtpaktens regler. I de fyra partimotionerna från , , och presenteras gemensamma riktlinjer för den ekonomiska politiken. Det görs i partimotion 2016/17:3727 av och (båda M), partimotion 2016/17:3722 av m.fl. (C), partimotion 2016/17:3730 av m.fl. (L) och i partimotion 2016/17:3728 av m.fl. (KD). Allianspartiernas riktlinjer för den ekonomiska politiken syftar till att bygga ett samhälle som tar till vara varje människas förmåga, där alla får förutsättningar att växa och skapa och där vi gemensamt skapar trygghet och sammanhållning. Jobben och kampen mot utanförskapet är grunden för Alliansens politik. Ansvar för svensk ekonomi och hållbara offentliga finanser De fyra allianspartierna välkomnar den överenskommelse som slutits mellan sju partier i om ett nytt finanspolitiskt ramverk. Det nya ramverket säkerställer att sparandet över en konjunkturcykel ska vara positivt och att den totala skuldnivån ska vara så pass låg att det finns tillräckliga marginaler för att understödja ekonomin när nästa kris slår till. Mot bakgrund av det starka konjunkturläge som svensk ekonomi befinner sig i finns det enligt motionärerna inte några stabiliseringspolitiska skäl för att som regeringen gör fortsätta att föra en expansiv finanspolitik. I stället bör det offentliga sparandet föras tillbaka till det nya överskottsmålet, och nya reformer för bör därför finansieras krona för krona. Det bedöms som nödvändigt för att ska ha det stabiliseringspolitiska utrymme som krävs vid nästa kris. Budgeten bör förstärkas genom såväl intäktsökningar som utgiftsminskningar. Enligt motionärerna är det centralt att budgetförstärkningarna och finansieringen av reformer inte sker genom att skatten på jobb och företagande höjs. Det bedöms som lika viktigt att budgetförstärkningarna inte ska påverka välfärdens kärnverksamheter. RIKTLINJER FÖR DEN EKONOMISKA POLITIKEN OCH BUDGETPOLITIKEN I motionen framhålls att utgiftstaket, som utgör en övre gräns för utgifterna på statens budget, ger riksdag och regering förbättrade möjligheter till kontroll och styrning av utgifterna. Motionärerna vänder sig emellertid mot regeringens höga utgiftstak och anser att det är viktigt att hålla utgifterna på en ansvarsfull nivå. Regeringens nivå på utgiftstaken bedöms förutsätta ett kraftigt höjt skatteuttag för att balansera utgiftsökningarna. Det är skattehöjningar som enligt motionärerna riskerar att slå mot jobb och företagande, och därmed försämra ekonomiska utsikter. Motionärerna vill föra en politik som leder till betydligt lägre utgiftstak än regeringens och till att det minskar som andel av BNP. Stärkta drivkrafter och sänkta trösklar in på arbetsmarknaden Den mest betydande utmaningen på svensk arbetsmarknad är enligt motionärerna att bryta det utanförskap som gäller de som står långt ifrån arbetsmarknaden, och som därmed har svårare att komma in. Regeringens politiska prioriteringar bedöms som felaktiga genom att de försvårar och fördyrar jobbskapande. De som befinner sig i utanförskap eller som riskerar att hamna där måste få ett jobb att gå till. För att åstadkomma detta ska politiken inriktas på att i första hand skapa jobb på den ordinarie arbetsmarknaden och inte genom temporära platser i arbetsmarknadsåtgärder. För att öka efterfrågan på arbetskraft med lägre kvalifikationer vill motionärerna se en ökad flexibilitet på arbetsmarknaden. Trösklarna in på arbetsmarknaden behöver sänkas genom lägre anställningskostnader. Möjligheten till vuxenutbildning behöver också förbättras. Arbetsförmedlingen bör läggas ned i sin nuvarande form så att dess resurser kan fördelas mer effektivt och ändamålsenligt. Motionärerna vill också se andra aktörer för en mer effektiv matchning mellan arbetssökande och arbetsgivare. Genom en låg skatt på arbete och strama bidragsnivåer vill motionärerna stärka drivkraften att arbeta. Det ska löna sig att arbeta, och drivkrafterna för att arbeta måste vara starkare än drivkrafterna att vara frånvarande. Med den politiska inriktningen vill motionärerna främja arbetslinjen och ett mer jämställt arbetsliv. Goda förutsättningar för fler och växande företag Företagande är grunden för välstånd och det som driver samhällsutvecklingen framåt. Regeringens höjning av såväl inkomstskatten som företagsskatter gör enligt motionärerna att utvecklingen går åt fel håll. Politiken bör i stället inriktas på att förbättra villkoren för att starta, driva och utveckla företag. Trösklarna för att starta företag behöver sänkas bl.a. genom ett lägre krav på aktiekapital och genom att tillgängliggöra mer offentligt riskkapital. En god tillgång till kompetens bedöms också som viktigt för att företag ska kunna växa, vilket enligt motionärerna kräver en bättre fungerande bostadsmarknad. Ett flertal reformer föreslås som bl.a. avser regelförenklingar. Motionärerna vill också att hyresregleringen ses över. RIKTLINJER FÖR DEN EKONOMISKA POLITIKEN OCH BUDGETPOLITIKEN I syfte att förenkla och snabba på rekryteringen av arbetskraft anser motionärerna att systemet för arbetskraftsinvandring behöver ses över. En hållbar utveckling för framtiden ska vara pådrivande i omställningen till en klimatneutral ekonomi och ett giftfritt samhälle. Regeringens politik bedöms inte förmå ta ledning för minskade utsläpp och en giftfri vardag. Det innebär att beslut om styrmedel skjuts och att nya skatter aviseras på förnybar energi. Politiken bedöms också som ineffektiv. Motionärerna vill i stället se kraftfulla och effektiva styrmedel som minskar klimathotet och därigenom även agera som ett föredöme för omvärlden.