yttr · H305AU3y · 2016-05-27 00:00:00 — Vidare, på budgetens inkomstsida, föreslås bl.a. avdrag och riktade skattesänkningar med syftet att bredda arbetsmarknaden i meningen fler jobb med låga trösklar. Liberalerna avvisar utbyggnaden av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, och liksom tidigare är förslaget bl.a. att traineejobben och extratjänsterna avskaffas. Liberalerna betonar arbetslöshetsförsäkringens funktion som en omställningsförsäkring. Kritik riktas mot regeringens alltför generösa höjning av ersättningsnivån, särskilt eftersom den enligt partiet kombineras med reformer som kommer att trycka tillbaka sysselsättningen. Liberalerna föreslår att taket i arbetslöshetsförsäkringen justeras ned, liksom att ersättningens avtrappning utformas med sikte på tydliga drivkrafter till att återgå i arbete. Mot bakgrund av att alltför få är medlemmar i en arbetslöshetskassa är förslaget också att införa en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring för att på så sätt öka tryggheten i omställningen. Vidare anser Liberalerna att regeringens arbetslöshetsmål styr fel, är oklart formulerat och av allt att döma inte kommer att nås. Ett mål formulerat med sikte på arbetslöshetsstatistiken riskerar enligt partiet att inte kunna identifiera utanförskap eftersom utträde från arbetskraften, t.ex. genom ökade sjukskrivningar och förtidspensioneringar, registreras som en framgång i meningen minskad arbetslöshet. Ett sysselsättningsmål uppdelat i delmål för hur många som jobbar bland unga, utrikes födda och äldre skulle enligt partiet på ett bättre sätt leda politiken till nödvändiga reformer. I partimotion 2015/16:3398 av m.fl. slår fast att deras arbetsmarknadspolitik syftar till att förbättra matchningen. Partiet vänder sig bl.a. emot de arbetsmarknadsåtgärder som genom subventioner vill få lågutbildad arbetskraft att nå en produktivitet som motsvarar kollektivavtalsnivå. Detta behöver enligt partiet inte vara fel, men ofta har stöden varit krångliga och omgärdade av olika restriktioner, och inte sällan har kännedomen om dem varit låg. föreslår därför en helt ny anställningsform – introduktionsanställningar. Den arbetsgivare som vill lära upp en ny medarbetare skriver inte under ett anställningsavtal utan ett introduktionsanställningsavtal. Anställningsformen gäller inte jobb som kräver eftergymnasial utbildning eller där lägsta kollektivavtalsenliga lön är . ställer sig över huvud taget kritiska till det stora antalet olika stöd och anställningsformer med olika villkor, utformning och tidsgränser som finns inom arbetsmarknadspolitiken. För arbetsgivarna, de arbetslösa och i viss mån även för arbetsförmedlarna framstår denna struktur inte sällan som svårgenomtränglig. För mindre nogräknade företag ger de statliga arbetsmarknadsåtgärderna en möjlighet att maximera lönsamheten, vilket snedvrider konkurrensen och tränger undan osubventionerade jobb. Subventionerade anställningar kommer enligt att behövas också . Särskilt gäller det för personer som hare en funktionsnedsättning som innebär nedsatt arbetsförmåga. I övrigt behöver arbetsmarknadspolitiken en grundlig renovering, varför föreslår att bl.a. instegsjobben, särskilt anställningsstöd och förstärkt särskilt anställningsstöd avskaffas. Särskilt stark kritik riktas mot Arbetsförmedlingens arbetsmarknadsutbildningar, vars resultat enligt är undermåliga och för de arbetssökande en form av stigmatisering i det att de närmast fungerar som ett intyg på långvarig arbetslöshet. Partiet hänvisar också till en granskning av enligt vilken fokuseringen på personer som står långt från arbetsmarknaden skapar incitament att anordna utbildningar som inte nödvändigtvis avser att tillmötesgå en brist på arbetsmarknaden. vill i stället satsa på yrkesutbildningar genom yrkesvux och . På budgetens inkomstsida vill bl.a. utvidga RUT-avdraget. För att förbättra integrationen föreslås ett etableringsavdrag som innebär att en nyanländ får möjlighet att under sina första tjäna skattefritt. Utskottet noterar inledningsvis att regeringen gör bedömningen att den svenska ekonomin utvecklas mycket starkt. av lågt resursutnyttjande sker nu en snabb återhämtning. Läget på arbetsmarknaden har också tydligt förbättrats, med en stigande sysselsättning och en minskad arbetslöshet. finns det en osäkerhet om den globala konjunkturen, och återigen kommer signaler om oro på de finansiella marknaderna. Utskottet konstaterar att regeringens analys i huvudsak sammanfaller med de bedömningar som görs av flertalet prognosinstitut. som beskriver det som att är på väg in i en högkonjunktur. Tillväxten blev överraskande stark 2015 och drivs på av både ökad export och inhemsk efterfrågan. Utskottet instämmer i denna bedömning och noterar att indikatorer och utfall för arbetsmarknaden pekar på att sysselsättningen ökar . Enligt planerar arbetsgivarna för fler anställda inom såväl privat som offentlig sektor. Antalet lediga jobb är fler än någonsin och har den högsta sysselsättningsgraden inom EU. I takt med att allt fler av de nyanlända invandrarna träder in i arbetskraften förväntas dock nedgången i arbetslösheten stanna av . Den positiva prognos för den svenska konjunkturen och arbetsmarknaden som görs i propositionen är givetvis något som utskottet välkomnar. Utskottet noterar också med tillfredsställelse att sedan den nuvarande regeringen tillträdde har finanspolitiken lagts om i en mer ansvarsfull riktning, det finansiella har sparandet stärkts och underskotten har efter hand minskat. Regeringens agerande har gjort det möjligt att möta de oförutsedda och på kort sikt ofrånkomliga utgiftsökningarna till följd av det stora antalet asylsökande. Utskottet gör bedömningen att den kraftiga ökningen av antalet asylsökande 2015 är temporär. Liksom regeringen anser utskottet att exceptionella händelser som dessa ska kunna hanteras utan krav på kortsiktiga budgetförstärkningar. Att möta en tillfällig kostnad med höjda skatter och nedskärningar i välfärden vore inte lämpligt och skulle drabba samhällets mest utsatta grupper. De stora utgiftsökningarna ställer emellertid krav på fortsatt ordning och reda i de offentliga finanserna. För att hantera osäkerheten när det gäller utgifterna kopplade till antalet asylsökande noterar utskottet att regeringen vidtagit åtgärder för att säkra tillräckliga marginaler under utgiftstaket, såsom att införa utgiftsbegränsningar och tidigarelägga utgifter till 2015. I sammanhanget kan utskottet vidare konstatera att regeringen vidtagit åtgärder för att begränsa antalet personer som söker asyl, bl.a. genom tillfälliga gräns- och id-kontroller, åtgärder som haft effekt. Utskottet noterar särskilt att regeringens utfästelse om att vara en feministisk regering också lett till konkreta åtgärder. Eftersom budgetprocessen och budgetpropositionen är av central betydelse för politikens förverkligande välkomnar utskottet att regeringen har tagit steg för att säkerställa att budgetpolitikens jämställdhetseffekter synliggörs i underlag inför budgetbeslut. Utskottet välkomnar även att regeringen avsatt medel för att fortsatt utvärdera och utveckla arbetet med jämställdhetsintegrering och jämställdhetsbudgetering. Utskottet instämmer vidare med regeringen om att de arbetsmarknadspolitiska resurserna och programmen bättre måste bidra till jämställdhet och motverka en könsuppdelad arbetsmarknad. Även om arbetsmarknaden utvecklas starkt är det fortfarande alltför många som har en svag förankring på arbetsmarknaden. Utskottet inser att denna tudelning av arbetsmarknaden skapar klyftor och riskerar att leda till sociala spänningar. Att bekämpa arbetslösheten och öka möjligheterna att få jobb för dem som står långt från arbetsmarknaden är viktigt också för att stärka sammanhållningen i samhället. Liksom regeringen anser utskottet att målet om att ska ha lägst arbetslöshet i EU 2020 är viktigt för att styra prioriteringarna för den ekonomiska politiken. Målet är ambitiöst och ställer höga krav på politiken. Utmaningarna på arbetsmarknaden har dessutom ökat till följd av det stora antalet asylsökande som anlänt, och förväntas anlända, till . Behovet av en politik för fler i jobb och bättre etablering av nyanlända blir därmed ännu större. För de nyanlända som har utbildning eller yrkeserfarenhet som efterfrågas på arbetsmarknaden kan utskottet med tillfredsställelse notera att de s.k. snabbspåren – som skapats genom ett samarbete mellan regeringen och arbetsmarknadens parter – har gett goda resultat. Förutom att etableringstiden kortas bidrar snabbspåren till att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt genom att de motverkar att högutbildade från andra länder ockuperar jobb som inte kräver någon särskild kompetens. Utskottet anser att bättre förutsättningar att kombinera jobb och utbildning kan bidra till att nyanlända snabbare kommer i arbete. Utskottet ställer sig därför positivt till regeringens avsikt att traineejobben ska bli tillgängliga också för nyanlända. På samma grunder välkomnar utskottet också regeringens avsikt att utvidga stödet för yrkesintroduktionsanställningar till att omfatta nyanlända. Utskottet noterar i sammanhanget med tillfredsställelse den publicerade : Skills and Labour Market Integration of Immigrants and their Children in , där just vikten av att investera i utbildningsinsatser framhålls för att framför allt lågutbildade, men även högutbildade, nyanlända snabbare ska kunna etablera sig på den svenska arbetsmarknaden. Även i övrigt kan utskottet konstatera att många av rekommendationerna går i linje med de initiativ som regeringen har tagit för att underlätta nyanlända etablering på arbetsmarknaden och i samhället. Utskottet välkomnar därmed regeringens politik för att arbetslösa och nyanlända ska komma i arbete och kunna bidra till samhällsbygget. På samma gång inser utskottet att det kommer att krävas fler åtgärder för att påskynda nyanländas invandrares etablering och för att ska nå EU:s lägsta arbetslöshet. När det gäller utgiftsutvecklingen för utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering kan utskottet konstatera att även om antalet asylsökande tydligt har minskat kommer kostnaderna för mottagandet att öka –2020. Utskottet anser att det är viktigt att tar sitt ansvar för att hjälpa människor som flyr undan krig och umbäranden. Lika viktigt är det att tar väl vara på den potential som nyanlända invandrare utgör och på bästa sätt gör det lättare för dem att snabbt etablera sig i det svenska samhället och på arbetsmarknaden. När det gäller utgiftsutvecklingen för utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv noterar utskottet att bl.a. höjningen av ersättningsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen kommer att medföra ökade kostnader under hela prognosperioden –2020. Höjningen av både taket och grundbeloppet bidrar till att försäkringen kan fungera som den omställningsförsäkring den är tänkt att vara. Reformen bidrar även till att minska inkomstskillnaderna, vilket utskottet välkomnar. När det gäller oppositionspartiernas förslag kan utskottet inledningsvis konstatera att de borgerliga partierna har en fortsatt samsyn när det gäller betoningen av subventionerade anställningar och skattesubventioner för enskilda företag och vissa hushåll som medel för att öka sysselsättningen. Allianspartiernas tid i regeringsställning innebar minskade ambitioner för arbetsmarknadspolitiken och en syn på arbetslösheten som ett individuellt problem. Denna omläggning av politiken resulterade i ett större fokus på jobbsökande aktiviteter och mindre av kompetenshöjande insatser. Utskottet är inte emot subventionerade anställningar utan anser att de kan stimulera efterfrågan på arbetskraft som står långt från arbetsmarknaden. Även skattesubventioner som t.ex. RUT-avdraget har betydelse för att få inte minst nyanlända i arbete. vill utskottet betona att insatser för att matcha och höja arbetskraftens kompetens hör till arbetsmarknadspolitikens viktigaste uppgifter. Utvecklingsinsatser kan finnas som inslag i subventionerade anställningar, men framför allt handlar det om att investera i utbildningsinsatser, dvs. arbetsmarknadsutbildningar och förberedande utbildningar. Utskottet noterar vidare att konfliktlinjen i svensk politik mer kommit att handla om effekterna av sänkta ingångslöner och frågan om statlig inblandning i lönebildningen. Här kan utskottet konstatera att åtminstone två av de borgerliga partierna, och Liberalerna, tydligt förespråkar lägre löner som ett sätt att öka sysselsättningen och skapa fler lågkvalificerade arbeten, ibland kallade enkla jobb. Som utskottet tidigare konstaterat ger varken internationell statistik eller tidigare forskning på området något vidare stöd för att det skulle finnas ett positivt samband mellan sänkta lägstalöner och en högre sysselsättningsgrad – det går att hitta enstaka exempel på marginella effekter, men de är i så fall på kort sikt. Här vill utskottet också betona den svenska modellens betydelse för bl.a. en hög sysselsättning. En central del i denna modell är starka parter på arbetsmarknaden som utan iblandning från staten förhandlar om löner och villkor. Det svenska partssystemet kännetecknas av få konflikter och har bidragit till en god reallöneutveckling, som den internationella konkurrenskraften har upprätthållits. Utskottet står upp för den svenska modellen på arbetsmarknaden och avvisar därmed idén om att staten ska lagstifta om lägre löner. Den första frågan till den arbetslösa ska inte vara hur mycket hon eller han kan sänka priset på sitt arbete, utan hur mycket hon eller han kan höja värdet av sin kunskap. Utskottet är väl medvetet om att många nyanlända har låg utbildning, inga kontakter och på flera sätt står långt från arbetsmarknaden. behöver också fler enkla jobb, men inte sänkta löner. Utskottet välkomnar att regeringen aviserat att staten nu går före och skapar moderna beredskapsjobb genom sina myndigheter. Det finns också behov av fler jobb som matchar de nyanländas utbildning, och utskottet noterar att regeringen i Vårändringsbudget föreslår medel för ett snabbspår som syftar till att göra det lättare för nyanlända med erfarenhet av företagande att starta företag i . , och anser att de utbildningsinsatser som genomförs inom ramen för arbetsmarknadsutbildningarna är ineffektiva och brister i regional anpassning. Utskottet delar regeringens uppfattning att det är utbildning och bättre matchning som är huvudspåret in på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadsutbildningen är ett komplement till den reguljära utbildningen. Utbudet av utbildningar ska snabbt kunna anpassas till vad som efterfrågas på arbetsmarknaden och bör bestå av korta yrkesinriktade utbildningar. Utskottet välkomnar att det utvecklingsarbete som Arbetsförmedlingen bedriver tillbaka bl.a. innebär att prognosarbetet kopplas till olika branschnätverk för att komplettera bilden av vilka behov av kompetens som finns på både kort och lång sikt. Liksom regeringen förväntar sig utskottet att detta utvecklingsarbete ska leda till ett mer ändamålsenligt användande av arbetsmarknadsutbildning och åstadkomma en bättre matchning mellan den arbetssökandes och arbetsmarknadens behov. Utskottet noterar vidare att , och Liberalerna vill förändra arbetslöshetsförsäkringen, bl.a. genom att sänka ersättningsnivåerna. Efter ett antal försämringar under den tidigare regeringen har försäkringen nu stärkts genom en höjning av både taket och grundbeloppet i ersättningen. Enligt utskottet bidrar en ökad inkomsttrygghet bl.a. till en god matchning genom att personer kan söka och tacka ja till arbeten som de har lämpliga kvalifikationer för. Det vore olyckligt, menar utskottet, att gå tillbaka till en borgerlig syn på försäkringen, där tonvikten mera ligger på sanktioner och där villkoren i praktiken utesluter en stor del av de arbetslösa. När det gäller förslag konstaterar utskottet att partiets vision om ett samhälle där människor känner trygghet och samhörighet inte tycks inkludera de nyanlända invandrarna. Dessa personer ser på med misstänksamhet och som några som med en främmande kultur- och människosyn vill bryta ned en färdig nationell gemenskap. Utskottet delar inte denna uppfattning utan menar att det är viktigt att ta vara på den potential som nyanlända invandrare utgör. Detta görs bl.a. genom att tillhandahålla verktyg så att de snabbt kan etablera sig och bidra till det svenska samhället. Enligt utskottets sammanfattande bedömning är regeringens politik den som har störst förutsättningar att möta utmaningarna på det arbets-marknadspolitiska området. Utskottet ställer sig därmed bakom regeringens förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken och anser att propositionen, i de delar som berör utskottets beredningsområde, bör tillstyrkas. Utskottet anser därmed att motionerna i motsvarande delar bör avstyrkas. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (SD), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (L), (KD), (S), (M) och (V). Riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken (M) (M), (M), (M) och (M) anför: står inför en period med omfattande reformbehov. Det stora flyktingmottagandet kommer att förstärka de strukturella utmaningar som redan fanns på svensk arbetsmarknad och bostadsmarknad. har ett nytt utanförskap vuxit fram som, genom långvarig strukturell arbetslöshet, drabbar unga människor och utrikes födda särskilt hårt. Med fler nyanlända som behöver ett första jobb i krävs att integration och etablering fungerar. Det gör det inte , och det gör behovet av reformer och förändring än större. Vårpropositionen visar på en regering som står handfallen inför de viktiga utmaningar står inför. Regeringens politik med stora skattehöjningar på jobb och företagande riskerar att leda till att jobbtillväxt bromsas upp, och försämrar också möjligheterna till en god integration genom att höja trösklarna in på arbetsmarknaden. gör en alltmer oaktsam hantering av de offentliga finanserna att står sämre rustat inför nästa lågkonjunktur, vilket riskerar att leda till nedskärningar och arbetslöshet som slår mot de allra svagaste. Allianspartierna har en gemensam väg framåt för . Vi tar ansvar för den ekonomiska politiken och de offentliga finanserna, och vi sätter människan i centrum. byggs starkt genom fler i arbete. Målsättningen måste vara att alla som vill och kan ska ha ett arbete att gå till. För att nå dit måste till att börja med trösklarna in på arbetsmarknaden sänkas. Det måste också vara lönsamt att arbeta. Drivkrafterna för att arbeta måste vara starkare än drivkrafterna att vara frånvarande från arbetsmarknaden. Till skillnad från utskottet anser allianspartierna att regeringens politik saknar förutsättningar att möta utmaningarna på det arbetsmarknadspolitiska området. befinner sig i en på flera sätt ovanlig konjunkturuppgång. Trots goda utsikter för svensk tillväxt följer utvecklingen på arbetsmarknaden inte med. Sysselsättningsgraden och arbetslösheten faller tillbaka , med en negativ trend under hela prognosperioden. skriver upp sin bedömning av jämviktsarbetslösheten, som antas öka från 2020. Den potentiella sysselsättningsgraden bedöms också börja falla och utvecklas negativt . Regeringens arbetslöshetsmål uppnås inte. Utvecklingen på arbetsmarknaden är delvis en direkt effekt av att antalet nyanlända i ökar. ökade antalet asylsökande som kom till och uppgick för helåret till över 160 000 personer. Att en stor grupp nyanlända invandrare på kort sikt ökar antalet som står till arbetsmarknadens förfogande behöver i sig inte vara ett problem. Om dessa personer står nära arbetsmarknaden bör de på hitta en sysselsättning. Problemet i är dock att de strukturella obalanserna på arbetsmarknaden och bostadsmarknaden håller både nyanlända och människor som redan bor i utanför arbetsmarknaden mer permanent. Oroväckande nog förväntas regeringens åtgärder förstärka problemen; kombinationen av höjd skatt på arbete och ändrad inriktning på arbetsmarknadspolitiken och bidragssystemen bedöms enligt försvaga återhämtningen på arbetsmarknaden. Myndigheten bedömer att förändringar inom arbetslöshetsförsäkringen, omläggningar inom arbetsmarknadspolitiken samt högre anställningskostnader för unga och äldre gör att färre står till arbetsmarknadens förfogande och minskar sysselsättningen. En utveckling i denna riktning, med försämringar av förutsättningarna för jobb och ekonomisk tillväxt, är fel väg för . När det gäller riktlinjerna för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken menar allianspartierna att regeringen inte ger besked om hur de offentliga finanserna ska föras tillbaka till överskott och att regeringen därmed bryter mot det finanspolitiska ramverket. Svensk ekonomi har gått in i en högkonjunktur, och resursutnyttjandet beräknas vara positivt . I normalläget bör då statsfinanserna stärkas. Men bl.a. till följd av kraftigt ökade och ofinansierade utgifter har finanspolitiken förskjutits i expansiv riktning. Enligt () bidrog offentlig konsumtion inom ramen för flyktingmottagandet till av BNP . I praktiken har vi därmed en procyklisk finanspolitik, med minskande strukturellt sparande trots hög tillväxt framöver. Mot bakgrund av att är på väg in i en högkonjunktur och att läget i de offentliga finanserna fortsatt är ansträngt borde regeringen kommit med förslag på en trovärdig väg tillbaka till balans och överskott. Men i stället för utgiftsbegränsningar har regeringen valt att presentera ett stort antal omflyttningar av utgifter mellan åren för att klara utgiftstaket . Förfarandet har fått berättigad kritik, senast av som konstaterar att regeringen i praktiken övergett överskottsmålet i de offentliga finanserna och i stället utgår från ett balansmål. menar i sin senaste rapport att regeringen bryter mot det finanspolitiska ramverket i det att det finns en betydande avvikelse mellan det finansiella sparandet och vad överskottsmålet kräver. Myndigheten menar vidare att regeringen är skyldig att vidta åtgärder för att klara utgiftstaket om det är hotat, men borde ha avstått från att använda bokföringsmässiga åtgärder för att öka sannolikheten att klara utgiftstaket . Med de alliansgemensamma riktlinjerna som grund formar sina prioriteringar för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. De reformförslag vi presenterar är fokuserade på hur jobben ska bli fler. Vi vill minska utanförskapet och stärka incitamenten för att arbeta genom att stå upp för rimliga skattenivåer, stärka investeringar i utbildning och infrastruktur och värna företagsklimatet. Fler i arbete är avgörande för att få mer kunskap i skolan, högre kvalitet i välfärden och ett starkare . Ett stort hinder för många som befinner sig i utanförskap och som kommer till som nyanlända är att deras kunskaper inte räcker till på den svenska arbetsmarknaden. Kraven på svensk arbetsmarknad ökar kontinuerligt. föreslår att de ineffektiva arbetsmarknadsutbildningarna fasas ut till förmån för en ny yrkesutbildning kopplad till en anställning hos en arbetsgivare. Kravet för att delta i en yrkesutbildning ska vara att ett jobb hos en arbetsgivare väntar på andra sidan. Arbetsgivarna ska ges möjlighet att påverka utformning och genomförande av utbildningen. Ett krav kommer också att vara att deltagaren ska kunna tillgodogöra sig utbildningen och vara motiverade. För långtidsarbetslösa vill införa matchningsanställningar som i korthet innebär att den arbetssökande får en trygg anställning hos en matchningsaktör, t.ex. ett bemannings- eller rekryteringsföretag, som arbetsgivaren får pröva personen i fråga utan att bära arbetsgivaransvaret. har, trots de skattereformer som alliansregeringen genomförde, fortfarande några av västvärldens högsta skatter. upptäcker alltför många att det lönar sig alltför dåligt att arbeta. vill därför införa första-jobbet-avdraget, som ger en tydlig skattelättnad riktad till dem som har låga arbetsinkomster. Första-jobbet-avdraget säkerställer att de som vill – och bör – ta klivet in på arbetsmarknaden och få sitt allra första jobb har tydliga ekonomiska drivkrafter att också göra det.