bet · H401TU16 · 2017-05-23 00:00:00 — Arbetet med översynen pågår och förväntas avslutas /18. Utskottet vill avslutningsvis även framhålla att det är positivt att har fått i uppdrag att fördela till ideella organisationer för informations- och utbildningsinsatser som främjar ökad och säker cykling och att barn och unga är en av de målgrupper som särskilt ska prioriteras i detta. Mot bakgrund av vad som anförts ovan finner utskottet inte skäl att ta något initiativ i frågan och avstyrker därmed motion 2016/17:1683 (S). Underlättande av kombinerade resor med cykel Utskottets förslag i korthet avstyrker motionsförslag om möjligheten att ta med sig cykeln i kollektivtrafiken. Utskottet hänvisar bl.a. till den inriktning som anges i den presenterade nationella cykelstrategin och anser att den nuvarande ordningen, där de regionala kollektivtrafikmyndigheterna gör avvägningar av vilka krav som bör ställas på den offentligt organiserade kollektivtrafiken i länet, är en lämplig ordning. Jämför reservation 12 (L). När det gäller frågor som rör kombinerade resor med cykel inom kollektivtrafiken finns en EU-reglering av betydelse för eventuell svensk reglering. I artikel 5 i EG-förordning 1371/2007 anges att järnvägsföretagen ska ge resenärerna möjlighet att, mot extra betalning, ta med cyklar på tåget. Detta gäller förutsatt att det inte har någon negativ effekt på trafiktjänsten och att vagnarna tillåter det. Enligt lagen (2010:1065) om kollektivtrafik är det den regionala kollektiv-trafikmyndigheten som ansvarar för kollektivtrafiken i länet. De regionala kollektivtrafikmyndigheterna tar fram trafikförsörjningsprogram som omfattar all kollektivtrafik i respektive län. Programmen har sin utgångspunkt i de transportpolitiska målen och beaktar även andra nationella, regionala och lokala mål samt planer och program av betydelse för en hållbar utveckling och tillväxt. I samband med upprättandet av planerna förs även en dialog med bl.a. operatörer, kollektivtrafikföretag och övriga intressenter. m.fl. (MP) pekar i motion 2016/17:1318 på att kombinationen av klimatsmarta transportmedel behöver underlättas. Enligt motionärerna är förutsättningarna för att ta med sig cykel på tåget eller annan kollektivtrafik begränsade och oförutsägbara. Motionärerna pekar på självklarheten i att det inte fungerar att tillåta cyklar på bussar, tunnelbanor och spårvagnar i städerna under rusningstid, men menar att det är desto svårare att förstå varför det inte ska vara tillåtet under lågtrafiken eller varför landsbygdens bussar numera sällan erbjuder den möjligheten. För att främja cyklingen och den klimatsmarta resan måste det vara enkelt att kombinera de klimatsmarta transportmedlen. Motionärerna efterfrågar därmed att regeringen återkommer till med förslag om en komplettering av kollektivtrafiklagen så att det blir obligatoriskt att ställa krav på både upphandlad och kommersiell trafik om att resenärerna ska kunna ta med sig cyklar i kollektivtrafiken (yrkande 6). (M) påtalar i motion 2016/17:2099 i denna del att det behöver ställas krav i upphandlingar av kollektivtrafik för att skapa möjligheter att ta med cykeln. Enligt motionären är detta möjligt i alla andra delar av världen. Motionären yrkar därför att regeringen ser över möjligheten att lägga fram förslag som redan nu möjliggör för cyklisterna att enklare ta sig fram. (L) framför i kommittémotion 2016/17:3373 att transportsystemet bör möjliggöra kombinationsresor med cykel. Infartsparkeringar bör enligt motionären göra det möjligt att ställa bilen och fortsätta resan med cykeln, och kollektivtrafiken bör medge cykeltransport, vilket gör det möjligt att cykla delar av resan. Enligt motionären kan framtida varuleveranser i täta stadskärnor göras med hjälp av lastcyklar, vilket i sin tur kräver en god stadsplanering. Säker och väderskyddad förvaring och parkering förutsätter planering, vilket motionären menar är viktigt för utvecklingen av cyklism. För att främja utvecklingen av hållbara samhällen bör enligt motionären klimatvänliga transporter såsom cykling premieras. Därmed efterfrågar motionären att kombinationsresor underlättas (yrkande 12). Utskottet kan inledningsvis konstatera att det i lagen (2010:1065) om kollektivtrafik stadgas att det är de regionala kollektivtrafikmyndigheterna som är ansvariga för kollektivtrafiken, dvs. för utbud, kvalitet och annat som är av betydelse för kollektivtrafikresenärerna. I uppdraget till ingick att analysera regler inom olika områden för att öka cyklingen och göra den säkrare. Ett av de delområden som sågs över var möjligheterna att ta med cykel på tåg och bussar. I betänkande Ökad och säkrare cykling – en översyn av regler ur ett cyklingsperspektiv (SOU 2012:70) lämnades dock inga förslag när det gäller frågan om att underlätta för resenärer att kunna ta med sig cykel i kollektivtrafiken. Däremot föreslogs att regeringen skulle ge i uppdrag att i samråd med Transportstyrelsen ta fram en idékatalog inom området. Enligt uppgift från har någon idékatalog ännu inte tagits fram. Utskottet vill dock framhålla att det ser positivt på att en sådan tas fram. Frågan om möjligheterna att kombinera cykeltrafik med kollektivtrafik har varit uppe till behandling i , (bet. 2015/16:TU7). Utskottet vill liksom tidigare i dessa sammanhang understryka vikten av att cykeltrafik kan vara en del av hela resan och att detta först och främst förutsätter att det är tillåtet och möjligt att ta med cykeln på olika kollektiva färdmedel som tåg och buss. Utskottet vill dock i sammanhanget uppmärksamma de målkonflikter som ökade krav på kollektivtrafiken kan leda till och att krav på den allmännyttiga trafik som de regionala kollektivtrafikmyndigheterna organiserar kan bidra till ökade kostnader för kollektivtrafiken och därmed också till en dyrare kollektivtrafik för resenärerna, vilket i sin tur kan inverka negativt på människors vilja att välja kollektivtrafik. Utskottet vill liksom tidigare även peka på att det finns starka skäl att tro att det arbete som pågår med att öka och förbättra kollektivtrafiken också kommer att leda till en ökad investeringsvilja i de fordon som används av kollektivtrafikföretagen och att dessa är anpassade till olika resenärskategorier som bl.a. cykelresenärer. Enligt utskottets mening är det de regionala kollektivtrafikmyndigheterna som är bäst lämpade att göra en avvägning av vilka krav som bör ställas på den offentligt organiserade kollektivtrafiken i länet. Utskottet vill även peka på den nationella cykelstrategin som presenterades där regeringen framhåller att den ser ett behov av ett tydligt integrerat hela-resan-perspektiv vid planering av ökad cykling. Regeringen pekar på att en resenär kan vara cyklist under en del av resan och kollektivtrafikresenär eller annan typ av resenär under andra delar av resan. Utskottet delar regeringens uppfattning att transportsystemet behöver utvecklas i samspel med andra samhällsfunktioner, så att det skapas goda förutsättningar för tillgänglighet samt effektiva resor och transporter där cykel ingår som ett viktigt alternativ. Utskottet välkomnar vidare att regeringen i den nationella cykelstrategin betonar att hela-resan-perspektivet även bygger på att goda parkeringsmöjligheter för cykel finns vid målpunkter och att cykelnätet har god koppling till dessa. Mot bakgrund av dels att utskottet anser att det är lämpligt att de regionala kollektivtrafikmyndigheterna gör avvägningar av vilka krav som bör ställas på den offentligt organiserade kollektivtrafiken i länet, dels den inriktning som regeringen ger uttryck för i den presenterade nationella cykelstrategin finner utskottet inte anledning att ta något initiativ i frågan om kombinerade resor med cykel. Därmed avstyrks motionerna 2016/17:1318 (MP) yrkande 6, 2016/17:2099 (M) i denna del och 2016/17:3373 (L) yrkande 12. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om åtgärder för att främja användningen av elcyklar. Utskottet hänvisar bl.a. till den positiva trend som kan ses när det gäller användningen av elcyklar. När det gäller hastighetsbegränsningar för elcyklar konstaterar utskottet att hänsyn måste tas till trafiksäkerhetsaspekterna för lätta fordon vid höga farter. Jämför reservation 13 (M, C, L, KD). En elassisterad cykel (elcykel) är en cykel försedd med en elmotor. Med hjälp av motorn blir cyklandet enklare och lättare. Elcykelns elmotor kopplas in när trycket på tramporna ökar, och när farten överskrider kopplas elassistansen från. När det gäller vad som ska klassas som en elcykel följs i EU-standarden EN 15194. Enligt EN 15194 gäller att en cykel med elassistans räknas som cykel om den är konstruerad på följande sätt: – Elmotorn kopplas in när trycket på tramporna ökar, t.ex. för att göra det lättare att trampa i uppförsbackar och i stark motvind. – Motorn får endast förstärka kraften från tramporna och får inte ge något krafttillskott vid hastigheter . – Motorns nettoeffekt får vara högst . Om en cykel med elassistans avviker från ovanstående krav kommer fordonet inte längre att anses vara en cykel, utan det kommer att tillhöra något annat fordonsslag med andra krav och förutsättningar för att få brukas i trafik. Elcyklar klassas som cyklar och ska således framföras på cykelbanan. För övrigt gäller samma trafikbestämmelser för elcyklar som för vanliga cyklar (cykelhjälm, broms, signalanordning, belysning, reflexer och skjutsning). har elcyklarna utvecklats från de elcyklar som lanserades som var utrustade med tunga, och ofta otympliga, blybatterier. är det litiumbatterier som gäller. Dagens elcyklar har ofta en aluminiumram och är inte nämnvärt mycket tyngre än en vanlig cykel. Motoriserad cykel klassificerad som moped klass II EU har beslutat om en ny förordning om godkännande och marknadskontroll av två- och trehjuliga fordon samt fyrhjuliga fordon. Med anledning av detta behandlade en proposition om godkännande och marknadskontroll av fordon (prop. 2015/16:31, bet. 2015/16:TU5, rskr. 2015/16:44). infördes svenska bestämmelser som gör det möjligt att typgodkänna ett fordon som är en motordriven eller motoriserad cykel med en motoreffekt på högst och som är konstruerad med en tramp- och vevanordning och där motorn inte ger något krafttillskott vid hastigheter . Fordonet får drivas av antingen en elmotor eller en förbränningsmotor. Den motoriserade cykeln passar inte in i definitionen av en cykel, utan klassas som en moped klass II. En benämning som ofta används för dessa fordon är snabb-elcyklar. För att få köra det nya fordonet måste föraren ha fyllt och ha förarbevis för moped. (M) pekar i motion 2016/17:2087 på att användningen av elcykel går kraftigt framåt i och övriga världen. Motionären anser att användningen av elcyklar är mycket positiv för miljön då detta inte bidrar med några utsläpp av växthusgaser. är driftkostnaderna låga, vilket gör det till en ekonomiskt lönsam investering. Det finns dock enligt motionären fortfarande mycket samhället kan göra för att ytterligare främja användningen av detta transportmedel. Motionären efterfrågar därför en översyn av gällande hastighetsbegränsningar för elcyklar med syftet att höja den högsta tillåtna hastigheten ifall detta kan göras utan försämrad säkerhet. (M) pekar i motion 2016/17:2091 på att cykeln är ett hälsofrämjande transportmedel som i jämförelse med bilen har låga underhålls- och driftskostnader och ökar framkomligheten i tätorter. Vidare bidrar cykeln som transportmedel även till att minska människans negativa påverkan på miljö och klimat. Motionären pekar på att undersökningar visar att de som har en kortare sträcka än till skolan eller arbetet oftast kan cykla utan att det tar någon extra tid jämfört med att välja bilen, och konstaterar att en ökad användning av elcykel med största sannolikhet skulle innebära att bilen konkurreras ut på längre pendlingsavstånd än . Motionären menar att möjligheten att få fler att välja cykeln framför bilen utgör en central del i arbetet med att nå målet om en fossiloberoende fordonsflotta. Som ett led i arbetet med att nå detta mål efterfrågar motionären därför en översyn av hur användningen och försäljningen av elcyklar kan främjas. m.fl. (M) framhåller i kommittémotion 2016/17:2531 att ny teknik bidrar till nya möjligheter även inom cykelområdet. Enligt motionärerna väljer vissa bort cykeln för att den upplevs som för fysiskt utmanande eller för långsam, särskilt på långa avstånd. Lösningen på det är enligt motionärerna en elcykel där elassistansen gör att cyklisten kan ta sig fram bekvämt och utan nämnvärd ansträngning. Motionärerna menar att en ökad användning av elcykel som transportmedel med största sannolikhet skulle innebära att fler väljer cykeln framför bilen på längre pendlingsavstånd än . Därmed efterfrågar motionärerna en anpassning av infrastrukturen och reglerna för cykling så att användningen av elcyklar främjas (yrkande 41). (L) pekar i kommittémotion 2016/17:3373 på en markant ökning när det gäller försäljningen av elcyklar. Motionären menar att när elcyklar kommer ut i stor skala kan det medföra samhällsnytta eftersom många kan välja elcyklar i stället för bil, men också att det kan medföra ökade risker vad gäller trafiksäkerheten. Det är enligt motionären därför viktigt att följa upp detta, och i trafiksäkerhetsstatistiken bör det göras enkelt att ta fram statistik för olyckor där elcyklar är inblandade. Motionären påtalar att detta kan ligga till grund för ett utökat trafiksäkerhetsarbete för elcyklar (yrkande 15). Utskottet vill liksom tidigare framhålla att möjligheten att få fler att välja cykeln framför bilen är en central del i arbetet med att nå målet om en fossiloberoende fordonsflotta. Cykelbranschen har /11 följt försäljningen av elcyklar i , och denna försäljning har ökat kraftigt . Enligt uppgifter från Cykelbranschen såldes /16 ca 45 000 elcyklar i , vilket kan jämföras med 2014/15 då antalet uppgick till ca 30 000. I liksom i andra europeiska länder görs forskningsinsatser med fokus på att öka kunskapsläget om såväl elcyklar som s.k. snabb-elcyklar. När det gäller snabb-elcyklar kan här exempelvis nämnas att skyltfond finansierar olika forskningsprojekt om cykling och elcyklar, där ett handlar om att öka förståelsen för säkerhetsrisker med snabb-elcyklar i genom att – samla kunskap om säkerhetsrisker med snabb-elcyklar jämfört med vanliga cyklar och vanliga elcyklar – undersöka lagstiftningen och dess tillämpning när det gäller snabb-elcyklar i och enskilda europeiska länder – samla kunskap om snabb-elcyklar, lagstiftning och säkerhet bland cykelförsäljare i – ge råd och rekommendationer om hur vi i kan öka säkerheten för den nya typen av fordon. Enligt uppgift från görs inte några riktade och direkta statliga insatser för att öka försäljningen av just elcyklar i utöver de insatser som görs för att främja ett ökat cyklande generellt. Utskottet har även tidigare behandlat frågor om hastigheter för cyklister, (bet. 2015/16:TU7). Utskottet framhöll då att cyklister håller väldigt olika hastighet på cykelbanorna, vilket kan ha negativa effekter på både säkerheten, inte minst för gångtrafikanter, och framkomligheten. Utskottet vill nu liksom tidigare framhålla att det är viktigt att möjliggöra cykling som alternativ både för dem som vill använda cykeln som transportmedel i hög hastighet och för dem som vill cykla i lägre hastighet men även för mer utsatta cyklister såsom barn. Utskottet vill i sammanhanget även framhålla att hastighetsfrågan är en central fråga i nollvisionsarbetet. Utskottet kan konstatera att det är möjligt att införa hastighetsgränser i alla tio steg och att dessa hastighetsgränser har införts så att de kan användas för att anpassa hastigheten till gällande förutsättningar vad gäller trygghet, trafiksäkerhet, miljö, vägstandard och fordonsutveckling. Utskottet vill vidare påminna om att det till uppgifter hör att utarbeta riktlinjer och föreskrifter för tillämpningen av hur de olika hastighetsgränserna bör användas. Sådana riktlinjer och föreskrifter ska främja en utveckling i enlighet med den av beslutade nollvisionen och de av beslutade målen för transportpolitiken. Enligt sätts hastigheten efter vägens säkerhetsstandard, och det tas också hänsyn till faktorer som miljö, tillgänglighet och regional utveckling, t.ex. arbetspendling. Enligt gällande hastighetsregler finns det ingen särskild hastighetsbegränsning för cyklister på väg, utan där gäller samma begränsning som för bilar. Det finns inte heller någon generell hastighetsbegränsning på cykelbanor. Det kan dock noteras att mopeder klass I, som får köras i maximalt , inte får framföras på cykelbanan, medan mopeder klass II får framföras på cykelbanan med maxhastigheten . När det gäller frågan om höjd hastighet för elcyklar har framfört att hänsyn måste tas till trafiksäkerhetsaspekterna för lätta fordon vid höga farter med tanke på att många skadas allvarligt i singelolyckor. Utifrån den utveckling som sker med nya och snabba elcyklar ser utskottet liksom tidigare positivt på att det forskas om och samlas kunskap inom området. Utskottet vill framhålla att den ökade användningen av cyklar också innebär att ett ökat fokus bör läggas på att lyfta fram säkerheten för de elcykelanvändare och medtrafikanter som ska samsas om att använda infrastrukturen. Utskottet vill också peka på att har gett Trivector i uppdrag att genomföra en studie om trafiksäkerhetsaspekter av en ökad användning av elcyklar i . Studien finansierades av skyltfond, och publicerades rapporten av ökad användning av elcyklar i (rapport 2014:50). I rapporten konstateras bl.a. att det trots den snabba utvecklingen finns relativt lite kunskap om vilka som använder elcyklar och om vilka olycks- och skaderisker som kan kopplas samman med färdmedlet. I rapporten görs bedömningen att en ökad elcykelanvändning i troligtvis kommer att öka antalet olyckor och även antalet olyckor med allvarliga konsekvenser och att detta beror på bl.a. högre hastigheter, flera äldre cyklister och felaktiga förväntningar bland övriga trafikantgrupper. Vidare görs bedömningen att det, när det gäller olika olyckstyper, är troligt att kollisioner mellan elcyklister och cyklister respektive fotgängare blir vanligare och ger allvarligare skador än vid vanlig cykling, eftersom elcykling bidrar till större hastighetsskillnader på gång- och cykelvägnätet. kommer den vanligaste orsaken till allvarlig skada för elcyklister troligtvis att vara singelolycka liksom vid vanlig cykling. Mot bakgrund av vad som framkommit i rapporten om olyckor med elcyklar välkomnar utskottet att det i rapporten lämnas ett antal rekommendationer för hur en ökad olycks- och skaderisk i och med en ökad användning av elcyklar kan minimeras. Utskottet konstaterar att flera av de rekommendationer som lämnas i rapporten handlar om att planera bra för säker cykling, och att det i detta inkluderas att planera bra för säker elcykling. Enligt uppgift från Transportstyrelsen tas det inte fram och sammanställs statistik specifikt för olyckor där eldrivna cyklar är inblandade. Det finns dock en viss möjlighet, om än med vissa begränsningar, att genom s.k. fritextsökningar ta fram vissa uppgifter specifikt om olyckor där elcyklar är inblandade. Enligt Transporstyrelsen förs interna diskussioner om möjligheten att framledes utveckla uppgiftshanteringen när det gäller elcykelrelaterade olyckstillbud. Utskottet kan sammanfattningsvis konstatera att det sker en positiv utveckling av användningen och försäljningen av elcyklar i såväl som i andra europeiska länder. Med beaktande av att många skadas allvarligt i singelolyckor med cykel anser utskottet också att hänsyn måste tas till trafiksäkerhetsaspekterna för lätta fordon vid höga farter. Utskottet välkomnar även att Transportstyrelsen har inlett diskussioner om behovet av att utveckla uppgiftshanteringen vid elcykelrelaterade olyckstillbud. När det gäller att främja användningen av elcyklar genom anpassningar av regler och infrastrukturens utformning anser utskottet att den nationella cykelstrategi som regeringen presenterat kommer att kunna spela en viktig roll. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2016/17:2087 (M), 2016/17:2091 (M), 2016/17:2531 (M) yrkande 41 och 2016/17:3373 (L) yrkande 15. Mål och utgångspunkter, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3507 av (C) yrkande 15, 2016/17:3373 av (L) yrkande 4 och 2016/17:3373 av (L) yrkande 5. Det är angeläget att lyfta fram cykeln som transportmedel eftersom den inte genererar utsläpp som den tar mindre plats än bilen och är bra för folkhälsan. Mot bakgrund av att av resorna sker med cykel anser jag att det behövs åtgärder för att öka cyklingen eftersom detta skulle vara bra såväl för miljön och hälsan som för minskad trängsel i städerna. Den nationella cykelstrategin som regeringen presenterade är ett steg i rätt riktning när det gäller att ta ett helhetsgrepp om cykelfrågorna och skapa förutsättningar för enklare regler, förbättrad cykelinfrastruktur och ökad trafiksäkerhet. Den kan dock bara ses som ett första och inledande steg, och det återstår därför mycket att göra. Jag kan konstatera att en stor del av besluten som rör cykeltrafik sker lokalt eller regionalt och att den nationella nivån därför måste arbeta för att skapa förutsättningar för regionalt och kommunalt samarbete och kunskapsutbyte. Som en viktig del i detta arbete anser jag att den kompetens och det stöd som kan ge behöver stärkas genom att ett nationellt cykelkansli inrättas. Jag anser att detta skulle vara ett viktigt steg för att kunna ta ett bättre helhetsgrepp om cykelfrågor. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Mål och utgångspunkter, punkt 1 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3373 av (L) yrkandena 4 och 5 samt 2016/17:3507 av (C) yrkande 15. Jag vill inledningsvis framhålla att cykling är ett klimatsmart transportsätt som bl.a. medverkar till att minska annan trafikträngsel i städerna och påverkar luftkvaliteten positivt. Jag kan konstatera att det saknas såväl ett nationellt kunskaps- och erfarenhetscenter som en aktör på nationell nivå som kan bidra till en utveckling med ökad cykling. För att bättre sätta fokus på cyklingen som transportsätt och skapa förutsättningar för att cykelfrågorna ska bli högre prioriterade anser jag att det bör inrättas ett nationellt cykelkansli med en cykelsamordnare. Detta behövs bl.a. mot bakgrund av det ökande behov som kan ses när det gäller att samordna strategier, sprida goda exempel och underlätta samverkan mellan olika huvudmän. Vidare behövs det en samordnande funktion för att bl.a. samla och sprida kunskap om hur cykling ska prioriteras vid målkonflikter och i arbetet med att ta fram riktlinjer och ge stöd i olika cykelrelaterade frågor som medverkar till att underlätta en ökad och säker cykling. När det gäller tillkännagivande till regeringen om att återkomma med en nationell cykelstrategi anser jag att regeringen borde ha kunnat hörsamma tillkännagivandet tidigare än vad som blev fallet. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Infrastruktur och förutsättningar för ökad cykling, punkt 2 (M, C) av (M), (M), (C), Boriana (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3119 av m.fl. (C) yrkande 8, 2016/17:515 av och (båda M), 2016/17:2657 av m.fl. (KD) yrkande 1 och 2016/17:3373 av (L) yrkandena 1, 2 och 6 samt 2016/17:210 av och (båda M), 2016/17:323 av och (båda M) yrkande 1, 2016/17:1297 av (MP), 2016/17:1318 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2016/17:2099 av (M) i denna del, 2016/17:2702 av m.fl. (S) och