bet · H401SkU26 · 2017-03-31 00:00:00 — Vidare är lagen inte tillämplig för den som endast i obetydlig omfattning säljer varor eller tjänster mot kontant betalning. Av lagens förarbeten (prop. 2006/07:105) framgår att obetydlig omfattning avser två olika situationer. Den första situationen rör de allra minsta företagen med låg omsättning. Att företag med låg omsättning är undantagna från regleringen motiverades främst med att det ansågs tveksamt om de kostnader som krav på ett certifierat kassaregister för med sig skulle stå i rimlig proportion till den samhälleliga vinsten i form av förbättrad skattekontroll i fråga om de allra minsta företagen. Den andra situationen rör företag där kontant försäljning endast förekommer i rena undantagsfall. Ett förtydligande gjordes i skatteförfarandelagen (2011:1244) som innebär att det vid bedömningen av om det är fråga om försäljning i obetydlig omfattning särskilt ska beaktas om försäljningen normalt uppgår till eller kan antas komma att uppgå till sammanlagt högst fyra prisbasbelopp under ett beskattningsår (prop. 2013/14:22, bet. 2013/14:SkU14). får göra oannonserade kontrollbesök och får ta ut en kontroll-avgift på om kassaregister saknas, inte uppfyller föreskrifternas krav eller inte är anmält eller om uppgifterna i kassaregistret inte sparas, belopp inte slås in eller kunden inte får något kvitto. Om en ny överträdelse sker är avgiften . Syftet med lagen är att skydda seriösa företagare inom kontanthandeln mot illojal konkurrens. Det generella undantaget i skatteförfarandelagen från skyldigheten att använda kassaregister för torg- och marknadshandel slopades (prop. 2012/13:129, bet. 2012/13:SkU32). fick större möjlig-het att i enskilda fall bevilja undantag från olika skyldigheter som gäller kassaregister. Undantaget från skyldigheter som gäller kassaregister utvidgades till att avse även andra orsaker än tekniska när en viss skyldighet kan anses vara oskälig. I samband med utvidgningen till torg- och marknadshandel anförde regeringen att det underlag som presenterat tyder på att lagstiftningen om kassaregister har varit framgångsrik och att fler företag konkurrerar på lika villkor. Sedan lagstiftningen infördes har kritik riktats mot undantaget för torg- och marknadshandeln, vilket inkluderar undantag för s.k. tillfällig handel. Synpunkterna kan sammanfattas med att undantaget snedvrider konkurrensen och missgynnar den fasta handeln som omfattas av kravet på kassaregister. Kritiken avsåg även att de särskilda befogenheterna vid kontrollbesök (kundräkningar, kvittokontroller, kassainventeringar och provköp) endast gäller företag som omfattas eller som kan antas omfattas av lagstiftningen om kassaregister. Den tekniska utvecklingen medför att det är orimligt att även torg- och marknadshandlare omfattas av kravet på kassaregister. ändras reglerna, och en näringsidkare utan fast driftsställe i ska inte längre vara undantagen från skyldigheten att använda certifierat kassaregister om försäljning görs mot kontant betalning eller betalning med kontokort. Näringsidkaren kan i stället använda ett kassaregister som har prövats enligt bestämmelserna i ett annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om prövningen visar att registret uppfyller likvärdiga krav. I motion 2016/17:286 av (KD) yrkandena 1 och 2 anförs att en översyn av kassaregisterlagen bör göras så att den oavsett område och väderleksförhållanden kan tillämpas på ett rättssäkert sätt vid ambulerande torg- och marknadsförsäljning. Vidare bör frågan om schablonbeskattning prövas som ett alternativ. I motion 2016/17:822 av m.fl. (C) yrkande 2 anförs att det bör göras en översyn av lagen om kassaregister och att reglerna om dispens från kravet på kassaregister bör förtydligas. Redan när lagen om kassaregister antogs var det uttalat att undantag skulle göras från kravet att ha kassaregister och att detta skulle ske på ett frikostigt sätt. De olika prövningar som har gjorts om undantag verkar inte ha beaktat tekniska problem när det gäller användning av kassaregister utomhus. Intentionen med lagstiftningen var aldrig att verksamheter som inte har någon praktisk möjlighet att uppfylla kraven på kassaregister skulle tvingas stänga. Enligt motion 2016/17:1208 av och (båda M) bör man överväga en översyn av kassaregisterlagen för torg- och marknadshandel. Utgångspunkten vid lagtillämpning måste vara att det finns en reell möjlighet att faktiskt följa lagen. Detta har visat sig svårt i realiteten då leverantörer inte har kunnat leverera den utrustning som lagen kräver. Ett alternativ till kassaregister bör därmed övervägas. En möjlighet till schablonbeskattning bör finnas som ett frivilligt alternativ. Den typ av tolkningsutrymme som försatt landets torg- och marknadshandlare i en oacceptabel och ohållbar situation skulle då undvikas. Enligt motion 2016/17:1414 av Finn m.fl. (M) bör en översyn av kassaregisterlagen göras. har efter hand skärpt tolkningen av lagen, och krävs att alla händelser i kassan ska loggas. För verksamhet som bedrivs utomhus finns ingen garanti för att någon certifierad kontrollenhet kan klara de ofta dåliga väderförhållanden som inte sällan råder i vårt land. Kraven på en certifierad kontrollenhet fyller inte det syfte som lagstiftaren tänkt, eftersom det saknas en teknisk lösning, men det är näringsidkarna som riskerar att kriminaliseras med den nya kassalagens krav på innehav av teknik som inte finns. Av samma skäl anförs i motion 2016/17:1477 av (M) yrkande 1 att det bör göras en översyn av kassaregisterlagen. Ett stort problem var och är att fortsatt funktionella kassaregister, dvs. register av den art som fungerar utan nätåtkomst, tål hårda väderomslag och uppfyller garanti och försäkringsskydd, inte finns att köpa. Enligt yrkande 2 bör möjligheterna att utfärda tillfälliga undantag ses över och införas fram tills en översyn av kassaregisterlagen är genomförd. I motion 2016/17:1524 av (M) anförs att det är nödvändigt att det skyndsamt sker en översyn av lagen om kassaregister. Trots att det framförts från företrädare för torg- och marknadshandlare att det inte är möjligt att skaffa certifierade kassaregister som är godkända för användning utomhus har inte gått med på dispens från kravet på användning utomhus. Det måste skyndsamt ske en anpassning till verkligheten. Enligt motion 2016/17:1561 av och (båda M) yrkandena 1 och 2 är det viktigt att jobba vidare för att stoppa illojal konkurrens och svarta pengar. Torg- och marknadshandel har ett kulturellt värde och är en naturlig mötesplats och en uppskattad del av vår stadsbild varför det är viktigt att följa upp effekterna av de nya regleringarna i kassaregisterlagstiftningen som infördes . Vidare skapar motstridiga myndighetsbesked och domstolarnas bedömning av lagstiftningen om kassaregister problem för företagen. I motion 2016/17:1887 av (M) anförs att det juridiska ansvaret inom lagstiftningen om kassaregister bör ses över. Enligt dagens lagstiftning är det den enskilda företagaren som ansvarar för kassaregistret i sitt företag vid torg- och marknadshandel, vilket innebär att en företagare kan straffas för ett brott som en annan person begått. Trots att detta är förståeligt finns det ändå situationer där det bör diskuteras hur omfattande ansvaret för företagaren bör vara. Det är viktigt att finna en rimlig balans i ansvarsfrågan, varför lagstiftningen och regelverket bör ses över. I motion 2016/17:2030 av och (båda C) anförs att intentionen med kassaregisterlagen aldrig var att verksamheter som inte hade någon praktisk möjlighet att uppfylla kravet på kassaregister skulle tvingas stänga. Endast ett fåtal dispenser har meddelats av . Enligt råder oklarheter om tolkningen av undantaget. Motionärerna anser därför att det är nödvändigt att man förtydligar reglerna om dispens från kravet på kassaregister. I motion 2016/17:2524 av och (båda SD) yrkandena 1 och 2 anförs att regeringen bör göra en översyn av kassaregisterlagen för att få en rättvisare hantering av kassaregister vid torghandel. Vidare innebär nuvarande lagstiftning att en ägare av ett företag som bedriver handel på torg och marknader tvingas ta straffet för ett lagbrott som begås av en anställd som kanske befinner sig på en helt annan plats och position än ägaren. Regeringen bör också göra en översyn för att förenkla arbetet enligt kassaregisterlagen för fäbodverksamhet. Trots brist på elektricitet och mobiltäckning finns krav från på att använda kassaregister i fäbodverksamhet. Undantaget från kravet på kassaregister för torg- och marknadshandeln slopades efter kritik om att undantaget snedvred konkurrensen och missgynnade den fasta handeln som omfattades av kravet på kassaregister. Sedan krav på kassaregister infördes även för torg- och marknadshandeln har en debatt förts om bl.a. elsäkerhet i samband med denna handel, och det påstås saknas kassaregister som kan användas utomhus. Finansminister hänvisade, i en debatt med anledning av interpellation 2014/15:571 om möjligheten till undantag från reglerna om krav på kassaregister, till att , och i en gemensam skrivelse redovisade en samsyn om hur frågor om elsäkerhet bör hanteras i samband med torg- och marknadshandel. Vidare uttalade finansministern i en interpellationsdebatt med anledning av interpellation 2015/16:726 bl.a. att kan medge undantag från kassaregisterkravet bl.a. om en viss skyldighet av tekniska orsaker är oskälig. Den som inte är nöjd med verkets beslut kan överklaga till förvaltningsdomstol. Bestämmelsernas syfte är dock inte i första hand att bevara vårt kulturarv, utan de infördes för att motverka skatteundandragande och för att skydda seriösa företag från illojal konkurrens från oseriösa företagare. På så sätt skyddas även seriösa företagare som bedriver verksamhet som är en del av kulturarvet. Det har varit en fantastisk utveckling inom kassaregisterbranschen där det nu finns möjlighet att köpa kassaregister till en relativt låg kostnad. Systemen har också utvecklats. menar att det nu finns möjlighet att använda dem också ute i väder och vind. Är det oskäligt med kassaregister ska man självklart inte heller behöva ha något kassaregister. Här är det enligt finansministern viktigt att vi har en myndighet som har möjlighet att tillämpa lagstiftningen. Utskottet delar finansministerns bedömning och utgår från att regeringen följer utvecklingen men är inte berett att föreslå att bestämmelserna om kassaregister ses över. Motionsförslagen med den inriktningen avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att systemet med personalliggare ska utvärderas. Lagen om särskild skattekontroll i vissa branscher (2006:575) trädde i kraft och innebar ett krav på att föra personalliggare för näringsidkare inom restaurang- och frisörbranschen. Därefter har det även införts krav på personalliggare i tvätteribranschen. Syftet med reformen var att motverka förekomsten av svart arbetskraft. gäller skyldigheten att föra personalliggare även för byggbranschen. Den som bedriver restaurang-, frisör- eller tvätteriverksamhet ska föra en personalliggare och i denna dokumentera nödvändiga identifikationsupp-gifter för näringsidkaren och löpande dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter för de personer som är verksamma i näringsverksamheten. Skyldigheten att föra personalliggare gäller dock inte för enskild närings-verksamhet där bara näringsidkaren, hans eller hennes make, maka eller barn är verksamma, eller fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag där bara företagsledaren, hans eller hennes make, maka eller barn är verksamma. får besluta om kontrollbesök för att kontrollera att den som är eller kan antas vara skyldig att föra personalliggare eller tillhandahålla utrustning så att en elektronisk personalliggare kan föras fullgör sina skyldigheter. Kontrollbesök får bara genomföras i verksamhetslokaler eller på byggarbetsplatser. Kontrollbesök på en byggarbetsplats får dock inte genomföras i en lägenhet som är avsedd att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad. Regeringen gav i uppdrag att göra en fördjupad analys av sitt förslag att utvidga krav på personalliggare till att omfatta bilverkstäder, partihandel med livsmedel samt kropps- och skönhetsvård. ska lämna fullständiga författningsförslag och presentera ett bredare underlag om krav på personalliggare i fler verksamheter. Uppdraget ska redovisas till . I motion 2016/17:618 av (S) yrkande 1 anförs att det bör vidtas ett antal åtgärder för att få konkurrens på lika villkor för de företag som är verksamma i . Antalet branscher där det finns krav på personalliggare i kombination med oannonserade kontrollbesök bör utvidgas. Enligt motion 2016/17:1473 av Boriana och (båda M) är det att göra en ordentlig utvärdering av reformen om personalliggare. En utvärdering skulle ge svar på frågan om huruvida den ökade regelbördan för de företag som omfattas har lett till den avsedda effekten – nämligen att förhindra svartarbete och skattefusk. Personalliggare infördes för frisör- och restaurangbranschen och har därefter utvidgats med tvätteribranschen och senast för byggbranschen (prop. 2014/15:6, bet. 2014/15:SkU6), allt för att motverka förekomsten av svartarbete och främja en sundare konkurrens i branschen. I lagstiftningsärendet framkom att systemet med personalliggare i restaurang- och frisörbranscherna, som innefattade en möjlighet för att genomföra oannonserade kontrollbesök, haft positiva effekter på löneredovisningen inom de berörda branscherna. Regeringen bedömde att förslaget om personalliggare i byggbranschen innebär en ökning av den administrativa bördan för berörda företag men att denna ökning är försvarbar med hänsyn till syftet med förslaget. Regeringen gav i uppdrag att lämna förslag på hur systemet med krav på personalliggare kan utvidgas till att även omfatta bilverkstäder, partihandel med livsmedel samt kropps- och skönhetsvård. har i ett tidigare uppdrag från regeringen identifierat att det finns problem med svartarbete i dessa verksamheter. Uppdraget ska redovisas . Utskottet finner att det pågår arbete med att eventuellt utvidga systemet med personalliggare och att regeringen noga följer utvecklingen. Utskottet ser därför inte några tydliga behov av att föregå utredning och eventuella förslag om att utöka systemet till ytterligare verksamhetsområden. Utskottet avstyrker motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att anståndsreglerna ska ses över och bli mer generösa och om att statistik över anståndsärendena bör bli tydligare. Jämför reservationerna 16 (M) och 17 (KD). Den nya skatteförfarandelagen innebar att reglerna om anstånd med att betala skatter eller avgifter gjordes mer generösa och enklare att tillämpa. En tidigare uppdelning i omprövnings- och befrielseanstånd med olika högt ställda krav togs bort, och den mer generösa anståndsmöjligheten vid överklagande och omprövning gjordes allmänt tillämplig. Enligt de nya reglerna ska anstånd alltid kunna medges om det är tveksamt hur mycket skatt eller avgift den skattskyldige kommer att behöva betala; detta gäller oberoende av om den skattskyldige begärt omprövning eller överklagat eller om frågan om skattenedsättning uppkommit på annat sätt. Syftet med förändringen är bl.a. att ska ha möjlighet att bevilja anstånd i de fall då en skattskyldig ansökt om ackord och det finns skäl som talar för att en ackordsuppgörelse kan komma till stånd. Fördelen för den skattskyldige med ett anstånd i stället för ett enkelt uppskov med indrivningsåtgärder är skillnaden i kostnadsränta. Vid ett uppskov tas den höga kostnadsräntan ut, och vid anstånd används den s.k. basräntan. Mot bakgrund av nya borgenärsroll fick verket vidare möjlighet att bevilja anstånd om det är till fördel för det allmänna (prop. 2010/11:165, bet. 2011/12:SkU3). I motion 2016/17:3158 av m.fl. (M) yrkandena 1 och 3 anförs att det bör göras en översyn av anståndsreglerna i skattemål. Statistik visar att det finns en indikation på att svenska domstolar är alltför restriktiva med att bevilja anstånd med tanke på att en ansenlig andel av de som nekats anstånd senare har vunnit skatteprocessen helt eller delvis. Till detta kommer också de anstånd som prövas av och inte överklagas till förvaltningsdomstol. Det saknas statistik över anståndsbeslut som hanteras av och hur de står sig i förhållande till det slutliga avgörandet i sak. Detta försvårar möjligheterna att utvärdera hur reglerna om anstånd tillämpas i praktiken. Det är därför viktigt att statistik på detta område ses över. I motion 2016/17:3353 av m.fl. (KD) yrkande 6 anförs att det bör införas mer generösa anståndsregler för skatteskulder då en juridisk skatteprocess pågår. De anståndsregler som finns är begränsade och tillämpas mycket restriktivt. Motionärerna vill se över anståndsreglerna och se till att det krävs synnerliga skäl för att anstånd inte ska beviljas. Anståndsreglerna ändrades vid skatteförfarandelagens tillkomst för att utöka möjligheterna till anstånd. De mer generösa anståndsmöjligheterna gäller inte i första hand vid omprövning och överklagande utan syftar till att förbättra situationen för skattskyldiga i andra fall när det kan bli aktuellt med en skattebefrielse. Utskottet ser inte något behov av att se över anståndsreglerna med den inriktning som motionärerna föreslår. Utskottet finner inte heller skäl att bifalla motionsyrkandet om att se över statistik över anståndsärenden. Utskottet avstyrker därmed motionsförslagen. Ersättning för kostnader i skattemål Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att ersättningsreglerna vid skattemål ska förbättras. Jämför reservation 18 (KD). Kostnaderna för och domstolarna bärs av staten. Huvudregeln är att den skattskyldige ska stå för sina egna kostnader i skatteförfarandet och skatteprocessen. Enskilda kan få ersättning enligt 15 § förvaltningsprocess-lagen (1971:291) för resor och uppehälle i samband med muntliga förhandlingar i förvaltningsdomstol. Möjligheten att få ersättning för kostnader för ombud, biträden eller utredningar i skattemål regleras i 43 kap. skatteförfarandelagen (SFL). Man har rätt till ersättning för skäliga kostnader för ombud, biträde, utredning eller annat i ett ärende eller mål i den utsträckning sökandens yrkanden bifallits helt eller delvis, om ärendet eller målet avser en fråga som är av betydelse för rättstillämpningen eller om det finns synnerliga skäl för ersättning. Ombud eller biträden har inte rätt till ersättning. Ersättning får inte beviljas för kostnader som avser skyldigheten att lämna en deklaration, lämna föreskrivna uppgifter eller att genom räkenskaper, anteckningar eller annan lämplig dokumentation se till att det finns underlag för att fullgöra uppgiftsskyldighet samt för kontroll av uppgiftsskyldighet. Ersättningen kan i vissa fall minskas, t.ex. om sökanden varit försumlig eller gjort att ärendet eller målet blivit mer omfattande än nödvändigt. Ansökan om ersättning för kostnader ska göras i samband med att domstolen avgör målet. Ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning, eller ställande av säkerhet får enligt 68 kap. 2 § SFL inte betalas ut förrän beslutet har fått laga kraft mot . I motion 2016/17:3353 m.fl. (KD) yrkande 5 anförs att ersättningsreglerna vid skattemål bör förbättras. Motionärerna vill se över regelverket och göra det möjligt för företag att söka interimsersättning för rättegångskostnader i väntan på prövning i högre instans när överklagar. Utskottet ser inte något behov av att se över ersättningsreglerna i skattemål med den inriktning som motionärerna föreslår. Utskottet avstyrker motionsförslaget. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en översyn av det nordiska skatteavtalet. Jämför reservation 19 (V). Det nordiska skatteavtalet undertecknades . Det trädde i kraft och tillämpas . Avtalet är införlivat i svensk rätt genom lagen (1996:1512) om dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna. undertecknades ett protokoll om ändring i det nordiska skatteavtalet. Genom protokollet ändrades bl.a. avtalets regler om beskattning av utdelning, kapitalvinster, inkomst av arbete som utförs ombord på flygplan och pensioner. antog en ändring i lagen om dubbelbeskattning mellan de nordiska länderna som tillämpas (prop. 2007/08:146, bet. 2007/08:SkU31). Ändringen innebar när det gäller beskattningen av pension, livränta och utbetalning enligt de avtalsslutande staternas sociallagstiftning en övergång från undantagandemetoden (exempt) till avräkningsmetoden (credit). Enligt de tidigare reglerna fick sådana utbetalningar enligt huvudregeln endast beskattas i källstaten, dvs. i den stat varifrån utbetalningen görs. Enligt den nya lydelsen av bestämmelsen skulle utbetalningar även beskattas i hemviststaten, som då ska medge avräkning för den skatt som betalats i källstaten. Enligt propositionen kunde ändringen i det nordiska skatteavtalet medföra att pensionärer med hemvist i som fick utbetalningar från en annan avtalsslutande stat fick en högre sammanlagd beskattning än de hade enligt det tidigare avtalet. Så var fallet om den källskatt som togs ut i den utbetalande staten var lägre än vad den svenska skatten var på samma inkomst. Ändringen i beskattningen skulle därför inte gälla för personer som för protokollets undertecknande hade hemvist i och redan då tog emot sådana utbetalningar för en annan avtalsslutande stat. har därefter mottagit krav på ersättning från ett antal norska pensionärer som hävdade att de fått fel information om skatteändringen 2009. Enligt motion 2016/17:2056 av (M) bör det nordiska skatteavtalet ses över i syfte att underlätta det ekonomiska utbytet mellan och . är viktigaste handelspartner, och gränsen mellan de båda länderna är den längsta i . Trots detta finns det fortfarande många hinder som försvårar handel, pendling och flyttande mellan länderna. Många arbetar i men har kvar sin familj och sina sociala utgifter i . Om de inte arbetar i en norsk gränskommun tvingas de betala skatt i . I motion 2016/17:2474 av m.fl. (V) yrkande 19 anförs att de nordiska regeringarna bör se över det nordiska dubbelbeskattningsavtalet. vill underlätta och öka tryggheten för arbetstagare som bor i ett nordiskt land och arbetar i ett annat. Utskottet anser att det är angeläget att lösa förekommande gränshinder som försvårar handel, pendling och flytt mellan de nordiska länderna. Gränshinderarbetet är en viktig del av regeringssamarbetet inom (se skr. 2014/15:90). Genom pågår ett arbete för att lösa existerande gränshinder mellan de nordiska länderna, förhindra att nya gränshinder uppstår och effektivisera informationsinsatserna till privatpersoner och företag. hade särskilt ansvar för fyra prioriterade gränshinder, bl.a. problem med mervärdesskattereglerna vid överföring av arbetsmaskiner över den svensk-norska gränsen, som har försvårat för entreprenörer att verka på andra sidan gränsen. Utskottet kan konstatera att det pågår ett fortlöpande arbete med att lösa sådana gränshinder som motionärerna tar upp. Utskottet finner inte någon anledning att aktualisera en översyn av det nordiska skatteavtalet. Utskottet avstyrker motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att tillsätta en skatteflyktskommission och om att se över regler om skatteflykt m.m. Jämför reservation 20 (V). Det är en allmän regel att beskattning ska göras på grundval av rättshandlingars verkliga innebörd oavsett den beteckning som avtalen getts. Bedömningen behöver inte avse en enstaka rättshandling utan kan gälla den sammantagna innebörden av flera rättshandlingar (RÅ 2004 ref. 27). I detta ligger t.ex. att s.k. skenavtal inte ska läggas till grund för beskattningen. Vid sidan av den allmänna regeln om genomsyn innehåller skatteflykts-lagen särskilda bestämmelser som ger ytterligare möjligheter att bortse från en rättshandling vid taxeringen. Vid en tillämpning av skatteflyktslagen ska det vara fråga om följande förutsättningar: