bet · H401MJU14 · 2017-04-20 00:00:00 — Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2016/17:MJU14 Utskottet föreslår att avslår motionsyrkanden från allmänna motionstiden /17 om bl.a. globalt hållbart fiske, genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken, regelverket för yrkesfisket, redskapsanvändning, ålförvaltning, vattenbruk, maximal hållbar avkastning, märkning av fisk, fiskefria områden, fiskevårdsområden och länsstyrelsernas fisketillsyn, främst med hänvisning till pågående arbete. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat i ett särskilt avsnitt. I betänkandet finns 23 reservationer (M, SD, C, V, L, KD). Cirka 50 yrkanden i motioner från allmänna motionstiden /17. Utskottets förslag till riksdagsbeslut ............................................................... Redogörelse för ärendet .................................................................................. Ärendet och dess beredning.......................................................................... Globalt hållbart fiske .................................................................................... Genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken................................. Regelverket för yrkesfisket m.m. ............................................................... Motioner som bereds förenklat................................................................... Globalt hållbart fiske, punkt 1 (C) ........................................................ Globalt hållbart fiske, punkt 1 (V)........................................................ Globalt hållbart fiske, punkt 1 (KD) ..................................................... Genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken, punkt 2 (SD) .... Regelverket för yrkesfisket, punkt 3 (M, SD)....................................... Regelverket för yrkesfisket, punkt 3 (C) .............................................. Regelverket för yrkesfisket, punkt 3 (L)............................................... Regelverket för yrkesfisket, punkt 3 (KD) ........................................... Överlåtande av fiskelicens, punkt 4 (C)................................................ Ökade kustkvoter, punkt 5 (SD) ........................................................... Redskapsanvändning, punkt 7 (SD) ..................................................... Redskapsanvändning, punkt 7 (V)........................................................ Redskapsanvändning, punkt 7 (KD) ..................................................... Fiske i skyddade områden, punkt 8 (V) .................................... Totalförbud mot ålfiske, punkt 10 (V).................................................. Vattenbruk, punkt 11 (M) ..................................................................... Vattenbruk, punkt 11 (SD) ................................................................... Vattenbruk, punkt 11 (C)...................................................................... Maximal hållbar avkastning, punkt 12 (SD)......................................... Märkning av fisk, punkt 13 (KD) ......................................................... Fiskefria områden, punkt 14 (KD)........................................................ Fiskevårdsområden, punkt 15 (KD) ..................................................... Länsstyrelsernas fisketillsyn, punkt 16 (V) .......................................... Motioner som bereds förenklat, punkt 17 (M)...................................... Motioner som bereds förenklat, punkt 17 (SD) .................................... Motioner som bereds förenklat, punkt 17 (C)....................................... Motioner som bereds förenklat, punkt 17 (L) ....................................... Motioner som bereds förenklat, punkt 17 (KD).................................... Förteckning över behandlade förslag ............................................................ Motioner från allmänna motionstiden /17 ......................................... Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet under förslagspunkt 17 ........... Uppföljning av systemet med överlåtbara fiskerättigheter i det pelagiska fisket (2016/17:RFR7) Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2016/17:1956 av och (båda C) yrkande 13, 2016/17:1989 av m.fl. (V) yrkande 10 och 2016/17:2552 av m.fl. (KD) yrkande 3. Reservation 1 (C) Reservation 2 (V) Reservation 3 (KD) 2.Genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken 2016/17:2448 av m.fl. (SD) yrkande 2. Reservation 4 (SD) 2016/17:384 av och (båda S), 2016/17:864 av (M) yrkande 2, 2016/17:1726 av m.fl. (L) yrkande 5, 2016/17:1956 av och (båda C) yrkande 11, 2016/17:2552 av m.fl. (KD) yrkandena 6 och 7, 2016/17:3185 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2016/17:3197 av och (båda C). Reservation 5 (M, SD) Reservation 6 (C) Reservation 7 (L) Reservation 8 (KD) 2016/17:1956 av och (båda C) yrkande 9. Reservation 9 (C) 2016/17:2448 av m.fl. (SD) yrkande 7. Reservation 10 (SD) UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT 2016/17:1151 av och (båda S). 2016/17:1989 av m.fl. (V) yrkandena 7 och 8, 2016/17:2448 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2016/17:2552 av m.fl. (KD) yrkande 5. Reservation 11 (SD) Reservation 12 (V) Reservation 13 (KD) 8.Fiske i skyddade områden 2016/17:1989 av m.fl. (V) yrkande 9. Reservation 14 (V) avslår motionerna 2016/17:595 av (S), 2016/17:1673 av och (båda S) yrkandena 1–3, 2016/17:2897 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2016/17:3021 av och (båda C). 2016/17:1989 av m.fl. (V) yrkande 11. Reservation 15 (V) 2016/17:1956 av och (båda C) yrkande 12, 2016/17:2448 av m.fl. (SD) yrkande 8 och 2016/17:3185 av m.fl. (M) yrkande 4. Reservation 16 (M) Reservation 17 (SD) Reservation 18 (C) 2016/17:2448 av m.fl. (SD) yrkande 6. Reservation 19 (SD) UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT 2016/17:2552 av m.fl. (KD) yrkande 2. Reservation 20 (KD) 2016/17:2552 av m.fl. (KD) yrkande 4. Reservation 21 (KD) 2016/17:2552 av m.fl. (KD) yrkande 8. Reservation 22 (KD) 2016/17:1989 av m.fl. (V) yrkande 6. Reservation 23 (V) 17.Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (S), (SD), (M), (S), (MP), (M), (S), (L), (V), (KD), (S), (M), (SD) och (C). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet 53 motionsyrkanden från allmänna motionstiden /17. Motionsyrkandena tar bl.a. upp frågor som rör globalt hållbart fiske, genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken, regelverket för yrkesfisket, redskapsanvändning, ålförvaltning, vattenbruk, begreppet maximal hållbar avkastning, märkning av fisk, fiskefria områden, fiskevårdsområden och länsstyrelsernas fisketillsyn. Miljö- och jordbruksutskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp har på uppdrag av utskottet gjort en uppföljning av systemet med överlåtbara fiskerättigheter i det pelagiska fisket (2016/17:RFR7). Sammanfattningen av uppföljningen finns i bilaga 3. Med anledning av uppföljningen arrangerar utskottet ett seminarium . informerade representanter från för europapolitiska studier (Sieps) och utskottet om rapporten i fjärran vatten – en studie om EU:s fiskeriavtal med utvecklingsländer (Sieps 2016:12). Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden, främst med hänvisning till pågående arbete. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat i ett särskilt avsnitt. I betänkandet finns 23 reservationer (M, SD, C, V, L, KD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om globalt hållbart fiske, om att omvandla EU:s fiskeavtal med tredjeländer till utvecklingsavtal och om FAO:s (FN:s jordbruks- och livsmedelsorganisation) uppförandekod för ansvarsfullt fiske. Jämför reservation 1 (C), 2 (V) och 3 (KD). Enligt kommittémotion 2016/17:1956 av och (båda C) yrkande 13 bör aktivt verka för ett hållbart globalt fiske. Globalt är överfiske ett stort problem, inte minst för fattiga människor i utvecklingsländer. bör därför aktivt driva på för ett globalt hållbart fiske, motverka utfiskning samt utöka skyddet av hotade arter. Enligt partimotion 2016/17:1989 av m.fl. (V) yrkande 10 bör verka för att EU:s fiskeavtal med tredjeländer omvandlas till utvecklingsprojekt inom hållbart fiske. Europeiska fiskeflottor kan med stöd av s.k. fiskepartnerskapsavtal fiska i andra länders fiskezoner. Många av avtalsländernas fiskbestånd är redan överfiskade, och utrymmet för utländska fiskefartyg är således minimalt. Avtalsländerna är beroende av det småskaliga fisket, vilket riskeras att slås ut då EU:s fiskeflotta fiskar på redan hårt ansatta bestånd. EU bör hjälpa de länder där avtal finns och stärka deras fiskförvaltning. I kommittémotion 2016/17:2552 av m.fl. (KD) yrkande 3 föreslås att EU:s fiske i andra länders vatten ska följa FAO:s uppförandekod. Genom överenskommelser som förhandlats fram genom EU kan fiskare från EU-länder fiska i tredjeländers vatten. Det är viktigt att EU:s fiske i andra länders vatten följer FAO:s uppförandekod, vilket bl.a. innebär att fisket ska ske på överskott och att befintliga subventioner av fjärrfiske avskaffas. Den gemensamma fiskeripolitiken innehåller sedan reformen 2014 en specifik del om EU:s externa relationer. Här tydliggörs bl.a. att samma villkor ska gälla för unionens fiskeverksamhet utanför unionens vatten som internt inom EU. Enligt Havs- och vattenmyndigheten (rapport 2017:4) är detta mycket betydelsefullt för att säkerställa ett hållbart nyttjande och bevarande av de biologiska resurserna globalt. Det ligger också väl i linje med EU:s samstämmighetspolitik som syftar till att minimera motsättningar och bygga synergier mellan olika politikområden för att gynna utvecklingsländer och effekten av utvecklingspolitiken. Den gemensamma fiskeripolitiken slår fast att EU ska sträva efter att säkerställa att fiskeavtal med länder utanför EU, s.k. hållbara fiskepartnerskapsavtal, är till nytta både för EU och för det berörda tredjelandet. Detta innebär att den lokala befolkningen och den lokala fiskerinäringen i kuststaten ska gynnas, förutom att avtalen ska bidra till att skapa en fortsatt hållbar verksamhet för EU:s flotta. Avtalen ska säkerställa att EU får en skälig andel av det tillgängliga s.k. överskottet av fisk i proportion till EU-flottans intressen. I korthet utgör överskottet den hållbara avkastning man kan ta ut av ett fiskbestånd minus kuststatens egen potentiella fångst. En fastslagen andel av betalningen för fiskerättigheterna ska gå till att utveckla och stärka utvecklingsländernas nationella fiskeriförvaltning. När man fastställer tillträdet till tillgängliga fiskeresurser när det gäller gränsöverskridande eller långvandrande fiskbestånd bör man beakta vetenskapliga bedömningar som gjorts på regional nivå. EU ska aktivt stödja och bidra till utvecklingen av vetenskaplig kunskap och rådgivning. Enligt Havs- och vattenmyndighetens rapport om den gemensamma fiskeripolitiken 2016 (rapport 2016:3) har det varit tydligt att de nya kraven som ställs i grundförordningen har följts konsekvent i samband med de förhandlingsmandat och protokoll för hållbara fiskepartnerskapsavtal som diskuterades i rådet . De nya kraven innebär exempelvis att det i protokoll eller avtal ska finnas en särskild klausul om mänskliga rättigheter, att en exklusivitetsklausul ska förekomma och att kommissionen ska se till att det sker oberoende förhands- och efterhandsutvärderingar av vart och ett av protokollen till ett fiskepartnerskapsavtal. förhandlades inte några nya hållbara fiskepartnerskapsavtal fram. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 23) framhåller regeringen bl.a. att det är avgörande att är pådrivande för att de beslut som fattas inom EU ska leda till en hållbar förvaltning av fiskbestånden, både inom EU och globalt. Enligt regeringen (, minister för internationellt utvecklingssamarbete och klimat, , landsbygdsminister, och , EU- och handelsminister) har drivit på för att EU ska ha ett större fokus på hållbarhet i fiskeriförvaltningen, inkl. fiskepartnerskapsavtalen med utvecklingsländer (regeringen, ). Regeringen följer noga frågan om den gemensamma fiskeripolitikens påverkan på utvecklingsländer, och i Havs- och vattenmyndighetens regleringsbrev finns ett återrapporteringskrav att i sin rapport om den gemensamma fiskeripolitiken redovisa eventuell påverkan av denna på utvecklingsländer. Havs- och vattenmyndigheten konstaterar i rapporten om den gemensamma fiskeripolitiken (rapport 2017:4) att haft en ambitiös samstämmighetsagenda och att politik för global utveckling föregick EU:s samstämmighetspolitik. För att genomförandet av EU:s fiskeripolitik ska ta nödvändiga hänsyn till utvecklingsagendan är det av stor vikt att fortsätter att vara ett föregångsland och driver en aktiv samstämmighetspolitik. Såväl inom ramen för den regionala fiskeriförvaltningen som inom de hållbara fiskepartnerskapsavtalen har stora möjligheter att driva frågor som uppmärksammar och hanterar potentiella konflikter mellan fiskeripolitik och Rådets förordning (EG) nr 1005/2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (den s.k. IUU-förordningen) innebär bl.a. att om ett tredjeland inte har en fiskeriförvaltning i linje med de internationella regler och grundprinciper som finns för att motverka IUU-fiske är det möjligt att förbjuda import ifrån landet i fråga. Enligt Havs- och vattenmyndigheten (rapport 2017:4) har de flesta länder som fått en varning gjort en rejäl ansträngning för att rätta till sina brister. Detta skulle kunna tolkas som att EU:s IUU-reglering har fått önskad effekt, dvs. att länder har förbättrat sina insatser för att motverka IUU-fiske. Havs- och vattenmyndigheten konstaterar att IUU-förordningen därmed haft en tydlig och direkt påverkan på dessa länder, vilket skulle kunna inbegripa förutsättningar för en långsiktig och hållbar utveckling av landets fiskerisektor. Vidare har för europapolitiska studier (Sieps) och analyserat effekterna av EU:s fiskeriavtal med utvecklingsländer (Fiske i fjärran vatten – en studie om EU:s fiskeriavtal med utvecklingsländer, Sieps 2016:12). Slutsatserna de kommer fram till är bl.a. att fiskeriförvaltningen i avtalsländerna är avgörande för om fisket bedrivs hållbart, vilket på lång sikt är en förutsättning för ekonomiskt gynnsamma Vidare belyser de att många av de länder EU skriver avtal med karaktäriseras av svag förvaltning och bristande kontroll av fiskeresurserna. Därmed finns en uppenbar risk att europeiska fartyg bidrar till utfiskning i avtalsländerna och att man konkurrerar med lokala fiskare om samma bestånd. En av fördelarna med fiskeriavtalen som lyfts fram i rapporten är att EU har ett långsiktigt engagemang i fisket och kan bidra med att bygga kapacitet för att utveckla fiskeriförvaltningen i avtalsländerna. öronmärkta medel (bl.a. ges resurser till forskning, kontroll och övervakning) och aktivt deltagande i fiskeriorganisationer. En fortsatt utveckling av denna politik kan bidra till ökad hållbarhet och ökat ekonomiskt utbyte av resurser. Sammanfattningsvis konstateras i rapporten att frågan om hur EU:s avtal påverkar en hållbar utveckling av fisket är komplex. fiskeriförvaltning innebär att utvecklingsländer skulle kunna få den nytta av sina fiskeresurser som faktiskt är möjlig. Väl förvaltade fiskeresurser som bidrar till livsmedelstrygghet och högre levnadsstandard kan då förändra vardagen för människor i många av världens fattigaste länder. antog nya globala mål för en Målen ska vara vägledande för det internationella utvecklingssamarbetet (Agenda 2030), och de syftar bl.a. till att säkerställa ett varaktigt skydd för naturresurserna. Mål 14 innebär att haven och de resurserna ska bevaras och nyttjas på ett hållbart sätt. till detta mål är att införa en effektiv fångstreglering och stoppa överfiske, olagligt, orapporterat och illegalt fiske liksom destruktiva fiskemetoder. Enligt regeringen är hållbarhetsmål 14 helt centralt i det internationella arbetet. En av de viktigaste åtgärderna för att nå hållbarhetsmålet är att förbjuda fiskesubventioner som bidrar till ett ohållbart fiske. Förhandlingarna inom () spelar en avgörande roll. Regeringen skrev ett brev till för att EU ska ansluta sig till FN-organisationernas (, och ) gemensamma uttalande om förbud mot subventioner som bidrar till ett ohållbart fiske. Syftet är att få ytterligare fart på förhandlingarna för en multilateral överenskommelse i WTO. Regeringen anser att en överenskommelse om förbud mot fiskesubventioner som bidrar till ett ohållbart fiske bör finnas med på dagordningen inför WTO:s nästa ministerkonferens som sker i . har också bidragit till en studie som ska analysera hur resultatet i WTO- förhandlingarna om fiskesubventioner kan gynna de fattigaste länderna (regeringen, ). Vidare har och gemensamt tagit initiativ till en den 5–i för att stödja arbetet med att rädda världshaven och uppnå det globala hållbara utvecklingsmålet om hav och resurser. Konferensen ska resultera i en mellanstatlig politisk deklaration, en s.k. call for action, för att driva på arbetet mot hållbara hav. En viktig del i konferensen blir de partnerskapsdialoger som ska fånga upp de olika delmålen under mål 14, och ett av de områden som kommer att behandlas är ohållbart fiske. FN:s jordbruks- och livsmedelsorganisations (FAO) uppförandekod för ansvarsfullt fiske antogs 1995 av FAO:s medlemsländer, vilket inkluderar EU. Koden är ett frivilligt instrument men antogs enhälligt av medlemsländerna. Uppförandekoden utgör en global överenskommelse i ett flertal övergripande frågor när det gäller hållbar utveckling av fiske- och vattenbruksindustrin. Den syftar till att hjälpa länder att samarbeta för att utveckla hållbara hanteringssystem för fiske och fiskodlingar, försäljningsprocedurer och andra aktiviteter i närliggande kustområden. FAO:s uppförandekod nämns inte i grundförordningen för EU:s gemensamma fiskeripolitik, men hänvisningar till att den utgör en vägledning för EU-politiken görs emellanåt. Vid 20-årsfirandet av koden anförde kommissionär (ansvarig för fiske) att FAO:s uppförandekod varit en inspiration för reformen av EU:s gemensamma fiskeripolitik (Responsible fisheries in the EU and beyond – 20th anniversary FAO code of conduct, , , ). Frågan om globalt hållbart fiske har behandlats av utskottet tidigare, bl.a. i betänkande 2015/16:MJU17. Utskottet vidhåller sin uppfattning att det är positivt att det numera är tydliggjort att samma villkor ska gälla för unionens fiskeverksamhet såväl inom som utanför unionens vatten. Utskottet delar regeringens syn att det är avgörande att är pådrivande för att de beslut som fattas inom EU ska leda till en hållbar förvaltning av fiskbestånden, både inom EU och globalt. Det är viktigt att regeringen även i fortsättningen driver en aktiv samstämmighetspolitik och att nödvändig hänsyn tas till utvecklingsagendan både inom ramen för den regionala fiskeriförvaltningen och inom de hållbara fiskepartnerskapsavtalen. Utskottet noterar slutsatserna i rapporten om fiske i fjärran vatten och att frågan om hur EU:s avtal påverkar en hållbar utveckling av fisket är komplex. Det finns både fördelar med EU:s hållbara fiskepartnerskapsavtal, såsom det långsiktiga engagemanget i fisket och bidraget till att utveckla fiskeriförvaltningen i avtalsländerna, och nackdelar, såsom konkurrens med lokala fiskare om samma bestånd. Även Agenda 2030 och specifikt hållbarhetsmål 14 om hav och resurser är avgörande för ett globalt hållbart fiske. regeringens initiativ att tillsammans med arrangera en för att stödja arbetet med att rädda världshaven. Även WTO spelar en viktig roll i det internationella arbetet, och utskottet delar regeringen syn att det är angeläget med en multilateral överenskommelse i WTO om förbud mot Med hänsyn till de insatser som görs när det gäller globalt hållbart fiske föreslår utskottet att motionerna 2016/17:1956 (C) yrkande 13, 2016/17:1989 (V) yrkande 10 och 2016/17:2552 (KD) yrkande 3 kan lämnas utan vidare Genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om utformningen och genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken. Jämför reservation 4 (SD). Enligt kommittémotion 2016/17:2448 av m.fl. (SD) yrkande 2 måste regelverket utformas på så sätt att svenska fiskare inte drabbas av konkurrensnackdelar gentemot konkurrenter i andra EU-länder runt . Fiskerikontrollen måste vara lika effektiv i alla EU-länder. Dagens fiskeripolitik inom EU gör att svenska fiskare blir särbehandlade och att fisket inte bedrivs på lika villkor inom de olika länderna. Vidare måste regelverket för det s.k. pricksystemet där prickarna stannar kvar på båten vid försäljning vara likvärdigt. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 23) framhålls att EU:s gemensamma fiskeripolitik skapar förutsättningar för att nå målen om ett hållbart fiske. Ett omfattande arbete med genomförandet kommer att krävas , framför allt när det gäller det successiva införandet av landningsskyldigheten men även nya eller reviderade förvaltningsplaner samt fastställande av kvoter och totalt tillåtna fångstmängder enligt maximal hållbar avkastning. Landningsskyldigheten ställer nya krav såväl på förvaltningen som på fisket. Fortsatta insatser inom ramen för kontrollen kommer att behövas, särskilt vad gäller rapporteringsrutiner, övervakning och it-system, och system behöver utformas för att inom fastställda kvoter skapa en ökad flexibilitet inom fisket för att undvika tidiga fiskestopp och outnyttjade kvoter. Havs- och vattenmyndigheten har det övergripande ansvaret för fiskerikontrollen i , vilken huvudsakligen är EU-reglerad som en del av den gemensamma fiskeripolitiken. Fiskerikontrollen omfattar kvotuppföljning och fisketid (effort), dokumentkontroll, landningskontroll, transportkontroll och beslut om fiskestopp såväl som kontroll att regelverket följs. Den sjögående fiskerikontrollen bedrivs av . Fiskerikontrollen genomförs även i samverkan med andra medlemsländer i form av gemensamma kontrollinsatser i vissa havsområden s.k. Joint Deployment Plans (JDP). Den operativa samordningen av dessa kontrollinsatser koordineras av ett medlemsland i det område där insatserna genomförs. har varit ansvarig för gemensamma kontrollinsatser under totalt i och i . Koordineringen har skötts från Europeiska fiskerikontrollbyrån (, EFCA) i . Fiskerikontrollen styrs genom årliga tillsynsplaner som omfattar samtliga insatser på fiskerikontrollens område. Verksamheten regleras till övervägande del av gemensamma direktverkande EU-förordningar beslutade av ministerrådet eller . Havs- och vattenmyndigheten kan även komplettera med nationella föreskrifter för att genomföra kontrollen. Av Havs- och vattenmyndighetens årsredovisning framgår att Europeiska fiskerikontrollbyrån stöder medlemsländernas arbete genom att ta fram förslag på tillsynsvägledning inom landningskontrollen för en likvärdig kontroll inom EU. Utifrån deras material, och med stöd av Europeiska fiskerikontrollbyrån, genomfördes en tvådagarsutbildning i för samtliga svenska kontrollanter. Enligt finns det EU-gemensamma aktiviteter inom fiskerikontrollen som syftar till att man ska ha liknande angreppssätt i medlemsländerna. Det är Europeiska fiskerikontrollbyrån som samordnar dessa aktiviteter och som även ger ut ett antal riktlinjer för myndigheter och inspektörer. Kommissionen gör också regelbundna besök hos medlemsländerna och tar i vissa fall fram s.k. handlingsplaner då de ser att kontrollsystemen kan förbättras. Systemet med handlingsplaner används relativt flitigt och är ett sätt att undvika överträdelseförfaranden genom att kommissionen och medlemsländerna i dialog rättar till vissa brister i För har en sådan handlingsplan upprättats. I budgetpropositionen (prop.