bet · H401FiU24 · 2017-05-18 00:00:00 — Utvärdering av penningpolitiken för perioden –2016 Utskottet redovisar sin årligt återkommande utvärdering av penningpolitiken och föreslår att godkänner vad utskottet sagt om penningpolitiken för perioden –2016. Utskottet konstaterar att fortsatte att föra en historiskt sett extremt expansiv penningpolitik för att få upp inflationen mot inflationsmålet. Utskottet konstaterar också att inflationen och inflationsförväntningarna fortsatte att stiga efter en svag uppgång 2015, bl.a. till följd av stigande energipriser. Inflationen låg däremot fortfarande en bra bit under inflationsmålet på och långt under målet för hela utvärderingsperioden –2016. Utskottet konstaterar dock att tillväxttakten i den svenska ekonomin är hög till följd av den expansiva penningpolitiken som arbetslösheten gått ned ytterligare. Utskottet välkomnar analys över penningpolitikens effekter i redogörelsen för penningpolitiken 2016. Den tillför viktig information om penningpolitikens genomslag i ekonomin. Analysen skulle enligt utskottet vinna ytterligare på att kompletteras med en analys av penningpolitikens fördelningseffekter. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Utvärdering av penningpolitiken för perioden –2016 Sammanfattning av för penningpolitiken 2016 Externa bedömningar av penningpolitiken Tabell 1 Penningpolitiken –2015 Tabell 3 Inflationen i Tabell 4 Produktion och sysselsättning i Diagram 1 Inflationen i Diagram 3 Resursutnyttjandet i den svenska ekonomin Diagram 4 Jämförelse mellan och andra prognosbedömares KPI-prognoser Diagram 5 Jämförelse mellan och andra prognosbedömares BNP-prognoser Diagram 6 Jämförelse mellan och andra prognosbedömares prognoser över reporäntan Utskottets förslag till riksdagsbeslut Utvärdering av penningpolitiken för perioden –2016 godkänner det som utskottet anför om penningpolitiken för perioden –2016. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (S), (M), (L), (V) och (KD). har sedan den nya riksbankslagen trädde i kraft och fick en självständig ställning i förhållande till och regeringen genomfört årliga utvärderingar av penningpolitiken. redovisas dessa i ett separat betänkande. Detta betänkande innehåller utvärderingen av penningpolitiken för perioden –2016. Utvärderingen bygger bl.a. på för penningpolitiken 2016 och på andra externa bedömningar av den svenska penningpolitiken . redogörelse är den första av två skriftliga rapporter som enligt riksbankslagen ska lämna till finansutskottet. Chefen för penningpolitiska avdelning informerade utskottet om förändringar i redogörelsen , och riksbankschef informerade om redogörelsens innehåll . Utskottets öppna utfrågningar med riksbankschefen och en av de fem vice riksbankscheferna är andra viktiga delar i utskottets granskning av penningpolitiken. hålls öppna utfrågningar , en och en . Protokollet från den öppna utfrågning som hölls finns publicerat i Rapporter från 2016/17:RFR13. genomför utskottet även en extern och oberoende utvärdering av penningpolitiken . har tre externa utvärderingar genomförts. Den första genomfördes av och (2006/07:RFR1), den andra av och (2010/11:RFR5) och den tredje av och (2015/16:RFR6). Goodfriends och utvärdering av penningpolitiken 2010–2015 behandlades av utskottet och (bet. 2015/16:FiU41). beslutade att uppmana regeringen att tillsätta en parlamentarisk utredning av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen (1988:1385). Regeringen tillsatte Kommittén om översyn av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen (Fi 2016:15). utsågs den förra generaldirektören till kommitténs ordförande. Målet för penningpolitiken är enligt riksbankslagen att upprätthålla ett fast penningvärde. Enligt lagens förarbeten ska också, utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet, stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken för att uppnå hållbar tillväxt och hög sysselsättning. beslutade dåvarande riksbanksfullmäktige att den operativa penningpolitiken skulle bedrivas utifrån ett inflationsmål. Målet började formellt att gälla och gäller än . Målet är att inflationen, mätt som årlig procentuell förändring av konsumentprisindex (KPI), ska vara . fanns ett s.k. toleransintervall på ± . Det togs bort av bl.a. med motiveringen att det inte har någon praktisk betydelse och att det finns en stor förståelse för att penningpolitiken bedrivs under osäkerhet och att inflationen kan hamna en bit från målet. I de penningpolitiska rapporterna och redogörelsen för penningpolitiken redovisar grundstenarna i den strategi som banken använder för att nå målet för penningpolitiken. Strategin presenteras kortfattat i punkterna nedan: • Målet för penningpolitiken är enligt riksbankslagen att upprätthålla ett fast penningvärde. preciserar detta som ett mål för inflationen som innebär att den årliga förändringen av KPI ska vara . • som penningpolitiken inriktas mot att uppfylla inflationsmålet ska den stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken för att uppnå en hållbar tillväxt och hög sysselsättning. Detta görs genom att , förutom att stabilisera inflationen runt inflationsmålet, strävar efter att stabilisera produktionen och sysselsättningen runt långsiktigt hållbara utvecklingsbanor. bedriver därmed vad som kallas en flexibel inflationsmålspolitik. Det innebär inte att gör avkall på att inflationsmålet är överordnat. • Det tar tid innan penningpolitiken får full effekt på inflationen och realekonomin. Därför vägleds penningpolitiken av prognoser för den ekonomiska utvecklingen. publicerar bl.a. en bedömning av hur reporäntan kommer att utvecklas framöver. • Vid varje penningpolitiskt beslutstillfälle gör direktionen en bedömning av vilken bana för reporäntan och eventuellt vilka andra kompletterande åtgärder som behövs för att penningpolitiken ska vara väl avvägd. Avvägningen handlar normalt om att hitta en lämplig balans mellan stabiliseringen av inflationen runt inflationsmålet och stabiliseringen av realekonomin. • Det finns inget generellt svar på frågan hur snabbt siktar på att föra tillbaka inflationen till om den avviker från målet. En snabb återgång kan i vissa lägen få effekter på produktionen och sysselsättningen som inte är önskvärda, medan en långsam återgång kan försvaga trovärdigheten för inflationsmålet. I allmänhet har strävan varit att penningpolitiken anpassas så att inflationen förväntas vara någorlunda nära målet . • I uppdrag ingår enligt riksbankslagen även att främja ett säkert och effektivt betalningsväsen. Risker förknippade med utvecklingen på de finansiella marknaderna vägs in i räntebesluten. När det gäller att förebygga en obalanserad utveckling av tillgångspriser och skuldsättning spelar dock framför allt ett väl fungerande regelverk och en effektiv tillsyn en central roll. Penningpolitiken är enbart ett komplement. • I vissa lägen, som under finanskrisen –2009, kan reporäntan och räntebanan behöva kompletteras med andra åtgärder för att främja den finansiella stabiliteten och säkerställa att penningpolitiken får genomslag på ett effektivt sätt. • strävar efter att dess kommunikation ska vara öppen, saklig, begriplig och aktuell. Det gör det lättare för ekonomins aktörer att fatta bra ekonomiska beslut. Penningpolitiken blir också lättare att utvärdera. Utvärdering av penningpolitiken för perioden –2016 Utskottets förslag i korthet godkänner vad utskottet sagt om penningpolitiken för perioden –2016. Utskottet konstaterar att fortsatte att föra en extremt expansiv penningpolitik för att få upp inflationen mot inflationsmålet. Utskottet konstaterar också att inflationen och inflationsförväntningarna fortsatte att stiga , bl.a. till följd av stigande energipriser. Däremot låg inflationen fortfarande en bra bit under inflationsmålet på och långt under målet för hela utvärderingsperioden –2016. Utskottet konstaterar dock att resursutnyttjandet i ekonomin fortsatt att stiga till följd av den expansiva penningpolitiken som arbetslösheten gått ned ytterligare. Utskottet välkomnar analys över penningpolitikens effekter i redogörelsen för penningpolitiken 2016. Den tillför viktig information om penningpolitikens genomslag i ekonomin. Analysen skulle enligt utskottet vinna ytterligare på att kompletteras med en analys av penningpolitikens fördelningseffekter. Sammanfattning av för penningpolitiken 2016 Penningpolitiken 2014–2015 Som framgår av tabell 1 lade om den penningpolitiska kursen . Från att tidigare ha hållit reporäntan kring för att bl.a. motverka skulduppbyggnaden hos hushållen sänkte reporäntan relativt snabbt för att få upp inflationen mot inflationsmålet och hejda en ytterligare nedgång i inflationsförväntningarna. Tillväxten i omvärlden var låg, framför allt i euroområdet, och den internationella inflationen utvecklades svagare än de flesta prognosmakare hade räknat med, bl.a. på grund av sjunkande energipriser. förbättrades den svenska konjunkturen successivt till följd av en hög hushållskonsumtion och stigande bostadsinvesteringar. sänkte () sin reporänta som banken annonserade att penningpolitiken skulle vara expansiv . följde efter och sänkte reporäntan för att bl.a. förhindra en förstärkning av kronan och ett därmed ytterligare tryck nedåt på den svenska inflationen. Tabell 1 Penningpolitiken –2015 Procent, miljarder kronor Köp av obligationer, ackumulerat –0,10 –0,25 –0,25 –0,35 –0,35 –0,35 –0,35 dämpades både det internationella och det svenska inflationstrycket ytterligare, och sänkte reporäntan till då historiskt låga . Vid sitt sista möte för året, , bedömde att reporäntan skulle ligga kvar på fram . Banken meddelade att man förberedde andra åtgärder för att göra penningpolitiken ännu mer expansiv för att få upp inflationen och inflationsförväntningarna mot inflationsmålet. annonserade ECB att den planerade att göra penningpolitiken i euroområdet ännu mer expansiv genom köp av obligationer. För att motverka en förstärkning av kronan och en ytterligare nedgång i den svenska inflationen beslutade direktionen att sänka reporäntan till –0,, den första negativa reporäntan i svensk ekonomisk historia. Direktionen beslutade att börja köpa statsobligationer för för att göra penningpolitiken mer expansiv. Vid ett extrainsatt penningpolitiskt möte konstaterade att kronan stärkts i snabb takt gentemot euron till följd av ECB:s mycket omfattande köp av obligationer. För att begränsa kronförstärkningen beslutade direktionen att sänka reporäntan till –0,som köpen av statsobligationer utökades med . kom signaler om att den svenska inflationen sakta började stiga. Osäkerheten om den internationella konjunkturen och inflationsutvecklingen var dock fortfarande stor, även om den svenska ekonomin växte i god takt och arbetslösheten minskade. beslutade direktionen att sänka reporäntan till –0,och öka köpen av statsobligationer med ytterligare sammanlagt för att minska risken för en starkare krona och säkerställa att inflationen fortsatte att stiga mot målet. växte osäkerheten om styrkan i återhämtningen i världsekonomin. Prognoserna över den internationella tillväxten och inflationen skrevs ned. Vid sitt penningpolitiska möte beslutade direktionen att utöka obligationsköpen med ytterligare till sammanlagt . efter möte meddelade ECB att den tänkte utöka köpen av obligationer ytterligare som den sänkte sin inlåningsränta. beslutade dock vid sitt sammanträde att hålla penningpolitiken oförändrad. Efter sammanträdet stärktes kronan mot flertalet valutor, och meddelade att den hade beredskap för att intervenera på valutamarknaden för att förhindra en fortsatt förstärkning av kronan och motverka en nedgång i inflationen. I likhet med 2015 präglades penningpolitiken av osäkerhet om världskonjunkturen och den låga internationella inflationen och en mycket expansiv penningpolitik runt om i världen, även om den amerikanska höjde sin styrränta . Den höga svenska tillväxten under framför allt 2015 hade bidragit till att resursutnyttjandet börjat närma sig en normal nivå och inflationen hade börjat stiga, även om uppgången var ryckig och långsam. För att motverka förstärkningen av kronan och början av 2016 beslutade direktionen vid två extrainsatta möten att öka beredskapen för interventioner på valutamarknaden. Mandatet att intervenera förlängdes löpande , men utnyttjades aldrig eftersom kronan till skillnad från förväntningarna försvagades . Inför årets första ordinarie sammanträde hade utfallen av inflationen varit låga, och bedömde att inflationen skulle bli lägre än vad den tidigare hade räknat med. Det riskerade att förlänga perioden med låg inflation och försvaga förtroendet för inflationsmålet. Som framgår av tabell 2 beslutade direktionen att sänka reporäntan till –0,för att säkerställa den stigande trenden i inflationen. beslutade ECB att sänka sina styrräntor och ytterligare utöka sina redan betydande köp av obligationer. ECB:s åtgärder riskerade att på kort sikt bidra till en snabb förstärkning av kronan, vilket skulle kunna dämpa den svenska tillväxten och inflationsuppgången. Vid sitt möte beslutade därför direktionen att utöka obligationsköpen med till sammanlagt . Procent, miljarder kronor Köp av obligationer, ackumulerat Mandat för intervention på valutamarknaden –0,35 Ja, beslut till 19/1 –0,35 Ja, beslut till 10/2 –0,50 Ja, beslut till 5/6 –0,50 –0,50 Ja, beslut till 14/2 2017 –0,50 –0,50 –0,50 ökade osäkerheten om den internationella utvecklingen, bl.a. till följd av att det brittiska folket röstade för att lämna EU. Direktionen tryckte vid sitt möte på behovet av en fortsatt mycket expansiv penningpolitik, men beslutade att lämna reporäntan oförändrad. Till följd av den ökade osäkerheten valde dock direktionen att skjuta fram den förväntade tidpunkten för en kommande räntehöjning . visade det sig att utfallen av inflationen var svagare än förväntat. reviderade sina inflationsprognoser och bedömde att det skulle ta än vad man tidigare beräknat för inflationen att nå inflationsmålet. Vid sitt möte beslutade direktionen att lämna reporäntan oförändrad men sköt fram tidpunkten för en framtida räntehöjning ytterligare, till . Direktionen uttalade också att sannolikheten för att reporäntan skulle sänkas ytterligare hade höjts och att det fanns en hög beredskap för att göra penningpolitiken ännu mer expansiv om utvecklingen skulle hota inflationsuppgången. beslutade ECB att förlänga sitt program för obligationsköp med ytterligare , vilket ökade oron för att kronan skulle förstärkas trots att den hade försvagats en del . För att ytterligare stödja inflationsuppgången och minska risken för snabb förstärkning av kronan beslutade direktionen vid sitt decembermöte att utöka köpen av obligationer med ytterligare till sammanlagt . De penningpolitiska besluten och reservationerna I punkterna nedan sammanfattas besluten och reservationerna vid direktionens penningpolitiska möten . Direktionen beslutade att ge riksbankschefen och vice riksbankschefen mandat att intervenera på valutamarknaden som en kompletterande penningpolitisk åtgärd. Vice riksbankschef reserverade sig mot beslutet med motiveringen att valutainterventioner inte var ett lämpligt verktyg för att göra penningpolitiken mer expansiv. Direktionen beslutade att förlänga mandatet för valutainterventioner. Vice riksbankschef reserverade sig mot beslutet med samma motivering som . Reporäntan sänktes till –0,, och prognoserna över inflationsutvecklingen reviderades ned. Direktionen beslutade också att återinvestera räntebetalningar och återbetalningar i den obligationsportfölj som börjat köpa . Mandatet för valutainterventioner förlängdes. Vice riksbankscheferna reserverade sig mot räntesänkningen och förordade en oförändrad reporänta. reserverade sig även mot beslutet att förlänga interventionsmandatet med samma motivering som . Reporäntan lämnades oförändrad. Direktionen beslutade dock att köpa statsobligationer för ytterligare . Vice riksbankschef reserverade sig mot beslutet att köpa mer obligationer med motiveringen att hon förordade en oförändrad penningpolitik. Reporäntan lämnades oförändrad, och prognosen för kommande räntehöjning flyttades fram. Mandatet för valutainterventioner förlängdes till . Vice riksbankschef reserverade sig mot beslutet att förlänga interventionsmandatet med samma motivering som . Reporäntan lämnades oförändrad på –0,. Reporäntan lämnades oförändrad. Prognosen för kommande räntehöjning flyttades fram till början av 2018. Reporäntan lämnades oförändrad som direktionen beslutade att öka köpen av statsobligationer med till sammanlagt . Vice riksbankscheferna reserverade sig mot beslutet att utöka obligationsköpen. Flodén menade att köpen borde öka med endast , medan och motsatte sig köpen eftersom de ansåg att penningpolitiken inte behövde göras mer expansiv i det nuvarande ekonomiska läget. Har nått målen för penningpolitiken? mål är att inflationen mätt enligt konsumentprisindex (KPI) ska vara . Penningpolitiken ska också stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken att nå en hållbar tillväxt och en hög sysselsättning. Det sista ska enligt penningpolitiska strategi nås genom att strävar efter att stabilisera produktionen och sysselsättningen runt långsiktigt hållbara utvecklingsbanor. Diagram 1 Inflationen i –2016 förde en historiskt sett extremt expansiv penningpolitik för att få upp den låga svenska inflationen till inflationsmålet och öka allmänhetens förtroende för inflationsmålet. Som framgår av diagram 1 har politiken varit lyckad i den meningen att inflationen oavsett inflationsmått börjat stiga efter de mycket låga nivåerna . Uppgången har också medfört att både de korta och de långsiktiga inflationsförväntningarna i samhället stigit upp mot 2-procentsnivån efter att successivt ha sjunkit , vilket indikerar att allmänhetens förtroende för att ska klara inflationsmålet har ökat (se diagram 2). Som framgår av tabell 3 steg priserna mätt enligt KPI med i genomsnitt , som priserna mätt enligt det underliggande inflationsmåttet KPIF, dvs. KPI rensat för effekterna av ränteändringar, steg . Som redovisades ovan är det visserligen en uppgång respektive jämfört med , men inflationen hamnade ändå en bra bit under inflationsmålet på , oavsett vilket mått på inflationen som används. över hela utvärderingsperioden –uppgick KPI- och KPIF-inflationen till i genomsnitt , vilket även det är rejält under inflationsmålet och en följd av bl.a. den låga internationella tillväxten och det låga internationella inflationstrycket. Inflationsuppgången berodde till stor del på att priserna på energi, t.ex. råolja, återigen började stiga efter att ha fallit granska kraftigt . Inflationen rensat för såväl effekterna av ränteändringar som energipriserna, dvs. KPIF exklusive energi i tabell 3, steg , vilket är oförändrat jämfört med utvecklingen . Eftersom energipriser snabbt kan förändras innebär detta enligt att det finns en osäkerhet om styrkan och uthålligheten i inflationsuppgången . Tabell 3 Inflationen i –0,2 Den mycket expansiva penningpolitiken bidrog till att den svenska ekonomin fortsatte att växa starkt . Som framgår av tabell 4 ökade BNP efter den mycket kraftiga uppgången på . I likhet med 2015 var den svenska tillväxten högre eller t.o.m. betydligt högre än i , och euroområdet. över hela utvärderingsperioden –2016 växte den svenska ekonomin med i genomsnitt , jämfört med t.ex. i och i euroområdet. Tabell 4 Produktion och sysselsättning i (15–) (15–) I takt med den stigande tillväxten har den svenska arbetsmarknaden fortsatt att förbättras. Antalet sysselsatta och antalet arbetade timmar ökade i en hög takt även som andelen arbetslösa sjönk från 2015. Ett annat viktigt sammanfattande mått på den realekonomiska utvecklingen är resursutnyttjandet i ekonomin. Det finns inget entydigt mått på resursutnyttjandet, utan som framgår av diagram 3 använder olika mått och indikatorer för att bedöma nivån på utnyttjandet. Två av dessa indikatorer är det s.k. BNP-gapet och timgapet som mäter BNP:s och arbetade timmars avvikelser från en långsiktig trend. En tredje indikator är egen s.k. RU-indikator, som sammanfattar enkätinformation och arbetsmarknadsdata. Diagram 3 Resursutnyttjandet i den svenska ekonomin Som framgår av diagram 3 visar alla tre måtten att resursutnyttjandet i ekonomin stigit och att utnyttjandet var normalt eller något högre än normalt . I redogörelsen räknar med att resursutnyttjandet kommer att fortsätta att stiga och att det är nödvändigt för att inflationen inom ett rimligt tidsperspektiv ska nå upp till inflationsmålet. Vilka blev effekterna av den expansiva penningpolitiken? I ett avsnitt i redogörelsen analyserar effekterna av den historiskt expansiva penningpolitiken med en negativ reporänta och omfattande köp av statsobligationer. övergripande slutsats är att de finansiella förhållandena i ekonomin blivit mer expansiva. Flertalet räntor är lägre och kronan svagare än vad som skulle ha varit fallet om inte fört en starkt expansiv penningpolitik. Penningpolitiken har dock bidragit till att bostadspriserna och hushållens skuldsättning stigit något mer än vad som annars skulle ha varit fallet på grund av det generellt låga ränteläget i både och omvärlden. I punkterna nedan redovisas några av effekterna av den förda penningpolitiken. • De korta marknadsräntorna har sjunkit med 0,7–0,. Obligationsräntan (med en löptid ) har gått ned med 0,3–0,. • Bankerna har valt att inte införa negativa inlåningsräntor, vilket innebär att hushållens inlåningsräntor i genomsnitt legat kvar kring . Utlåningsräntorna till hushållen sjönk framför allt , men har därefter varit ungefär oförändrade. • Utlåningsräntorna till företag har sjunkit mer än nedgången i reporäntan. • Kronan hade varit betydligt starkare om inte fört en kraftigt expansiv penningpolitik och inflationen hade varit lägre. Vid slutet av 2016 var kronan t.o.m. något svagare än . • Den negativa räntan har inte lett till att företag och hushåll tagit ut mer kontanter. De svenska bankernas lönsamhet har varit hög , trots farhågorna om att negativa räntor skulle minska deras lönsamhet. • Den negativa räntan har inte skapat ekonomisk oro eller dämpat den inhemska efterfrågan. Den inhemska efterfrågan har i stället varit en viktig drivkraft bakom de senaste årens relativt höga svenska tillväxt, och olika mätningar visar att förtroendet för den ekonomiska utvecklingen är högt bland hushåll och företag. • Den negativa räntan (och låga räntor i allmänhet) har i viss utsträckning ökat risktagandet i ekonomin. Flera tillgångspriser, i synnerhet bostadspriserna, har stigit kraftigt, och hushållens skulder har ökat i takt med bostadspriserna. Enligt är det dock en trend som funnits , och som sannolikt främst beror på obalanser på bostadsmarknaden. • De omfattande köpen av statsobligationer innebär att innehar av den utestående stocken av nominella statsobligationer. Enligt tyder flera indikatorer på att köpen endast har haft en begränsad inverkan på likviditeten på obligationsmarknaden. hänvisar också till bedömning att statsobligationsmarknaden fungerar tillfredsställande, även om köp bidragit till en lägre aktivitet på marknaden. Hur bra var prognoser? Som framgår av diagram 4 var den som mest överskattade KPI-utvecklingen . De flesta andra bedömare räknade med att KPI-inflationen skulle hamna en bra bit under inflationsmålet. bedömde däremot under större delen av 2015 att KPI-inflationen skulle ligga kring , vilket kan jämföras med utfallet på . började justera ned sina prognoser, och under i stort sett hela 2016 låg både och övriga bedömare nära utfallet, och spridningen mellan bedömningarna var relativt liten. Prognoserna över KPIF-inflationen visar ungefär samma mönster, dvs. prognoser låg över övriga bedömares prognoser , men låg samtliga, inklusive , mycket nära utfallet på . Diagram 4 Jämförelse mellan och andra prognosbedömares KPI-prognoser En delförklaring till överskattning av inflationen är att hade en mer positiv bild av styrkan i den svenska konjunkturen än övriga bedömare.