bet · H401UU5 · 2017-02-20 00:00:00 — EU har för den finansiella sektorn ålagt företagen i denna sektor att öppet rapportera land-för-land. I detta sammanhang konstaterar utskottet även att frågor om kapital- och skatteflykt är en viktig del av arbetet med hållbart företagande. Utskottet förutsätter att multinationella företag följer riktlinjer för multinationella företag om skatt och betalar den skatt de enligt lag är skyldiga att göra. Utskottet ser positivt på att det i skrivelsen anges att regeringen avser att bl.a. uppmuntra företag att vid utarbetande av lämpliga principer för en skattepolicy särskilt beakta låginkomstländers behov och administrativa kapacitet. När det gäller yrkandet om att bör upprätta offentliga register över företags verkliga ägare och förmånstagare vill utskottet anföra att regeringen presenterade ett program med tio åtgärder för att förhindra skatteflykt. Bland de tio åtgärderna listas bl.a. att regeringen vill införa ett automatiskt informationsutbyte om verkliga ägare. Det konstateras i åtgärdsplanen att användandet av s.k. målvakter eller brevlådeföretag utnyttjats vid internationellt skattefusk. Det framhålls att och andra EU-länder ska upprätta register med information om verkliga huvudmän senast . Det anges vidare att regeringen kommer att arbeta för ett globalt införande av denna typ av register, där det framgår information om bl.a. bolags och trusters verkliga huvudmän, dvs. personer som genom ägande eller på annat sätt utövar den yttersta kontrollen i en juridisk person eller konstruktion. Vidare framhålls att för att länder fullt ut ska kunna dra nytta av register över verkliga huvudmän måste det finnas ett utbyte av informationen mellan länder. har anslutit sig till G5-ländernas initiativ till framtagandet av en global standard för ett automatiskt informationsutbyte. uppmanar alla andra länder att också ansluta sig till initiativet och arbetar för att standarden ska bli global. När det gäller yrkandet om att regeringen bör göra konsekvensanalyser av sina skatteavtal med utvecklingsländer utifrån ett rättighets- och fattigdomsperspektiv vill utskottet anföra följande. Skatteavtal syftar till att undanröja de hinder mot gränsöverskridande handel och investeringar som internationell dubbelbeskattning innebär. Genom undanröjande av sådana hinder främjas handel och investeringar mellan de avtalsslutande staterna. Skatteavtal innehåller även bestämmelser för att förhindra skatteflykt. Härigenom bidrar skatteavtalen till resursmobilisering i utvecklingsländer. Genom att skatteavtal minskar risken för dubbelbeskattning bidrar avtalen till att göra handel med och investeringar i andra avtalsslutande stater mer attraktivt. Utöver att skapa affärsmöjligheter för svenska företag gynnas därmed även motparten som är mottagare av nämnda handel och investeringar. Mot bakgrund av utskottets övervägande avstyrks motion 2016/17:33 (V) yrkandena 16–19. Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns förslag i motioner som bereds förenklat enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och i enlighet med promemorian Förenklad motionsbehandling –2018 som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de yrkanden som redovisas i bilaga 2 inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott motionerna. Utskottet står bakom utbildningsutskottets yttrande 2016/17:UbU2y. Utskottet föreslår att lägger skrivelse 2015/16:182 till handlingarna. Politikens huvuddrag och genomförande, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2768 av m.fl. (M) yrkande 36 och 2016/17:3308 av m.fl. (M) yrkandena 1–3 och 2014/15:81 av m.fl. (V) yrkande 6, 2016/17:33 av m.fl. (V) yrkandena 1–3, 2016/17:51 av (C), 2016/17:812 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3, 2016/17:3082 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2016/17:3206 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 3. beslutade om nya hållbarhetsmål. Det är mycket positivt att det nu finns universella hållbarhetsmål och att det finns ett tydligt ansvarsutkrävande för genomförandet. måste fortsätta att vara drivande och ledande i arbetet med Agenda 2030 för att alla ska nå målen. samlade utrikespolitik ska bidra till att Agenda 2030 genomförs. Här är det viktigt att regeringen agerar för samstämmighet inom och mellan politikområden. Det nationella genomförandet inkluderar kommuner och landsting liksom statliga myndigheter. Huruvida de globala målen uppnås beror också på engagemanget från andra aktörer såsom frivilligorganisationer, näringsliv, fackliga organisationer och akademi. För att stödja ansvarsutkrävande måste en systematisk uppföljning och översyn göras på nationell, regional och global nivå. Regeringen uttrycker ofta höga ambitioner när det gäller PGU, men detta återspeglas inte vare sig i skrivelsen eller i politiken i stort. Den skrivelse som presenterats för är allmänt hållen och saknar helt information om hur regeringen ska kunna leverera det den säger sig vilja genomföra. Skrivelsen är översiktlig och exemplen är inte uttömmande. De svåra frågorna undviks och målkonflikter identifieras utan att adresseras. Skrivelsen aviserar en ny redovisningsmodell men beskriver den inte närmare. På basis av regeringens skrivelse saknas det möjlighet för att granska och följa upp genomförandet. Politiken måste vara resultatinriktad. Regeringen behöver återkomma till med förslag på hur analys, kunskapsutveckling och rapportering, inklusive utformningen av den nya redovisningsmodellen, ska förbättras. Det saknas nödvändigt ledarskap i regeringen när det gäller genomförandet av politiken. Det är oklart vem i regeringen som ansvarar för samordning och helhet. Det framgår inte av skrivelsen vem som övertagit framtidsministerns uppgifter för att identifiera strategiska åtgärder för ett effektivt genomförande. Det är vidare oklart hur arbetet med PGU förhåller sig till de nya hållbarhetsmålen, och i en del fall är det otydligt om redovisade åtgärder och processer ligger inom ramen för PGU. Politikens huvuddrag och genomförande, punkt 1 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:51 av (C) och 2016/17:3082 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2014/15:81 av m.fl. (V) yrkande 6, 2016/17:33 av m.fl. (V) yrkandena 1–3, 2016/17:812 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3, 2016/17:2768 av m.fl. (M) yrkande 36, 2016/17:3206 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 3 samt 2016/17:3308 av m.fl. (M) yrkandena 1–3. I skrivelse 2015/16:82 har regeringen presenterat vad som anges vara en nystart för PGU. Skrivelsens ansats höjer förväntningarna på tydlighet, mål och uppföljningsbarhet. I stället visar sig skrivelsen vara en exempelsamling för vad som ska ha uppnåtts till utgången av 2017. En ny redovisningsmodell ersätter den tidigare med fokus på sex globala utmaningar. Hur redovisningsmodellen ser ut framgår inte. Med skrivelsen som grund blir det mycket svårt för att följa upp regeringens resultat. anser att det finns skäl att ta ett större omtag och utveckla en ny samstämmig politik för hållbar global utveckling. Det bör lämpligen ske genom en ny parlamentarisk översyn för att uppgradera det svenska ramverket i överensstämmelse med Agenda 2030. Då kan en bred parlamentarisk förankring uppnås och långsiktigheten i arbetet stärkas. I detta sammanhang är det viktigt att säkerställa möjligheten att följa upp mål och resultat för biståndet. Målsättningen måste vara att sträva efter att göra områden och länder biståndsoberoende efter 2030. Politikens huvuddrag och genomförande, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2014/15:81 av m.fl. (V) yrkande 6, 2016/17:33 av m.fl. (V) yrkande 3 och 2016/17:812 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3 samt 2016/17:33 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2016/17:51 av (C), 2016/17:2768 av m.fl. (M) yrkande 36, 2016/17:3082 av m.fl. (C) yrkande 1, 2016/17:3206 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 3 samt 2016/17:3308 av m.fl. (M) yrkandena 1–3. Den svenska utvecklingspolitiken så som den uttrycks i PGU ska utgå från två perspektiv: fattigdomsbekämpning och ett rättighetsperspektiv. Både fattigdom och inskränkningar av de mänskliga rättigheterna tar sig ofta olika uttryck för män och kvinnor. För att nå framgång på dessa områden behöver ett tydligt könsperspektiv inkluderas så att mäns och kvinnors skilda villkor synliggörs och politiken utformas så att den undanröjer förtryck och diskriminering på grund av kön. anser att det är av högsta prioritet att jämställdhet blir ett tredje perspektiv inom ramen för den svenska globala utvecklingspolitiken. I regeringens skrivelse lyfts fem mål- och intressekonflikter upp. I huvudsak tydliggörs dock inte vilka intressen eller mål som står i konflikt med hållbarhetsmålen inom berörda områden. Detta är en stor brist. Precis som regeringen skriver är det endast genom att mål- och intressekonflikterna tydliggörs som de kan hanteras. Mål och intressen som hindrar en hållbar utveckling inom berörda områden bör formuleras som hinder som ska motverkas snarare än som målkonflikter. Detta förutsätter en tydlig politik som varken nuvarande eller föregående regering velat driva. vill att regeringen återkommer med tydliga förslag på hur man ska hantera hinder för utveckling. De nya globala utvecklingsmålen i Agenda nämner inte hbtq-personers rättigheter uttryckligen, men flera av delmålen öppnar för insatser när det gäller hbtq-frågorna. Det finns en tydlig koppling mellan flera av målen och hbtq-frågor. Det kommer t.ex. inte att vara möjligt att utrota fattigdom i världen så länge man inte bekämpar diskriminering av hbtq-personer på arbetsmarknaden. ingår i högnivågruppen för genomförande av Agenda 2030. Det ger en möjlighet att synliggöra behovet av att lyfta hbtq-frågorna inom ramen för arbetet med Agenda 2030. bör använda sin plats i högnivågruppen för genomförande av Agenda 2030 till att uppmana FN:s medlemsstater att inkludera arbete med hbtq-frågor i genomförandet av hållbarhetsagendan och i sina framstegsrapporter om Agenda 2030. bör vidare föregå med gott exempel och lyfta hbtq-frågorna inom ramen för det nationella svenska arbetet med att genomföra Agenda 2030. bör inkludera hbtq-frågorna i sitt genomförande av Agenda 2030 och i sina framstegsrapporter. Politikens huvuddrag och genomförande, punkt 1 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3206 av m.fl. (KD) yrkandena 2 och 3 samt 2014/15:81 av m.fl. (V) yrkande 6, 2016/17:33 av m.fl. (V) yrkandena 1–3, 2016/17:51 av (C), 2016/17:812 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3, 2016/17:2768 av m.fl. (M) yrkande 36, 2016/17:3082 av m.fl. (C) yrkande 1 och 2016/17:3308 av m.fl. (M) yrkandena 1–3. PGU sätter ramarna och ambitionsnivån för bidrag till en rättvis och hållbar global utveckling. Det svenska utvecklingssamarbetet är ett viktigt redskap, men det är viktigt att poängtera att PGU inte primärt handlar om bistånd, utan om att alla politikområden ska bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Det är positivt att regeringen i ljuset av Agenda 2030 och de 17 nya globala målen för hållbar utveckling nu presenterat en skrivelse för genomförandet av PGU. Det är välkommet att regeringen utsett PGU-ansvariga på samtliga departement och att varje departement tagit fram handlingsplaner för genomförandet. betonar vikten av att dessa handlingsplaner blir offentliga så att regeringens arbete med PGU kan granskas. Regeringen bör också organisera arbetet med PGU på ett sådant sätt att det i slutändan inte är departementens särintressen som styr när en fråga ska avgöras. vill vidare se en parlamentarisk permanent kommitté som med jämna mellanrum granskar regeringens och dess myndigheters arbete med genomförandet av PGU. Markrättigheter, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:33 av m.fl. (V) yrkandena 4 och 5. Så kallat markrofferi är ett av de stora hoten mot en utveckling av jordbruket och livsmedelssäkerheten i syd. Markrofferi innebär att stora landområden hamnar under utländska investerares kontroll. När företag och enskilda länder med hjälp av utländskt kapital lägger beslag på stora markområden berövas fattiga bönder sin mark och därmed sina möjligheter att försörja sig. Markrofferi innebär också att naturresurserna sätts under hård press. Mindre ojämlika maktförhållanden mellan företag och småbönder är sätt att förhindra markrofferi. saknar småbönder ofta papper på att de äger marken de brukar. I många länder saknas också fungerande institutioner och relevant lagstiftning för att möta det kraftigt ökade utländska intresset av jordbruksmark. I regeringens skrivelse anges målsättningen att främja uppbyggnaden av transparenta system som säkerställer nyttjanderätten och tillgången till mark, fiske och skog, vilket välkomnar. Tyvärr finns det många exempel på hur även svenska aktörer bidragit till markrofferi. Hit hör bioenergiprojekten i , i och Bagamoyo Ecoenergy i . I de första fallen har svenska biståndsmedel kanaliserats genom , och i det sistnämnda har Sida mottagit en ansökan om kreditgarantier. Svenska biståndsmedel ska inte användas till att beröva fattiga människor möjligheten att försörja sig. anser därför att regeringen bör ta fram riktlinjer för det svenska utvecklingssamarbetet som tydliggör att svenska biståndsmedel inte får bidra till markrofferi. Kritik har även riktats mot AP-fonderna för att de bidragit till markrofferi genom sina placeringar. Ett exempel är Första AP-fondens investering i som uppmärksammades efter att företaget ägnat sig åt markrofferi i . tecknade ett avtal med om att under hyra mer än mark i för att odla palmer för framställning av palmolja. Bönderna i de berörda områdena hävdar att de berövats sin mark utan att först ha blivit informerade. Första AP-fonden äger fortfarande andelar i . Våra gemensamma pensionspengar ska investeras på ett etiskt hållbart sätt. anser att regeringen bör återkomma till med förslag som syftar till att frågor om markrofferi ska införlivas i AP-fondernas etiska riktlinjer. Barnadödlighet och mödrahälsa, punkt 3 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:1936 av m.fl. (KD) yrkande 11 och 2016/17:3206 av m.fl. (KD) yrkande 23. Den världsomspännande kraftsamlingen för att nå millenniemålen till 2015 gav resultat. Fattigdomen i världen har minskat och utvecklingen går åt rätt håll på de allra flesta områden. I fortsättningen krävs dock stora insatser från de rika länderna för att komma till rätta med den fortfarande alltför höga barnadödligheten och den undermåliga mödrahälsan i många fattiga länder, främst i söder om . För förbättrad mödrahälsa krävs långsiktigt arbete. Fler utbildade barnmorskor avhjälper en del av problemen. Men för verklig förändring för kvinnors och flickors situation krävs i många fall förändrade strukturer och värderingar. Många svåra skador och dödsfall i samband med förlossning sker för att modern varit alltför ung för att kroppen skulle klara av en graviditet och förlossning. Sedvänjan att unga flickor gifts bort måste aktivt motverkas på ett kulturellt och värderingsmässigt plan för att mödradödligheten ska minska. Det handlar till syvende och sist om barn och att upprätthålla barnens rätt till liv och hälsa. Här har vi ett stort ansvar som vi inte får rygga tillbaka ifrån. Barnadödligheten för dem som är har minskat, men fortfarande dör omkring 16 000 barn . Det är inte rimligt att barn ska behöva mista livet i relativt enkla sjukdomar som diarré och lunginflammation. Vi har alla möjligheter att minska barnadödligheten. Detta arbete måste fortsätta. Barnadödlighet och mödrahälsa, punkt 3 – motiveringen (V) av (V). Barna- och mödradödligheten är fortfarande enorma globala utmaningar, men borde inte vara det. En mycket stor del av barnadödligheten är helt onödig, orsakad av orent dricksvatten, bristande sanitet, enkla och botbara sjukdomar samt brist på näringsrik kost. Huvudskälet till att mödradödligheten är hög i stora delar av världen är att kvinnor och flickor förvägras rätten till sin egen kropp, sexualitet och reproduktion. Sambandet mellan barna- och mödradödligheten är tydligt. föder över 7 miljoner flickor barn. Uppskattningsvis har 2 miljoner av dessa flickor inte ens fyllt när de blir mammor, men mörkertalet är stort. Anledningen till att vi inte vet är att ingen officiell statistik förs för flickor . Komplikationer i samband med graviditet och förlossning är den näst vanligaste dödsorsaken bland flickor 15–19 i utvecklingsländer. Dessutom ser vi att barnadödligheten är hög i många utvecklingsländer bland barn vars mamma gått bort. Att så många barn fortfarande själva blir föräldrar är starkt kopplat till det faktum att var tredje flicka i utvecklingsländerna är gift innan hon fyllt , och var nionde innan hon fyllt 15. av alla barn som blir gravida blir det inom äktenskapet. Bristande tillgång till preventivmedel, starka begränsningar i aborträtten, avsaknad av sexualupplysning och ungdomsmottagningar innebär att många barn och ungdomar varken har makten eller kunskapen att fatta egna beslut om sina kroppar. vill därför att av det svenska biståndet ska gå till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) Stärker vi kvinnors rättigheter och ökar jämlikheten mellan män och kvinnor kommer det också att leda till minskad barnadödlighet. vill därför att av det svenska biståndet ska gå till flickor och kvinnor. En bred politik för minskad barna- och mödradödlighet måste inkludera satsningar på vatten och sanitet, grundläggande hälsovård, minskad fattigdom och ökad tillgång till SRHR. Bistånd till kvinnor och flickor samt för SRHR, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:33 av m.fl. (V) yrkandena 6–8. Kränkningar av flickors och kvinnors rättigheter är det vanligaste och mest omfattande brottet mot de mänskliga rättigheterna. Världen över begränsas flickors och kvinnors liv av diskriminerande lagstiftning och samhällsnormer. Förtryck och diskriminering är ett centralt hinder för utveckling och fattigdomsbekämpning. En samstämmig svensk utvecklingspolitik behöver därför vara en feministisk utvecklingspolitik. Det är viktigt att säkerställa att svenskt bistånd faktiskt bidrar till jämställdhet. anser att bör ha som mål att av biståndet ska gå till flickor och kvinnor. Det är också viktigt att det skapas tydliga sätt att följa hur stor andel av biståndet som går till pojkar och män respektive flickor och kvinnor i internationella organisationer. bör verka för att EU, relevanta FN-organ, och de regionala utvecklingsbankerna förstärker sitt jämställdhetsarbete med målet att av allt utvecklingssamarbete ska gå till flickor och kvinnor. Att få bestämma över sin egen kropp och uttrycka sin egen sexualitet är en grundläggande mänsklig rättighet. Men det är en rättighet som kränks och inskränks i många länder som bedriver utvecklingssamarbete med. Bristande tillgång till preventivmedel och sexualupplysning, bristande mödravård och starka begränsningar i aborträtten är centrala hinder för utveckling och fattigdomsbekämpning. Det finns ett stort behov av stöd till organisationer som arbetar för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) i syd. Alltför många givare saknar viljan eller modet att engagera sig i dessa kontroversiella frågor, som de krafter som motverkar aborträtt är aktiva i många utvecklingsländer. har i flera rapporter granskat hur stor andel av det svenska biståndet som går till SRHR. presenterade organisationen sin granskning för perioden –2014. Under dessa år uppgick stödet till av den svenska biståndsbudgeten. Trots att granskningen omfattar då de sittande biståndsministrarna lyfte fram detta område som en tydlig svensk prioritering går det inte att se en tydlig ökning av det svenska stödet till SRHR, varken i kronor eller som andel av biståndsbudgeten. Jämfört med andra givare kan vi konstatera att kommer först på sjätte plats när det gäller att satsa på SRHR. Detta område måste prioriteras i vårt utvecklingssamarbete. Av denna anledning har drivit att av biståndsbudgeten ska öronmärkas för SRHR. Detta är ett mål som även on the Implementation of the ICPD Programme of Action (IPCI) ställde sig bakom i sin slutdeklaration, Statement of Commitment. Rent vatten och sanitet, punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:374 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3, 6 och 7. I Agenda 2030 understryks att tillgång till rent vatten och sanitet är en mänsklig rättighet och en central del av fattigdomsbekämpningen, för jämställdhetsarbetet i utvecklingsländerna och för barns hälsa. Mål nummer 6 i agendan slår fast att säker tillgång till rent vatten och sanitet ska garanteras för alla människor på jorden till . anser att regeringen bör återkomma till med konkreta förslag om hur man kan arbeta för att ska bidra till att alla jordens invånare har säker och hållbar tillgång till vatten och sanitet till 2030. har vatten blivit en stor affär för globala företag som ser gränslösa marknader öppna sig genom privatiseringar av vatten i kombination med en växande efterfrågan på vatten. Privata vattenföretag strävar efter kortsiktig vinst och söker sig till områden där kostnaderna är låga och inkomsterna höga. () och har i flera fall utövat påtryckningar på fattiga länder för att de ska sälja ut sina vattenverk till multinationella bolag. anser att vatten är en grundläggande mänsklig rättighet som inte kan behandlas som en vara på en fri marknad. Privatiseringar slår hårdast mot dem som är fattigast, som redan har sämst hälsa, lägst utbildning och minst makt och inflytande i sina samhällen. ser som en viktig aktör i det globala arbetet med att säkra tillgång till vatten och sanitet för jordens fattiga. Universell tillgång till rent vatten förutsätter att det finns en tryggad tillgång till vatten, och då krävs att det finns en offentlig aktör som kan tillhandahålla dessa tjänster. menar därför att all privatisering av vatten och dess distribution måste upphöra och att regeringen, nationellt såväl som i EU, FN, IMF, och i andra nationella sammanhang, bör verka för att privatisering av vattenresurser stoppas. Sanitation and Water for All är ett globalt samarbetsorgan för arbetet med att säkra hållbar tillgång till vatten och grundläggande sanitet för jordens fattiga. Organisationens senaste högnivåmöte ägde rum . representerades då av Sidas vice generaldirektör. Sanitation and Water for All är en viktig aktör och en viktig politisk arena i arbetet med att nå utvecklingsmålet om säker tillgång till vatten och sanitet. Statsminister deklarerade under World Water Week 2015 att det behövs ett politiskt engagemang på högsta nivå för att driva en global agenda för vatten och utveckling. instämmer i det och vill se ett aktivt svenskt deltagande i Sanitation and Water for All. Då kan inte delta på högnivåmöten med tjänstemän som andra länder deltar på ministernivå.