bet · H401TU6 · 2017-02-07 00:00:00 — 2015/16:75) framgår bl.a. att 62 myndigheter genom regleringsbrev har fått i uppdrag att minska utsläppen av koldioxid från resor och transporter inom ramen för miljöledningsarbetet och för detta använda den metodik som tagits fram av inom ramen för projektet möten i myndigheter (REMM). framhåller att tjänsteresor ofta utgör den största miljöbelastningen för både myndigheter och tjänsteföretag. Enligt är ett ökat utnyttjande av resfria möten ett effektivt sätt att minska verksamhetens miljöpåverkan. Med resfria möten avses möten på distans i realtid med teknikens hjälp, såsom telefon-, video- och webbmöten. Projektet har påvisat att miljöpåverkan och kostnader minskar genom en ökad användning av distansmöten. Utskottet vill i sammanhanget lyfta fram i världen på resfri samverkan  resfria möten i myndigheter (2015:048) . I rapporten redogör myndigheten för ett projekt att samordna arbetet inom ett 20-tal myndigheter som valts ut av regeringen. Projektets målsättning är att öka och utveckla användningen av resfria möten inom och mellan myndigheterna. Myndigheterna har skapat ett nätverk inom vilket kunskap, erfarenheter och idéer om tekniska frågor utbyts för att kunna ta fram förslag på lösningar. Underlag och stöd för information och utbildning kring resfria möten har också spridits genom olika kanaler. Vidare anger att erfarenheter och kunskap från REMM-arbetet även har spridits till andra myndigheter utanför nätverket. Under den senare delen av projektet har inbjudningar till webbinarier, seminarier och studiebesök även skickats till andra myndigheter, kommuner, universitet och högskolor m.fl. lanserades en extern webbplats, , där bl.a. 10-stegsmetoden för resfria möten samt olika former av stöd presenteras. En dialog med olika representanter för kommuner och landsting har också initierats för att se om det går att nå en samsyn om hur frågor som har med resfria möten på och regional nivå att göra kan drivas i något gemensamt forum. Utskottet vill i sammanhanget också hänvisa till SCB:s undersökning Företagens användning av it 2015. Av undersökningen framgår att av företagen har anställda som arbetar på distans. För att minska energiförbrukningen används it-lösningar framför allt i företag med fler än 250 anställda och av dessa tillämpar intelligent styrning av transporter eller logistik. Utskottet konstaterar också att statliga myndigheter i allt större utsträckning använder it för att minska sin miljöpåverkan. Utskottet bedömer att det fortfarande finns en potential att minska koldioxidutsläppen från verksamheter genom förändrade kommunikationssätt så att distansmöten ersätter fysiska möten för vilka traditionella tjänsteresor har utnyttjats. Av rapporten  och (2016/17:RFR1) som trafikutskottets arbetsgrupp för forskningsfrågor har tagit fram framgår att bredbandsutbyggnaden visserligen inledningsvis kan få negativa konsekvenser för miljön men att den på lång sikt kan ge stora positiva effekter. Utskottet vill framhålla att detta är viktigt att beakta för att man ska kunna hantera de negativa konsekvenser som kommer att uppstå och att det redan nu är nödvändigt att skapa strukturer för att göra den långsiktiga miljönyttan så stor som möjligt. Enligt rapporten kan bredband påverka miljön på tre nivåer. För det första får det direkta effekter, vid tillverkning, distribution, hantering och resthantering av de fysiska tekniska produkterna. Dessa direkta konsekvenser är ofta negativa för miljön och består av exempelvis ökad energiförbrukning och ökade CO2-utsläpp. För det andra har bredband s.k. möjliggörande konsekvenser. Dessa är i huvudsak positiva för miljön och består av att andra produkter och tjänster utvecklas på ett sätt som är gynnsamt för miljön. Det kan vara smarta elnät, mer effektiva transporter eller videokonferenser och distansarbete. För det tredje finns s.k. systemiska effekter som innebär att beteenden förändras. Den slutsats som dras i rapporten är att de positiva effekterna av bredband troligen är större och mycket större än de negativa, men att de positiva effekterna tar att materialisera och är mer osäkra samt svårare att påvisa. Utskottet vill också påminna om att i för miljömålen (nr 5933) pekas Internet of Things eller sakernas internet ut som en lösning för att möjliggöra smarta fabriker, transporter, städer, skolor etc. Det framhålls att it-sektorn spelar en mycket viktig roll i ”den fjärde industriella revolutionen” och i framtidens hållbara moderna tekniksamhälle. Både stora infrastruktursatsningar och stöd till it-industrin kan krävas för att förverkliga innovationer som autonoma bilar och förarlösa tåg enligt . Även i rapporten och hållbar konsumtion (nr 6675) definierar utredarna olika sätt som IKT (informations- och kommunikationsteknik) kan användas på för en mer resurseffektiv konsumtion och minskad miljöpåverkan, bl.a. kan tekniken ersätta vissa resor och transporter eller göra dessa mer effektiva. Utskottet noterar avslutningsvis också att SIS () tillsammans med berörda intressenter har utvecklat en ny standard, Ledningssystem för hållbar IT (SS 895400:2014), om olika sätt att använda it som miljöteknik. Den ger även vägledning i hur miljöpåverkan från själva it-användningen kan begränsas. Hållbar it kan enligt SIS användas för att minska en organisations miljöpåverkan genom exempelvis alternativa mötesformer, optimerad logistik och effektivare energistyrning. Utskottet ser sammanfattningsvis med tillförsikt på möjligheterna att minska miljöpåverkan genom en ökad it-användning, och vill i sammanhanget uppmärksamma det arbete som pågår inom ett antal myndigheter för att främja kommunikationsteknik inom ramen för miljöledningsarbetet och för att i större utsträckning ersätta resor. Utskottet avstyrker därför motionerna 2016/17:821 (C) yrkande 49, 2016/17:1986 (V) yrkande 9, 2016/17:3374 (L) yrkande 5 och 2016/17:3512 (L) yrkande 29. Statens innehav av digital infrastruktur Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om statens innehav av digital infrastruktur. Utskottet pekar på att regeringen bereder de förslag som lämnades av Utredningen om effektivare användning av statens bredbandsinfrastruktur. Jämför reservation 9 (M, C, L, KD). I kommittémotion 2016/17:2530 skriver m.fl. (M, C, L, KD) att kapaciteten i datanäten blir en allt större utmaning när nya tjänster tillkommer som befolkningen blir alltmer uppkopplad och ställer allt högre krav på hastighet. Motionärerna påpekar att såväl som samt ytterligare ett antal statliga aktörer har fiberoptiska nätverk som sträcker sig genom , vilka huvudsakligen används för att styra järnvägs- och kraftledningsanläggningar m.m. Delar av dessa fibernät är inte fullt utnyttjade, vilket innebär att redan befintlig infrastruktur skulle kunna bidra till att uppnå målet om att av hushållen ska ha tillgång till fiber. Dessutom skulle man enligt motionärerna få en mer driftssäker nätverksstruktur om dessa fibernät sammankopplades. Därför skriver de i yrkande 30 att de olika fibernäten i statlig ägo bör tillgängliggöras för marknaden. m.fl. (S) uppmärksammar i motion 2016/17:2739 utbyggnaden av bredband i delar av landet, i synnerhet i de områden som kännetecknas av stora avstånd och litet befolkningsunderlag. En utmaning i sammanhanget är de höga kostnaderna som bredbandsutbyggnaden i glesbefolkade områden medför. Motionärerna framhåller att flera statliga verk och myndigheter har grävt ned fiber över hela landet. Dessa nät har god kapacitet, men de kan vara svåra att komma åt för de kommuner som vill bygga ut bredband till hushållen. Motionärerna anser därför att det borde finnas möjlighet att via regleringsbrev ålägga verk och myndigheter att upplåta sina nät där det finns kapacitet i glesbygden för att så många som möjligt ska få tillgång till fiber. Utskottet påminner om att den tidigare regeringen tillsatte en utredning (dir. 2014:118) med uppdraget att se över möjligheterna att effektivisera användningen av den statligt ägda nätinfrastrukturen genom att förbättra samordningen mellan bredbandsverksamheten hos berörda aktörer och klargöra på vilket sätt en möjlig effektivisering av nyttjandet och tillgängliggörandet av aktörernas bredbandsinfrastruktur kan vara till stöd för regeringens bredbandsstrategi. överlämnade Utredningen om effektivare användning av statens bredbandsinfrastruktur betänkandet Statens bredbandsinfrastruktur som resurs (SOU 2016:1) till regeringen. Betänkandet innehåller olika förslag på hur den statliga bredbandsinfrastrukturen ska tas till vara och utnyttjas bättre, bl.a. för att kunna nå målet att av alla hushåll och företag ska kunna ansluta sig till bredband om minst /s . Förslagen har remitterats och kommer att behandlas tillsammans med inkomna remissvar under innevarande budgetår. Utskottet noterar att utredningen bl.a. föreslår att och i regleringsbreven ska få i uppdrag att bidra till att regeringens bredbandsmål uppfylls genom ett effektivare utnyttjande av den statliga infrastrukturen. Dessutom föreslår utredaren att och ges i uppdrag att samråda med PTS om sina tele- och kommunikationsnät och att PTS ska bistå och med råd om deras tele- och kommunikationsnät med tillhörande verksamheter. Utskottet vill inte föregripa det pågående beredningsarbetet om den framtida användningen av den statliga bredbandsinfrastrukturen och avstyrker därför motionerna 2016/17:2530 (M, C, L, KD) yrkande 30 och 2016/17:2739 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om vissa regleringsfrågor när det gäller elektroniska kommunikationer. Utskottet hänvisar bl.a. till den pågående översynen inom EU av regelverket för elektroniska kommunikationer liksom till PTS konkurrensfrämjande uppgift och det arbete som bedrivs av berörda aktörer i syfte att värna konsumenternas intressen inom telekomsektorn. Jämför reservation 10 (M). I motion 2016/17:60 påminner (L) om att har haft en unik bredbandsutbyggnad och att den snabba utvecklingen har lett till en intensiv konkurrens mellan operatörerna. Till följd av konkurrensen, som pressat priserna och gynnat utbudet, har de svenska konsumenterna fått stora valmöjligheter. Motionären ser dock ett hot mot denna utveckling och pekar på det faktum att kommunerna alltmer agerar som marknadsaktörer på bredbandsmarknaden, något som enligt motionären kan medföra en betydande risk för konkurrenssnedvridning. Målet i bredbandsstrategin bygger i första hand på marknadsmässiga investeringar och att det offentliga ska skapa förutsättningar för konkurrens och utbyggnad, något som kan äventyras genom kommunernas agerande. Motionären anför att den ansvariga myndigheten, PTS, i sitt arbete alltid ska utgå ifrån vad som är bäst för konsumenterna och därför erbjuda marknaden goda förutsättningar att tillhandahålla tjänster. Mot denna bakgrund yrkar motionären på att och bör se över övervakningen och tillsynen av kommuners agerande på bredbandsmarknaden. (M) efterlyser i motion 2016/17:679 en större transparens i telekombranschen som innebär att teleoperatörer måste lämna information om vems nät man utnyttjar. Motionären påtalar att konsumenter alltför ofta luras att köpa teleabonnemang av oseriösa aktörer och menar att det därför är viktigt att den enskilde konsumenten värnas för att inte förtroendet för branschen skadas. Åtgärder bör därför vidtas så att teleoperatörerna måste informera om vems nät de utnyttjar, och det måste finnas någon sanktion, också mot nätägaren, om så inte sker. Genom ett sådant initiativ kan konkurrens på lika villkor upprätthållas som det blir lättare att ställa operatörer till svars om de inte sköter sig. m.fl. (M) påpekar i motion 2016/17:1119 att det är framför allt marknadsaktörerna som står för de stora investeringarna i fast bredbandsinfrastruktur. Motionärerna hänvisar också till en slutsats som dras i en , nämligen att konkurrenssituationen mellan de lokala bredbandsnäten och de nationella aktörerna har varit avgörande för den positiva utvecklingen i . Därför betonar motionärerna att det ur ett nationellt perspektiv är viktigt att konkurrensen även fortsättningsvis främjas och att även de lokala näten ges goda förutsättningar. Motionärerna anser således i yrkande 3 att möjligheten till konkurrens mellan lokala och nationella aktörer måste värnas eftersom det historiskt har visat sig främja utbyggnad och låga slutkundspriser. Motionärerna anför vidare att den tekniska utvecklingen har bidragit till att göra fibern till basen för både mobilt och fast bredband. I detta sammanhang pekar motionärerna också på de specifika förhållanden som kännetecknar bredbandsinfrastrukturen och att det i stor utsträckning handlar om en monopolsituation. Enligt motionärerna behöver det inte vara ett problem att det bara finns en kabel för fast bredband in till varje hushåll utan det centrala är att värna konsumenternas möjligheter att själva välja leverantör av olika tjänster. De hänvisar till PTS undersökning som visar att priserna är väsentligt lägre i områden med öppna nät där flera internetleverantörer tillåts konkurrera. Därför anser motionärerna i yrkande 4 att regeringen bör utreda hur man kan stävja monopolsituationer i ägandet av bredbandsinfrastruktur som motverkar samhällsnyttan. I motion 2016/17:1966 uppmärksammar (M) den konkurrenssituation som kan uppkomma på marknaden som en följd av auktionsreglernas utformning för tillstånd i 700 MHz-bandet. Motionären pekar på att det förfarande som PTS valt i praktiken innebär att endast två av de aktörer som agerar på den svenska marknaden kommer att få tillgång till frekvensutrymmet och därmed få möjlighet att utestänga övriga aktörer. Det nya förfarandet som är tänkt att användas skulle kunna generera större intäkter till statskassan men i förlängningen bli kostsam för konsumenterna som en följd av minskad konkurrens. Motionären anser att staten i stället bör agera för att fler aktörer får tillträde till marknaden för att säkerställa en god konkurrenssituation som gynnar konsumenterna. Motionären yrkar därför på att auktionsreglerna vid försäljning av rättigheter till frekvensspektrum bör utformas så att de gynnar en välfungerande konkurrens. m.fl. (M) uppmärksammar i kommittémotion 2016/17:2531 att många kommuner runt om i landet satsar på att erbjuda kostnadsfri wifi i framför allt stadskärnorna. Motionärerna framhåller att det finns många positiva sidor med att underlätta för människor att vara uppkopplade, men de understryker också att det är viktigt att sådana kostnadsfria kommunala nätverk inte hotar att slå ut eller påverka konkurrensvillkoren och lönsamheten för de kommersiella aktörerna på telekommarknaden. Det skulle kunna leda till en situation som missgynnar alla eftersom konkurrerande privata aktörer ofta är bättre på kostnadseffektiv utbyggnad. För att uppnå största möjliga samhällsnytta till lägsta kostnad är det enligt motionärerna viktigt att främja konkurrens på it-området. Det handlar således om att kunna göra en avvägning mellan vilket ansvar den offentliga respektive den privata sektorn ska ha och i yrkande 47 föreslår därför motionärerna att regeringen ska ta fram en strategi för hur gränsdragningen mellan stadsnät och kommersiella aktörers nät bör se ut. Utskottet konstaterar inledningsvis att regeringen, i budgetpropositionen , framhåller att den svenska marknaden för elektronisk kommunikation fortsätter att utvecklas mot bakgrund av en stark efterfrågan, konkurrens och goda investeringsnivåer. I finns relativt många aktörer som bygger och tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät, och i förhållande till antalet fibernät är antalet uppköp och sammanslagningar på marknaden relativt få. Investeringarna i sektorn ligger fortfarande relativt högt i jämfört med övriga , vilket är glädjande. gör operatörer och kommunala stadsnät stora investeringar eftersom de ser en stark efterfrågan från användarna både på mobilt bredband och på fiberanslutningar, särskilt till villor. PTS uppföljning av regeringens bredbandsstrategi (PTS-ER-2016:17) visar att marknadsaktörernas investeringar i fast och mobil bredbandsinfrastruktur var 2015. De kommunala stadsnäten investerar uteslutande i fast bredbandsinfrastruktur och uppgick deras investeringar till . Utskottet är införstått med att det på kan finnas en risk för att konkurrensproblem uppkommer i de fall där bara ett fibernät finns tillgängligt för slutkunderna, eftersom det i förlängningen kan minska på kundnyttan. Framtidens reglering kommer att behöva anpassas till denna risk. Regeringen skriver i budgetpropositionen att frågan diskuteras inom ramen för den omfattande översyn av för elektroniska kommunikationer som inletts. Regeringen framhåller vidare att marknaden karaktäriseras av stor dynamik och innovationskraft och att det är viktigt att företagen på marknaden fortsätter att investera i både nät och tjänster för att behålla en hög utvecklingstakt. Regeringen understryker också att konsumenter ska kunna överblicka olika erbjudanden på marknaden och enkelt kunna byta leverantör om de inte är nöjda och/eller har hittat ett bättre erbjudande. Utskottet delar denna uppfattning och är därför positivt till att regeringen noga följer utvecklingen inklusive PTS arbete med att reglera och främja marknaden. Vad gäller konkurrensfrämjande reglering vill utskottet påminna om att det är PTS uppgift att fortlöpande analysera olika delmarknader inom sektorn för elektronisk kommunikation för att säkerställa att det råder fungerande konkurrens. Bestämmelserna återfinns i lagen om elektronisk kommunikation och i förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation. Om konkurrensen inom en delmarknad inte bedöms vara tillfredsställande ska en dominerande aktör med ett betydande marknadsinflytande identifieras och åläggas skyldigheter i särskild ordning för att främja en effektivare konkurrenssituation. Skyldigheterna kan bl.a. omfatta åtgärder som samtrafiksskyldighet och skyldighet att lämna andra former av tillträde. Utskottet vill i sammanhanget peka på att har genomfört en omfattande översyn av det gemensamma regelverket för den digitala inre marknaden och lämnade förslag till rättsakter som innehåller nya och ändrade regler för sektorn för elektronisk kommunikation. Den digitala sektorn har utvecklats avsevärt och utskottet välkomnar därför kommissionens översyn. Ett moderniserat och mer enhetligt regelverk behövs på området för att främja en välfungerande inre marknad, till gagn för såväl konsumenter som företag. I anslutning till ett förslag från kommissionen om främjande av internetkonnektivitet i lokala samhällen har dock utskottet i utlåtande /17:TU7 anfört invändningar och påtalat risken för snedvriden konkurrens på marknaden. Regeringen framhåller i den beslutade bredbandsstrategin att kommunernas bredbandsinfrastruktur är en viktig tillgång. Regeringen påtalar att tydligare regler eller riktlinjer behöver övervägas för att tydliggöra att infrastruktur för bredband tillhandahålls på icke-diskriminerande villkor och tillgodoser den efterfrågan som finns på nättillträde från operatörer. Vidare anger regeringen att för att kunna utnyttja andras infrastruktur behöver man också åtkomst till marken och att sådan åtkomst bör säkerställas på ett rättssäkert och långsiktigt hållbart sätt. Regeringen delger i sammanhanget att den avser att ge PTS i uppdrag att göra en kartläggning och analysera vissa frågor om styrning av stadsnät, tillhandahållande och utbyggnad av bredbandsinfrastruktur och därtill kopplade konkurrensförutsättningar. Vidare klargör regeringen att PTS i utförandet av uppdraget bör tillvarata den kunskap som finns hos och samråda med verket. Utskottet är positivt till detta. Med anledning av vad som anförs i motion 2016/17:679 (M) om oseriösa aktörer vill utskottet understryka att det ser allvarligt på när modern kommunikationsteknik missbrukas eftersom detta kan skada konsumenternas förtroende för marknaden. Utskottet känner till de problem som förekommer i samband med otillbörlig marknadsföring, främst otillbörliga försäljnings-metoder vid telefonförsäljning av telefonitjänster. Dessa problem har legat högt i PTS klagomålsstatistik och utskottet välkomnar därför att största nätägande operatörer (AllTele, TDC, Tele 2, , Sonera och Hi3G Access) enades om en handlingsplan för att komma till rätta med oseriös telefonförsäljning. Handlingsplanen syftar till att förebygga oetiska försäljningsmetoder, och operatörerna ska bl.a. följa upp klagomål mot leverantörer som hyr in sig i näten. Utskottet vill uppmärksamma att PTS därefter har hållit kvartalsvisa uppföljningsmöten med bl.a. nätägarna, Telekområdgivarna och . Eftersom PTS saknar rättsliga sanktionsmöjligheter på området, handlar arbetet om att förmå nätägarna att på frivillig väg försöka påverka de bolag som hyr in sig i näten inom ramen för en avtalsrelation. rapporterar PTS att problemen är de vanligaste i statistiken, vilket myndigheten tolkar som att uppföljningsmötena med berörda aktörer har börjat ge resultat. Även Telekområdgivarna konstaterar att antalet klagomål mot oseriös telefonförsäljning, där konsumenten ansluts till en annan operatör mot sin vilja, har minskat /16. Den bedömning som PTS gör är att samarbetet som etablerats mellan nätägare, myndigheter och Telekområdgivarna samt landets konsumentvägledare visar att det med en kombination av aktiv tillsyn och snabb återkoppling mellan inblandade går att säkerställa att befintliga konsumentskyddande regler efterlevs, en bedömning som utskottet finner uppmuntrande. Alla inblandade parter är dock överens om att det behövs fortsatt hårt arbete, både från operatörer och myndigheter. meddelade PTS att handlingsplanen mot oseriös försäljning ska utökas och även inkludera en utvärdering av arbetet . Dessutom ska den även omfatta försäljning till enskilda näringsidkare och annan försäljning än telefonförsäljning, t.ex. s.k. kanvasförsäljning. Utskottet välkomnar detta. Utskottet är sammanfattningsvis väl medvetet om de utmaningar som finns när det handlar om regleringen av den dynamiska marknad som elektroniska kommunikationer utgör. Mot bakgrund av vad som framförs ovan om det konkurrens- och konsumentfrämjande arbete som berörda aktörer bedriver liksom den beslutade bredbandsstrategin och den pågående översynen inom EU av regelverket för elektroniska kommunikationer, avstyrker utskottet motionerna 2016/17:60 (L), 2016/17:679 (M), 2016/17:1119 (M) yrkandena 3 och 4, 2016/17:1966 (M) och 2016/17:2531 (M) yrkande 47. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om integritet och it-säkerhet. Utskottet hänvisar till det omfattande utrednings- och beredningsarbete i frågan som pågår inom och finner det därför lämpligt att avvakta utfallet av detta arbete. Jämför reservation 11 (M). I motion 2016/17:175 uppmärksammar och (båda SD) de utmaningar som finns i fråga om it-säkerhet och personlig integritet på nätet. Det handlar exempelvis om de uppgifter användarna lämnar och de spår som de lämnar efter sig när de är ute på nätet, information som aktörerna ofta sparar i kommersiellt syfte och som i många avseenden utgör en detaljerad kartläggning av den enskilde. Motionärerna lyfter även fram den i många fall bristfälliga it-säkerheten som innebär att obehöriga kan komma åt känslig information exempelvis genom att webbsidor blir hackade. För att värna och göra det enklare för den enskilde användaren föreslår motionärerna att det bör införas en nationell märkning av webbsidor som garanterar att sidan är säker att använda. Därför yrkar de på att regeringen bör få i uppdrag att utreda förutsättningarna för att införa en nationell märkning av webbsidor som uppfyller vissa uppställda krav på it-säkerhet och som säkerställer användarnas integritet. I partimotion 2016/17:3387 behandlar m.fl. (M) bl.a. det hot som cyberkriminaliteten utgör mot samhället och som utnyttjas av organiserad brottslighet och terrorism. Tillgång till trafikdata är avgörande för att bekämpa denna typ av kriminalitet.