bet · H401UU15 · 2017-05-09 00:00:00 — I yrkande 2 anförs att bör verka för att EU ska ställa tydliga krav på ratificering av åtta kärnkonventioner vid förhandlingar om associationsavtal och andra former av handelsavtal. I yrkande 7 anförs att regeringen bör återkomma till med förslag på bindande riktlinjer för företagens ansvar och mänskliga rättigheter. I yrkande 8 anförs att regeringen bör tillsätta en ambassadör för Global . I yrkande 11 anförs att regeringen inom ramen för Global särskilt bör verka för att avskaffa diskriminering på arbetsmarknaden. I yrkande 12 anförs att regeringen bör ta initiativ för att ska ratificera konvention 189. I yrkande 13 anförs att regeringen bör verka för att arrangörer av internationella idrottsevenemang ska respektera löntagares fackliga rättigheter både under förberedelser inför och vid genomförande av evenemangen. Utskottet konstaterar inledningsvis, i likhet med betänkande 2016/17:UU5, att produktiva arbeten för kvinnor och män under anständiga arbetsvillkor bidrar till en inkluderande och hållbar ekonomisk utveckling och framhåller att frågor om anständiga arbetsvillkor och rättigheter i arbetslivet är viktiga komponenter i genomförandet av Agenda 2030. Utskottet ser allvarligt på att kränkningar av de mänskliga rättigheterna i arbetslivet är vanligt förekommande i en global kontext. Enligt skrivelsen arbetar över 168 miljoner barn och mer än hälften av dem är sysselsatta i arbete som är farligt för hälsan. Vidare är 20 miljoner människor offer för tvångsarbete. Fler kvinnor och flickor är offer än män och pojkar, och en fjärdedel av offren är barn . Utskottet anser att företagande och respekt för mänskliga rättigheter ska gå hand i hand med och vara en del av en aktiv politik för hållbart företagande. Utskottet instämmer i regeringens syn att en förbättrad samstämmighet mellan handels-, närings-, utvecklings- och utrikespolitiken är centralt för att skapa bättre förutsättningar för hållbart företagande och respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Utskottet påminner i detta sammanhang om yttrande 2015/16:UU3y till näringsutskottet där utskottet anförde att främjarinsatser som görs av olika statliga aktörer ska genomsyras av de grundläggande principer om demokrati, mänskliga rättigheter, fred, jämställdhet och hållbar utveckling som utrikespolitik vilar på. Utskottet påminner också om betänkande 2016/17:UU2 där utskottet välkomnade att svenskt utvecklingssamarbete ska bidra till produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor och grundläggande social trygghet. Utskottet påminner vidare om betänkande 2016/17:UU5 där utskottet konstaterade att de internationella riktlinjerna för hållbart företagande inkluderar riktlinjer för multinationella företag, FN:s Global Compact, FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter, kärnkonventioner och trepartsdeklarationer och Agenda 2030. I likhet med sistnämnda betänkande vill utskottet lyfta fram den sociala dimensionen av hållbart företagande som inkluderar bl.a. anständiga arbetsvillkor, respekt för mänskliga rättigheter och jämställdhet. I utskottets yttrande 2015/16:UU4y till näringsutskottet välkomnades bl.a. att lanserat en handlingsplan för företagande och mänskliga rättigheter i syfte att nationellt genomföra FN:s vägledande principer på detta område. I handlingsplanen uppmanar regeringen bl.a. företag att anta en policyförklaring om att respektera mänskliga rättigheter i sin verksamhet, kartlägga och kontrollera risker i sin värdekedja samt införa rutiner för hur anställda kan slå larm om missförhållanden. FN:s vägledande principer lyfts även fram i för mänskliga rättigheter och demokrati 2015–2019. Utskottet ser positivt på att regeringen i skrivelsen anger att den avser att verka för att öka kunskapen på ambassader om FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter samt hållbart företagande så att ambassaderna kan stödja svenska företag i dessa frågor när företagen är verksamma utomlands. är för sysselsättnings- och arbetslivsfrågor. har som grundläggande mål att bekämpa fattigdom och främja social rättvisa, sysselsättning och bättre arbetsvillkor samt att värna fackliga fri- och rättigheter. är den enda där regeringar, arbetsgivare och arbetstagare samarbetar på lika villkor. Utskottet konstaterar att trepartssamarbetet ger kraft och dynamik åt diskussionerna som det ger stor trovärdighet åt arbete. Åtta av antagna konventioner räknas till och följs upp som grundläggande rättighetskonventioner. Utskottet konstaterar att alla medlemsländer genom sitt medlemskap i och sin anslutning till organisationens stadga har en förpliktelse att respektera, främja och genomföra de grundläggande rättigheter som är tema för de åtta rättighetskonventionerna. Utskottet konstaterar att detta även inkluderar medlemsstater som arrangerar internationella idrottsevenemang. De grundläggande rättigheterna omfattar föreningsfrihet, organisationsrätt, erkännande av rätten till kollektiva förhandlingar samt avskaffande av alla former av tvångsarbete, barnarbete och diskriminering i arbetslivet. Utskottet välkomnade i betänkande 2010/11:UU15 stöd till ratificering och genomförande av kärnkonventioner. I linje med detta ser utskottet positivt på att regeringen avser att verka för att stater ratificerar kärnkonventioner. Utskottet konstaterar även att är en betydande givare till . Vidare konstaterar utskottet att övervakningen när det gäller tillämpningen av ratificerade konventioner sker genom regelbunden rapportering från de konventionsanslutna ländernas regeringar. Rapporterna granskas av oberoende jurister i och i särskilda fall av ett (trepartiskt) utskott på . EU:s gemensamma handelspolitik är en central del i EU:s roll som global aktör och syftar till att stärka förutsättningarna för handel, tillväxt och sysselsättning. Utskottet konstaterar att det i EU:s samtliga handels- och samarbetsavtal finns MR-klausuler, och i vissa avtal är även rättigheter med utgångspunkt i kärnkonventioner integrerade. Utskottet uttryckte i betänkande 2016/17:UU5 stöd till regeringens ambitioner att arbeta för internationella handelsavtal som främjar globala normer och framför allt kärnkonventionerna. Utskottets uppfattning ligger fast. Utskottet noterar i övrigt i detta sammanhang att det i skrivelsen anförs att verkar för att EU inkluderar referenser till hållbart företagande, inklusive FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter, i hållbarhetskapitlen i sina bilaterala och regionala handelsavtal, investeringsavtal och partnerskaps- och samarbetsavtal. Utskottet konstaterar att det svenska internationella initiativet Global syftar till att få till stånd anständiga arbetsvillkor, större jämlikhet, ökad produktivitet och en inkluderande ekonomisk utveckling genom förbättrade möjligheter till social dialog mellan arbetsgivare och arbetstagare. stöder initiativet framhåller bl.a. vikten av att ratificera och respektera Arbetsgivare åtar sig att i praktiken respektera dessa När det gäller yrkandet om att tillsätta en ambassadör för Global påminner utskottet om att beslutskompetensen, enligt regeringsformen, i frågor som rör och utrikesförvaltningens organisation och personal samt fördelningen av resurser inom utrikesförvaltningen, ligger hos regeringen eller hos de myndigheter som lyder under regeringen. I ett yrkande anförs att regeringen bör ta initiativ till att ska ratificera konvention 189 om anständiga arbetsvillkor för Enligt bereds frågan om ratificering av denna inom . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2015/16:123 (V) yrkande 11 och 2016/17:1195 (V) yrkandena 1, 2, 7, 8 och 11–13. Folkrätt, internationell humanitär rätt och Utskottets förslag i korthet avslår motioner om folkrätt, internationell humanitär rätt och m.m. med hänvisning till pågående arbete. Jämför reservation 29 (M), 30 (V) och 31 (KD). I skrivelsen konstaterar regeringen att efterlevnaden av den internationella humanitära rätten har försämrats och framhåller bl.a. vikten av att fortsätta att stärka efterlevnaden av den internationella humanitära rätten (s. 47–48). Terrorism ska bekämpas med full respekt för folkrätten (s. 52–53) och ICC ses som central för att motverka straffrihet för de allra grövsta internationella brotten (s. 66–68). I kommittémotion 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkande 25 anförs bl.a. att dagens konflikter med inslag av icke-statliga aktörer som terrorister och privata säkerhetsföretag väcker flera frågor i förhållande till den humanitära rätten. Detta framförs även i kommittémotion 2016/17:2768 av m.fl. (M) yrkande 27. I partimotion 2016/17:48 av m.fl. (V) yrkande 14 anförs att bör arbeta för att återupprätta respekten för folkrätten och stärka de institutioner som är satta att försvara den. I partimotion 2016/17:159 av m.fl. (V) yrkande 21 anförs att bör verka för att ICC skaffar sig den kompetens som krävs för att kunna utreda misstankar om sexuellt våld och avsätter tillräckligt med resurser för att samla in bevis. I kommittémotion 2016/17:3206 av m.fl. (KD) yrkande 10 anförs att regeringen måste intensifiera sina ansträngningar att förmå att arbeta för att få ett slut på omfattande kränkningar av internationell humanitär rätt. Folkrätten består av alla internationella lagar och principer som reglerar hur stater och andra internationella aktörer ska samarbeta och hur de får och inte får agera gentemot varandra. Folkrätten kan därmed sägas utgöra grunden för hela det moderna internationella politiska systemet. Folkrätten inbegriper regler om bl.a. diplomatiska förbindelser, havsrätt, civil luftfart, mänskliga rättigheter och humanitär rätt. Utskottet har vid återkommande tillfällen slagit fast att det är en hörnsten i svensk utrikespolitik att verka för att folkrätten respekteras. Vikten av att värna folkrätten lyfts även fram i regeringens utrikespolitiska deklaration . Utskottet instämmer därmed med motionärerna om att även i fortsättningen bör arbeta för att främja respekten för folkrätten och stärka de institutioner som är satta att försvara den. Utskottet understryker att det med tanke på det allvarliga världsläget är än mer angeläget att arbeta för att värna och stärka folkrätten. Utskottet konstaterar att medlemskap i är en viktig plattform för detta arbete. Utskottet ser vidare positivt på att regeringen har sammankallat en folkrätts- och nedrustningsdelegation som träffas två till . Delegationen utarbetar förslag om hur regeringen kan arbeta för att stärka respekten för folkrätten och för att främja internationell nedrustning. Utskottet vill i detta sammanhang även lyfta fram vikten av att kampen mot terrorismen bedrivs med full respekt för folkrätten. Utskottet kan konstatera att antalet konflikter ökar och blir alltmer utdragna. Dagens väpnade konflikter har kommit att gå från konventionella krig mellan stater till konflikter inom en stat som även involverar internationella och icke-statliga aktörer. Den del av folkrätten som syftar till att begränsa det lidande som väpnade konflikter orsakar för civila och stridande – den internationella humanitära rätten – ställs därmed inför stora och komplexa utmaningar. Kärnan i den internationella humanitära rätten, eller i krigets lagar, består av de fyra och två tilläggsprotokoll som gemensamt syftar till att reglera och begränsa effekterna av väpnade konflikter. Instrumenten skyddar människor som inte deltar i stridigheter (civila, vårdpersonal och hjälparbetare) och personer som inte längre deltar i stridigheter såsom skadade, sjuka och skeppsbrutna soldater samt krigsfångar. De konventionsbundna reglerna anses i huvudsak vara internationell sedvanerätt som därmed är bindande för alla parter i väpnade Tilläggsprotokollen stärker skyddet för offer för internationella väpnande konflikter (tilläggsprotokoll I) och i icke internationella väpnade konflikter (tilläggsprotokoll II).1 Icke-internationella väpnade konflikter omfattas även av den för gemensamma artikeln 3. artikeln föreskrivs i korthet bl.a. att alla personer som befinner sig under fiendens kontroll ska behandlas humant. Utskottet konstaterar att efterlevnaden av den internationella humanitära Utskottet ser därför positivt på att regeringen i skrivelsen anger att den avser att fortsätta att bidra till arbetet med att stärka efterlevnaden av den internationella humanitära rätten, stödja genomförandet av EU:s riktlinjer om internationell humanitär rätt, uppmärksamma och motverka sexuellt och könsbaserat våld i väpnade konflikter och andra katastrofsituationer samt verka för att fler stater ansluter sig till relevanta konventioner om internationell humanitär rätt, t.ex. tilläggsprotokollen till . Utskottet ser med oro på förekomsten av våld mot vårdpersonal och hjälparbetare i humanitära krissituationer. vårdpersonal och hjälparbetare skyddas under den internationella humanitära Utskottet ser även med oro på att det humanitära tillträdet ofta begränsas i humanitära krissituationer. utgångspunkten för humanitärt bistånd är att varje stat har det primära ansvaret för att möta de humanitära behov som uppstår inom det egna landets gränser. I de fall staten eller andra institutioner i det utsatta landet varken kan eller vill leva upp till detta ansvar har utomstående organisationer och stater, med tillräcklig förmåga och kapacitet, ett ansvar att lämna stöd till insatser för att möta dessa behov, i enlighet med internationell humanitär rätt och med etablerad praxis inom det internationella humanitära biståndet. för och efterlevnad av humanitära principer och internationell humanitär rätt är en viktig förutsättning för att effektivt kunna nå och skydda krisdrabbade Utskottet ser positivt på att frågor om en generellt ökad kunskap om internationell humanitär rätt och humanitära principer och förbättrade möjligheter till säkert och obehindrat humanitärt tillträde till krisdrabbade människor lyfts fram i den strategi som regeringen antog: Strategi för humanitära bistånd genom Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete (Sida) 2017–2020. En grundläggande princip inom den internationella humanitära rätten är att parterna i en konflikt måste skilja mellan civila och kombattanter. internationella humanitära rätten förbjuder direkta och urskillningslösa attacker på civila. I en väpnad konflikt kan attacker på civila vara ett krigsbrott under internationell humanitär rätt. Den internationella humanitära rätten baseras vidare på premissen att visst våld mot militära måltavlor är tillåtet i en Enligt () är det viktigt att skilja den internationella humanitära rätten 1 finns ett tredje tilläggsprotokoll om emblemet den röda kristallen. Utskottet behandlade ratificering av tilläggsprotokoll III i betänkande 2013/14:UU25. regelverk som gäller för terrorism. Enligt ICRC är detta särskilt viktigt vid icke internationella väpnade konflikter där en terroriststämpling kan leda till en minskad respekt för den internationella humanitära rätten från organiserade väpnade grupper. Den internationella humanitära rätten är inte tillämplig när terrordåd utförs eller terroristmisstänkta personer häktas utanför ramen för en väpnad konflikt. Då är i stället nationell lag, internationell straffrätt och konventioner om de mänskliga rättigheterna tillämpliga. Som nämnts ovan är distinktionen mellan civila och soldater en grundläggande komponent inom den internationella humanitära rätten. Civila måste skyddas mot direkta attacker såvida de inte deltar direkt i stridigheter. och tilläggsprotokollen saknar dock en definition av civilas direkta deltagande i stridigheter. Utskottet kan dock konstatera att ICRC 2009 publicerade riktlinjer när det gäller denna fråga (Interpretive Guidance on the Notion of Direct Participation in Hostilities under IHL). Privata säkerhetsföretag har fått en alltmer framträdande roll i väpnade konflikter. Det s.k. Montreuxdokumentet syftar till att förbättra säkerhetsföretagens respekt för internationell humanitär rätt och de mänskliga rättigheterna. Utskottet ser positivt på att ingick i den grupp på 17 stater som utarbetade dokumentet och därmed står bakom dokumentet. Utskottet konstaterar vidare att det även finns en uppförandekod för privata säkerhetsföretag i syfte att säkerställa att dessa respekterar den internationella humanitära rätten och de mänskliga rättigheterna. En oberoende översynsmekanism med säte i har etablerats för att säkerställa att säkerhetsföretag som står bakom uppförandekoden även genomför den i praktiken. Utskottet har återkommande redogjort för sin syn på ICC (se t.ex. bet. 2010/11:UU15, bet. 2012/13:UU15 och bet. 2014/15:UU15). ICC:s jurisdiktion inbegriper att motverka straffrihet för de allvarligaste brott som angår det internationella samfundet, nämligen folkmord, brott mot mänskligheten och krigsbrott, i fall där de berörda nationella domstolarna saknar vilja eller förmåga att pröva dessa brott. Domstolen har möjlighet att lagföra brott som begåtts av medborgare i en statspart, eller brott som begåtts på en statsparts territorium. Domstolen kan också ha domsrätt över andra, om hänskjuter en situation till domstolen. I likhet med betänkande 2014/15:UU15 upprepar utskottet att en fungerande rättsskipning är en förutsättning för konfliktförebyggande och fredsskapande. I skrivelsen anger regeringen hur den avser att arbeta för att främja ICC. Det framhålls bl.a. att även i fortsättningen ska bidra till arbetet mot straffrihet för de allra grövsta internationella brotten genom att bl.a. stödja ett starkt, självständigt och oberoende ICC, vara en stark röst för brottsoffers rättigheter, stödja genomförandet av EU:s riktlinjer om ICC och fortsätta verka för att så många stater som möjligt ska ansluta sig till domstolen. Utskottet konstaterar att regeringens prioriteringar i huvudsak överensstämmer med vad utskottet framhöll i betänkande 2014/15:UU15. Utskottet upprepar vidare att regionala initiativ som motverkar straffrihet för folkmord, brott mot mänskligheten, krigsbrott etc. inte får innebära att Romstadgans universalitet och integritet undermineras. I detta sammanhang vill utskottet särskilt framhålla det angelägna i att och EU tar upp frågan om ICC i bilaterala och multilaterala kontakter med . Frågan om ICC:s arbete för att motverka straffrihet för sexuellt våld behandlades utförligt av utskottet i betänkande 2014/15:UU15. konstaterar på nytt att det i Romstadgan klarläggs att våldtäkt, sexuellt slaveri, påtvingad prostitution, påtvingat havandeskap, påtvingad sterilisering eller annan form av sexuellt våld kan falla under de mest allvarliga brott som angår det internationella samfundet och kan således hanteras av ICC. refererar vidare till betydelsen av att domarna vid ICC har sakkunskap om våld mot kvinnor och barn och att detta ska beaktas vid tillsättningen av domare. Romstadgan är i övrigt tydlig när det gäller vikten av att stödja och skydda offer för och vittnen till sexuellt våld under förundersökning och I samband med sitt tillträde förklarade ICC:s nuvarande chefsåklagare att sexuellt och könsrelaterat våld utgjorde en prioritet för Sexuellt och könsbaserat våld lyfts också fram i kontorets strategiska plan –2018. policydokument om sexuellt och könsbaserat våld. Den strategiska planen och policyn betonar viken av ett könsperspektiv i all verksamhet som bedrivs av I policyn anges att sexuellt och könsbaserat våld kan vara ett folkmordsbrott, ett krigsbrott eller utgöra ett brott mot mänskligheten. institutionella planet framhåller policyn att åklagarkontorets kapacitet för att mer effektivt behandla våld av sexuell karaktär löpande ska förbättras. Som nämnts på annan plats i betänkandet konstaterade utskottet i betänkande 2014/15:UU15 även att arbetet mot sexuellt och könsbaserat våld är centralt för att uppnå fred och säkerhet i konfliktdrabbade länder. betonade vidare vikten av att motverka straffrihet för övergrepp av sexuell och Mot denna bakgrund ser utskottet positivt på att regeringen i skrivelsen anger att den avser att även i fortsättningen verka för ett stärkt internationellt samarbete för stöd till offer för sexuellt och könsbaserat våld som kan innebära brott mot ICC:s stadga och för att sänka hindren för dem att åtnjuta effektiva rättsmedel för att få gottgörelse. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2015/16:2971 (M) yrkande 25, 2016/17:48 (V) yrkande 14, 2016/17:159 (V) yrkande 21, 2016/17:2768 (M) yrkande 27 och 2016/17:3206 (KD) yrkande Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns förslag i motioner som är föremål för förenklad motionsbehandling enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och i enlighet med promemorian Förenklad motionsbehandling –2018 som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de yrkanden som redovisas i bilaga 2 inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott motionerna. Utskottet föreslår att lägger skrivelse 2016/17:62 till handlingarna. 1.Mål- och resultatuppföljning, punkt 1 (M, C, L, KD) av (M), (M), (M), (C), (M), (L) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. Därmed bifaller motionerna 2016/17:3585 av m.fl. (L) yrkande 3, 2016/17:3589 av m.fl. (KD), 2016/17:3593 av m.fl. (M) och 2016/17:3596 av (C). De mänskliga rättigheterna utmanas i stora delar av världen. Vi anser att ska vara en kompromisslös röst för fred, frihet och mänskliga rättigheter. Främjande och försvar av de mänskliga rättigheterna ska genomsyra all vår politik. Regeringen anger i skrivelsen att den vill ta ett helhetsgrepp om mänskliga rättigheter i hela utrikespolitiken. Det framgår dock inte på ett tydligt sätt hur arbetet med att främja mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer förhåller sig till utrikes- och säkerhetspolitiken, utvecklingssamarbetet och handels- och främjandepolitiken. Vi vill även framhålla vikten av EU-samarbete när det gäller att främja mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. EU är vår viktigaste utrikespolitiska plattform. Vi framhåller att det är viktigt att regeringen är tydlig med mål och uppföljningsmetoder för sitt arbete med mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i utrikespolitiken, och hur hela utrikespolitiken ska samverka för att nå målen. Skrivelsen är otydlig när det gäller detta. Därför är vår uppfattning att regeringen ska återkomma till i en skrivelse med klara prioriteringar och mål som är möjliga för att följa upp. RESERVATIONER 2016/17:UU15 2.Övergripande frågor om mänskliga rättigheter, punkt 2 (M, C) av (M), (M), (M), (C) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2016/17:2768 av m.fl. (M) yrkande 3 och avslår motionerna 2015/16:2109 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2016/17:470 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2016/17:3585 av m.fl. (L) yrkandena 1 och 4. Främjande och försvar av de mänskliga rättigheterna är en kärnuppgift för oss och något som ska genomsyra all vår politik. Vår politik utgår från alla människors frihet och lika värde. De mänskliga rättigheterna omfattar varje person och begränsar staters makt över individen. Vi tar vår utgångspunkt i den enskilda människan, snarare än i systemen, när vi utarbetar vår politik. De mänskliga rättigheterna omfattar dels de medborgerliga och politiska rättigheterna, dels de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Tillsammans utgör dessa rättigheter en helhet som måste respekteras för att människor ska kunna utveckla sin fulla potential.