bet · H401JuU18 · 2017-04-07 00:00:00 — Informationen på myndighetens webbplats har förtydligats och en referensgrupp för bedömning av vapens lämplighet har bildats. En fråga/ svarstjänst för kontroll av jägarexamen håller på att utvecklas och införselärenden har koncentrats till en rättsenhet. En utredning om koncentration av flera vapenärendetyper har genomförts. Nya regler för ökad enhetlig handläggning har beslutats. Vidare har ärenden omfördelats mellan rättsenheterna för att jämna ut ledtiderna. Myndigheten har tillfälligt anställt sju handläggare för att minska balanserna av enkla vapentillståndsärenden. Därutöver har nya rutiner för vapentransporter införts. behandlade motionsyrkanden om att överföra hanteringen av licensfrågor till en ny myndighet senast i betänkande 2014/15:JuU16 (s. 55–64). Utskottet var inte berett att ställa sig bakom ett sådant förslag. Utskottet avstyrkte därför de aktuella motionerna. följde utskottets förslag (rskr. 2014/15:152). I betänkande 2015/16:JuU20 behandlades motionsyrkanden som efterfrågade en översyn av det samlade regelverket när det gäller tillståndsgivning och innehav av legala vapen och vapendelar. Utskottet anförde att vapenlagstiftningen har en tillfredsställande utformning, varför det saknas anledning till en översyn av denna. följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:197). Den som innehar ett skjutvapen eller ammunition är skyldig att ta hand om egendomen och hålla den under sådan uppsikt att det inte finns risk att någon obehörig kommer åt den (5 kap. 1 § vapenlagen). När skjutvapen inte används ska de förvaras i säkerhetsskåp eller något annat lika säkert förvaringsutrymme (5 kap. 2 § vapenlagen). får utfärda närmare föreskrifter om UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT hur vapen ska förvaras för att uppfylla detta krav (9 kap. 1 § har utfärdat allmänna råd om förvaring av vapen och ammunition (RPSFS 2009:13 FAP 551-3). För att uppfylla kravet på uppsikt enligt 1 § bör skjutvapen förvaras i tillståndshavarens bostad, vilket regelmässigt innebär där tillståndshavaren är folkbokförd. likställas en byggnad, t.ex. ett garage eller förråd, som är låsbar och sammanbyggd med bostaden och där det finns en genomgångsdörr mellan byggnaden och bostaden. Detsamma gäller byggnader som inte är sammanbyggda med bostaden men så placerade i förhållande till denna att byggnaderna är möjliga att övervaka från bostaden. I sådana fall bör dock en anordning finnas som anger för personer i bostaden när byggnaden angrips. En sådan anordning bör inte utan svårighet kunna sättas ur funktion. Enligt 5 kap. 3 § vapenlagen får en innehavare lämna över sitt skjutvapen eller sin ammunition till någon annan för förvaring om han eller hon inte själv kan ta hand om egendomen eller om det annars finns särskilda skäl. förvaring krävs tillstånd om inte utlåning i motsvarande fall är tillåten enligt 3 kap. Vid tillståndsprövningen ska särskilt beakta möjligheten för mottagaren att erbjuda en säker förvaring. behandlade motionsyrkanden om att göra en översyn av reglerna för vapenförvaring senast i betänkande 2015/16:JuU20 (s. 55–68). Utskottet fann inte skäl till något tillkännagivande till regeringen om att en översyn borde göras. Utskottet avstyrkte därför de följde utskottets förslag (rskr. 2015/16:197). Europeiskt skjutvapenpass och införseltillstånd Av 3 kap. 9 § vapenförordningen framgår att efter ansökan ska utfärda ett europeiskt skjutvapenpass till den som har tillstånd att i inneha ett skjutvapen som avses i bilagan till vapenförordningen. Skjutvapenpasset ska ha en begränsad giltighetstid, och det får återkallas av om det finns särskilda skäl för det. Av 2 kap. 11 § vapenlagen följer att det för tillstånd att föra in skjutvapen till gäller samma förutsättningar som för tillstånd att inneha vapnen enligt 3–6 §§. Av 2 kap. 12 § samma lag följer vidare att ett införseltillstånd ger rätt att i inneha de skjutvapen och den ammunition som förts hit med stöd av tillståndet under den begränsade tid och för det ändamål som anges i tillståndet. Tillståndet gäller under förutsättning att vapnen och ammunitionen förs in för tillståndet eller den behandlade motionsyrkanden om att föra in vapen under i betänkande 2015/16:JuU20 (s. 55–68). Utskottet fann att gällande bestämmelser med ett krav på tillstånd till införsel av vapen vid tillfällig användning för jakt eller tävling får anses motiverat med hänsyn till framför UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT Därför bör inte enbart ett europeiskt skjutvapenpass Utskottet avstyrkte därför de aktuella motionerna. utskottets förslag (rskr. 2015/16:197). Generella förutsättningar för tillstånd att inneha skjutvapen De generella förutsättningarna för att en enskild person ska beviljas tillstånd att inneha skjutvapen finns i 2 kap. 4–6 a §§ vapenlagen. De krav som ställs upp är bl.a. att vapnet ska behövas för ett godtagbart ändamål och att det skäligen kan antas att vapnet inte kommer att missbrukas. För att tillstånd ska beviljas till helautomatiska vapen eller enhandsvapen krävs dessutom synnerliga skäl (6 §). Ett sådant tillstånd ska tidsbegränsas till att gälla högst om inte särskilda skäl talar emot en sådan begränsning (6 a §). Enligt 3 kap. 1 § vapenlagen får ett tillståndspliktigt skjutvapen inte lånas ut till någon annan än den som har tillstånd att inneha vapnet. Av 3 kap. 1 a § framgår dock att den som har rätt att inneha ett skjutvapen får låna ut vapnet vid enstaka tillfällen om utlåningen sker för samma ändamål som utlånarens tillstånd avser, utlåningen avser och låntagaren har tillstånd enligt 9 § att låna skjutvapen. Vidare framgår av 1 a § att tillstånd att låna skjutvapen inte krävs om • låntagaren har tillstånd att inneha vapen av samma typ som lånet avser • vapnet innehas och används under långivarens uppsikt, under uppsikt av någon annan person som har godkänts av att närvara vid provskjutning eller under uppsikt av en sådan sammanslutning som får meddelas tillstånd att inneha skjutvapen • lånet avser ett start- eller signalvapen. Enligt 5 kap. 1 § vapenlagen är den som innehar skjutvapen eller ammunition skyldig att ta hand om egendomen och hålla den under sådan uppsikt att det inte finns risk för att någon obehörig kommer åt den. brukas ska de förvaras i säkerhetsskåp eller i något annat lika säkert förvaringsutrymme (5 kap. 2 §). Av regleringsbrev framgår att har ett uppdrag när det gäller illegala vapen och explosiva varor där myndigheten ska skapa förutsättningar för att ytterligare kunna motverka förekomsten av illegala vapen och explosiva varor inom landet. Uppdraget ska delredovisas och slutredovisas senast (Ju2015/09349/PO). Förvärv, innehav och import respektive export av skjutvapen för civilt bruk är reglerat i direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, ändrat genom direktiv /51/EG. Direktivets syfte är att underlätta den inre marknadens funktion när det gäller skjutvapen och säkerställa en hög säkerhetsnivå för EU-medborgarna. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT att åtgärda eventuella problem och svagheter under ett skjutvapens livscykel (från tillverkning till handel, förvärv och innehav, deaktivering och destruktion). I direktivet framställs därför minimikrav som medlemsstaterna måste införa i fråga om förvärv och innehav av olika kategorier av skjutvapen och anges villkor för överföring av skjutvapen mellan medlemsstaterna, som det medger större flexibilitet för jakt och tävlingsskytte. lämnade kommissionen ett förslag till reviderat direktiv. Kommissionens förslag till och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen (KOM(2015) 750). Förhandlingarna med anledning av förslaget till reviderat direktiv är nu avslutade och direktivet har godkänts av och förväntas godkännas av ministerrådet i rådet för rättsliga och inrikes frågor den 27–. Utskottet har tagit reda på att planerar att tillsätta en utredare som ska se över vilka ändringar i de svenska vapenbestämmelserna som behövs för att ska uppfylla det reviderade direktivet. Vid behandlingen av regeringens proposition 2013/14:226 Skärpningar i vapenlagstiftningen (bet. 2013/14:JuU36, rskr. 2013/14:393) föreslogs ett nytt system med ett auktorisationsförfarande för prövningen av sammanslutningar för jakt- eller målskytte i syfte att skapa en tydligare och mer rättssäker prövning när det gäller sammanslutningars tillstånd att inneha vapen. Det nya systemet innebar att endast auktoriserade sammanslutningar eller sammanslutningar som är anslutna till en auktoriserad sammanslutning kan komma i fråga för tillstånd att inneha vapen. Tillsynen över auktoriserade sammanslutningar för jakt- eller målskytte skulle utövas av den nya som också skulle föra ett nytt register över dem. Förslagen i propositionen antogs av . I betänkandet behandlades ett motionsyrkande (SD) av samma innebörd som det nu aktuella motionsyrkandet 2016/17:2443 (SD) yrkande 6, dvs. att reglerna om auktorisation av skyttesammanslutningar ska regleras i lag eller förordning och inte av polisen genom föreskrifter. Utskottet som avstyrkte motionsyrkandet anförde i sitt ställningstagande att det delade regeringens bedömning att det är av stor vikt att den prövning som görs av om skyttesammanslutningar ska beviljas tillstånd att inneha vapen präglas av tydlighet och rättssäkerhet. Utskottet ansåg att den föreslagna ordningen för hur denna prövning skulle gå till uppfyllde dessa krav och att lagförslaget var väl avvägt. Regeringen beslutade lagrådsremissen En tidsbegränsad vapenamnesti 2018. Syftet med förslaget är att minska antalet illegala vapen i samhället. Förslaget innebär bl.a. att den som innehar skjutvapen eller ammunition utan att ha rätt till det inte ska dömas till ansvar för innehavet om han eller hon frivilligt lämnar in vapnet eller ammunitionen till februari–. Av (Statsrådsberedningen) propositionsförteckning framgår att UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT regeringen avser att lämna en proposition till om tidsbegränsad vapenamnesti 2018. Motionsyrkanden likalydande med 2016/17:2443 (SD) yrkande 13 om att det bör införas regler om att tillståndsbevis för vapeninförsel ska uppvisas till vid gränspassering och vapeninförsel i har tidigare behandlats och avstyrkts av , senast i betänkandet 2014/15:SkU1 (s. 9 f.). följde utskottet (rskr. 2014/15:62). Vid fjolårets behandling av motioner om vapenfrågor (bet. 2015/16:JuU20) behandlade och avstyrkte utskottet ett motionsyrkande likalydande med det nu aktuella 2016/17:2443 (SD) yrkande 9 om skytteförening och vapenlicens. en bakgrundsbeskrivning hänvisas till det betänkandet (s. 64 f.). Utskottet har , senast vid behandlingen av vapenfrågor i betänkande 2014/15:JuU16 , hanterat och avstyrkt motioner om att kravet på synnerliga skäl för tillstånd att inneha helautomatiska vapen eller enhandsvapen ska tas bort. För en bakgrundsbeskrivning hänvisas till det betänkandet (s. 55 f.). Straffbestämmelserna för vapenbrott har som redovisats ovan, skärpts så sent som . Vidare är försök, förberedelse eller stämpling till grovt eller synnerligen grovt vapenbrott kriminaliserat . Dessutom har ett arbete inletts inom som syftar till att höja minimistraffet för grovt vapenbrott till fängelse . Mot denna bakgrund anser utskottet inte att det finns skäl att föreslå att göra ett tillkännagivande till regeringen om att skärpa straffen för vapenbrott. Motionerna 2016/17:1638 (S), 2016/17:1725 (M), 2016/17:2070 (M) och 2016/17:2443 (SD) yrkande 14 avstyrks därför. . infördes i vapenlagen en ny bestämmelse om synnerligen grovt vapenbrott. Där är det nya straffet fängelse lägst tre och högst . Straffskärpningarna som gjordes för vapenbrott och införandet av ett synnerligen grovt vapenbrott innebär inte någon skillnad avseende arbete på vapenområdet eftersom det inte finns motsvarande bestämmelser i smugglingslagstiftningen, till skillnad från hur det exempelvis förhåller sig på narkotikaområdet. Utskottet anser dock att de skärpningar av vapenbrottet som skett bör medföra motsvarande ändringar i smugglingslagstiftningen. Utskottet föreslår därför att ställer sig bakom det utskottet anför om att se över smugglingslagstiftningen så att den skärpta synen på vapenbrott får genomslag även vad gäller vapensmuggling. Därmed tillstyrker utskottet motion 3388 (M) yrkande 34. Utskottet anser alltjämt att det är mycket värdefullt att och polisen har ett nära samarbete när det gäller att minska införseln av illegala vapen. Utskottet vidhåller dock att något initiativ från sida inte bör tas för att de båda myndigheterna ska ges ett nytt vapenuppdrag. UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT 2016/17:3231 (M) yrkande 17 och 2016/17:3388 (M) yrkande 20 avstyrks därför. Utskottet anser alltjämt att vapenlagen innehåller lämpliga avvägningar när det gäller tillstånd att inneha jaktvapen. bör därför avslå motionerna 2016/17:554 (M), 2016/17:743 (M) yrkande 6, 2016/17:766 (SD) och 2016/16:2443 (SD) yrkande 8 som alla efterfrågar en utökad vapengarderob. Som redovisats ovan gjorde utskottet i betänkande 2015/16:JuU20 Polisfrågor (s. 55–68) dels ett tillkännagivande om kortare handläggningstider i ärenden om vapenlicenser, dels ett tillkännagivande om enhetlig tillämpning av licensprövning i vapenärenden och ett digitalt ansökningsförfarande. Utskottet finner inte skäl för att på nytt göra något tillkännagivande i dessa frågor. Motionerna 2016/17:259 (KD) yrkande 1, 2016/17:580 (S), 2016/17:743 (M) yrkandena 4 och 5, 2016/17:1525 (M) 2016/17:2443 (SD) yrkande 2, 2016/17:3135 (M) samt 2016/17:3216 (M) yrkandena 2 och 3 avstyrks därför. I samband med behandlingen av polisfrågor 2015 uttalade utskottet (bet. 2014/15:JuU16 s. 62) att man inte var berett att ställa sig bakom förslag i motioner om att överföra licensfrågor till en ny viltmyndighet. Utskottet vidhåller sin uppfattning. bör alltså avslå motionerna 2016/17:743 (M) yrkande 2, 2016/17:1739 (SD), 2016/17:2443 (SD) yrkande 1 och 2016/17:3216 (M) yrkande 4. I ett stort antal motioner efterfrågas moderniseringar och översyner av vapenlagstiftningen. Översynerna föreslås avse tillståndsgivning för vapen och vapendelar samt tillståndsgivning för förvaring av vapen. Vidare efterfrågas mer allmänt moderniseringar av vapenlagstiftningen. Utskottet vidhåller att vapenlagstiftningen i stort har en tillfredsställande utformning. Utskottet noterar dock att avser att tillsätta en utredare som ska se över vilka ändringar i de svenska vapenbestämmelserna som behövs för att ska uppfylla det reviderade direktivet. Utskottet finner mot denna bakgrund inte nu skäl för något initiativ från med anledning av motionerna 2016/17:259 (KD) yrkande 2, 2016/17:743 (M) yrkandena 1, 2016/17:1433 (C) yrkande 5, 2016/17:3216 (M) yrkande 1 och 2016/17:3233 (M) yrkande 1 vari efterfrågas en översyn av tillståndsgivningen för vapen och vapendelar. Utskottet finner inte heller nu skäl till något initiativ från sida med anledning av de motioner som efterfrågar en översyn av bestämmelserna om förvaring av vapen. Även motionerna 2016/17:259 (KD) yrkandena 3 2016/17:743 (M) yrkande 7, 2016/17:1433 (C) yrkande 6, 2016/17:2443 (SD) yrkande 7 och 2016/17:3233 (M) yrkande 2 avstyrks därför. Utskottet vidhåller att gällande bestämmelser med ett krav på tillstånd till införsel av vapen vid tillfällig användning för jakt eller tävling får anses motiverat med hänsyn till framför allt säkerhetsaspekter, och därför bör inte enbart ett europeiskt skjutvapenpass godtas. Utskottet anser därför inte heller att något tillkännagivande bör göras till förmån för motionerna 2016/17:259 UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT (KD) yrkande 4, 2016/17:743 (M) yrkande 18, 2016/17:1433 (C) yrkandena 7 och 8 och 2016/17:3233 (M) yrkandena 3 och 4. Utskottet finner inte skäl att ställa sig bakom kravet i motion 2016/17:2443 (SD) yrkande 9 om att det ska vara ett lagstadgat krav att skytteföreningar kräver utdrag ur belastningsregistret i kombination med någon form av skjutprov för att förhindra att vapen kommer i orätta händer. Utskottet finner inte heller skäl att ställa sig bakom kravet på en översyn av regelverket för bössmakare. Motion 2016/17:1433 (C) yrkande 1 avstyrks I motion 2016/17:1433 (C) yrkande 2 efterfrågas särskilda regler när det gäller företags utlåning av vapen. Utskottet finner dock inte skäl att införa ett särskilt regelverk för företags utlåning. Utskottet avstyrker således även detta I motionerna 2016/17:2443 (SD) yrkande 3 och 2016/17:1433 (C) yrkande 3 föreslås att systemet med femårslicenser ska tas bort eller Utskottet som konstaterar att det endast är helautomatiska vapen och enhandsvapen (2 kap. 6 a § vapenlagen) som omfattas av kravet på att tillstånden ska förnyas , finner regleringen väl avvägd. tillkännagivande till regeringen med anledning av motionerna bör därför inte I ett antal motioner efterfrågas ett förfarande som förkortar tiden att få vapentillstånd för ett vapen som ersätter att annat. Utskottet har viss förståelse för synpunkterna i motionerna men anser att gällande regelverk är ändamålsenligt ur säkerhetssynpunkt. Något initiativ från sida bör därför inte tas med anledning av motionerna 2016/17:843 (SD), 2016/17:1433 (C) yrkande 4 och 2016/17:3093 (C). Yrkandena bör avslås. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom vad som anförs i motion 2016/17:2443 (SD) yrkande 5 om att svensk vapenlag alltid ska gå före EU:s Motionsyrkandet avstyrks därför. Utskottet anser att reglerna för auktorisation av sammanslutningar för jakt- eller målskytte är lämpligt utformade. Något tillkännagivande till regeringen bör därför inte göras med anledning av motion 2016/17:2443 (SD) yrkande 6. Utskottet konstaterar att regeringen har aviserat att lämna en proposition om en tidsbegränsad vapenamnesti 2018. Mot denna bakgrund får motion 2016/17:3468 (L) yrkande 11 anses i huvudsak tillgodosedd. gör inte någon annan bedömning än vad skatteutskottet tidigare gjort beträffande frågan om huruvida tillståndsbevis för vapeninförsel ska uppvisas för vid gränspassering och vapeninförsel. 2016/17:2443 (SD) yrkande 13 avstyrks därför. Utskottet vidhåller att det i fråga om helautomatiska vapen och enhandsvapen är befogat med särskild restriktivitet i tillståndsgivningen. Utskottet anser därför inte att det finns skäl för att göra något UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT tillkännagivande om att vapenlagens (2 kap. 6 §) krav på ”synnerliga skäl” ska tas bort eller ändras till ”särskilda skäl”. Motionerna 2016/17:741 (M) yrkande 2, 2016/17:743 (M) yrkande 20 och 2016/17:2443 (SD) yrkande 4 avstyrks därför. Utskottet anser inte heller att det finns anledning till någon särreglering när det gäller utlåning av vapen från vapenhandlare. Motionerna 2016/17:743 (M) yrkande 14 och 2016/17:2443 (SD) yrkande 10 avstyrks därför. I motionerna 2016/17:556 (M), 2016/17:743 (M) yrkande 15 och 2016/17:2443 (SD) yrkande 11 efterfrågas möjlighet att kunna förvara ammunition till annat vapen än man har licens för. Utskottet anser att gällande regelverk för förvaring av ammunition är ändamålsenligt utformat. Något initiativ från sida bör därför inte tas med anledning av motionsyrkandena utan dessa bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ökade befogenheter för att motverka att stöldgods förs ut ur landet. Jämför reservation 56 (M, C, L KD). I motion 2016/17:3230 av m.fl. (M) yrkande 9 efterfrågas insatser för att motverka utförsel av stöldgods över gränser. Motionärerna anför att en skarpare gränskontroll skulle kunna försvåra bl.a. utförsel av stöldgods till andra länder. I det sammanhanget bör det ses över vilka förbättringsåtgärder som kan vidtas för att tullen ska ha rätt förutsättningar att mer effektivt kunna motverka brott vid gränsen. I motion 2016/17:3042 av och (båda C) efterfrågas åtgärder för att stoppa stölder och utförsel av stulna traktorer och entreprenadmaskiner. Motionärerna anför att det måste bli möjligt för tullen att undersöka, stoppa och kvarhålla fordon med misstänkt stöldgods tills föraren kan visa att varorna förvärvats på lagligt sätt och tills polisen kan utreda om brott begåtts. I motion 2016/17:276 av (M) begärs att lagstiftningen ska ses över i syfte att möjliggöra för personal att gripa misstänkta gärningsmän och beslagta stöldgods i väntan på polisen. Lag (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (inregränslagen) innehåller bestämmelser om befogenheter vid införsel eller utförsel över gräns mot ett UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT annat land inom Europeiska unionen (1 §). I 3 § i lagen anges de varor för vilka lagen är tillämplig. Motionsyrkanden med samma innebörd som det i motion 2016/17:276 (M) behandlades av skatteutskottet i det av godkända betänkandet 2016/17:SkU1. som avstyrkte yrkandena anförde följande i sitt ställningstagande: befogenheter att utföra varukontroll regleras i inregränslagen. Vid inre gräns, där fördragets om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) bestämmelser om bl.a. fri rörlighet för varor gäller får varukontroller inte utformas så att urvalet av vad och vem som ska kontrolleras sker slumpmässigt. Inregränslagen tillåter dock ickemisstankesbaserade kontroller, s.k. selektiva kontroller, där urvalet sker med ledning av iakttagelser, underrättelser, tips, riskprofiler och liknande. Varukontrollen vid inre gräns är en administrativ kontroll som syftar till att förhindra att varor som omfattas av lagen förs in eller ut ur landet i strid med de in- och utförselrestriktioner som gäller för respektive vara. Även om EUF-fördraget förbjuder tullkontroll är bestämmelserna inte undantagslösa. En tullkontroll kan vara tillåten om den grundas på något av de skäl som anges i artikel 36 i EUF-fördraget eller något av de tvingande hänsyn som har fastställts i rättspraxis. Utskottet anser att frågan om att utöka tullens befogenheter att kontrollera varor vid inre gräns måste föregås av en noggrann analys av . Utskottet är därför inte berett att ta ställning till enskildheterna i de aktuella motionerna men utgår från att regeringen i dialog med tullen följer vilka regelförändringar som eventuellt behövs. kontroller enligt inregränslagen tar således endast sikte på in- och utförselreglerade varor och inte på att utreda andra typer av brott. Utskottet ser givetvis allvarligt på smuggling och annan brottslighet i samband med in- och utförsel av varor. Det är därför av största vikt att och samarbetar i de fall där inte självt har befogenhet att ingripa. Utskottet uppfattar att myndigheterna har ett nära samarbete i dessa frågor. Inrikesminister anförde i ett frågesvar om Tullens befogenheter (fr. 2016/17:557) bl.a. följande: Inledningsvis vill jag säga att jag ser allvarligt på den här typen av brottslighet. Det är därför av största vikt att det samarbete som finns mellan och fungerar i de fall där inte själv har befogenhet att ingripa. befogenheter att göra kontroller vid gränsen mot ett annat EU-land regleras i den s.k. inregränslagen. För att ska få göra ingripanden krävs att den aktuella varan finns uppräknad i lagen. Exempel på sådana varor är narkotika, vapen och krigsmateriel. Med stöd av den lagen har rätt att bl.a. omhänderta varor. Dessutom kan lagen om straff för smuggling bli tillämplig, vilken bl.a. innehåller bestämmelser om beslag. För att regelverket ska vara tillämpligt ska det dock finnas en in- eller utförselrestriktion beträffande varan i annan lagstiftning. Regleringen för kontroller tar således endast sikte på in- och utförselreglerade varor och inte på att utreda andra typer av brott. Det är som jag nämnde inledningsvis viktigt att och samverkar i dessa frågor och enligt vad jag har erfarit har myndigheterna ett bra samarbete. har inte efterfrågat någon lagändring som skulle ge dem möjlighet att vid utförsel gripa misstänkta UTSKOTTETS FÖRSLAG TILL RIKSDAGSBESLUT och beslagta varor som misstänks vara stöldgods. Jag har därför inte för avsikt att vidta några ytterligare åtgärder.