bet · H401TU16 · 2017-05-23 00:00:00 — 2016/17:3373 av (L) yrkande 11. Mot bakgrund av att cykling är bra för folkhälsan som cykeln inte genererar utsläpp vill vi framhålla att det behövs kraftfulla insatser för att öka framkomligheten på cykel. Vi anser att det behöver byggas fler lokala och regionala cykelbanor och s.k. cykelmotorvägar för att minska de barriäreffekter som finns från korsande spår och vägar. Vi vill vidare framhålla att cykling ska ha en given plats som ett eget transportsätt i infrastrukturplaneringen och att cyklister och gångtrafikanter ska ges en säkrare plats genom bl.a. fler cykelfartsgator och säkra korsningar, men även att det kan vara aktuellt att parkeringsplatser längs gator, i vissa fall och när så bedöms vara lämpligt, omvandlas till cykelfält. Vi anser att cyklandet skulle kunna öka betydligt men att det då behövs fler bra cykelleder, bättre vinterunderhåll på cykelvägarna och bättre bytespunkter mellan cykel och kollektiva färdmedel. För att skynda på utvecklingen i riktning mot en ökad cykling anser vi att det behövs en utredning som ser över förutsättningarna för att via regelförändringar förbättra framkomligheten med cykel. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Infrastruktur och förutsättningar för ökad cykling, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:1318 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2016/17:210 av och (båda M), 2016/17:323 av och (båda M) yrkande 1, 2016/17:515 av och (båda M), 2016/17:1297 av (MP), 2016/17:1318 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2016/17:2099 av (M) i denna del, 2016/17:2657 av m.fl. (KD) yrkande 1, 2016/17:2702 av m.fl. (S), 2016/17:3119 av m.fl. (C) yrkande 8 och 2016/17:3373 av (L) yrkandena 1, 2, 6 och 11. Med tanke på att ungefär en tiondel av de kortväga resorna görs med cykel och att satsningar på cykelvägar har stor miljömässig och samhällsekonomisk nytta vill jag framhålla att det behövs ett kraftfullt ökat fokus på cykeltrafiken. Jag vill här även peka på att det finns studier som visar att fler skulle välja att cykla om samhället satsade på att förbättra framkomligheten för cyklister. En två-plus-ett-väg är ett exempel på mötesseparering, och det är tydligt att dessa vägar har flera fördelar ur ett trafiksäkerhetsperspektiv. Jag kan konstatera att anläggandet av sådana vägar ofta innebär att framkomligheten för cyklister försämras. Jag anser att cykeltrafikanternas framkomlighet alltid ska vara lika viktig att beakta som trafiksäkerheten för bilister när två-plus-ett-vägar byggs och att därför utifrån detta bör få ett förtydligat uppdrag om att framkomlighet med cykel ska prioriteras vid ombyggnad av vägar till två-plus-ett-vägar där det är lämpligt och finns ett behov. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Infrastruktur och förutsättningar för ökad cykling, punkt 2 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3373 av (L) yrkandena 1, 2, 6 och 11, 2016/17:515 av och (båda M) och 2016/17:2657 av m.fl. (KD) yrkande 1 och 2016/17:210 av och (båda M), 2016/17:323 av och (båda M) yrkande 1, 2016/17:1297 av (MP), 2016/17:1318 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2016/17:2099 av (M) i denna del, 2016/17:2702 av m.fl. (S) och 2016/17:3119 av m.fl. (C) yrkande 8. Jag vill inledningsvis framhålla cykling som en klimatåtgärd och att ett ökat cyklande medverkar till att minska annan trafikträngsel i städer och påverkar luftkvaliteten positivt. Dessvärre saknas det infrastruktur för att ta till vara den potential som finns i att fler cyklar. För att förändra den rådande situationen anser jag att investeringar som bidrar till ett ökat cykelpendlande bör prioriteras lika högt och på samma sätt som för vägburen fordonstrafik. I stadsnära områden anser jag att cykelmotorvägar kan anläggas längs bl.a. pendeltågslinjerna. Jag vill vidare peka på behovet av att cykelinfrastrukturen hänger samman och att det ska vara möjligt för kommunerna att anordna cykelväg längs det statliga vägnätet. Jag anser att och kommunerna bör utveckla nya former för samverkan så att inte frågan om vem som är huvudman ska behöva försvåra planeringen av ny infrastruktur. Jag anser att det därför är viktigt att fortsätta utveckla infrastrukturen för att råda bot på den situation som råder med att det saknas infrastruktur för att ta tillvara den potential som finns i att fler cyklar. Jag vill även framhålla att det behövs en ökad tydlighet i de olika huvudmännens ansvar och att de måste samverka bättre när det gäller anläggning, drift och underhåll av cykelinfrastruktur. Jag vill här peka på att separerade cykelbanor är en hörnsten i framgångsrika länders cykelplanering och att det där har medfört att cykelns andel av persontrafiken har ökat. Jag vill även framhålla att en separerad infrastruktur mellan cyklister och gångare skulle medverka till att minska konfliktytorna mellan de oskyddade trafikanterna. Jag vill avslutningsvis betona att det behövs en ändrad definition av cykelinfrastruktur och att cykeln bör lyftas fram som eget transportmedel i utformningen av infrastrukturen. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Infrastruktur och förutsättningar för ökad cykling, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2657 av m.fl. (KD) yrkande 1, 2016/17:515 av och (båda M), 2016/17:2099 av (M) i denna del och 2016/17:3373 av (L) yrkandena 1, 2 och 6 samt 2016/17:210 av och (båda M), 2016/17:323 av och (båda M) yrkande 1, 2016/17:1297 av (MP), 2016/17:1318 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2016/17:2702 av m.fl. (S), 2016/17:3119 av m.fl. (C) yrkande 8 och 2016/17:3373 av (L) yrkande 11. Jag vill framhålla att cykling har stor utvecklingspotential som transportsätt med såväl goda miljö- och klimateffekter som goda hälsoeffekter. En tredjedel av de resor som görs är kortare än , och därför anser jag att cykeln ofta är ett bra färdsätt att använda. är det viktigt att betona betydelsen av att det finns en sammanhängande och säker infrastruktur för cykling. Jag anser därför att cykeln på ett tydligare sätt måste ses som ett eget transportmedel och prioriteras högre i stadsplanering och infrastrukturinvesteringar. När så sker har det också visat sig att cyklingen ökar markant. Mot denna bakgrund vill jag framhålla att cykelanvändningen bör öka. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. En sammanhängande cykelinfrastruktur över kommungränser, punkt 3 (M, C, KD) av (M), (M), (C), Boriana (M), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:203 av (KD), 2016/17:2530 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 25, 2016/17:2531 av m.fl. (M) yrkande 42, 2016/17:3373 av (L) yrkande 9 och 2016/17:3510 av m.fl. (KD) yrkande 20 och 2016/17:1800 av (MP). Vi vill inledningsvis framhålla att behöver bli bättre på att säkerställa att cykeln som transportmedel inkluderas vid planering och utbyggnad av infrastruktur då cykeln fyller en viktig samhällsfunktion och att ökad cykling är en lönsam affär för samhället. Vi kan konstatera att det saknas infrastruktur för att ta till vara den potential som finns i att fler cyklar och att det därför behövs satsningar som bidrar till att cykelpendlandet prioriteras lika mycket som vägburen fordonstrafik. För att underlätta pendling anser vi att det behövs fler regionala cykelstråk. Av trafiksäkerhetsskäl vill vi vidare framhålla att trafikseparering är eftersträvansvärt. För att cykeln ska vara ett attraktivt alternativ till andra transportmedel är det viktigt att förutsättningar skapas för människor att kunna använda den oavsett årstid och att det upprätthålls en god framkomlighet på cykelbanorna oavsett väderlek. Vi anser att cykelpendling behöver underlättas genom att planera snabbcykelvägar i tätort och att det är viktigt med dialog och samarbete över kommungränser för att nå en sammanhängande infrastruktur. I detta behöver även arbete med snabbcykelstråk intensifieras och påskyndas. När det gäller kommunernas roll kan vi konstatera att de bär ett stort ansvar för att vidta åtgärder som underlättar cykeltrafik och att det är viktigt att de samarbetar för att hitta gemensamma lösningar på cykelstråk och cykelvägar som underlättar en sammanhängande cykelinfrastruktur för såväl arbetspendling med cykel som annan cykling. Det är i sammanhanget också angeläget att det upprätthålls en god framkomlighet på cykelbanorna oavsett väderlek. Vi anser att i ökad utsträckning måste bistå kommunerna med expertis och standarder samt underlätta kommungemensamma lösningar på cykelstråk och cykelvägar. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. En sammanhängande cykelinfrastruktur över kommungränser, punkt 3 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:203 av (KD), 2016/17:2530 av m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 25, 2016/17:2531 av m.fl. (M) yrkande 42, 2016/17:3373 av (L) yrkande 9 och 2016/17:3510 av m.fl. (KD) yrkande 20 och 2016/17:1800 av (MP). Jag vill inledningsvis framhålla att behöver bli bättre på att säkerställa att cykeln som transportmedel inkluderas vid planering och utbyggnad av infrastruktur då cykeln fyller en viktig samhällsfunktion och att ökad cykling är en lönsam affär för samhället. Jag kan konstatera att det saknas infrastruktur för att ta till vara den potential som finns i att fler cyklar och att det därför behövs satsningar som bidrar till att cykelpendlandet prioriteras lika mycket som vägburen fordonstrafik. För att underlätta pendling anser jag att det behövs fler regionala cykelstråk. Av trafiksäkerhetsskäl vill jag vidare framhålla att trafikseparering är eftersträvansvärt. För att cykeln ska vara ett attraktivt alternativ till andra transportmedel är det viktigt att förutsättningar skapas för människor att kunna använda den oavsett årstid och att det upprätthålls en god framkomlighet på cykelbanorna oavsett väderlek. Jag anser att cykelpendling behöver underlättas genom att planera snabbcykelvägar i tätort och att det är viktigt med dialog och samarbete över kommungränser för att nå en sammanhängande infrastruktur. I detta behöver även arbete med snabbcykelstråk intensifieras och påskyndas. I sammanhanget vill jag även uppmärksamma att Liberalerna i yrkande 13 i kommittémotion 2016/17:3373 (L) framhållit behovet av en ändring i anläggningslagen med innebörden att kommuner ska få tillgång till enskild mark eller väg när detta krävs för anläggande av sammanhängande cykelleder. Yrkandet behandlades i trafikutskottet i betänkandet Infrastruktur för framtiden (bet. 2016/17:TU4). När det gäller kommunernas roll kan jag konstatera att de bär ett stort ansvar för att vidta åtgärder som underlättar cykeltrafik och att det är viktigt att de samarbetar för att hitta gemensamma lösningar på cykelstråk och cykelvägar som underlättar en sammanhängande cykelinfrastruktur för såväl arbetspendling med cykel som annan cykling. Det är i sammanhanget också angeläget att det upprätthålls en god framkomlighet på cykelbanorna oavsett väderlek. Jag anser att i ökad utsträckning måste bistå kommunerna med expertis och standarder samt underlätta kommungemensamma lösningar på cykelstråk och cykelvägar. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Trafiksäkerhet och trafikregler för cykling, punkt 4 (M, C, KD) av (M), (M), (C), Boriana (M), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2531 av m.fl. (M) yrkandena 38–40 och 2016/17:3391 av m.fl. (KD) yrkande 34, 2016/17:2099 av (M) i denna del och 2016/17:1017 av (M), 2016/17:1318 av m.fl. (MP) yrkandena 4 och 5, 2016/17:1549 av (M), 2016/17:3060 av (C) yrkandena 3 och 4, 2016/17:3373 av (L) yrkandena 8 och 10 samt 2016/17:3509 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkande 1. Vi vill inledningsvis framhålla att cykeln fyller en viktig samhällsfunktion som medför många goda effekter. Cykeln som transportmedel har en rad fördelar, och det är därför viktigt att fortsätta arbetet med att få fler att välja cykeln. är det uppenbart att trafikmiljön inte är anpassad för cykling i tillräckligt hög grad, inte minst i stadsmiljö, och att trafiksäkerhetsutvecklingen för cyklister inte är gynnsam. För att främja en ökad cykling vill vi peka på att det finns flera förbättringar att göra för cyklister, bl.a. i stadsmiljö, för att stärka cykelns roll som transportmedel. I den nationella cykelstrategi som presenterades finns beskrivningar om behovet av ökad och säkrare cykling i städerna. Vi anser att det är bra att dessa beskrivningar finns med i strategin, men kan konstatera att det finns brister när det gäller konkreta förslag om insatser och tillvägagångssätt för att göra det enklare och säkrare att cykla i stadsmiljö. Vi noterar att regeringen i den nationella cykelstrategin framför att det bör utredas om det under vissa förutsättningar är möjligt att medge undantag från reglerna om stopplikt vid röd signal när fordonet gör en högersväng, vilket skulle gälla samtliga fordonsslag. För att förbättra framkomligheten för cyklister och göra det mer attraktivt att cykla anser vi att cyklister bör tillåtas att göra en högersväng även vid rött ljus. Detta skulle innebära att cyklister som ska svänga höger kan cykla mot rött i körbanan eller i cykelfältet till vänster om signalen. Denna åtgärd skulle även kunna bidra till att minska risken för att cyklister hamnar i ”döda vinkeln” till höger om fordonet. Därmed anser vi att det som utgångspunkt ska vara tillåtet för cyklister att göra en högersväng vid rött ljus. Vi vill även framhålla att det är oroande att cykelolyckorna ökar. För att främja en ökad och säkrare cykling och för att nå nollvisionen anser vi att det bör göras prioriteringar som innebär att mer forskning och statistik tas fram när det gäller cykling. Det behövs också mer av strategiskt och förebyggande arbete för att minska det stora antalet cykelolyckor. Vi anser att det därmed behövs en fortsättning på det förebyggande arbetet för att minska antalet cykelolyckor. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Trafiksäkerhet och trafikregler för cykling, punkt 4 (SD) av (SD) och Per Klarberg (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3509 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkande 1 och 2016/17:1017 av (M), 2016/17:1318 av m.fl. (MP) yrkandena 4 och 5, 2016/17:1549 av (M), 2016/17:2099 av (M) i denna del, 2016/17:2531 av m.fl. (M) yrkandena 38–40, 2016/17:3060 av (C) yrkandena 3 och 4, 2016/17:3373 av (L) yrkandena 8 och 10 samt 2016/17:3391 av m.fl. (KD) yrkande 34. Vi vill inledningsvis framhålla att vi ser positivt på en utveckling där cykeln används alltmer, då det bl.a. kan främja en förbättrad folkhälsa. Vi anser dock att det skulle vara mycket olyckligt att införa den föreslagna regeländringen om att cyklister får köra på körbanan även om det finns cykelbana eftersom det skulle resultera i att det blir fler oskyddade trafikanter på vägarna som det föreligger stor risk att kommunerna som en följd av detta väljer att inte satsa resurser på nya cykelbanor. För att minska olyckorna med oskyddade trafikanter anser vi att man i stället bör särskilja transportmedlen så mycket det går. Vi anser att detta på ett bättre sätt kan medverka till att skydda de oskyddade trafikanterna. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Trafiksäkerhet och trafikregler för cykling, punkt 4 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2531 av m.fl. (M) yrkandena 38–40, 2016/17:3060 av (C) yrkande 4 och 2016/17:3373 av (L) yrkandena 8 och 10, 2016/17:2099 av (M) i denna del och 2016/17:3391 av m.fl. (KD) yrkande 34 och 2016/17:1017 av (M), 2016/17:1318 av m.fl. (MP) yrkandena 4 och 5, 2016/17:1549 av (M), 2016/17:3060 av (C) yrkande 3 och 2016/17:3509 av Per Klarberg m.fl. (SD) yrkande 1. För att främja en ökad cykling vill jag peka på att det finns flera förbättringar att göra för cyklister, bl.a. i stadsmiljö, för att stärka cykelns roll som transportmedel. I den nationella cykelstrategi som presenterades finns beskrivningar om behovet av ökad och säkrare cykling i städerna. Jag anser att det är bra att dessa beskrivningar finns med i strategin, men kan konstatera att det finns brister när det gäller konkreta förslag på insatser och tillvägagångssätt för att göra det enklare och säkrare att cykla i stadsmiljö. För den som färdas på cykel kan det ofta vara uppenbart att trafikreglerna inte är anpassade för cyklister och att otydligheten när det gäller cyklisternas roll i trafiken medför olika typer av konflikter. Detta gäller t.ex. vid gatukorsningar, när cykelstråk utformas i gatuutrymme och vid busshållplatser. För att underlätta för cyklisterna anser jag att trafikförordningen behöver ses över och att trafiklagstiftningen bör utformas så att cykelperspektivet blir tydligare. Jag vill även framhålla att cyklisternas säkerhet och framkomlighet bör sättas i främsta rummet i blandad trafik. Mot denna bakgrund anser jag att en generell översyn av trafikregler bör genomföras. Jag anser i detta sammanhang också att det behövs en översyn av trafikförordningen när det gäller väjningsregler och i fråga om regler om sänkt hastighet och korsande av väg endast om det kan ske utan fara. Reglerna om vem som har väjningsplikt kan upplevas som snåriga, och jag anser därför att det finns mycket att göra, inte minst när det gäller skillnaden mellan cykelpassager och cykelöverfarter. Jag vill vidare framhålla att det behövs regler som anger vilket avstånd som ska hållas i sidled vid omkörningar av cyklister. Jag noterar att regeringen i den nationella cykelstrategin framför att det bör utredas om det under vissa förutsättningar är möjligt att medge undantag från reglerna om stopplikt vid röd signal när fordonet gör en högersväng, vilket skulle gälla samtliga fordonsslag. För att förbättra framkomligheten för cyklister och göra det mer attraktivt att cykla anser jag att cyklister bör tillåtas att göra en högersväng även vid rött ljus. Detta skulle innebära att cyklister som ska svänga höger kan cykla mot rött i körbanan eller i cykelfältet till vänster om signalen. Denna åtgärd skulle även kunna bidra till att minska risken för att cyklister hamnar i ”döda vinkeln” till höger om fordonet. Därmed anser jag att det som utgångspunkt ska vara tillåtet för cyklister att göra en högersväng vid rött ljus. Jag vill även framhålla att det är oroande att cykelolyckorna ökar. För att främja en ökad och säkrare cykling och för att nå nollvisionen anser jag att det bör göras prioriteringar som innebär att mer forskning och statistik tas fram när det gäller cykling. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Underlättande av kombinerade resor med cykel, punkt 6 (L) av (L). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3373 av (L) yrkande 12 och 2016/17:1318 av m.fl. (MP) yrkande 6 och 2016/17:2099 av (M) i denna del. För att främja utvecklingen av hållbara samhällen anser jag att klimatvänliga transporter som cykling bör premieras. Det är därför angeläget att transportsystemet ger förbättrade möjligheter för resenärer att göra kombinationsresor med cykel. En viktig del i detta är att det bör finnas infartsparkeringar som gör det möjligt att ställa bilen och fortsätta resan med cykeln. Jag anser också att det är viktigt att kollektivtrafiken medger cykeltransport så att det blir möjligt att cykla under delar av en resa. Något som i sammanhanget också är viktigt för möjligheterna att öka och utveckla cyklismen är planeringen av en säker och väderskyddad förvaring och parkering. Vad jag nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Elcyklar, punkt 7 (M, C, L, KD) av (M), (M), (C), Boriana (M), (L), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2531 av m.fl. (M) yrkande 41 och 2016/17:3373 av (L) yrkande 15 och 2016/17:2087 av (M) och 2016/17:2091 av (M). Cykeln är på många sätt är ett oslagbart transportmedel med många positiva sidor som bl.a. hälsofrämjare och genom att cyklande som alternativ till bilen kan öka framkomligheten i tätorter. Vi kan konstatera att vissa väljer bort cykeln för att den upplevs som för fysiskt utmanande eller för långsam, särskilt på långa avstånd. För dessa kan en lösning vara en elcykel där el-assistansen gör att cyklisten kan ta sig fram bekvämt och utan nämnvärd ansträngning. Vi menar att en ökad användning av elcykel som transportmedel med största sannolikhet skulle innebära att fler väljer cykeln framför bilen på längre pendlingsavstånd. För att främja en ökad användning av elcyklar anser vi därför att utformningen av både infrastrukturen och reglerna för cykling behöver anpassas. När elcyklar kommer ut i stor skala kan det dock förväntas medföra vissa ökade risker vad gäller trafiksäkerheten. Vi anser därför att det är viktigt att följa upp detta i trafiksäkerhetsstatistiken, och att det därför måste bli enkelt att ta fram statistik för olyckor där elcyklar är inblandade. Denna information kan sedan ligga till grund för ett utökat trafiksäkerhetsarbete för elcyklar. Vad vi nu har anfört bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. En sammanhängande cykelinfrastruktur över kommungränser, punkt 3 (MP) (MP) anför: Möjligheterna att åstadkomma överflyttningar från ett resande med miljö- och klimatbelastande transporter till hållbara transportmedel som cykel har stor betydelse när det gäller att åstadkomma ett framtida hållbart resande och en god folkhälsa. För att främja en övergång där fler människor väljer att cykla behöver utbyggnaden av en bra och säker cykelinfrastruktur fortsätta och intensifieras. För och kommunerna är det möjligt att få markåtkomst för att bygga gång- och cykelvägar genom vägplaner eller genom frivilliga avtal som ger rätt att nyttja marken. I de fall markägare inte vill avyttra eller medge nyttjanderätt för utbyggnader av cykelvägar innebär detta att problem uppstår för och kommunerna. Det finns exempel på cykelvägar som har fått byggas på så sätt att det resulterar i långa omvägar för cyklisterna. Ett exempel är den nationella cykelleden Kattegattleden vars sträckning har blivit längre än nödvändigt på grund av att markägare har motsatt sig anläggning på sina fastigheter. Bland de cyklister som är känsliga för omvägar och att cykla längre sträckor kan den beskrivna problematiken göra att cykling upplevs som ett mindre attraktivt transportsätt och att andra transportmedel väljs. Om de nuvarande svårigheterna med markåtkomst inte blir lösta innebär detta att den nödvändiga övergången till ett hållbart och folkhälsofrämjande resande försvåras. Förteckning över behandlade förslag Motioner väckta med anledning av proposition 2016/17:21