bet · H401KU20 · 2017-06-13 00:00:00 — Jag undrar om det innebär någon förändring i svensk lagstiftning eller inte. (M) anförde (anförande 130): I och för sig är det kanske något annat organ som får titta på hur man har förvaltat förhandlingsmandatet. Det finns ju indikationer på att regeringen inte har följt det mandat man fått när det gäller tidsbegränsade vapenlicenser, medicinska kontroller och distanshandel. Men hörde jag att ministern sa att det inte finns några onödiga begränsningar för distanshandeln i förslaget. Hur ser man då på det här att legitimationskravet skulle vara en onödig begränsning för säljare? Det finns ju de som hävdar det. Hur ser regeringen på det – är det en detalj som man tycker är acceptabel? När det gäller halvautomatiska vapen tycker jag inte att jag fick något svar på frågan om kategori B-vapnen och läkarundersökningen – att 36 000 jägare skulle genomgå en läkarundersökning – som finns med i kommissionens förslag. Hur ser det ut inför framtida förhandlingar? När det gäller magasin har jag hört att det nu skulle vara en begränsning på fem patroner. Det är väl ingenting som statsrådet har sagt här, så hur ser det ut och hur ser förhandlingarna ut? Där finns ju fortfarande det mandat som regeringen har begärt och fått av riksdag, och det är att det inte ska vara onödigt betungande. I har vi ju inte den ordningen att vi har det på den nivån att man ska söka licens för magasin. Det skulle ju vara onödigt betungande. Statsrådet (S) anförde (anförande 131): Får jag först bara understryka det jag sa inledningsvis – att jag tycker att ett väldigt litet fåtal har försökt tolka allt som sagts till deras nackdel till sin egen fördel. Jag har aldrig varit med om det förut. har ju att ge regeringen mandat för dess ståndpunkter. Jag är tacksam både för de mandat ni gett och för de kloka synpunkter ni skickat med som har gjort det här förslaget bättre. Jag har också stått i kontinuerlig kontakt med både och representanter och några andra för att vinnlägga mig om att de bedömningar som regeringen gör är i linje med det mandat vi har fått. Mycket av det som sägs i den här diskussionen är rent trams. Jag har fortfarande väldigt bra kontakt med sportskyttarna och väldigt bra kontakt med jägarna, och jag tror att de i allt väsentligt är nöjda med det som har gjorts. Dock är de som är aktiva dynamiska skyttar med den typ av vapen som kommer att få restriktioner naturligtvis missnöjda. Det är fullt legitimt, men även för dem har vi gjort det mesta för att de ska hållas så skadeslösa som möjligt. Det blir ingen retroaktivitet, det vill säga att alla som använder de här vapnen kommer att kunna fortsätta. Vi får gemensamma europeiska regler för det här. Det har vi inte haft tidigare. Det gör att det kommer att vara samma regler för den dynamiska skyttesporten i alla 28 medlemsländer. Det är ju inte så att vi i gör någon begränsning av sporten eller inte, utan det kommer att vara samma regler för sporten i hela EU. Det ska inte bli någon licensplikt för vapendelar, för att vara tydlig. Det här är de begränsningar som ligger på bordet nu och som jag har gett uttryck för. Det är inte höjden av all visdom att säga att det ska vara 19 eller 21 eller 17 eller 13 – man kan diskutera både om det ska vara mer och om det ska vara mindre utan att det för den skull blir mer eller mindre betungande. Men det här är den kompromiss som finns, och vi är beredda att stödja den. Det är svårt att definiera vapen utifrån de kriterier vi har satt upp både i och i . har gjort en bedömning för jakten i , och den görs vapen för vapen. sätter vi upp mer generella regler, och då blir det helt enkelt knöligare än om man har ett grundset och sedan den bedömning vi har valt i . Men vi är en del av en europeisk gemenskap, och då får vi köpa det. Det blir ingen förändring för halvautomatiska vapen för jakt. De vapen som flyttas är halvautomatiska vapen för målskytte. Det är de som har den karakteristik som har använts, det vill säga att de är vapen som är bra att använda för den som har andra syften än sportskytte och jakt. De är i de flesta fall ganska usla vapen för jakt, och de vapen som inte lämpar sig för jakt är inte tillåtna för jakt i . Jag nämnde ett exempel förut. Det här påverkar alltså inte jägarna i den delen. Det påverkar inte den absoluta majoriteten av sportskyttarna. Men det påverkar ett par hundra aktiva i sporten dynamiskt , och det ska man vara sjyst och säga. Det påverkar dem. Om det sedan är negativt eller inte och hur ingripande de här begränsningarna är får var och en avgöra. Men det påverkar dem. De kommer att få det tuffare. De kommer att ha två spår framåt om de inte tycker att de här begränsningarna är rimliga och vill ha andra vapentyper än de som kommer att vara godkända i hela . Dels finns undantaget för den som är medlem i en sportskyttefederation och femårslicenser, dels kan det vara så att militären tycker att det finns ett behov av just deras vapentyp. Då kan de inom ramen för en frivillig försvarsorganisation fortfarande använda dem. Men återigen: Det är ett par hundra personer vi pratar om, som dessutom inte kommer att vara tvungna att lämna över sina vapen utan kommer att kunna fortsätta att skjuta med dem så länge de lever – om inte reglerna ändras någon annan gång av någon annan regering. Ordföranden anförde (anförande 132): När det gäller distanshandel finns svaret på era frågor på s. 4 punkt 6, på s. 19 artikel 6 a och i annex 1 i dokumenten som är utskickade. Det är inte lätt att svara på; det är lite komplicerade varianter. Men det stämmer ju inte att det är förbjudet, som en del har påstått i debatten. (M) anförde (anförande 133): Jag välkomnar framför allt två saker som ministern sa . Den första var att det inte blir licensplikt för vapendelar, det vill säga att det inte blir licensplikt för magasin. Den andra var att det inte blir någon förändring för halvautomatiska vapen för jakt. Med de två beskeden är jag nöjd i den delen. Eftersom statsrådet också sa att det här är rörlig materia utgår jag från att han återkommer om det blir någonting. Statsrådet (S) anförde (anförande 134): Får jag bara vara tydlig med en sak: Jag är ju inte i den meteorologiska branschen. Jag redogör för ståndpunkt och hur förslaget ser ut . Vår linje ser ut precis så som sammanfattar den. Det är vår linje, och så ser det ut . Skulle man kraftigt avvika från det kommer vi naturligtvis att motsätta oss detta. I sysslar vi med att ge regeringen mandat och begränsningar av mandaten. Prognosen för var vi ska landa ger jag er som min prognos, men inte ens statsråd kan ge säkra prognoser. Ordföranden anförde (anförande 135): Då finner jag att det finns stöd för regeringens här redovisade ståndpunkt. Vi går vidare till dagordningspunkt 15, Europeisk gränsbevakning. Till EU-nämndens sammanträde (2016/17:5) översände en skriftlig återrapport från den 9–(återrapporten har även överlämnats till KU och förvaras vid ). Vid sammanträdet uppgav statsrådet på fråga av ordföranden bl.a. att det vid i uppnåddes en allmän inriktning om kommissionens förslag till reviderat EU-direktiv om skjutvapen. I övrigt hänvisade han till den skriftliga återrapporten (anförande 83 och 85 i uppteckningar från sammanträde 2016/17:5, 2 §). Av EU-nämndens uppteckningar från sammanträdet framgår vidare följande om vapendirektivet: i (M) anförde (anförande 86): Inrikesministern började nämna skjutvapen och vapendirektivet. Det var egentligen tänkt att det skulle komma upp på dagordningen , men det är inte med på dagordningen. Kan inrikesministern bara säga när det förväntas komma upp till beslut? Hur ser tidsplanen ut, helt enkelt? Statsrådet (S) anförde (anförande 87): Jag kan i alla fall göra ett försök. Just nu pågår trilogerna med , så det troligaste är att det kommer upp till beslut . Det beror på hur lätt eller svårt det blir för trilogerna. Men om jag skulle tvingas att gissa skulle jag säga december. i (M) anförde (anförande 88): Då vill jag fråga inrikesministern om han uppfattar att han fick stöd för den svenska ståndpunkten att detta inte skulle inverka negativt för sportskyttar och jägare. Statsrådet (S) anförde (anförande 89): Först vill jag säga att det där inte är en riktig beskrivning av den svenska ståndpunkten. Det är en egen tolkning av den svenska ståndpunkten som det nog inte finns stöd för där. Det står ”inte mer än nödvändigt” – så tror jag att formuleringen var. Även i den muntliga dragningen här i nämnden, och så även i justitieutskottet, pekade jag på vilka konsekvenser det kunde bli för vissa sportskyttar. Svaret är dock ja – jag känner att jag fick stort stöd för denna ståndpunkt. Det troliga är väl att om man är engagerad i frågan från det hållet och inte från aspekten att skydda oss mot terrorism är det troligt att trilogens utfall i ännu högre grad kommer att vara i det häradet. Ordföranden anförde (anförande 90): Vi lägger därmed återrapporten till handlingarna i den del som ministern är ansvarig för. Vi går vidare till den del av RIF-dagordningen som ministern är ansvarig för, och vi börjar med dagordningspunkt nr 5, Informationstekniska åtgärder som hör samman med gränsförvaltning. I kammaren (prot. 2015/16:86) svarade statsrådet på interpellation 2015/16:483 om de föreslagna ändringarna i vapendirektivet. Han anförde bl.a. följande: har frågat mig på vilket sätt jag kommer att arbeta i och i EU-sammanhang för att värna de svenska vapenägarnas intressen och säkerställa att de svenska vapenägarna inte ska få anledning att tvivla på regeringens ståndpunkt i detta avseende. Regeringen har varit konsekvent och tydlig när det gäller inställningen till EU:s vapendirektiv. Så snart kommissionen lade fram sitt förslag välkomnade regeringen det som vi ställde oss tveksamma till vissa enskilda delar. Mot bakgrund av de senaste årens allvarliga terrorattentat där skjutvapen använts är det angeläget att om skjutvapen ses över. Regeringen ansåg, och anser fortfarande, att det bland annat är viktigt att kontrollen över de farligaste vapnen förstärks. hölls en överläggning med justitieutskottet, där regeringen fick enhälligt stöd för sin ståndpunkt. Dagen efter, , presenterade regeringen sex konkreta textförslag för ordförandeskapet och kommissionen, nämligen 1) säker förvaring av vapen, 2) undantag från 18-årsgränsen för innehav, 3) undantag från kravet på läkarundersökningar, 4) undantag från förbudet mot helautomatiska vapen, 5) undantag från kravet på fem års tidsbegränsning av tillstånd samt 6) förtydligande av vad som ska avses med halvautomatiska vapen som liknar helautomatiska. Sammantaget har en offensiv och tydlig ståndpunkt inför de fortsatta förhandlingarna, vilket ger oss en stark förhandlingsposition. På så sätt tar regeringen på bästa sätt till vara svenska enskilda och allmänna intressen. I regeringen är vi eniga. I är vi eniga. Det är det viktiga för ståndpunkt. Jag redogjorde för de sex krav som vi i enighet har fört fram. Jag skulle vilja säga att förhandlingsläget är gott. Vi hade en runda vid senaste ministerrådsmötet, och jag hyser stor tillförsikt om att vi kommer att få igenom betydande delar av det som är den och förhandlingsposition. Vi har en mycket tydlig linje. Vi är överens i regeringen. Vi är överens i . Vi är överens med jägarna. Bara genom att stå tillsammans i de här grupperna kommer vi att klara att driva intresse och hålla jägarna skadeslösa. I kammaren (prot. 2015/16:97) svarade statsrådet på interpellation 2015/16:542 om vapendirektivet. I svaret anförde han följande (anförande 47): har frågat mig dels om det är min och regeringens avsikt att i förhandlingarna om vapendirektivet i EU driva en linje som är mer restriktiv än den som regeringen har mandat för från att driva, dels vilket ansvar jag har om det skulle visa sig att medie- och protokollsuppgifter om detta skulle stämma. I förhandlingarna om vapendirektivet driver regeringen den linje som vi fått enhälligt stöd i för. Det finns ingen annan avsikt från mig eller regeringen. Jag har fullt förtroende för att de tjänstemän som förhandlar frågan för räkning följer sina instruktioner. I interpellationsdebatten anförde (M) (anförande 48): Tack, ministern, för det korta svaret! Det lyfte kanske inte upp alla de frågeställningar jag hade i min interpellation, men dessa får vi möjlighet att utveckla vidare . EU:s översyn av vapendirektivet och vår ståndpunkt här i följs noggrant av 600 000–700 000 vapenägare i landet, vilka är oroliga för att det ska bli inskränkningar som innebär att man inte får ha kvar det vapen man har haft och inte kan utöva den jakt eller den sportskytteverksamhet som man håller på med. Därför vägs alla uttalanden, förändringar och annat på guldvåg för att se åt vilket håll regeringen och driver på i denna fråga. Av den anledningen är det många som läser protokollen från de olika sammankomsterna nere i EU, i det här fallet rådsmötena. Det har visat sig att protokollsanteckningarna från mötena kanske inte har stämt hundraprocentigt överens med det ställningstagande vi haft i . Av den anledningen skapas oro i diskussionen. Angående dokumentationen har jag en fråga. Jag har tagit del av två separata rådsmötesprotokoll. Enligt dem har drivit en linje som inte är helt förenlig med landets ståndpunkt. Detta har enligt protokollen skett dels genom att vi inte har motsatt oss de förslag som strider mot vår linje, till exempel när det gäller tidsbegränsningen av licenser, dels genom att vi har framfört egna förslag som kanske inte stämmer överens med den ståndpunkt som har. Ett exempel är förbud av samtliga halvautomater, då man räknar upp teknik för dessa automater som innebär att i princip samtliga halvautomatiska vapen kommer att omfattas. Jag vet att ministern har uttalat i medierna att protokollen från ordförandeskapet är missvisande. Jag skulle gärna vilja att ministern utvecklar det och talar om vad som är missvisande. Min fråga är: Vilka åtgärder, om några, har vidtagits efter detta för att undvika missförstånd kring att vi har en linje här och att det ändå kan stå något annat i protokollen nere i EU? Min enkla fråga är alltså: Är det protokollet som stämmer, eller är det ministerns och regeringens linje som stämmer i denna fråga? Har man vidtagit några åtgärder för att det som sägs och de förslag som läggs fram på mötena protokollförs korrekt? Är det fler protokoll som kan vara missvisande i det här läget? Statsrådet (S) anförde (anförande 49): På marginalen finns det fel i protokollen, precis som säger. Men det framgår tydligt av protokollen att inte har drivit en sådan linje som ger uttryck för. Antingen har inte läst protokollen ordentligt eller också ljuger . har inte fört fram något förbud mot halvautomater, utan vi driver den linje som den har slagit fast och som har stöd bland samtliga partier i riksdag. (M) anförde (anförande 50): Jag tycker att det är bra att ministern erkänner att det står fel i protokollen. Min fråga är: Har ministern vidtagit några åtgärder gentemot ansvariga tjänstemän eller ordförandeskapet där nere så att man blir mer noggrann med vad som står i protokollen? Jag utgår generellt sett från att det som står i ett protokoll måste vara det som har uttalats på ett möte. Det blir väldigt konstigt om någon skriver protokoll som inte stämmer överens med de faktiska uttalandena och de faktiska ståndpunkter vi har drivit i EU. är jag lite nöjd över att ministern så tydligt talar om att protokollet är missvisande men att det i andra delar av protokollet tydligt ska framgå vad som har sagts. Jag delar inte den uppfattningen fullt ut, för det finns en rätt stor otydlighet i den här biten i och med att man går in i en vapenspecifikation som innebär att samtliga halvautomatiska vapen i börjar ifrågasättas. Det kan inte vara vår mening att vi ska ha den ståndpunkten. Vi har i alla fall inte haft den här i riksdag. Min fråga blir vidare: Har man vidtagit några åtgärder för att de här protokollen i fortsättningen ska stämma överens med vad som är sagt och gjort på mötena? Har ministern haft uppe den diskussionen med tjänstemännen, så att de är ännu mer noga med att se till att vad de framför uppfattas på ett sådant sätt att det inte kan misstolkas? Kan vi med detta konstatera att framtida protokoll kommer att stämma överens med det som faktiskt har sagts och gjorts på mötet? Statsrådet (S) anförde (anförande 51): Svaret på fråga är ja. Men jag lägger min tid på att skydda intressena för rättmätiga vapenägare och begränsa tillgången till vapen för brottslingar och terrorister. Det vore nog klokt om också hade sitt fokus på det, i stället för att misstolka EU:s protokoll. (M) anförde (anförande 52): Protokollen är den enda handling från de här mötena som vi har och kan granska, för att se vad som har hänt. Det vore anständigt att se till att protokoll har sådan status att man kan följa vad som har sagts och gjorts på ett möte. Den lärdomen har jag gjort i mitt arbete. Jag har varit sekreterare och annat i olika sammanhang och har då varit rätt noga med att protokollen ska stämma. Det handlar här om att minska den oro som finns bland jägare och skyttar som följer detta noga, så att de får en trygghet i att driver sin linje med tydlighet och att det också syns tydligt i protokollen. Avslutningsvis får jag fråga: Har regeringen för avsikt att på något sätt försöka begränsa eller förbjuda legala vapen, legala vapendelar eller annan legal utrustning som används vid sportskytte eller jakt i ? I övrigt får jag tacka ministern för svaret. Statsrådet (S) anförde (anförande 53): Regeringen har ingen annan linje än den som och har stött i riksdag. I den ingår att vi står upp för jakt och sportskytte. Men i den ingår också att vi ska göra det svårare för terrorister att få tillgång till vapen. Det har diskuterats att vissa vapen som är framställda för militärt syfte ska flyttas till den klassifikation i EU där vapen är förbjudna. Det skulle på marginalen kunna betyda att militärkarbiner flyttades dit. Det är i så fall ett pris vi får betala för att ha striktare vapenlagar i EU:s 28 medlemsländer. Det är den avvägning som både jag och tillsammans har gjort i och det förhandlingsmandat som våra förhandlare har fått. Men det rör sig verkligen på marginalen. I övrigt har vi inga andra sådana planer. Inga vanliga jaktvapen – oavsett om de är halvautomatiska eller inte – ska förbjudas. Det är min absoluta tro att detta också kommer att bli verklighet i EU, för förhandlingarna rör sig i för positiv riktning. besvarade statsrådet en skriftlig fråga om konsekvenserna av ett nytt vapendirektiv (fr. 2015/16:1171) och anförde följande: har frågat om regeringen avser förbjuda halv-automatiska vapen, och på vilket sätt jag bedömer att detta kommer att påverka jägare och sportskyttar. Regeringen har sedan kommissionen presenterade förslaget till reviderat vapendirektiv varit konsekvent och tydlig i sin inställning till förslaget. Regeringens inställning är att särskilda kontrollnivåer ska gälla för vissa särskilt farliga vapentyper som erfarenhetsmässigt kommit till användning vid terrorattentat och andra grova våldsbrott, t.ex. helautomatiska vapen och vapen som till sitt funktionssätt liknar eller kan modifieras till att bli helautomatiska vapen. Denna linje har regeringen fått enhälligt stöd för i och det är den linje vi driver i förhandlingarna. verkar regeringen med kraft i förhandlingarna för att regelverket för skjutvapen inte ska bli onödigtvis betungande eller begränsande för enskilda tillståndshavare. Detsamma gäller de som verkar i de frivilliga försvarsorganisationerna. Regeringen har lämnat konkreta textförslag till ordförandeskapet och kommissionen för att regelverket ska bli mer flexibelt. Kommissionen föreslag [sic!] till förbud för helautomatiska vapen och för halvautomatiska vapen som liknar helautomatiska har också föranlett regeringen att kräva ändringar, undantag och förtydliganden. Det avspeglas nu också i de nya textförslag som diskuteras. Sammantaget har en offensiv och väl förankrad ståndpunkt i förhandlingarna. På så sätt tar regeringen på bästa sätt tillvara svenska enskilda och allmänna intressen. I anmälan hänvisas till en artikel med rubriken har följt mandat som publicerades i . I artikeln dementerar inrikesminister påståenden i en tidigare artikel med rubriken lura som publicerades om att regeringen vid förhandlingarna om EU:s nya vapendirektiv har överträtt mandat. Tidningen och Jägare har publicerat ett antal artiklar i vilka regeringens agerande vid förhandlingarna om EU:s nya vapendirektiv kritiseras. I artiklarna görs sammanfattningsvis gällande att regeringen har överträtt förhandlingsmandat vid förhandlingarna om EU:s nya vapendirektiv. Som exempel på den kritik som har framförts kan nämnas följande artiklar som har publicerats på tidningens webbplats: artikel publicerad med rubriken vill förbjuda halvautomater artikel publicerad med rubriken i vapenfrågan artikel publicerad med rubriken vilseleddes i vapenfrågan. Begäran om att få ta del av allmänna handlingar begärde en sökande att få ta del av e-postkorrespondens –mellan en tjänsteman hos Regerings-kansliet (, Polisenheten) och en anställd hos . Vidare begärde sökanden att få ta del av e-postkorrespondens under nämnda period mellan samma tjänsteman och statsrådet . Begäran avsåg, enligt ett besked , de delar i kommunikationen som utgjorde allmänna handlingar. I ett tjänstemannabesked informerades sökanden om att en del av de allmänna handlingarna hade gallrats och att vissa allmänna handlingar innehöll uppgifter som omfattades av sekretess enligt 15 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Sökanden fick del av de allmänna handlingarna med de sekretessbelagda uppgifterna maskerade. begärde sökanden att frågan skulle överlämnas till statsrådet. Statsrådet överlämnade ärendet till regeringen som i regeringsbeslut (Ju2016/03609/PO) beslutade att bifalla begäran i viss omfattning. I övrigt avslog regeringen sökandens begäran. I beslutet anges bl.a. att e-postkorrespondensen mellan tjänsteman och den anställde hos hade gallrats och att det inte fanns skäl för sekretess för vissa av de uppgifter som hade lämnats ut till sökanden. Sökanden fick därför del av dessa uppgifter. Enligt 10 kap. 10 § regeringsformen (RF) ska regeringen fortlöpande informera och samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet i Europeiska unionen. Närmare bestämmelser om informations- och samrådsskyldigheten meddelas i riksdagsordningen (RO). Enligt m.fl. har det ansetts vara av värde att det införs en bestämmelse i regeringsformen om regeringens skyldighet att informera och samråda med i EU-frågor. Bestämmelsen ska markera den starka ställning som har när det gäller dessa frågor (se m.fl., Grundlagarna [, Zeteo], kommentaren till 10 kap. 10 § RF). De besked som regeringen får av är inte bindande (se m.fl.). Regeringen företräder i ministerrådet och agerar där med fullt politiskt ansvar. m.fl. pekar på att man enligt kan utgå från att regeringen inte ska företräda en ståndpunkt som står i strid med vad gett uttryck för samt att det i riksdagsstyrelsens framställning inför 2000-talet uttalas att praxis för samrådet har utvecklat sig på det sättet att regeringen agerar i enlighet med nämndens råd och ståndpunkter. Det kan tilläggas att i fråga om innebörden av samverkan mellan och regeringen i EU-frågor har uttalat följande (bet. 1994/95:KU22 s. 15): får enligt utskottets bedömning i praktiken ett reellt inflytande när det gäller ståndpunkter vid mötena i Europeiska unionens råd. Man bör nämligen kunna utgå från att regeringen inte kommer att företräda en ståndpunkt som står i strid med vad nämnden har gett uttryck för i samrådet. Det som sagts om innebörden av samverkan har betydelse för det politiska ansvarstagandet. Om redan från början skulle binda regeringen med fastställda förhandlingsdirektiv, skulle regeringens politiska ansvar för agerandet i EU-förhandlingarna uttunnas avsevärt.