bet · H401MJU7 · 2017-02-17 00:00:00 — Arbetet med att genomföra de globala principerna för information om farliga ämnen i varor är viktigt även för avfall och återvinning. Regeringen verkar för att ytterligare tillvarata synergieffekter genom att stärka kopplingarna till hållbar produktion och konsumtion. Arbete har även bedrivits inom och denna har i fallet med flamskyddsmedlet HBCDD gått före EU:s arbete inom Reachförordningen. Det är viktigt att de slutdatum som sätts i de olika stegen i tillståndsprövningen respekterar och stöttar arbetet under . Regeringen verkar för att fler ämnen läggs till konventionen. Vidare anför regeringen att stöd till utvecklingsländer för att stärka kemikaliekontrollen bidrar till att nå hållbarhetsmålen. Mot den bakgrunden är det viktigt med fortsatt svenskt stöd till länder som vill bygga upp sin kemikaliekontroll. Regeringen framför vidare i skrivelsen att de ser ett behov av att skapa en vision eller en målbild för arbetet med att långsiktigt säkerställa och upprätthålla en säker kemikaliehantering som kopplar till hållbar utveckling. Regeringen driver på för att SAICM behålls och kan utgöra en grund för det framtida arbetet, bl.a. för att deras arbete är inriktat på riskhantering av kemikalier i stort, till skillnad från kemikalie- och avfallskonventionerna, och är sektorsöverskridande, dvs. miljö och hälsa värderas lika. Regeringen lyfter fram att bör verka för ett framtida rättsligt bindande ramverk för farliga kemikalier, för att kunna ge en mer effektiv internationell respons på globala hälso- eller miljöproblem orsakade av den ökande mängden komplexa kemikalier. Enligt kommittémotion 2015/16:3421 av m.fl. (C) yrkande 3 och partimotion 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 3 bör det internationella kemikaliearbetet stärkas så att fler ämnen regleras och hårdare krav ställs. Reach reglerar farliga ämnen men skadliga kemikalier kan komma in i EU via importerade produkter. Motionärerna vill bygga en stark industri i och inte exportera miljöproblem till andra länder. Skärpta globala kemikalieregler ger bättre miljö både där produkter tillverkas och används och när de ska tas om hand som avfall. Det internationella kemikaliearbetet behöver stärkas så att fler ämnen regleras och hårdare krav ställs. Detta bör beaktas vid förhandlingar om frihandelsavtal. I kommittémotion 2016/17:3165 av m.fl. (M) yrkande 7 anförs att regeringen bör vara pådrivande i det internationella samarbetet för att minska exponeringen av farliga kemikalier. Kemikalier sprids över nationsgränser naturligt, både via vind, vatten och produkter. Motionärerna är därför övertygade om vikten av fortsatt internationellt samarbete i dessa frågor för att minska mängden farliga kemikalier som vi exponeras för och som kommer ut i naturen. Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 20) att den fortsatta satsningen på handlingsplanen för en giftfri vardag är ett betydelsefullt steg på vägen för att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Handlingsplanen har ett särskilt fokus på att minska barns och ungas exponering för farliga kemiska ämnen och gör det möjligt att utöka insatser nationellt, inom EU och internationellt. Kemikalier sprids ofta över nationella gränser. De varor vi konsumerar har släppts ut på en EU- eller internationell marknad. Långlivade kemikalier kan röra sig med luft- och vattenströmmar och påverka långt från källan. Regeringen betonar i budgetpropositionen att de avser att verka för ett stärkt genomförande av existerande begränsningsinstrument samt för ett framtida rättsligt bindande internationellt ramverk för farliga kemikalier. Miljöminister träffade , chef för , och diskuterade vad som krävs för att FN ska lyckas genomföra nödvändiga globala förändringar på miljöområdet. Miljöministern poängterade bl.a. att det behövs tydliga prioriteringar och strategiska insatser för en mer hållbar hantering av kemikalier och avfall globalt samt hur vi skiftar mot en mer hållbar konsumtion och produktion. Det finns flera internationella överenskommelser som till viss del hanterar de globala utmaningarna med kemikalier. Utskottet noterar att det har fattats ett flertal beslut som bidrar till att öka chanserna att nå en säker kemikaliehantering till 2020. Utskottet välkomnar att aktivt drivit frågan om förbättrad information om farliga ämnen i varor och att SAICM kunnat ta fram och enas om ett globalt program om detta. Utskottet vill poängtera vikten av att detta program nu genomförs av berörda aktörer. Utskottet anser att det är glädjande att den s.k. Agenda 2030 med FN:s nya hållbarhetsmål innehåller en rad formuleringar med tydlig koppling till kemikaliekontroll. Vidare välkomnar utskottet att regeringen avser att verka för ett stärkt genomförande av befintliga begränsningsinstrument och ett framtida rättsligt bindande internationellt ramverk för farliga kemikalier eftersom detta kan ge en effektiv internationell respons och reglering av den ökande mängden farliga kemikalier. Utskottet anser att motionerna 2015/16:3421 (C) yrkande 3, 2016/17:824 (C) yrkande 3 och 2016/17:3165 (M) yrkande 7 med redovisningen ovan kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ett kemikalie-Fass, företags transparens mot konsumenter när det gäller produktinnehåll, konsumentvänlig information inom Reach och uppdrag om förenklad tillgänglighet när det gäller varors innehåll av ämnen som finns på EU:s kandidatförteckning över farliga ämnen. Jämför reservationerna 12 (C) och 13 (V). Reachförordningen innehåller en viktig regel om information om särskilt farliga ämnen i varor. Regeln innebär att om en vara innehåller mer än 0,1 viktprocent av ett särskilt farligt ämne ska leverantören informera om detta och i vissa fall även göra en anmälan till Echa. , tillsammans med sju andra medlemsländer, och har tolkat reglerna olika för när företagen behöver lämna information. beslutade en fransk domstol att begära ett förhandsavgörande från om tolkningen av reglerna i Reachförordningen om information om ämnen i varor. Domen som kom stöder helt den tolkning som och de andra sju länderna drivit, vilket innebär att ett föremål, t.ex. ett handtag, som är att anse som en vara enligt definitionen i Reachförordningen fortsätter att vara en vara även efter det att föremålet har fogats samman med ett annat föremål, t.ex. ett cykelstyre. Kravet på information gäller alltså även när en vara, som utgör en del av en sammansatt vara, innehåller mer än 0,1 viktprocent av ett särskilt farligt kemiskt ämne. Alla medlemsstater måste nu rätta sig efter och bedriva tillsyn enligt domstolens tolkning. Detta kommer att leda till att betydligt mer information om innehåll i varor av särskilt farliga ämnen kommer att genereras och förmedlas till mottagare i leverantörskedjan och till konsumenter. Av skrivelsen framgår vidare att regeringen uppdragit åt att i samverkan med berörda myndigheter och andra aktörer ansvara för att tillhandahålla och samordna en upplysningstjänst med opartisk information och vägledning till konsumenter (SFS 2014:110). Konsumentinformation inom ramen för handlingsplanen för en giftfri vardag skulle utgöra en del av tjänsten och det villkorades därför i Kemikalieinspektionens regleringsbrev att skulle användas för Kemikalieinspektionens insats i utvecklingen av denna konsumentupplysningstjänst. Som ett resultat av nämnda uppdrag öppnades den nya konsumentupplysnings-tjänsten Hallå konsument. Det är en rikstäckande upplysningstjänst som samordnas av i samarbete med kommunernas konsument-verksamhet, de fyra konsumentbyråerna och tolv utpekade myndigheter. Under rubriken hållbarhet och underrubriken kan konsumenten på ett enkelt sätt hämta in upplysningar om följande: Märkning av kemiska produkter, Använda och förvara kemikalier, Antibakteriellt behandlade varor, Barn och kemikalier, Kemikalier i textilier, Din rätt att få information om kemikalier i varor samt Nanomaterial och nanoteknik. Kemikalieinspektionen publicerade en konsumentwebb med ny layout och anpassning till mobila enheter. Syftet med informationen på den nya webbplatsingången är att ge konsumenter hjälp att göra medvetna val. Jämfört med Hallå konsument ger inspektionens webbplats mer utförlig information. Det går bl.a. att fördjupa sig i 19 olika grupper av varor och kemiska produkter. initierade Kemikalieinspektionen också tjänsten Fråga Kemikalieinspektionen med svar på vanliga frågor och möjligheten att ställa egna. ställde ca 1 200 konsumenter frågor via upplysningstjänsten. Handeln med varor är till stora delar global. Farliga ämnen som ingår i varor kan spridas under olika faser av en varas livscykel och orsaka risker i flera länder vid tillverkning, användning, återvinning och avfallshantering. Informationsöverföringen mellan olika led är bristfällig och det är svårt att få tillräcklig information för att kunna göra medvetna val samt bedöma och hantera risker. Som redovisats tidigare beslutade SAICM att FN:s miljöprogram ska samordna ett globalt frivilligt program för att förbättra information om kemikalier i varor. Programmet sätter upp mål för industri och andra intressenter, med fokus på kunskap om kemikalier i varorna och hur denna information kan spridas i värdekedjan. Det omfattar alla varugrupper och alla ämnen, med fokus på särskilt farliga ämnen i textilier, leksaker, byggvaror och elektronik. Enligt kommittémotion 2015/16:3421 av m.fl. (C) yrkande 4 och partimotion 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 12 bör ett kemikalie-Fass införas för att man som konsument ska kunna göra informerade val. Motionärerna vill skapa en databas där konsumenterna direkt kan söka och se vilka kemikalier som finns i de produkter som finns på marknaden. I partimotion 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 9 vill motionärerna utreda hur företagens transparens mot konsumenter kan stärkas när det gäller produktinnehåll. Enligt gällande EU-lagstiftning är det inte nödvändigt för tillverkarna att ange innehållet i t.ex. impregneringsmedel och den typen av konsumentvaror, och därför är det näst intill omöjligt för konsumenten att avgöra huruvida produkten innehåller ämnen som kan vara giftiga. Motionärerna vill därför utreda hur transparensen från företag till konsumenter kan öka, t.ex. genom redovisning på förpackningen av potentiellt skadliga ämnen. Yrkande 30 tar upp att regeringen bör verka för att skapa konsumentvänlig information inom Reach. Dagens konsumenter vill ha information, men man ska inte behöva vara kemist för att förstå innebörden av kemikalieanvändningen. Enligt kommittémotion 2016/17:169 av m.fl. (V) yrkande 5 bör regeringen ge Kemikalieinspektionen och i uppdrag att utveckla förenklad tillgänglighet om varors innehåll av ämnen som finns på EU:s kandidatförteckning över farliga ämnen. Både och Kemikalieinspektionen anser att kraven på information om innehåll av särskilt farliga ämnen på eller i anslutning av varan bör skärpas. Innan ett tvingande system är på plats föreslår myndigheterna att en webbtjänst och/eller en mobilapplikation utvecklas för att möjliggöra för konsumenterna att på ett enkelt sätt få information om varors innehåll av de ämnen som finns på EU:s kandidatförteckning över farliga ämnen. Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 20) att det finns ett behov av att vidareutveckla lagstiftningen när det gäller t.ex. riktad information till konsumenter eftersom harmoniserad klassificering av farliga ämnen, tillståndsprövning inom EU och förbud mot försäljning och användning av vissa farliga kemikalier har en inneboende tröghet och endast kapacitet att ta om hand de största riskerna. Vidare anförs att konsumenten har relativt lätt att göra trygga och smarta val när det gäller miljömärkta varor. Det finns dock även i andra fall ett behov av att enkelt kunna hitta information om kemikaliesäkerhet som är lätt att förstå. Regeringen konstaterar att konsumenternas tillgång till information sammantaget har stärkts väsentligt men att arbetet måste fortsätta. I budgetpropositionen framgår att förebyggande och utfasning av särskilt farliga ämnen bör säkerställas genom förbättrad information om produkters återvinningsbarhet, krav på information om utbytbarhet och innehåll av särskilt farliga ämnen samt ytterligare begränsningar av sådana ämnen i befintlig produktlagstiftning. En kartläggning av förekomsten av farliga ämnen som ännu inte är reglerade i EU genomförs, och den tar sikte främst på konsumentprodukter. I Kemikalieinspektionens regleringsbrev framgår att uppdraget ska slutredovisas . I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 18) återkommer regeringen med en strategi för hållbar konsumtion som tar sikte på vad staten i ett första steg kan göra i samverkan med andra centrala aktörer, såsom kommuner, näringsliv och det civila samhällets organisationer, för att underlätta för enskilda konsumenter att konsumera mer hållbart. Strategin ska bidra till en miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion, men vissa av åtgärderna kan relatera till den del av det konsumentpolitiska målet som avser väl fungerande konsumentmarknader. Konsumenter kan bidra till en miljömässigt mer hållbar konsumtion genom att ändra sina beteenden. Ofta upplever de dock hinder bl.a. i form av brist på information. I budgetpropositionen föreslår regeringen finansiering av ett särskilt uppdrag till att verka för en mer miljösmart konsumtion och livsstil. Detta bör samordnas med det arbete som pågår för att göra miljöinformationen i konsumentupplysningstjänsten Hallå konsument mer känd. Insatserna, som så långt det är lämpligt och möjligt bör vara målgruppsanpassade, kan bedrivas med vissa områden i särskilt fokus, t.ex. giftfri vardag, matvanor, energianvändning och avfallshantering. Enligt information från Kemikalieinspektionen har , Umwelt Bundesamt , ansökt om medel för ett EU-projekt om att utveckla en konsumentapplikation för farliga ämnen i varor på EU-nivå. Konsumenter ska kunna få information om varor innehåller något av de ämnen som finns på EU:s kandidatförteckning över farliga ämnen genom att skanna varan med telefonen. Kemikalieinspektionen och konsumenter avser att delta i projektet. Besked om finansiering väntas i . Vidare introducerade Kemikalieinspektionen Kemikaliepodden som är en samtalspodd för en kemikaliesmart vardag. I podden lär man sig om kemikalier i vardagen för att kunna göra medvetna val. Det första avsnittet har laddats ned ca 1800 gånger . I Reachförordningen finns krav på att leverantörer ska informera om särskilt farliga ämnen om varan innehåller mer än 0,1 viktprocent av ämnet. har drivit ett förtydligande av kravet, vilket har lett till att mer information om innehåll i varor av särskilt farliga ämnen kommer att genereras och förmedlas till konsumenter, vilket är positivt. Utskottet noterar även att och Kemikalieinspektionen arbetar med att förbättra tillgången till konsumentvänlig information om kemikalier på olika sätt. Utskottet anser att Kemikalieinspektionens uppdrag att kartlägga farliga ämnen i konsumentprodukter kommer att bidra med ytterligare information till konsumenter. Vidare är det positivt att regeringen i sin strategi för hållbar konsumtion lyfter fram behovet av information till konsumenter så att de kan göra miljömässigt mer hållbara konsumtionsval. Utskottet välkomnar därför uppdraget till att verka för en mer miljösmart konsumtion och livsstil. Utskottet delar också regeringens syn att mer måste göras när det gäller konsumenters möjlighet till information. Konsumenter ska kunna göra informerade och trygga val även när det gäller varors innehåll av kemiska ämnen. Utskottet föreslår att motionerna 2015/16:3421 yrkande 4, 2016/17:824 yrkandena 9, 12 och 30, och 2016/17:169 yrkande 5 lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på resultatet av pågående arbete. Utfasning av och förbud mot mikroplaster Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att fasa ut mikroplaster från hygienartiklar till 2020, förbud mot mikroplaster i vissa produkter inklusive hygien och kosmetiska produkter, på nationell nivå och EU-nivå och att fasa ut fossilbaserade plaster. Jämför reservationerna 14 (C, L, KD), 15 (V) och 16 (C). Mikroplaster som sprids till havet kan orsaka en förhöjd exponering för miljögifter hos de vattenlevande organismerna eftersom miljögifterna binder hårdare till plast än till naturliga partiklar. Mikroplaster kan också orsaka direkt skada och ohälsa bland vattenlevande organismer. Detta kan slutligen leda till att människors intag av miljögifter ökar när vi äter fisk och skaldjur. Mikroplaster tillsätts i ökande utsträckning i kosmetiska produkter för att ge en skrubbande funktion, trots att det har funnits och finns alternativa och nedbrytbara material med likvärdig funktion. Enligt tillförs mikroplast från användning av skönhetsprodukter och tvål. I perspektivet av den ökande föroreningen av mikroplaster i haven är detta inte en rimlig användning enligt regeringen. Flera initiativ har tagits för att få tillverkare och importörer av kosmetika att byta ut mikroplasterna. Branschorganisationen Cosmetics Europe har uppmanat sina medlemmar att avveckla användningen . Många företag avser att följa denna uppmaning men det finns fortfarande företag som inte har för avsikt att fasa ut användningen av mikroplaster. och flera andra EU-medlemsstater har reagerat på att användningen fortgår och har vid två miljörådsmöten, och , uppmanat kommissionen att föreslå ett förbud. Flera miljöorganisationer i och EU har också efterlyst ett förbud. Kommissionen har dock inte tagit något sådant initiativ. Enligt uppdraget till Kemikalieinspektionen om att vidareutveckla handlingsplanen för en giftfri vardag ska myndigheten undersöka och i lämpliga fall föreslå nationella åtgärder och, om det bedöms nödvändigt, nationella begränsningar. Mikroplaster är ett område som myndigheten ska titta närmare på. Kemikalieinspektionen föreslog att regeringen från ska förbjuda försäljning av kosmetiska produkter som sköljs av och som innehåller mikrokorn av plast. Det gäller t.ex. duschgel, kroppsskrubb och ansiktsrengöring. Förslaget är i huvudsak i linje med det förbud som beslutades i . och hygienföretagen (tidigare ) har gjort en utfästelse om att få bort mikroplasterna . Den frivilliga utfasningen av mikrokorn har påbörjats men är inte heltäckande. Enligt kommittémotion 2015/16:3421 av m.fl. (C) yrkande 5 och partimotion 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 43 ska mikroplaster fasas ut från hygienartiklar till 2020. Flera företag har redan framgångsrikt fasat ut mikroplaster från sina hygienartiklar, och motionärerna vill se krav på att alla företag inom EU fasar ut mikroplaster till 2020 med omedelbar start. Även i motion 2016/17:242 av (MP) föreslås ett förbud mot mikroplast i vissa produkter. Enligt motion 2016/17:644 av och (båda S) yrkande 2 ska regeringen fortsätta att verka för att förbjuda mikroplaster i kosmetiska produkter inom EU. I avsaknad av ett EU-förbud bör regeringen införa nationella regleringar för kosmetiska produkter som innehåller mikroplast (yrkande 3). Enligt partimotion 2016/17:1989 av m.fl. (V) yrkande 5 bör man genomföra Kemikalieinspektionens förslag om att införa ett förbud mot kosmetiska produkter som innehåller mikrokorn av plast och som sköljs av direkt efter användning. Motionärerna välkomnar regeringens initiativ att ta ett samlat nationellt ansvar för att minska spridningen av mikroplaster i våra vattenmiljöer men ser starka skäl för att skyndsamt genomföra förslag eftersom det finns miljövänliga alternativ att tillgå. Även i motion 2016/17:2095 av (M) förespråkas ett förbud mot plastartiklar i hygienartiklar och kosmetika. Enligt motion 2016/17:2499 av (KD) yrkande 2 bör regeringen tydligt agera för en EU-gemensam lagstiftning mot mikroplaster. är på rätt väg med utfasning av mikroplaster, men tyvärr uppvägs minskningen hos oss av en ökad användning av mikroplaster i andra länder. Det är oroande och ett starkt skäl för ett tydligt svenskt agerande för en EU-gemensam lagstiftning mot mikroplasterna. Enligt partimotion 2016/17:824 av m.fl. (C) yrkande 44 bör fossilbaserade plaster fasas ut till förmån för förnybara för att minska miljöpåverkan från plaster. behandling och kompletterande uppgifter På nationell nivå pågår arbete när det gäller mikroplaster; bl.a. har Miljö- och remitterat ett något omarbetat förslag till nationellt förbud mot användning av plastpartiklar i kosmetiska produkter som sköljs av, baserat på Kemikalieinspektionens förslag . Remissinstanserna kan lämna synpunkter fram till . Enligt förslaget ska förbudet träda i kraft . Vidare har Kemikalieinspektionen i sitt regleringsbrev fått i uppdrag att undersöka och i lämpliga fall föreslå nationella begränsningar för utsläppande på marknaden av kosmetiska produkter som innehåller plastpartiklar där syftet med tillsatsen är en annan än att uppnå en exfolierande och rengörande effekt. Syftet är att skydda den svenska vattenmiljön för de skadliga effekter på vattenlevande organismer som orsakas av s.k. mikroplaster. Myndigheten ska i samma syfte också undersöka och i lämpliga fall föreslå begränsningar eller andra åtgärder för att minska utsläppen till avloppssystemen av plastpartiklar i andra kemiska produkter. Uppdraget ska redovisas . fick i uppdrag av regeringen (RK dnr M2015/292 8/Ke) att identifiera viktigare källor i till utsläpp av mikropartiklar av plast i havet och verka för att reducera uppkomst och utsläpp av mikroplast från dessa källor samt, vid behov, föreslå författningsändringar för att minska utsläppen. ska slutredovisa uppdraget . När det gäller arbetet på EU-nivå framgår följande av betänkande 2015/16:MJU18 och EU:s kemikalielagstiftning: presenterade ett meddelande om cirkulär ekonomi (KOM(2015) 614). Ett av de prioriterade områdena är plast, och enligt meddelandet kommer kommissionen att anta en strategi om plast inom ramen för cirkulär ekonomi där frågor som möjligheter till materialåtervinning, biologisk nedbrytbarhet, förekomst av farliga ämnen i vissa plaster och marint avfall kommer att behandlas. Enligt information från Miljö- och har kommissionen påbörjat arbetet med strategin. Från svenskt håll har man framfört att man önskar se att strategin behandlar plast ur ett brett perspektiv, inklusive plast i marin miljö och mikroplaster i olika produkter och att man har ett livscykelperspektiv. Vid miljörådet antogs slutsatser om för cirkulär ekonomi. I slutsatserna uppmanade EU:s miljö- och klimatministrar kommissionen att bl.a. vidta åtgärder för att minska utsläppen av plast i den miljön och föreslå ett specifikt förbud mot mikroplastpartiklar i kosmetiska produkter. Enligt kommissionens arbetsprogram , Ett EU som skyddar, försvarar och sätter medborgarna i centrum (KOM(2016) 710), avser kommissionen att presentera en strategi för användning, återanvändning och återvinning av plast . Miljöminister träffade , chef för , och diskuterade vad som krävs för att FN ska lyckas genomföra nödvändiga globala förändringar på miljöområdet. Miljöministern poängterade bl.a. att det behövs tydliga prioriteringar och strategiska insatser för en hållbar hantering av hav och kust, inklusive att minska marint skräp. Mot den bakgrunden är med och arrangerar en i . Under besöket anordnades också en lunch där miljöministern tillsammans med finansmarknads- och konsumentminister och inbjudna myndigheter och företag diskuterade hållbara livsstilar och insatser som kan bidra till att minska användningen av skadliga plaster och den nedskräpningen. När det gäller utfasning av fossilbaserade plaster beslutade regeringen om en ny förordning som ska minska förbrukningen av plastbärkassar. Beslutet om en ny förordning om plastbärkassar innebär att den som i en yrkesmässig verksamhet tillhandahåller plastbärkassar till konsumenter måste informera om • plastbärkassarnas miljöpåverkan och fördelarna med en minskad förbrukning av dessa • fördelar med andra alternativ och åtgärder för minskad förbrukning.