bet · H401FöU7 · 2017-04-12 00:00:00 — En prioriterad fråga för det vidare arbetet har därför handlat om innehållet i utbildningen, dess upplägg och i hur stor utsträckning utbildningen skulle genomföras regionalt, utanför MSB:s skolor. Ett projekt, GRiB – Grundutbildning för räddningstjänstpersonal i beredskap, har med anledning av detta startats och arbetar med att ta fram och implementera en ny utbildning med start . MSB avser även att pröva möjligheten att upphandla kommuner som utförare av utbildningen i syfte att öka den geografiska närheten, minska kommunernas kostnader för utbildning, bidra till bättre möjlighet att rekrytera personal och merutnyttja redan offentligt finansierade övnings- och utbildningsanläggningar. Arbetet har sådan omfattning och påverkan att delar av övriga föreslagna åtgärder får avvakta till dess den nya GRiB startat. Ytterligare åtgärder har dock inletts avseende anpassning av utbildning i Skydd mot olyckor (SMO) genom en första analys av att kunna erbjuda kursen Tillsyn och annan olycksförebyggande verksamhet A parallellt med studierna inom SMO. Även en vidareutveckling av systemet för utbildning inom räddningsledning har påbörjats genom planerade workshops . Arbetet planeras i huvudsak genomföras , där reviderade kurser kan komma att erbjudas . pågår ett utvecklingsarbete om tillhandahållande av instruktörsutbildning. En ny kurs planeras erbjudas vid slutet av 2017 eller inledningen av 2018. En nyutvecklad fortbildningstjänst med kompletta webbkurser erbjuds också tillsammans med tidigare framtagna verktygen förmågebeskrivning för räddningstjänstförmåga och kvalitetssäkring av räddningstjänst. Utskottet anser att en kvalificerad utbildning är en förutsättning för att den kommunala räddningstjänsten ska kunna få goda förutsättningar att bedriva en kompetent räddningstjänstverksamhet. Den kommande utredningen om en effektivare och utvecklingsarbete bildar därför en viktig bas för att utveckla utbildningen på området. Utskottet har vidare tidigare inhämtat information om att de flesta kommuner bara anställer personer till som genomgått SMO-utbildning. Utskottet bedömer således att det inte finns skäl för att föreslå ytterligare åtgärder på området, och därför avstyrks motionsyrkandena. Studie om förändrade kompetensområden m.m. för blåljuspersonal Utskottets förslag i korthet avslår motionen om en studie om förändrade kompetensområden m.m. för blåljuspersonal. Utskottet hänvisar till den utredning om en effektivare som regeringen har tillsatt. I motion 2016/17:1294 av (MP) lyfts det fram att det inte alltid är rätt blåljuspersonal som kommer först till en katastrof- eller olycksplats. De traditionella gränssnitten mellan olika blåljuskategorier kanske är de mest funktionella, och motionären ser behov av överlappande kompetenser och förmågor men kanske även behov av helt nya specialiteter hos sådan personal. I motionen föreslås att en studie bör initieras med syfte att se i vilken grad förändrade kompetensområden, överlappningar eller kompletteringar kan underlätta för snabbare och säkrare ingripanden från blåljuspersonal på olycks- och katastrofplatser. Bland annat med anledning av tillkännagivande om räddningstjänstens deltidsbrandkår (bet. 2015/16:FöU7, rskr. 2015/16:173) har regeringen beslutat om ett kommittédirektiv för en utredning om en effektivare (dir. 2017:15). En särskild utredare ska ur ett brett effektivitetsperspektiv se över kommunernas brandförebyggande verksamhet och räddningstjänst. Utredaren ska analysera och föreslå hur dessa verksamheter ska kunna bedrivas på ett mer likvärdigt, effektivt och säkert sätt. Utredaren ska vidare undersöka och utarbeta förslag till hur kommunernas samverkan på räddningstjänstområdet kan förstärkas, utvecklas och bli mer enhetlig, såväl inbördes som med samhällets övriga hjälporgan, dvs. polisen, ambulanssjukvården och den statliga räddningstjänsten samt andra relevanta aktörer på området, t.ex. organiserade frivilliga. Dessutom ska utredaren analysera och föreslå hur statens stöd till och tillsyn över kommunernas brandförebyggande verksamhet och räddningstjänst kan förstärkas, utvecklas och förtydligas. Uppdraget ska redovisas . Utskottet välkomnar den utredning om en effektivare som regeringen har tillsatt och att utredaren bl.a. ska undersöka och utarbeta förslag till hur kommunernas samverkan på räddningstjänstområdet kan förstärkas, utvecklas och bli mer enhetlig, såväl inbördes som med samhällets övriga hjälporgan, dvs. polisen, ambulanssjukvården och den statliga räddningstjänsten samt andra relevanta aktörer på området, t.ex. organiserade frivilliga. Utskottet ser inte skäl för att föreslå några ytterligare åtgärder för tillfället. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om SOS Alarm. Utskottet hänvisar till den pågående utredningen om en samordnad alarmeringstjänst. Jämför reservation 5 (SD). m.fl. (SD) anför i motion 2016/17:2899 att SOS Alarm bör vara ett statligt verk som inte verkar på en konkurrensutsatt marknad. Samarbete ska ske över regions- och länsgränserna och SOS Alarm ska sitta tillsammans med räddningstjänst, polis, hemvärnet, sjö- och flygräddning och . Det skulle underlätta samordningen mellan olika myndigheters planering för det civila försvaret om det skapades en central instans som sköter sådan samordning och som hade ett tydligt ansvar för denna uppgift, menar motionärerna vidare. En sådan instans skulle också inneha ansvaret för övergripande krisplanering samt därmed vidhängande beslut och prioriteringar. Det krävs en struktur för detta som organiseras redan i fredstid eftersom det är orealistiskt att tro att en sådan struktur kommer att kunna upprättas på ett effektivt sätt om det ska ske under pågående krig eller höjd beredskap. I motionen föreslås följaktligen att SOS Alarm bör inkorporeras i en ny civilförsvarsmyndighet (yrkande 72). I betänkande 2014/15:FöU6 uttryckte utskottet att man ansåg att ingen enskild aktör i dagens system har ett tydligt ansvar för helheten eller för att säkerställa att den enskilde får en säker och effektiv hjälp i en nödsituation, vilket ansågs problematiskt. Ett sådant fragmentiserat alarmeringssystem kunde innebära risker för samhällets förmåga att säkerställa människors skydd och undsättning i allvarliga och brådskande nödsituationer. Utskottet anförde att regeringen borde följa upp betänkande. tillkännagav sedermera för regeringen att den borde tillsätta en utredning med uppgift att lämna förslag till hur en sammanhållen myndighet för alarmeringstjänsten borde organiseras (bet. 2014/15:FöU6, rskr. 2014/15:104). Ett sådant arbete borde inte föregripas, ansåg utskottet också och avstyrkte därför ett motionsyrkande om att SOS Alarm bör vara ett statligt verk som inte verkar på en konkurrensutsatt marknad. Regeringen beslutade att en särskild utredare ska analysera och föreslå hur en nationell alarmeringsfunktion ska kunna inrättas för att samhällets alarmeringstjänst ska kunna samordnas på ett bättre sätt. Enligt kommittédirektiven (dir. 2015:113) ska utredaren ur ett effektivitets- och kvalitetsperspektiv analysera vilken organisationsform, dvs. en myndighet eller ett bolag, som ska förordas för en sådan funktion. Utredaren ska dock oberoende av vilken organisationsform som förordas för uppgiften analysera och utarbeta fullständiga förslag till hur dels en statlig förvaltningsmyndighet, dels ett bolag, kan inrättas för att kunna ansvara för den nationella alarmeringsfunktionen. Uppdraget ska redovisas . Utskottet anser fortfarande att det bör säkerställas hur den enskilde ska kunna få en säker och effektiv hjälp i en nödsituation. Ett fragmentiserat alarmeringssystem kan innebära risker för samhällets förmåga att säkerställa människors skydd och undsättning i allvarliga och brådskande nödsituationer. Utskottet välkomnar den pågående utredningen om en samordnad alarmeringstjänst och avser att följa upp resultatet av den. Utskottet anser inte att det finns behov av att föreslå några ytterligare åtgärder från sida för tillfället. Utskottets förslag i korthet avslår motionen om kommunikationssystemet . Utskottet hänvisar till den rådande positiva utvecklingen i fråga om anslutning till systemet. I motion 2016/17:3256 av (M) anförs att det under en kris ställs höga krav på att alla berörda parter ska kunna samtala med varandra på enklaste och effektivaste sätt. använder sig många myndigheter och organisationer av kommunikationssystemet , såväl inom kommunala som statliga verksamheter. En del organisationer använder sig dock inte av systemet utan har egna lösningar för kommunikation inom sitt respektive verksamhetsområde. Vid en samlad insats kan olika kommunikationssystem därför först behöva samordnas, vilket medför att viktig tid förloras. Motionären föreslår att en översyn bör göras av möjligheten att ålägga samtliga statliga, regionala samt kommunala myndigheter och organisationer som arbetar inom krisberedskap att införa telekommunikationssystemet I betänkande 2015/16:FöU7 ansåg utskottet, i likhet med regeringen, att en bred anslutning till kommunikationssystemet var central för det svenska krisberedskapssystemets funktionalitet. Det ansågs därför glädjande att anslutningen till systemet fortsatte att öka med betydande siffor. Det ansågs också positivt ur ett finansiellt perspektiv att systemet var på väg att bli självfinansierat. Av dessa skäl fann utskottet inte någon anledning att vidta ytterligare åtgärder på området. Motionen om behovet av att göra en översyn av möjligheten att införa kommunikationssystemet i samtliga statliga, regionala samt kommunala myndigheter och organisationer som arbetar inom krisberedskapen avstyrktes därmed. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 6) anger regeringen att anslutningen till kommunikationssystemet fortsätter att öka. Vid utgången av uppgick antalet abonnemang till 61 717, varav 3 228 tillkom . tog över drift, underhåll och kundstöd av . Arbetet med en robust och säker kommunikation för samhällsviktiga aktörer har därmed fortsatt att utvecklas , enligt regeringen. Kostnaderna för uppgick till , enligt budgetpropositionen, medan intäkterna summerades till . har därmed en ekonomisk stabilitet efter 2015, när stödfinansieringen av driften genom anslag upphörde. Utskottet ser en bred anslutning till kommunikationssystemet som central för det svenska krisberedskapssystemets funktionalitet. Det är därför glädjande att anslutningen till systemet fortsätter att öka med betydande siffor. Det är också glädjande ur ett finansiellt perspektiv att systemet numera är självfinansierat. Av dessa skäl finner utskottet inte någon anledning för att föreslå några ytterligare åtgärder för tillfället när det gäller detta. Utskottets förslag i korthet avslår motionen om drunkningsolyckor. Utskottet hänvisar till det systematiska arbete som bl.a. MSB och redan bedriver. Den enskildes eget ansvar framhålls också. (M) hänvisar i motion 2016/17:2295 att 2014 var det värsta året för drunkningsolyckor. 137 människor drunknade medan det drunknade 122 personer. För att förhindra att antalet stiger måste skyndsamt anta en nollvision för antalet drunkningsolyckor, menar motionären. Visionen måste kompletteras med en tydlig nationell handlingsplan. har granskat 208 kommunala badplatser i 76 kommuner mellan och och kunde konstatera det saknas livräddare vid de flesta badplatserna och att livbojar saknades på 18 av badplatserna. beslutade att en nollvision ska gälla för antalet döda i trafiken i . lanserade MSB en nollvision för dödsbränder, med hänvisning till att det dör i genomsnitt 100 personer i bränder . Utvecklingen kring drunkningsolyckor är skrämmande och helt oacceptabel. Om vi inte skyndsamt antar en ordentlig handlingsplan kommer antalet dödsoffer i drunkningsolyckor gå om antal dödsoffer i trafiken, anför motionären som föreslår att regeringen skyndsamt bör utreda möjligheten för att minska antalet drunkningsolyckor i genom att anta en nationell handlingsplan för hur arbetet ska koordineras. I betänkande 2013/14:FöU11 välkomnade utskottet MSB:s arbete genom stöd till kommuner, allmänhet, frivilligorganisationer och statliga myndigheter i deras strävan att öka skyddet mot drunkningsolyckor. Svenska () insatser framhölls men också den enskildes primära ansvar för sin egen säkerhet. Utskottet ansåg vidare att det förebyggande arbetet på området kunde komma att rymmas i det arbete som MSB föreslog i ett redovisat regeringsuppdrag (Fö2013/2058/SSK), dvs. ökad samverkan mellan MSB, länsstyrelser och kommuner inom det övergripande området skydd mot olyckor. Utskottet fann inte skäl till ytterligare åtgärder, och därför avstyrktes samtliga motionsyrkanden i fråga om vattensäkerhet. I samma fråga konstaterade utskottet i betänkande 2009/10:FöU9 att kommuner enligt lagen om skydd mot olyckor ska verka för skydd även mot andra olyckor än bränder. MSB ger stöd till kommunerna om hur ökad vattensäkerhet kan formuleras som mål i kommunala handlingsplaner (t.ex. minskade konsekvenser av olyckor, färre händelser och ökat skydd mot drunkningsolyckor). När det gäller riskgruppen äldre och deras förmåga att simma, deras fysiska kapacitet och vilka risker de tar ansåg utskottet, i likhet med , att det är den enskilde som har det primära ansvaret att skydda sitt liv (SOU 2002:10). Utskottet ville dock i sammanhanget betona att det upplysnings-, informations- och utbildningsarbete som SLS bedrev var av mycket stort värde. Det noterades också att det arbetet fick statligt stöd. Utskottet avslog sålunda motionsyrkanden om insatser för att öka vuxnas simkunnighet. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 6) anger regeringen att inom området skydd mot olyckor ingår allt från vardagsnära olyckor till sådana olyckor som kan påverka stora delar av befolkningen. Kommunernas olycksförebyggande verksamhet har stor betydelse för människors säkerhet och trygghet. MSB stödjer löpande den verksamheten genom att exempelvis ta fram statistik och analyser som kan ligga till grund för att inrikta kommunernas olycksförebyggande verksamhet. har MSB genomfört tillsyn av länsstyrelsernas arbete inom området skydd mot olyckor. En fungerande statlig tillsyn över kommunernas räddningstjänst och förebyggande verksamhet är viktigt för att uppnå ett tillfredsställande och likvärdigt skydd mot olyckor i hela landet. MSB konstaterar att länsstyrelsernas tillsyn över kommunernas arbete inom området skydd mot olyckor behöver utvecklas när det bl.a. gäller systematik och omfattning. Kommunernas förebyggande verksamhet och räddningstjänstverksamhet har en grundläggande betydelse för människors säkerhet och trygghet. Regeringen anser att statens stöd till kommunerna inom området skydd mot olyckor behöver förstärkas och utvecklas för att säkerställa en hög kvalitet i hela landet. Vidare behöver den statliga tillsynen över kommunernas verksamhet utvecklas och förtydligas för att säkerställa ett likvärdigt och tillfredställande skydd mot olyckor med hänsyn till lokala förhållanden, enligt budgetpropositionen. MSB anger i en promemoria till utskottets kansli (MSB dnr 2017-952) att de har som mål att antalet drunkningar och drunkningstillbud ska minska. Myndigheten arbetar aktivt med stöd till kommuner, allmänhet, frivilligorganisationer och statliga myndigheter i deras strävan att öka skyddet mot drunkningsolyckor. Stödet består bl.a. av att tillhandahålla informationsmaterial, studier, handledningar och andra publikationer, filmer, statistik och av att medverka vid konferenser som rör vattensäkerhet. Myndigheten har också möjlighet att bevilja uppdragsersättning till ideella organisationer som genomför kursverksamhet riktad till allmänheten i syfte att öka den enskildes förmåga att förebygga och hantera olyckor, allvarliga händelser och kriser. SLS, som arbetar med en nollvision, får och har fått sådan ersättning för genomförandet av kurser i vattensäkerhet. Uppdragsmedlen uppgår till –2018. Minst 3 700 personer ska utbildas genom 465 kurser (kvalitetssäkrade till 8 deltagare per kurs) i hela . I samarbete med ansvariga myndigheter och organisationer har MSB också tagit fram en guide till ökad vattensäkerhet för kommuner och andra anläggningsägare. MSB har också meddelat allmänna råd (SRVFS 2007:5) och kommentarer om utrustning för vattenlivräddning vid hamnar, kajer, badplatser och liknande vattennära anläggningar. MSB deltar vidare i som är ett samarbetsorgan mellan myndigheter, fritids- och försäkringsbranschen samt fritidsbåtslivets och sportdykningens organisationer vars främsta uppgift är att förbättra sjösäkerheten och informera om hur sjöolyckor kan och ska undvikas. Stödet finns samlat på myndighetens webbsida. Utskottet välkomnar det systematiska arbete som MSB bedriver genom stöd till kommuner, allmänhet, frivilligorganisationer och statliga myndigheter i deras strävan att öka skyddet mot drunkningsolyckor. SLS insatser bör här särskilt framhållas men också den enskildes primära ansvar för sin egen säkerhet. MSB:s systematiska arbete för att genom samverkan mellan berörda aktörer i samhället förebygga och hantera olyckor och kriser över lag bör också framhållas i sammanhanget. Utskottet ser inte skäl för att föreslå några ytterligare åtgärder för tillfället, och därför avstyrks motionen. Skydd av samhällsviktig verksamhet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandena om skydd av samhällsviktig verksamhet. Utskottet hänvisar främst till rådande översyn av säkerhetsskyddslagen respektive skyddslagen. Jämför reservation 6 (M, C, L, KD), 7 (V) och 8 (SD). I motion 2016/17:2092 av m.fl. (L, M, C, KD) tas det upp hur flera samhällsviktiga verksamheter har utsatts för störningar . knäcktes en radio- och tv-mast, på i Häglared öster om , över marken. Därefter rapporterades flera misstänkta sabotage mot . drabbades SOS Alarm av störningar i sin kommunikation med räddningstjänst och ambulans efter en mjukvaruuppdatering i sitt system. stängde ett datorfel i flygledningen av delar av svenskt luftrum , vilket innebar att det inte gick att trafikleda planen i luften och att totalt 113 flygningar fick ställas in. Samtliga dessa incidenter visar på samhällets sårbarhet. Motionärerna föreslår att regeringen bör se över hur skyddet för samhällsviktig infrastruktur kan stärkas (yrkande 9). Mot bakgrund av om informationssäkerheten i den civila statsförvaltningen (RiR 2014:23) anför m.fl. (V) i motion 2016/17:159 att tempot bör höjas i arbetet med att skydda samhällsviktiga funktioner och sådana system som är viktiga för totalförsvaret. Motionärerna föreslår att regeringen bör återkomma med konkreta och kostnadsberäknade förslag på hur man avser att förbättra skyddet av samhällsviktiga funktioner (yrkande 1). m.fl. (SD) framhåller i motion 2016/17:2899 att skalskyddet mot fredstida och krigstida sabotage mot den storskaliga vattenkraften och kärnkraften bör stärkas eftersom de är känsliga för sabotage. Detta gäller såväl i freds- som i krigstillstånd. De skyddade zonerna runt kraftverken bör därför göras större och bevakas bättre, byggnaderna bör förstärkas ytterligare och hemvärnet/territorialarmén ges en mer aktiv roll i objektskyddet, föreslår motionärerna (yrkande 74). I betänkande 2015/16:FöU7 uttryckte utskottet att när det gäller det fysiska skyddet av samhällsviktig verksamhet i form av kärnkraftverk och vattenverk välkomnade utskottet beredningen av betänkandet En ny säkerhetsskyddslag, som fick anses vara centralt i sammanhanget. Utskottet ansåg i fråga om den svenska kärnsäkerheten, i likhet med vad man gjorde i betänkandena /14:FöU6 och 2014/15:FöU6, att det pågick ett omfattande arbete för att genomlysa och stärka både säkerheten vid kärnkraftverken och incidentberedskapen, vilket var tillfredsställande. Särskilt den utökade samverkan och övningsverksamheten med lokala polismyndigheter i fråga om insats- och eftersökningsmetodik har varit viktig, ansåg utskottet, som instämde med () om att för att skyddet som helhet ska fungera måste tillståndshavarnas åtgärder vara samordnade med samhällets förmåga att ingripa. Försvarsmaktens möjlighet att vara behjälplig genom att ge stöd åt polisen med helikopterförmåga var i sammanhanget viktig. Utskottet fann sammanfattningsvis inte anledning att vidta ytterligare åtgärder. Det aktuella motionsyrkandet avstyrktes. När det gäller säkerhetsskydd för vattenkraften behandlades ämnet i betänkande 2013/14:FöU8 om regeringens proposition 2013/14:38 Dammsäkerhet. Utskottet ansåg att en samlad reglering i fråga om dammsäkerhet var angelägen och bedömde att den lagstiftning som regeringen föreslagit gav ökad tyngd åt dessa frågor och medförde en högre grad av dammsäkerhet. Utskottet tillstyrkte propositionen. Vidare noterade utskottet att den kontrollstation för dammsäkerhetslagstiftningen som enligt regeringen borde genomföras 2018 även innefattade en utvärdering av skyddslagens tillämpning på området. I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 6) anger regeringen att betänkandet En ny säkerhetsskyddslag (SOU 2015:25) redovisades . I betänkandet föreslås att nuvarande säkerhetsskyddslag ersätts av en ny lag som bättre svarar mot de förändrade kraven på säkerhetsskydd, bl.a. när det gäller utvecklingen på informationsteknikområdet, en ökad internationell samverkan och ett förstärkt skydd av samhällsviktiga funktioner. Betänkandet har remissbehandlats och bereds för närvarade inom . Förslagen kommer bl.a. att ligga till grund för ett förbättrat informations- och cybersäkerhetsarbete. Utredningens förslag anger bl.a. att fysisk säkerhet innefattar sådana säkerhetsskyddsåtgärder som ska förebygga dels att obehöriga får tillträde till områden, byggnader, andra anläggningar eller objekt där de kan få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller där i övrigt säkerhetskänslig verksamhet bedrivs, dels skadlig inverkan på sådana områden, byggnader, anläggningar eller objekt. Den nya benämningen svarar bättre mot åtgärderna än den nuvarande benämningen tillträdesbegränsning, enligt utredningen. Regeringen beslutade dessutom att låta en parlamentarisk kommitté se över vilka författningsändringar som kan behöva göras för att bättre kunna värna totalförsvarets intressen på olika områden i samhället. I den nationella säkerhetsstrategin uttryckte regeringen behovet av en översyn om vilka författningsändringar som kan behöva göras för att bättre tillgodose statens behov av att kunna värna totalförsvarets intressen på olika områden i samhället. En sådan översyn bör genomföras av en parlamentariskt sammansatt kommitté, anser regeringen. Översynen ska omfatta en kartläggning av det regelverk som syftar till att skydda totalförsvarsverksamhet mot yttre hot. En analys ska göras av befintligt regelverk för att se om det finns behov av författningsåtgärder när det gäller ansvarsförhållandet mellan staten, kommunerna och enskilda. Kommittén får också i uppdrag att analysera vissa frågor som rör skyddslagen (2010:305) och skyddsförordningen (2010:523) och bedöma om åtgärder behöver vidtas för ett ökat skydd för totalförsvaret vid överlåtelse och upplåtelse av fast egendom eller viktigare infrastruktur som exempelvis hamnar, flygplatser och energianläggningar. • analysera de skyddsmöjligheter som står till buds enligt skyddslagen och skyddsförordningen • bedöma om det finns behov av utökade möjligheter att besluta om skyddsobjekt till skydd för civil och militär verksamhet • lämna sådana författningsförslag som bedömningen leder till. ska kommittén lämna en delredovisning till regeringen av de frågor som rör skyddslagstiftningen, med eventuella författningsförslag. Uppdraget ska i övriga delar slutredovisas . Utskottet anser att beredning av betänkandet om en ny säkerhetsskyddslag samt den parlamentariskt sammansatta kommittén som bl.a. ska se över skyddslagen och som regeringen just aviserat, inte motiverar att fler åtgärder behöver vidtas från sida . Genom att bl.a. låta säkerhetsskyddsåtgärderna – dvs.