bet · H501SfU5 · 2017-09-22 00:00:00 — Jag menar med emfas att det är långt mycket medmänskligare att ha ett effektivt och rättssäkert regelverk för återvändande för dem som väljer att inte följa lagstiftningen om ett frivilligt återvändande än att förvisa dem till ett skuggsamhälle. Jag vill dock lyfta fram att lagstiftningen och dess utformning inte är det enda som har betydelse, utan det måste kompletteras med att verkställande myndigheter får de resurser som uppdraget kräver. Här är jag mycket kritisk till regeringen. Polisen är nu mitt i en stor omorganisation, och missnöjet är stort. Det har fått till följd att vi inte lyckas fylla alla utbildningsplatser och att erfarna poliser slutar. Här hjälper det inte att prata siffror och om hur många poliser vi vill ha - det måste omsättas i poliser av kött och blod, något som den nuvarande regeringen har misslyckats fullständigt med. Detta misslyckande talar statistiken tydligt om. Antalet inre utlänningskontroller var 42 000. var det 19 000. beräknar man att 70 000 verkställighetsärenden kommer att överlämnas till polisen, och ska man veta att polisen verkställde 3 700 ärenden . Dock är de nu förslagna åtgärderna åtminstone ett steg i rätt riktning. debatterar vi en proposition som innebär tydligare befogenheter för och Säkerhetspolisen när beslut om av- eller utvisning verkställs i form av tvångsåtgärder. I stort håller med regeringen i dess ståndpunkt att en person som har ett verkställbart beslut om avvisning eller utvisning ska kunna omhändertas för att verkställigheten ska kunna förberedas eller genomföras. Precis som sa tidigare är det viktigt att man gör skillnad mellan ett ja och ett nej och att vi har en hållbar och rättssäker migrationspolitik. Vi stöder därför propositionen, som innebär ett steg i rätt riktning, men vill vara mycket tydliga med att vi inte anser att åtgärderna är tillräckliga utan önskar att regeringen utvidgade dessa förslag. Vi befinner oss just nu i ett akut läge, varför detta borde ha funnits på plats för länge sedan. Av den anledningen har vi lämnat in ett särskilt yttrande som jag tänkte redogöra för här. Den tidsgräns för omhändertagande som föreslås - och om det finns särskilda skäl - är för kort och bör förlängas. Vi kan inte uppnå omhändertagandets syfte om tiden är för kort. Vi är dessutom kritiska till den tidsgräns som regeringen föreslår för placering av personer som hålls i förvar i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest av transporttekniska skäl. Den är för kort. För att få en verklig effekt räcker det inte med , vilket föreslås, utan även denna tidsgräns menar vi bör förlängas. Vi har sett diverse händelser som tydligt pekar på att och Säkerhetspolisen behöver större möjligheter att fullfölja sitt uppdrag att skydda svenska medborgare och upprätthålla svensk lag. Det måste finnas en tydlig skiljelinje mellan vad som är rätt och vad som är fel. De beslut som fattas måste kunna genomföras för att våra viktigaste samhällsfunktioner ska fungera. Tydligare befogenheter för polisen när beslut om avvisning eller utvisning verkställs har en reservation i detta betänkande som främst rör statens rätt att omhänderta personer som anses vara minderåriga. Man kritiserar detta och hänvisar till men missar att FN inte vänder sig emot omhändertagande av barn utan snarare talar om vikten av att barn behandlas väl och att det sker en regelbunden översyn. Allt detta är naturligtvis självklart. Vi har, inte minst i samband med protesterna på och , fått se hur tydliga och ökade befogenheter hade kunnat underlätta för polisen att verkställa fattade beslut och säkerställa att rådande regler också gäller. De som ska skydda oss och upprätthålla ordningen bör ha rätt verktyg för sitt uppdrag, och det har de inte haft. Polisen har saknat tydliga direktiv och verktyg för att fullfölja sitt uppdrag, vilket polisen också varit tydlig med . Det är tyvärr så att genom sin reservation tydligt visar att de inte har lyssnat på polisen. Vidare har lyft upp frågan om överklagande. Även här kan jag konstatera att det egentliga syftet tycks vara att skapa mer byråkrati, eftersom samtliga eller närapå samtliga som blir omhändertagna lär överklaga. Hur detta ska gå till är således också oklart, då omhändertagandet sker under en mycket . Med ett sådant förslag kommer byråkratin att förvärra redan befintliga problem inom , vilket är det sista vi behöver. Jag skulle med detta vilja yrka bifall till propositionen men också tydligt poängtera att vi har en stark förhoppning om att den utvecklas ytterligare i enlighet med särskilda yttrande. I detta anförande instämde (SD). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.)