bet · H401FöU9 · 2017-02-24 00:00:00 — Utskottet kommer att följa den fortsatta beredningen i av SSM:s utredning om hur EU:s strålskyddsdirektiv ska genomföras i svensk lagstiftning, inklusive SSM:s särskilda utredning för att föreslå en effektiv ansvarsfördelning mellan myndigheterna på området. Där föreslås bl.a. att uppgiftsfördelningen mellan de centrala myndigheter som har uppgifter inom radonområdet inte ska förändras och att SSM ska ha en samordnande roll på central nivå när det gäller radonfrågorna, en roll som omfattar såväl policyfrågor som information och utbildning. Utskottet ser inte skäl att vidta ytterligare åtgärder varför motionsyrkandena avstyrks. Radiofrekvent strålning i skolan Utskottets förslag i korthet avslår motionen om radiofrekvent strålning i skolan. Utskottet hänvisar främst till det rådande forskningsläget. I motion 2016/17:2789 av (S) anförs att mångtaliga studier och utredningar påvisar att de gränsvärden som gäller för strålning är felaktiga och att strålningen har betydande effekter på människors hälsa och miljön redan vid betydligt lägre exponeringar. Att den strålning som kan uppmätas i skolor understiger de gällande gränsvärdena, och därför inte behöver åtgärdas, utgör således ett mycket svagt argument, menar motionären. I enlighet med principer i svensk miljölagstiftning samt forskares och myndigheters rekommendationer föreslår motionären att åtgärder och försiktighetsmått vidtas som begränsar den radiofrekventa strålningen i skolan och ersätter den med teknik som reducerar risken för skada på hälsa och miljö. bör lagstifta så att barns exponering för radiofrekvent strålning i skolan och förskolan reduceras genom att man ersätter trådlös teknik i skolor och förskolor med trådbunden teknik och genom att man helt förbjuder mobiltelefoner under skoltid eller åtminstone kräver att de hålls avstängda. Därutöver bör informationskampanjer riktade till barn och ungdomar vidtas för att göra barn och ungdomar medvetna om hälsoriskerna med långvarig och hög användning av trådlös teknik. Mo-tionären menar också att regeringen bör vara vaksam på utvecklingen när det gäller strålningens inverkan på människor. I betänkande 2013/14:FöU6, liksom i betänkandena /11:FöU5 och 2012/13:FöU3, behandlades radiofrekvent strålning som bl.a. omfattar lågfrekventa elektromagnetiska fält. Där konstaterade utskottet att de personer som upplever svåra besvär och lider i närheten av elektrisk utrustning har en mycket besvärlig situation och att ytterligare kunskap kan vara till stor hjälp för hur frågorna ska hanteras av samhället. Utskottet konstaterade , liksom tidigare, att det inte finns något vetenskapligt belägg för ett orsakssamband mellan elektromagnetisk strålning och de symtom som beskrivs som el-överkänslighet. Några hälsorisker kopplade till radiovågor från mobiltelefoni och trådlösa datornätverk hade inte konstaterats, vare sig för vuxna eller barn. Inrättande av lågstrålande områden och särskilda boendeformer, satsningar på forskning om alternativ teknik och införande av nya bestämmelser enligt mo-tionärernas förslag förutsatte att ett samband bekräftats mellan strålningen i den allmänna miljön och rapporterad ohälsa. I betänkande 2014/15:FöU6 noterade utskottet att det med hänvisning till den kommunala självstyrelsen var möjligt för enskilda kommuner att besluta om och inrätta lågstrålande områden och boenden, trots att SSM:s bedömning är att det inte finns några strålskyddsmässiga skäl att göra så. På samma sätt kunde kommunerna upphöra med en anpassning till elöverkänsliga med hänvisning till ansvariga myndigheter och till forskningsorgan som övervakar området. Med beaktande av det rådande forskningsläget ansåg utskottet att de gränsvärden och försiktighetsmått som enligt gällande bestämmelser och rekommendationer tillämpades var tillfredsställande. Av dessa skäl avstyrktes de aktuella motionsyrkandena. SSM:s vetenskapliga råd ger ut en översikt över forskningsläget om elektromagnetiska fält. Den senaste (SSM2016-2080) visar att har misstanken om att mobiltelefoner eller trådlösa nätverk skulle innebära en hälsorisk för människor eller miljö blivit allt svagare. Några frågor har dock ännu inte fått tillfredsställande svar och kräver därför ytterligare forskningsinsatser, t.ex. när det gäller långtidsanvändning av mobiltelefon, dvs. för den som använt mobiltelefon längre än , och när det gäller barn och ungdomar. Utskottet avstyrker den aktuella motionen mot bakgrund av det rådande forskningsläget enligt SSM:s vetenskapliga råds rapport men noterar ändå att en viss osäkerhet om långtidseffekterna av användandet av mobiltelefoner och trådlösa nätverk råder. Utskottet avser därför att följa frågan om radiofrekvent och elektromagnetisk strålning och dess potentiella hälsoeffekter. Utskottet anser, liksom tidigare, att det med hänvisning till den kommunala självstyrelsen gör det möjligt för enskilda kommuner att besluta om och inrätta lågstrålande områden om man anser det behövas. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om vagabonderande strömmar. Utskottet hänvisar till det rådande forskningsläget. I motion 2016/17:1303 av (MP) anförs behovet av åtgärder som avskaffar problemet med vagabonderande strömmar, dvs. fenomenet att returströmmen i en elektrisk krets kan ta andra vägar än de tänkta och skapa oönskade fenomen. Det handlar om elström som hittar sin väg i olika metallstrukturer i vår byggda miljö men kan även handla om återledning i mark. Pumpar och motorer, exempelvis för fläktar, är ofta inmonterade på ett sätt som gör att det minsta motståndet (resistansen) för returströmmen att återgå till den matande transformatorn går via fjärrvärmesystemet, vattenledningsnätet eller ventilationstrummorna. Motionären menar att eftersom detta är oavsiktliga effekter mäts de vagabonderande strömmarna och de magnetfält de skapar inte särskilt ofta. Det gör att kunskapen om fenomenet inte är så stor och därför bör lyfta fram frågan. En sak vet man dock med säkerhet, anför motionären. Korrosionen i fjärrvärmenät och vattenledningar ökar kraftigt när el leds i rören. Enbart detta borde vara en anledning till att inte tillåta vagabonderande strömmar. Ett annat skäl är att magnetfält som uppstår på grund av dåliga konstruktioner kan variera kraftigt. Strömmar kan byta väg utan att man vet om det och därför flytta runt fälten i olika system. Det bidrar till att kvaliteten på elen försämras och utgör även en hälsorisk. Magnetfält från vagabonderande strömmar kan vara så kraftiga att de allvarligt påverkar biologiskt material, anförs i motionen. Den viktigaste åtgärden, menar motionären, är att den som ansvarar för infrastruktur för annat än eldistribution, som fjärrvärme, fjärrkyla, vatten, avlopp eller liknande, inte ska ha rätt att transportera el i samma system. Motionären föreslår att regeringen, mot bakgrund av det ovan anförda, bör återkomma till med förslag på hur elsäkerhetsfrågorna kan hanteras för att minimera uppkomsten av vagabonderande strömmar såväl inne i affärsbyggnader, bostadshus, fabriker och andra lokaler som i den tekniska infrastruktur som binder samman den byggda miljön. I betänkande 2013/14:FöU6 noterades att () hade genomfört en studie av lågfrekventa magnetfält från bl.a. kraftledningar, transformatorstationer, hushållsapparater och vagabonderande strömmar i bostäder (SSM 2012:69). Av rapporten framgick att magnetfältsnivåerna i stort sett var oförändrade sedan den föregående mätningen 1994. SSM framhöll i samma rapport att vagabonderande strömmar kan ge betydande bidrag till magnetfälten i bostäder och är en trolig orsak till att magnetfälten i bostäder kan uppvisa kraftiga dygnsvariationer. Värdena i de mätningar som genomförts låg emellertid långt under referensvärdet. Enligt SSM kunde resultaten användas som vägledning vid utformningen av försiktighetsstrategier när det gäller allmänhetens exponering för lågfrekventa magnetfält i bostäder. Vidare framgick av Svensk standard för elinstallationer i byggnader (SS 436 40 00) att elinstallationer ska utföras så att de inte orsakar brand, korrosion eller elektromagnetiska störningar. Standarden var enligt även tillämplig på elinstallationer för eldistribution, dvs. yttre nät, och myndigheten framhöll att åtgärder mot vagabonderande strömmar vidtogs på frivillig basis av t.ex. vatten- och fjärrvärme-distributörer, delvis påskyndat av de skador på näten som vagabonderande strömmar kan leda till. I betänkandena /15:FöU6 och 2015/16:FöU12 konstaterade utskottet åter att vagabonderande strömmar kan leda till att magnetfält i bostäder förstärks och att detta i sin tur kan leda till korrosionsskador på infrastrukturen. Utskottet hade dock noterat SSM:s syn att värdena i de mätningar som genomförts ligger långt under referensvärdet för vad som anses orsaka skador på människor. Vidare hade utskottet fått information från SSM om att myndigheten fortlöpande följer internationella forskningsrön och inte ansåg att den då hade skäl att följa upp sin tidigare studie om magnetfält i bostäder. Detta fenomen ska dock inte underskattas, anförde utskottet vidare. Försiktighetsstrategier när det gäller allmänhetens exponering för lågfrekventa magnetfält i bostäder kan därför vara relevanta. Man noterade att branschen själv förefaller vidta vissa självsanerande åtgärder, eftersom man inte vill att utrustning ska förstöras av korrosion som orsakas av vagabonderande strömmar. Utskottet fann inte några skäl för att föreslå ytterligare åtgärder på området. Utskottet finner inte att några nya fakta tillkommit sedan ärendet behandlades senast. Information har inhämtats från SSM om att myndigheten fortlöpande följer internationella forskningsrön i frågan men inte anser att den har skäl att följa upp sin tidigare studie om magnetfält i bostäder (SSM 2012:69). Motionen avstyrks därmed. Avslag på propositionen, punkt 1 (M, C, L) av (L), (M), (C), (M), Dag Klackenberg (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag och ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3583 av m.fl. (M, C, L) yrkandena 1 och 2 samt 2016/17:3576 av och (båda SD) yrkandena 1 och 2. Förekomsten av hudcancer har ökat betydligt . Det är den näst vanligaste cancerformen och den form som ökar mest. Vi anser att det krävs insatser för att vända den utvecklingen, särskilt insatser som riktar sig mot rätt grupper och som är verkningsfulla. UV-strålning från solning utomhus och i solarier är en viktig orsak till att hudcancer uppkommer. Det finns relativt omfattande föreskrifter som reglerar de kosmetiska solariernas verksamhet. Dessutom finns också sanktionsmöjligheter mot de solarier som bryter mot föreskrifterna. Att införa en åldersgräns för att sola i kosmetiska solarier skulle påverka en liten del av problemet med överexponering för UV-strålning, anser vi. Det skulle även vara svårt för obemannade solarier att säkerställa att en 18-årsgräns efterlevs. Regeringen konstaterar också i sin proposition att en lagstiftad åldersgräns i realiteten skulle innebära ett bemanningskrav för alla solarier. Vi anser dock att det finns åtgärder som skulle kunna genomföras, vilka både skulle vara relevanta och verkningsfulla för breda grupper i samhället och som i förlängningen skulle minska antalet cancerfall och därmed även skulle innebära en samhällsekonomisk vinst. För det första finns exempelvis anledning att se över hur den information utformas som ges i samband med solarieverksamhet. Många verksamheter har omfattande reklambudskap om de påstått positiva hälsoeffekterna av solariesolning. För det andra bör informationen om effekterna av att sola för mycket förbättras generellt, särskilt när det gäller unga människor, anser vi. Forskningen visar att för mycket UV-strålning är särskilt skadligt. Därför är det viktigt att arbeta preventivt. Det finns goda exempel att hämta från där kampanjer tillsammans med folkbildningsinsatser i skolor, på arbetsplatser och i samhället har gett ett förändrat solbeteende, minskad solbränna och ökad kännedom om riskerna. Utökade informationsinsatser bör användas för att skapa ett bättre solbeteende såväl utomhus som i solarier. I slutändan handlar frågan dock om att människor måste ta ett ansvar för sin egen hälsa. För barn och ungdomar gäller det att föräldrarna tar ett särskilt ansvar. Det går inte att stifta lagar mot alla risker i livet, menar vi. Det viktigaste vi som lagstiftare kan göra är att se till att det finns tydlig information om olika hälsorisker. Med anledning av ovanstående anser vi att förslaget om en lagstadgad 18-årsgräns för användning av kosmetiska solarier bör avslås. I stället bör utökade informationsinsatser användas för att skapa ett bättre solbeteende såväl utomhus som i solarier. Detta bör ges regeringen till känna. Avslag på propositionen, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag och ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3576 av och (båda SD) yrkandena 1 och 2 samt 2016/17:3583 av m.fl. (M, C, L) yrkandena 1 och 2. Hudskador till följd av överdriven utsatthet för UV-strålning är ett allvarligt hälsoproblem som måste tas på allvar. På denna punkt skiljer sig vår inställning inte från den som framförs i propositionen. Däremot finns det anledning att överväga andra åtgärder för att komma till rätta med problemet, menar vi. Varje ny reglering som införs från statligt håll innebär en expanderande byråkrati och ett alltmer snårigt regelsystem för den enskilde medborgaren. Nya uppgifter för myndigheterna innebär ett utökat behov av resurser som måste tas från andra och minst lika angelägna uppgifter. Därför måste varje ny lagstiftning av det här slaget vägas mot vilka andra behov som finns. I det här fallet förefaller tanken vara att den ansvariga kontrollmyndigheten kommer att vara kommuner, vilka redan är hårt pressade av olika typer av myndighetsutövning och sociala problem. Det ovanstående innebär att det är vår uppfattning att den föreslagna lagstiftningen på detta område inte är proportionerlig mot de nackdelar som förslaget innebär. Vi anser därför att propositionen bör avslås. Enligt vår mening torde det vara tillräckligt med att branschen åläggs att tydligare ange de risker som finns med solariesolning på anslag i anslutning till de solarier som respektive företag använder sig av. Detta bör ges regeringen till känna. Illegal användning av starka laserpekare, punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2303 av och (båda SD) yrkande 8 och 2015/16:118 av (M). Laserstrålning används inom många samhällsområden, t.ex. vid medicinska behandlingar, mätning av luftföroreningar och för konstnärliga och underhållande ändamål. En del lasrar är mycket starka och kan ge bestående syn- och brännskador vid felaktig användning. har man allt oftare kunnat läsa om hur sådana lasrar, i form av s.k. laserpekare, använts för att skada andra människor. I krävs tillstånd för att t.ex. använda sig av lasrar av klass 3B och 4 på allmän plats eller i luftrummet och överträdelse kan rendera straff enligt strålskyddslagen. Vi anser inte att denna reglering är tillräcklig och att problemet är så pass utbrett att det är dags att vidta ytterligare åtgärder. Vi vill därför att lasrar av sådan beskaffenhet att de är gjorda för att bäras (s.k. laserpekare i fickformat) och med sådan effekt att de kan skada människor ska klassas som vapen. På så sätt kommer bl.a. införsel, försäljning och innehav av dessa farliga lasrar att försvåras avsevärt och missbruket kommer förhoppningsvis också att minska drastiskt på . Detta bör ges regeringen till känna. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2016/17:55 Åldersgräns för kosmetiska solarier: antar regeringens förslag till lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220). 2016/17:3576 av och (båda SD): 1.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om obligatoriska varningstexter för kosmetiska solarier och tillkännager detta för regeringen. 2.Riksdagen avslår proposition 2016/17:55 Åldersgräns för kosmetiska solarier. 2016/17:3583 av m.fl. (M, C, L): 1.Riksdagen avslår proposition 2016/17:55 Åldersgräns för kosmetiska solarier. 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om bättre informationsinsatser för att minska människors exponering för skadliga nivåer av UV-strålning och tillkännager detta för regeringen. Motion från allmänna motionstiden /16 2015/16:118 av (M): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att skärpa straffpåföljden för illegal användning av grön laser och tillkännager detta för regeringen. Motioner från allmänna motionstiden /17 2016/17:1303 av (MP): ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av åtgärder som avskaffar problemet med vagabonderande strömmar, och detta tillkännager för regeringen. 2016/17:2303 av och (båda SD): 8.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vapenklassa farliga lasrar och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2700 av (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över samordningen av myndigheter som ansvarar för radon och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:2789 av (S): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att reducera barns exponering för radiofrekvent strålning i skolan och förskolan samt om att regeringen bör vara vaksam på utvecklingen beträffande strålningens inverkan och tillkännager detta för regeringen. 2016/17:3073 av och (båda C): 2.Riksdagen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utse till den myndighet som ska ha övergripande ansvar för radonfrågan och tillkännager detta för regeringen. Förslag till lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220)