bet · H401KU23 · 2017-06-01 00:00:00 — Inom dessa profiler och grupper hittar man ett antal motiv och orsaker till varför någon sympatiserar med våldsbejakande islamistiska ideologier och rörelser, samt argument för att någon ska resa till för att ansluta sig till IS. Ett antal faktorer varvas och överlappas: humanitära, religiösa och ideologiska motiv tillsammans med martyrskap och något som kan ses som äventyr, våld, vapen och gemenskap. Författaren till rapporten framhåller att orsakerna och motiven inte kan ses som hela förklaringen till varför någon radikaliseras eller väljer att sympatisera med, eller ansluta sig till, terroristorganisationer som Islamiska staten eller . Rapporten är dock ett försök till ett bidrag till en djupare kunskap om motiv och orsaker. Överenskommelse om åtgärder mot terrorism I den tidigare nämnda politiska överenskommelsen (S, M, MP, C, L och KD) om terrorism framhålls följande åtgärder mot rekrytering på internet: Den nationella förlängs . Regeringen ska ge i uppdrag att utveckla kampanjen till att också omfatta insatser för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Försvarshögskolan har på uppdrag av den Nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism kartlagt hur islamistiska terrorstämplade gruppers rekryteringspropaganda sprids via sociala medier i . Kunskapen som erhålls genom rapporten tas om hand i regeringens samt den Nationella samordnarens dagliga arbete för att förebygga våldsbejakande extremism. För att fortsatt, effektivt och långsiktigt kunna förebygga våldsbejakande budskap på nätet behöver propagandan kartläggas till utseende och form och sådana studier och åtgärder planeras. justitie- och konstitutionsutskott anordnar en offentlig hearing om radikalisering och rekrytering på internet. har inom ramen för regeringens tidigare åtgärder för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism gjort en kartläggning av antidemokratiska budskap på internet och tagit fram ett digitalt utbildnings-material, för mig, som syftar till att stärka unga mot antidemokratiska och våldsbejakande budskap på internet och i sociala medier. Myndigheten gjorde på uppdrag av regeringen en nationell spridning av utbildningsmaterialet (Ju2014/4192/D). Uppdraget redovisades (Ku2015/01783/D). fick i uppdrag av regeringen att genomföra kampanj No Hate Speech Movement i (A2013/2317/ DISK). Kampanjen syftade till att öka kunskapen om främlingsfientlighet, sexism och liknande former av intolerans på internet samt att mobilisera för att främja mänskliga rättigheter, demokrati och jämställdhet på internet. fick myndigheten i uppdrag att förlänga kampanjen och genomföra särskilda insatser mot främlingsfientlighet (A2014/1205/DISK). Kampanjen förlängdes i . gav regeringen i uppdrag att utveckla kampanjen till att också omfatta insatser för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (Ku2015/01869/D), genom att stärka barns och ungdomars medie- och informationskunnighet. I genomförandet av uppdraget skulle samråda med den nationella samordnaren för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (Ju 2014:18). förlängdes uppdraget för . Myndigheten har i uppdrag att genomföra –2020 (Ku2017/00785/DISK). Syftet är att öka kunskapen om rasism och liknande former av fientlighet på internet bland barn och unga. Det syftar även till att stärka barns och ungas förmåga att använda sin yttrandefrihet och respektera mänskliga rättigheter och jämställdhet samt stimulera till kritiskt tänkande vid användning av medier. kampanj har förlängts och pågår . fick vidare i uppdrag att kartlägga skyddet av barn och unga på internet när det gäller rasism, liknande former av fientlighet, hatbrott och extremism (Ku2016/01671/DISK). Kartläggningen ska omfatta offentliga aktörers och civilsamhällets åtgärder på området samt de självregleringsåtgärder som leverantörerna av sociala medier genomför. Uppdraget ska utföras i samverkan med , Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, Justitiekanslern, , samt Myndigheten för press, radio och tv. I uppdraget ingår även att föra en dialog med företrädare för leverantörer av sociala medier om den utveckling som sker när det gäller företagens självreglering. Regeringen framhåller att Facebook, Twitter, Youtube och Microsoft har skrivit under Europeiska kommissionens uppförandekod om hets mot folkgrupp och hatpropaganda på sociala medier. Enligt uppförandekoden förbinder sig företagen att granska anmälda hatkommentarer och bedöma om de ska ta bort dem i enlighet med sina användarvillkor. De ska också vara tydliga med vad som får spridas i deras nätverk och upplysa om hur användarna ska gå till väga om de ser något som bryter mot reglerna och vill anmäla. Som skäl för uppdraget anger regeringen att våldsbejakande extremistiska grupper, nätverk och individer använder internet och sociala medier för spridande av propaganda och annat material som glorifierar våld, våldsbejakande ideologier och terrorism. Regeringen framhåller att det är viktigt att är rustat för att bemöta sådan propaganda och sådana antidemokratiska budskap även när de sprids på internet. En viktig del i detta är att öka kunskapen om omfattningen av och innehållet i dessa budskap. Justitie- och anordnade en offentlig hearing om radikalisering och rekrytering till våldsbejakande extremism i den digitala miljön (Rapport 2015/16:RFR10). Vid hearingen diskuterades ingående hur sociala medier, t.ex. Facebook och Twitter, används för propagandaspridning och som en plattform för försök till rekrytering till våldsbejakande extremism. Vid hearingen poängterades att det är särskilt viktigt att unga får lära sig att förstå budskap och hur de konstrueras i propagandistiska syften och att man måste ge dem verktygen att själva genomskåda falsk och vinklad information. Internationell forskning visar att sociala medier ofta utgör en viktig faktor bakom radikaliseringsprocesser. Det framhölls dock att det i sammanhanget är viktigt att betona att radikalisering inte enbart påverkas av sociala medier utan även av andra faktorer, såsom offlinepåverkan av rekryterare, extremistmiljöer och grupptryck. Vidare framkom att säkerhetsmyndigheterna hade sett ett starkt ändrat mönster för Isil (Islamiska staten), från öppna konton på sociala medier till krypterade sajter på sociala medier, såsom Telegram, Surespot, Wickr, Threema och andra säkra plattformar. Vissa av dessa kanaler på sociala medier är inte bara starkt krypterade, utan meddelandena destrueras efter att de är lästa. Det framhölls att mer tvärvetenskaplig forskning om sociala medier behövs för att förstå olika dimensioner av Isils användning av sociala medier och hur de används för att radikalisera och rekrytera och hur användningen förändras med samhälls- och teknikutvecklingen. En av talarna framhöll att en viktig sak är vilket ansvar de som tillhandahåller olika typer av tjänster har för andras yttranden, dvs. internetoperatörer av olika slag: Facebook, Twitter och liknande. Utgångspunkten är att de inte på samma sätt som i en nätmiljö har ett strikt ansvar, utan att de har ett slags passivitetsansvar. De måste ingripa när de får kännedom om att det finns brottsligt material enligt den s.k. BBS-lagen (lagen om ansvar för elektroniska anslagstavlor). Talaren framhöll att internetoperatörerna har ett ansvar att ingripa när det är fråga om uppenbart brottsliga yttranden. Vissa operatörer väljer att stänga konton. Det går också att diskutera blockering eller filtrering av olika webbplatser. Det finns dock starka yttrandefrihets- och integritetsintressen som talar emot den typen av åtgärder. Rapporten och våldsbejakande extremism i digitala miljöer (2017) Regeringen uppdrog åt () att göra kvantitativa kartläggningar och analyser av den våldsbejakande extremistiska propaganda som sprids via internet och sociala medier i (Ku2016/01373/D). Kartläggningen ska omfatta de våldsbejakande extremistiska miljöer som finns i : högerextremism, vänsterextremism och islamistisk extremism, och deras internationella kopplingar. Det är enligt regeringen angeläget att få ny och fördjupad kunskap om omfattningen av och innehållet i den våldsbejakande propaganda som förekommer på internet och i sociala medier samt om vilken roll den digitala miljön har för radikalisering och om rekrytering till våldsbejakande extremism och terrorism. För att effektivt och långsiktigt kunna förebygga och bemöta våldsbejakande budskap på nätet behöver propagandan först kartläggas till utseende och form. Uppdraget delredovisades till () . FOI ska slutrapportera uppdraget . I rapporten och våldsbejakande extremism i digitala miljöer som publicerades presenteras exempel på forskning och analys som gjorts inom ramen för det uppdrag som regeringen har gett till FOI. I rapporten beskrivs kortfattat de kanaler för kommunikation som förekommer på internet . I rapporten framhålls att IS effektivt har utnyttjat sociala medier och då framför allt Twitter för att sprida sin propaganda och kommunicera med omvärlden. I en annan rapport , som FOI hänvisar till, uppskattades det att minst 46 000 konton på Twitter tillhörde IS-supportrar. Varje konto hade i genomsnitt 1 000 följare, vilket innebär att det finns ett stort nätverk av konton som stöder IS antingen aktivt genom spridning av propaganda eller passivt genom konsumtionen av densamma. Det framhålls i rapporten att Twitter har varit väldigt aktivt när det gäller att stänga ned konton som sprider propaganda. rapporterade att Twitter stängt ned 235 000 konton eftersom de överträdde företagets riktlinjer för spridning av terrorism och våldsbejakande hot. Eftersom konton stängs ned snabbt på Twitter använder sig IS av hashtaggar när de sprider sitt material. Propagandan blir då sökbar och lätt att hitta som hashtaggar inte kan stängas ned på samma sätt som konton. Det finns inga algoritmer som automatiskt kan upptäcka propaganda på Twitter. Även om Twitter är en plattform som använts mycket av IS skiftar användandet av plattformar . Telegram har används allt mer av IS för att sprida propaganda och kommunicera med sympatisörer och följare. Telegram är, precis som Whatsapp och Facebook Messenger, en meddelandeapp som är mest känd för att erbjuda ett säkert sätt att kommunicera. Detta sker dels genom öppna kanaler – dessa är allmänt tillgängliga för Telegramanvändare som önskar prenumerera på dem – och dels genom slutna kanaler och privata meddelanden. En stor del av den propaganda som sprids på Twitter har först spridits på Telegram. Facebook används av IS för att sprida propaganda, men även som en plattform för rekryteringsförsök till IS. Utskottet har tidigare behandlat en motion om att i digitala miljöer bemöta extremistiska åsikter och förespråka demokratiska värden (bet. 2015/16:KU4 s. 32). Utskottet uttalade att våldsförhärligande budskap på internet behöver bemötas. För att minska dessa budskaps betydelse som verktyg i rekryteringen till extremistiska organisationer och konstellationer, var det enligt utskottets mening viktigt att sprida positiva motbudskap om demokrati och våra grundläggande värden. Detta ligger i linje med överenskommelsen om åtgärder mot terrorism och innebär en vidareutveckling av politiken i överenskommelsen. Utskottet föreslog att skulle tillkännage det för regeringen, och föreslog därmed att skulle bifalla motionen. I betänkandet finns en reservation i denna del (SD). beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2015/16:137). Utskottet behandlade ett motionsyrkande om en nationell kommunikationsstrategi mot våldsbejakande extremism och för demokratiska värderingar i samband med behandlingen av budgetpropositionen (bet. 2016/17:KU1 s. 45). Utskottet delade de bedömningar som gjordes i budgetpropositionen när det gäller anslagsfördelningen och satsningarna inom utgiftsområdet, vilket innebar att utskottet avstyrkte motionsyrkandet (bet. 2016/17:KU1 s. 53). I betänkandet finns ett särskilt yttrande i denna del (M). Regeringens åtgärder med anledning av tillkännagivandet I budgetpropositionen (prop. 2016/17:1 utg.omr. 1 s. 78) framhöll regeringen att tillkännagivandet om att det är viktigt att i digitala miljöer där det förekommer våldsförhärligande budskap som utgör verktyg i rekrytering till extremistiska organisationer sprida positiva motbudskap om demokrati och våra grundläggande värden var tillgodosett och därmed slutbehandlat. Regeringen anförde som skäl för detta att det bästa sättet att bemöta sådan propaganda är med kunskap. har tagit fram ett digitalt utbildningsmaterial om medie- och informationskunnighet som syftar till att stärka barn och unga mot antidemokratiska och våldsbejakande budskap. Det krävs dock enligt regeringen ytterligare analyser och kartläggningar. har därför fått i uppdrag att göra kartläggningar och analyser av våldsbejakande extremistisk propaganda, och uppdraget ska redovisas . Tanken är att resultaten av analyserna ska spridas till olika yrkesgrupper och till det civila samhällets organisationer i samverkan med bl.a. den nationella samordnaren. Utskottet delade inte regeringens bedömning i denna del (bet. 2016/17:KU1, rskr. 2016/17:75). Av regeringens skrivelse 2016/17:75 framgår att regeringen har gett i uppdrag att göra kartläggningar och analyser av våldsbejakande extremistisk propaganda –2018 (Ku2016/01373/D). Medie- och informationskunnighet har kommit att bli ett viktigt verktyg i det förebyggande arbetet mot hot, hat, rasism och våldsbejakande extremism. Regeringen har därför också gett i uppdrag att utveckla och översätta det digitala utbildningsmaterialet för mig (Ku2016/01622/LS). Regeringen avvaktar redovisningarna av dessa uppdrag innan en bedömning av vidare åtgärder kan göras. Denna punkt är därmed inte slutbehandlad. Utskottet är inte nu berett att föreslå något nytt tillkännagivande med hänsyn till det arbete som bedrivs bl.a. av och och avstyrker därför motionsyrkandet. Översyn av lagen om ansvar för elektroniska anslagstavlor Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en översyn av lagen om ansvar för elektroniska anslagstavlor. Jämför reservation 6 (V). I partimotion 2016/17:1987 av m.fl. (V) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att en utredning bör få i uppdrag att göra en övergripande översyn av lagen (1998:112) om ansvar för elektroniska anslagstavlor (BBS-lagen) med särskilt fokus på frågan om våldsbejakande extremism och med syfte att lagen ska förtydligas och bli mer lätt att tillämpa samt att det, i den mån det bedöms vara behövligt och motiverat, föreslås skärpningar av BBS-lagen och angränsande lagstiftning. Motionärerna framhåller att BBS-lagen, trots att den funnits , har tillämpats i väldigt liten utsträckning, särskilt i fråga om att pröva ansvarsfrågor straffrättsligt. Att lagen är oprövad är ur flera aspekter problematiskt då det uppenbarligen finns ett behov av lagstiftning som innehåller bra och rättssäkra mekanismer för att ha tillsyn över t.ex. Facebooksidor och andra sociala medier. Motionärerna påpekar vidare att det är näthatsfrågor som har dominerat debatten om sociala medieföretags ansvar, och att exempelvis den tyska staten har satt press på Facebook och andra liknande företag för att få stopp på näthatet. Även om BBS-lagen varit föremål för en utredning anser motionärerna att en ny utredning bör företas. Dels för att utredningen varken hade till uppgift eller berörde frågan om våldsbejakande extremism, dels för att det finns stora behov av att reformera och uppdatera lagen. En vanlig metod för kommunikation i it-miljön är s.k. elektroniska anslagstavlor. Det är en tjänst där en databas görs tillgänglig för användare som kan föra in meddelanden och hämta andras meddelanden för att läsa. För den som har tillgång till den tjänst som tillhandahålls innebär det en möjlighet att fritt föra in meddelanden och ta del av andras meddelanden. Lagen (1998:112) om ansvar för elektroniska anslagstavlor (BBS-lagen) gäller elektroniska anslagstavlor (1 §). Med elektronisk anslagstavla avses en tjänst för elektronisk förmedling av meddelanden. I lagen avses med meddelande text, bild, ljud eller information i övrigt. Syftet med BBS-lagen är att lägga ett visst ansvar på den som tillhandahåller den elektroniska anslagstavlan att utöva tillsyn och dessutom en skyldighet att agera så att meddelanden som uppenbart innebär vissa brott, t.ex. uppvigling och hets mot folkgrupp, tas bort eller hindras från att spridas vidare. I lagens förarbeten (prop. 1997/98:15) kommenteras frågan om vem som ska anses som tillhandahållare. Regeringen framhöll där att definitionen av elektronisk anslagstavla innefattar alla tjänster där någon inrättar en möjlighet för användare att sända in egna och ta del av andras meddelanden. Den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla är den som kan bestämma över tjänstens användning, inklusive tekniska och administrativa rutiner. Genom att lägga ett ansvar på den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla har lagstiftaren velat möta de komplikationer som kan följa på grund av svårigheter att spåra användare som ursprungligen har avsänt vissa meddelanden och förhindra att tillhandahållaren förhåller sig passiv så att spridningen kan fortgå (prop. 1997/98:15). Den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla ska, för att kunna fullgöra sin skyldighet enligt 5 §, ha sådan uppsikt över tjänsten som skäligen kan krävas med hänsyn till omfattningen och inriktningen av verksamheten (4 §). Enligt 5 § BBS-lagen ska den som tillhandahåller tjänsten ta bort meddelandet från tjänsten eller på annat sätt förhindra vidare spridning av meddelandet, om meddelandets innehåll uppenbart är sådant som avses i bestämmelserna i 16 kap. 5 § om uppvigling, 16 kap. 8 § om hets mot folkgrupp, 16 kap. 10 a § om barnpornografibrott eller 16 kap. 10 c § om olaga våldsskildring, eller det är uppenbart att användaren har gjort intrång i upphovsrätt eller i rättighet som skyddas genom föreskrift i 5 kap. lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk genom att sända in meddelandet. Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot skyldigheten att ta bort eller på annat sätt förhindra vidare spridning av meddelanden av det slag som anges i lagen döms till böter eller fängelse (7 §). Om brottet är grovt uppgår straffskalan till fängelse i högst . I ringa fall ska inte dömas till ansvar. Nätoperatörer som endast tillhandahåller nät eller andra förbindelser för överföring av meddelanden omfattas inte av lagen. Lagen ska inte heller tillämpas på sådana tjänster som omfattas av tryckfrihetsförordningen (TF) eller yttrandefrihetsgrundlagen (YGL). Det innebär bl.a. att BBS-lagen inte gäller sådana webbsidor som omfattas av den s.k. databasregeln i 1 kap. 9 § YGL. Vidare gäller lagen inte meddelanden som är avsedda bara för en viss mottagare eller en bestämd krets av mottagare (elektronisk post). beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar (Ju 2014:10, dir. 2014:74). Utredningen överlämnade sitt betänkande Integritet och straffskydd (SOU 2016:7) . Utredningen konstaterade att det finns ett behov av att se över BBS-lagen på ett övergripande och samlat sätt i ljuset av den teknikutveckling som skett sedan lagens tillkomst, men att det inte låg inom ramen för utredningens uppdrag. Utredningen bedömde att en utvidgning av det straffbara området – förutsatt att det finns tillräckliga skäl – kan göras inom ramen för den nuvarande BBS-lagen. Utredningen föreslog bl.a. att straffansvaret i BBS-lagen utvidgas i några avseenden. Utredningen kom fram till att det finns behov av att utvidga ansvaret enligt BBS-lagen till mer allvarliga brott mot den personliga integriteten, eftersom ett ansvar för tillhandahållaren i vissa fall kan vara det enda medel som står till buds mot spridning av integritetskränkande brott via internet. Utredningen konstaterade dock att ett alltför omfattande ansvar för tillhandahållaren skulle innebära en oproportionerlig inskränkning av yttrandefriheten och en risk för en omotiverat hård självcensur och i förlängningen att enskilda erbjuds färre forum för att uttrycka åsikter och bilda opinion. Utredningens bedömning var att en utvidgning av tillhandahållarens ansvar kan göras om den inte blir större än att yttrandefriheten fortfarande värnas och kraven på rättssäkerhet och legalitet tillgodoses. Utredningen föreslog att olaga hot och olaga integritetsintrång bör omfattas av en utvidgning av straffansvaret enligt BBS-lagen. När det gäller dessa brottstyper finns det enligt utredningens bedömning ett stort behov både för den som utsatts för ett brott och för samhället av att kunna förhindra spridning via elektroniska anslagstavlor. För båda dessa brottstyper har dessutom tillhandahållaren en realistisk möjlighet att ta ställning till om ett meddelande är sådant som avses i respektive straffbestämmelse. Detta gäller enligt utredningens bedömning även med beaktande av kravet i BBS-lagen på att det ska vara uppenbart för tillhandahållaren att meddelandet är sådant. Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . har i sin förteckning över propositioner som är avsedda att lämnas under återstoden av /17 aviserat att propositionen (nr 43) Ett stärkt straffrättsligt skydd för den personliga integriteten ska lämnas till . Utskottet avstyrker motionsyrkandet med hänvisning till att lagen om elektroniska anslagstavlor varit föremål för en utredning och att utredningens förslag bereds inom . Individer som lämnar extremistiska miljöer, återvändare och kunskapshöjande åtgärder Utskottets förslag i korthet ställer sig bakom det som utskottet anför dels om behovet av avhopparverksamhet och om att regeringen bör överväga statlig avhopparverksamhet, dels om behovet av ökad kunskap hos kommunerna, skolan och andra aktörer och tillkännager detta för regeringen. avslår motionsyrkanden om kunskapshus och samt om att sprida avhoppares erfarenhet och kunskap till bl.a. skolan. Jämför reservation 7 (SD, -) och 8 (V). I kommittémotion 2016/17:3287 begär m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 4 ett tillkännagivande om avhopparverksamheter för personer som vill lämna våldsbejakande, extremistiska grupper som lagföring prioriteras. Motionärerna framhåller att det för att fånga upp människor som vill lämna våldsbejakande extremistiska grupper, krävs avhopparverksamheter som inkluderar avprogrammering dit de som vill hoppa av kan vända sig. Att stöd för denna typ av verksamheter har inrättats är därför bra. Utgångspunkten för verklig rehabilitering tillbaka till ett laglydigt liv är dock att den enskilde tar ansvar för de brott som han eller hon har begått. Lagföring måste därför prioriteras, även när en person säger sig vilja lämna sitt tidigare liv bakom sig. Motionärerna understryker även att det vid sidan av att avhoppare kan ha begått brott finns återvändare från strider utomlands som fortfarande förespråkar våldsbejakande ideologier och som misstänks för att ha begått grova brott, men som inte kan åtalas till följd av bristande bevisning. Myndigheter och kommuner får inte uppfattas som naiva, och det får aldrig vara så att återvändare ges en mer förmånlig behandling än andra när det gäller t.ex. tillgång till bostäder och arbetsmarknadsåtgärder. Även i partimotion 2016/17:3387 av m.fl. (M) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att underlätta etableringen av avhopparverksamheter för avhoppare och andra individer som vill lämna sina kopplingar till terroristorganisationer och våldsbejakande extremistgrupper. Motionärerna betonar att även personer som inte har deltagit i strider för någon terroristorganisation kan behöva hjälp med att lämna sina kopplingar till en organisation som har terrorism eller någon annan form av våldsbejakande ideologi på agendan. I motion 2016/17:3287 begär m.fl. (M, C, L, KD) yrkande 5 ett tillkännagivande om att sprida avhoppares erfarenheter och kunskaper, särskilt bland ungdomar.