yttr · H405SkU1y · 2016-11-11 00:00:00 — Regeringen föreslår vidare (punkt 26) att värden motsvarande koncernbidraget ska föras över från givaren till mottagaren senast den dag som givaren ska lämna inkomstdeklaration. Slutligen föreslår regeringen (punkt 26) att om ett kapitaltillskott som helt eller delvis har medfört ägarförändring har lämnats till ett underskottsföretag tidigast två beskattningsår före det beskattningsår då ägarförändringen skedde, och förvärvaren genom kapitaltillskottet har fått en tillgång av verkligt och särskilt värde, ska kapitaltillskottet vid beräkningen av förvärvsutgiften i beloppsspärren bestämmas till ett belopp som motsvarar det lägsta av kapitaltillskottet och det värde av tillgången som belöper sig på den förvärvade andelen i underskottsföretaget. Vid beräkningen av tillgångens värde ska kapitaltillskottet inte räknas med. Förslaget om avdragsförbud för ränta på vissa efterställda skulder innebär att ränteutgifter på efterställda skulder som får ingå i kapitalbasen vid tillämpning av regelverket om kapitaltäckning inte får dras av. Skälen för detta är bl.a. offentligfinansiella men också att öka neutraliteten mellan finansiering med eget kapital och finansiering med efterställda skulder som får ingå i kapitalbasen vid tillämpning av tillsynsförordningen och Solvens II-direktivet. Förslaget om att värdet motsvarande koncernbidraget ska föras över från givaren till mottagaren senast den dag som givaren ska lämna inkomstdeklarationen motiveras av en önskan om att detta villkor bör komma till uttryck i lagtexten. har detta endast framgått av rättspraxis. Det tredje förslaget i propositionen i denna del avser ändringar i beloppsspärren i reglerna om begränsning av underskottsavdrag vid vissa ägarförändringar. Reglerna om begränsning av underskottsavdrag vid vissa ägarförändringar innebär – såvitt nu är av intresse – att en beloppsspärr enligt 40 kap. 15–17 §§ inkomstskattelagen (1999:1229), IL, inträder vid vissa ägarförändringar. Syftet med reglerna är att motverka skattemässigt betingad handel med underskottsföretag. Det är dock angeläget att ventilen i 40 kap. 16 a § första stycket IL inte motverkar affärsmässigt betingade förvärv av underskottsföretag. Därför föreslås att om ett kapitaltillskott som helt eller delvis har medfört ägarförändring har lämnats till ett underskottsföretag tidigast två beskattningsår före det beskattningsår då ägarförändringen skedde, och förvärvaren genom kapitaltillskottet har fått en tillgång av verkligt och särskilt värde, ska kapitaltillskottet vid beräkningen av förvärvsutgiften i beloppsspärren bestämmas till ett belopp som motsvarar det lägsta av kapitaltillskottet och det värde av tillgången som belöper sig på den förvärvade andelen i underskottsföretaget. Vid beräkningen av tillgångens värde ska kapitaltillskottet inte räknas med. Utskottet har inte något att invända mot regeringens bedömning och tillstyrker propositionen i denna del. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslaget om att införa en ny företagsform som kallas ingångsföretag. Jämför avvikande mening 3 (C). De vanligaste företagsformerna i är enskild näringsverksamhet, aktiebolag, handelsbolag, kommanditbolag och ekonomisk förening (kooperativ). Av dessa är alla utom enskild näringsverksamhet juridiska personer. Enskild näringsverksamhet betalar inkomstskatt och även egenavgifter eller löneskatt på den skattemässiga vinsten. Juridiska personer betalar bolagsskatt som uppgår till . När det gäller fåmansaktiebolag finns särskilda regler: de s.k. 3:12-reglerna som bestämmer hur mycket av inkomsterna som ska beskattas i inkomstslaget tjänst och hur mycket som ska beskattas i inkomstslaget kapital. anför i partimotion 2016/17:3494 av m.fl. yrkande 3 i denna del att en ny företagsform bör införas för riktigt små företag med högst i omsättning, s.k. ingångsföretag. Ingångsföretag ska fungera som enskild firma gör men med ordentliga regelförenklingar och med en schablonbeskattning baserad på omsättning med en skattesats om i stället för vanlig inkomstskatt, egenavgifter och moms. Bokföringskraven behöver därmed inte heller vara lika långtgående. Reformen beräknas medföra en offentligfinansiell kostnad om . Ett skattemässigt undantag i form av ett schablonavdrag för riktig små företag kan framstå som en enkel och välmotiverad åtgärd men enligt utskottets mening skulle detta innebära att skattelagstiftningen tillförs ytterligare en gränsdragning som ska hanteras av och de skattskyldiga. Vidare konstaterar utskottet att regeringen i budgetpropositionen har aviserat att man kommer att fortsätta arbetet med att reformera företagsbeskattningen. Utskottet är inte berett att föregripa regeringens reformarbete och avstyrker mot denna bakgrund motionsförslaget om att införa ingångsföretag. Avdragsrätt för representationsmåltider – slopad avdragsrätt vid inkomstbeskattning Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag om slopad avdragsrätt vid inkomstbeskattningen för representationsmåltider. Enligt 16 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, får utgifter för representation och liknande ändamål dras av bara om de har samband med näringsverksamheten, såsom då det uteslutande är fråga om att inleda eller upprätthålla affärsförbindelser eller liknande eller då utgifterna avser jubileum eller personalvård. Avdraget får inte överstiga vad som kan anses skäligt. För utgifter för lunch, middag eller supé får avdraget inte överstiga per person och måltid med tillägg för mervärdesskatt till den del denna inte ska dras av enligt 8 kap. eller återbetalas enligt 10 kap. mervärdesskattelagen (1994:200), förkortad ML. Den faktiska utgiften kan vara större, men i den delen får avdrag alltså inte göras. Bestämmelsen om avdrag för representation (16 kap. 2 § IL), tillämpas även i inkomstslagen tjänst och kapital (12 kap. 1 § respektive 42 kap. 2 § IL). Vid det svenska inträdet i EU tillämpades andra och högre beloppsgränser vid avdrag för mervärdesskatt på måltider för representation, t.ex. vid restaurangbesök. Högre beloppsgränser tillämpades också vid avdrag för mervärdesskatt som avser utgifter för enklare förtäring i samband med demonstrationer och visningar. Se vidare avsnitt 6.23.4 om detta. Rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt, kallat mervärdesskattedirektivet, innebär att får behålla de avdragsbegränsningar som fanns vid EU-inträdet. En sådan avdragsbegränsning får dock inte utökas (dom Metropol och Stadler, C-409/99, EU:C:2002:2, punkt 46). Mot bakgrund av detta har ansett att avdragsbegränsningen för representationsmåltider har utökats i förhållande till vad som gällde vid EU-inträde. De högre beloppsgränser som har funnits vid men även efter EU-inträdet får därför användas vid beräkning av avdrag för ingående mervärdesskatt som avser representationsmåltider och förtäring i samband med demonstrationer och visningar (ställningstaganden , dnr 131 222261-14/111, 131 222261-14/111 och 131 222275-14/111). Eftersom belopps-gränserna för mervärdesskatten har förändrats vid olika tillfällen medför ställningstaganden att olika beloppsgränser tillämpas i olika situationer. Beloppsgränserna för mervärdesskatten blir också andra än de som gäller vid inkomstbeskattningen (exklusive mervärdesskatt). Regeringen föreslår (punkt 26) att avdragsrätten slopas i inkomstskattelagen för representationsutgifter som avser lunch, middag, supé eller annan förtäring, utom för enklare förtäring av mindre värde. Ändringen föreslås träda i kraft . Med anledning av den hemställan som lämnats av (Fi2015/01362/S2) har regeringen funnit att det finns skäl att se över beloppsgränserna för mervärdesskatt vid representation för att förenkla tillämpningen och för att reglerna ska vara förenliga med mervärdesskattedirektivet (se förslag under punkt 19). Det finns emellertid inte några EU-rättsliga skäl för att förändra reglerna om avdrag för representation vid inkomstbeskattningen. Men med justeringar av beloppsgränserna för mervärdesskatt uppkommer dock en situation där olika beloppsgränser gäller på respektive område. Företagen måste alltså förhålla sig till olika beloppsgränser för avdrag som gäller en och samma utgift. Det försvårar den praktiska hanteringen och blir svåröverskådligt och svårtillämpat. Det finns därför anledning att se över även rätten till avdrag för representation vid inkomstbeskattningen, i syfte att åstadkomma en reglering som förenklar och som fungerar praktiskt tillsammans med avdragsrätten för mervärdesskatt. Utskottet har ingen invändning mot regeringens förslag och tillstyrker propositionen i denna del. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslaget om att säga nej till den slopade avdragsrätten för gåvor och bidrag till Stiftelsen . Jämför avvikande mening 3 (C). Avdragsrätten för avgifter och bidrag till Stiftelsen är kopplad till filmavtal. Avdraget utgör ett undantag från huvudregeln att avdrag bara medges för utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster. I regeringens budgetproposition 2015/16:1 föreslogs att när filmavtal och avtalsmodell upphör ska avdragsrätten i inkomstskattelagen slopas för de avgifter och bidrag som betalas respektive lämnas till av berörda parter filmavtal. Ändringen innebär att 16 kap. 11 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, upphör att gälla. Ändringen beslutades av och träder i kraft . Den upphävda bestämmelsen gäller fortfarande för avgifter och bidrag som har betalats respektive lämnats till Stiftelsen före . uttalade i 2015/16:SkU1y följande: Som regeringen har anfört fyller avdragsrätten inte längre någon funktion när filmavtal och dess avtalsmodell upphör. Undantaget bör då upphöra att gälla och paragrafen upphävas. Utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrker motionen. anför i partimotion 2016/17:3494 av m.fl. yrkande 3 i denna del att film tillhör de mest tillgängliga kulturformerna i . Så vill att det ska förbli och föreslår därför att avdragsrätten för gåvor och bidrag till Stiftelsen ska finnas kvar. godkände regeringens förslag om att ta bort avdragsrätten för gåvor och bidrag till Stiftelsen . Utskottet finner inte skäl att göra någon annan bedömning och avstyrker motionsförslaget. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslagen om förändringar i reglerna om statlig fastighetsskatt respektive fastighetsavgift. Jämför avvikande meningarna 1 (M), 2 (SD), 3 (C), 4 (L) och 5 (KD). Den statliga fastighetsskatten betalas bl.a. för hyreshusfastigheter och industrifastigheter, enligt 1 och 3 §§ lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt. För hyreshusfastigheter är den statliga fastighetsskatten av taxeringsvärdet för obebyggd tomtmark för hyreshus, bostäder som är taxerade som under uppförande och tillhörande tomtmark, tomtmark som är bebyggd enbart med bostadsbyggnad som har en annan ägare (t.ex. arrendetomt) samt tomtmark som är bebyggd enbart med bostadsbyggnad som saknar byggnadsvärde (på grund av att byggnadsvärdet inte blir ). Fastighetsskatten är av taxeringsvärdet för alla byggnadsenheter med lokaler och tillhörande tomtmark. För ägarlägenheter är den statliga fastighetsskatten av taxeringsvärdet för obebyggd tomtmark för ägarlägenheter, ägarlägenheter som är taxerade som under uppförande och tillhörande tomtmark, tomtmark som är bebyggd enbart med ägarlägenheter som har en annan ägare (t.ex. arrendetomt) samt tomtmark som är bebyggd enbart med ägarlägenheter som saknar byggnadsvärde (på grund av att byggnadsvärdet inte blir ). För industrifastigheter är den statliga fastighetsskatten av taxeringsvärdet för industrienheter, av taxeringsvärdet för industrienheter med täktmark, av taxeringsvärdet för vattenkraft (höjt från ), av taxeringsvärdet för vindkraftverk och av taxeringsvärdet för övriga värmekraftverk. föreslår i partimotion 2016/17:3350 av m.fl. yrkande 3 i denna del att fastighetsskatten på obebyggd tomtmark bör höjas till av taxeringsvärdet. Detta skulle öka drivkraften för markägare att snabbare bebygga detaljplanerad mark avsedd för flerfamiljsfastigheter. Förslaget beräknas öka skatteintäkterna med 2017. föreslår i partimotion 2016/17:2102 av m.fl. yrkande 4 i denna del att den kommunala fastighetsavgiften för studentbostäder avskaffas. Det är orimligt att studentbostäder inte betraktas som elevhem, vilket skulle medföra en slopad fastighetsavgift. föreslår i partimotion 2016/17:3494 av m.fl. yrkande 3 i denna del att fastighetsskatten på kommersiella fastigheter höjs. Beskattning av företag bör i högsta möjliga mån vara neutral mellan olika verksamheter. För att komma till rätta med denna skevhet i företagsbeskattningen bör fastighetsskatten på kommersiella lokaler höjas. Förslaget beräknas öka skatteintäkterna med 2017. Liberalerna föreslår i partimotion 2016/17:3419 av m.fl. yrkande 3 och 5 i denna del att det sker en höjning av fastighetsskatten för kommersiella lokaler . Förslaget väntas förstärka skatteintäkterna på fastighetsskatt med och minska skatteintäkterna på företagsvinster med . Vidare föreslår motionärerna att fastighetsskatten på obebyggd tomtmark höjs för sådan mark som är avsedd för byggnation av hyresfastigheter. Förslaget beräknas leda till ökade skatteintäkter med 2017. föreslår i partimotion 2016/17:3320 av m.fl. yrkande 5 i denna del att fastighetsskatten för obebyggda hyresrättstomter höjs för att stärka statens inkomster. Detta kan också medföra positiva effekter genom att lägenheter byggs tidigare i stället för markspekulation. Förslaget beräknas stärka statens intäkter med 2017. Motionärerna föreslår även en höjning av fastighetsskatten på kommersiella fastigheter för att kunna finansiera sänkta skatter på arbetsinkomster. Detta beräknas stärka statens intäkter med . Sedan regeringen tillträdde 2014 har investeringar i bostäder och infrastruktur stärkts. Regeringen aviserade i budgetpropositionen ett bostadspolitiskt paket innehållande investeringsstöd med inriktning på hyresrätter, studentbostäder och bostäder för äldre, stöd till kommuner för ökat bostadsbyggande, stöd till fastighetsägare för energieffektivisering och renovering av flerbostadshus och utomhusmiljöer samt stöd till kommuner för sanering av mark för bostadsbyggande. Detta paket fullföljs nu och får effekt . I budgeten avsattes som en särskild stimulans till snabbt uppförda studentbostäder. Eftersom arbetet med förordningen om det aviserade investeringsstödet alltjämt pågår kommer dessa medel att kunna sökas . För att öka byggandet av fler hyresrätter kommer man att se över kommunernas möjligheter att reglera upplåtelseformer för bostäder i detaljplaner. Regeringen presenterade vidare ett bostadspolitiskt åtgärdsprogram för ökat byggande med 22 åtgärdspunkter. Utskottet har inte för avsikt att föregripa regeringens pågående arbete och avstyrker samtliga motioner. Lika beskattning av dieselbränsle i båtar och skepp inom jord-, skogs- och vattenbruk Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens förslag att beskattningen av dieselbränsle som förbrukas i skepp och båtar i yrkesmässig jord-, skogs- och vattenbruksverksamhet likställs med beskattningen av dieselbränsle som förbrukas i arbetsmaskiner i de angivna sektorerna samt att skattebefrielsen medges genom avdrag eller återbetalning. Regeringen föreslår (punkterna 23 och 34) att dieselbränsle som förbrukas i skepp och båtar i yrkesmässig jord-, skogs- och vattenbruksverksamhet beskattas på samma sätt som dieselbränsle som förbrukas i arbetsmaskiner i de angivna sektorerna. Befrielse från koldioxidskatten medges med per kubikmeter dieselbränsle (per kubikmeter –2018) som förbrukas på det sättet. Skattebefrielsen åstadkoms genom avdrag från koldioxidskatten eller genom återbetalning. Av konkurrensskäl bör de vatten-, jord- och skogsbrukare som behöver använda båt eller skepp för att kunna driva sin verksamhet inte ha högre skatt på bränslet som används än motsvarande företag som har verksamhet enbart på land. Det är också en fördel för företagen att bara behöva hantera en skattenivå för allt drivmedel som används i verksamheten, med undantag för drivmedel som används i motordrivna fordon. Regeringen föreslår därför att dieselbränsle som används i skepp och båtar inom yrkesmässig jord-, skogs- och vattenbruksverksamhet ska beskattas på samma sätt som dieselbränsle som används i arbetsmaskiner inom sektorerna. Befrielsen bör vara utformad på samma sätt som den som gäller för dieselbränsle i arbetsmaskiner och avse samma belopp, per kubikmeter dieselbränsle (per kubikmeter dieselbränsle –2018). Skattebefrielse kan medges genom återbetalning eller genom avdrag, beroende på vilken typ av bränsle och förbrukare det är fråga om. För att säkerställa att ändringarna också tillämpas när vissa andra redan beslutade ändringar av de aktuella bestämmelserna träder i kraft föreslås också ändringar i lagen (2015:750) om ändring i lagen om skatt på energi, LSE. I fall som avses i 6 a kap. 2 a § LSE, dvs. skattebefrielse för dieselbränsle i yrkesmässig jord-, skogs- och vattenbruksverksamhet, gäller att befrielse från koldioxidskatt är per kubikmeter för sådan förbrukning som sker fr.o.m. t.o.m. (prop. 2015/16:1, bet. 2015/16:FiU1, rskr. 2015/16:51, SFS 2015:747). Utskottet delar regeringens bedömning att de vatten-, jord- och skogsbrukare som behöver använda båt eller skepp för att kunna driva sin verksamhet av konkurrensskäl inte bör ha högre skatt på bränslet som används än motsvarande företag som har verksamhet enbart på land. Utskottet anser vidare att det nuvarande systemet med skattebefrielse genom avdrag eller återbetalning bör behållas. Utskottet tillstyrker därför regeringens förslag. Vissa frågor på elskatteområdet Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker bl.a. regeringens förslag om nedsatt energiskatt på el endast genom återbetalning eller avdrag, om frivillig skattskyldighet i vissa fall, om att utvidga begreppen stödordning och stödmottagare, om att införa bestämmelser om företag utan rätt till statligt stöd och om skyldighet att lämna uppgifter. Utskottet tillstyrker vidare regeringens förslag om nedsatt energiskatt för hushåll och tjänstesektor i vissa delar av norra , om skattskyldighet för nätinnehavare, om införsel av elektrisk kraft i vissa fall, om utformningen av reglerna för skattskyldighetens inträde och om att undantas från skattskyldighet. De förslag som lämnades av Utredningen om sektorsneutral och konkurrenskraftig energiskatt på el i betänkandet Energiskatt på el – En översyn av det nuvarande systemet (SOU 2015:87) om energiskatt på elektrisk kraft bör tas som utgångspunkt för när och hur lägre skattenivåer uppnås. Regeringen föreslår därför att endast en skattesats ska användas och att stöd i form av lägre skattenivåer i möjligaste mån ska uppnås via återbetalning eller genom avdrag i punktskattedeklaration, dvs. att statligt stöd som huvudregel förmedlas genom att stödmottagarna själva vänder sig till som i dessa fall är stödgivande myndighet. har en årlig indexomräkning skett av såväl energiskattesatserna på elektrisk kraft som koldioxid- och energiskattesatserna på bränslen i syfte att realvärdesäkra skattesatserna. Senast ska regeringen, med stöd av bestämmelser i lagen om skatt på energi, LSE, i en förordning lägga fast det kommande kalenderårets koldioxid- och energiskattesatser med hänsyn till den allmänna prisutvecklingen. För energiskattesatserna på elektrisk kraft gäller och framåt att omräkningen baseras på de skattesatser som enligt LSE gällt . Enligt 11 kap. 3 § LSE i den nu gällande lydelsen ska regeringen fastställa omräknade energiskattesatser på elektrisk kraft , vilka beräknats utifrån förhållandet mellan det allmänna prisläget och prisläget . Konsumentprisindex har ökat . En mervärdesskatteeffekt tillkommer om priset på elektrisk kraft i motsvarande mån förändras och om köparen är en privatperson. För företag som har rätt att dra av denna ingående mervärdesskatt tillkommer inte någon sådan effekt. Jämfört med energiskattesatser på elektrisk kraft skulle indexomräkningen av energiskattesatserna på elektrisk kraft medföra en höjning för hushåll och servicenäringen med (0,inklusive mervärdesskatt) i och med (0,inklusive mervärdesskatt) i vissa kommuner i norra . Regeringen föreslår (punkt 23) dock förändringar av den bestämmelse som reglerar dels skattesatserna för energiskatten på elektrisk kraft, dels den årliga omräkningen. Den skattesats som ska gälla vid ingången av 2017 kommer därför att uttryckas i 11 kap. 3 § LSE vid en nivå som motsvarar normalskattenivån med hänsyn till omräkningen. Förordningen kommer därför inte att tillämpas. När det gäller återbetalningarna instämmer regeringen i utredningens bedömning att elektroniska återbetalningar bidrar till en snabbare hantering och är till fördel både för sökanden och för . För att åstadkomma en konsekvent hantering av nedsättningarna av energiskatten på elektrisk kraft inom jordbrukssektorn föreslås att den lägre skattenivån för elektrisk kraft som förbrukas i yrkesmässig växthusodling åstadkoms genom återbetalning, dvs. den nedsatta skattenivån för yrkesmässig växthusodling överförs på samma sätt som vid annan förbrukning i yrkesmässig jord-, skogs- eller vattenbruksverksamhet. Därigenom skapas även en direkt koppling mellan samtliga stödmottagare inom de areella näringarna och som risken för eventuella felaktigheter som kan hänföras till uppgifter hos stödmottagaren överförs från elhandlaren till stödmottagaren. För att åstadkomma motsvarande direkta koppling mellan stödmottagare och stödgivande myndighet samt överföra den eventuella risken för felaktigheter till respektive stödmottagare föreslås att den lägre skattenivån som gäller för förbrukning av ska åstadkommas genom återbetalning. Vad gäller frågan om frivillig skattskyldighet i vissa fall instämmer regeringen i utredningens bedömning att det i syfte att underlätta hanteringen och minska likviditetspåverkan kan vara motiverat att ge stora elförbrukare, tillika stödmottagare, en möjlighet att frivilligt bli skattskyldiga och på så sätt få del av stödet genom löpande avdrag i stället för genom återbetalning. Möjligheten att bli frivilligt skattskyldig vid mycket stor elförbrukning, och på så sätt få del av skattenedsättningen genom löpande avdrag, bör gälla vid en elförbrukning om . Gränsen motiveras framför allt utifrån de potentiella likviditetseffekter som i annat fall kan uppstå för dessa företag. Möjligheten till frivillig skattskyldighet bör också bara gälla för förbrukare som kan komma i fråga för 0,5-öresnivån. Därför bör det vara ett krav att en övervägande del av elförbrukningen ska ske i tillverkningsprocessen i industriell verksamhet eller i en datorhall. När det gäller frågan om att utvidga begreppet stödordning till att även omfatta statligt stöd på elskatteområdet anser regeringen att de skäl som gällde för att införa en definition av stödordningar för statliga stöd på bränsleområdet är giltiga även för stöd på elskatteområdet. Även för vissa angivna elskattestödordningar bör motsvarande regler gälla som införts i lagen om skatt på energi för att genomföra regler om offentliggörande och information på en webbplats samt begränsningar i form av att inte ge statligt stöd till företag i svårigheter eller som är föremål för återkrav. Den aktuella bestämmelsen föreslås därför utvidgas till att även omfatta fall av statliga stöd på elskatteområdet. För att uppfylla kraven i gruppundantagsförordningarna bör det regleras vilka som ska anses som stödmottagare när det gäller statliga stöd på elskatteområdet. I fråga om befrielser på energiskatten på elektrisk kraft är det den som förbrukar elkraften för ett skattebefriat ändamål som ska anses som stödmottagare. Med stödmottagare avses den enskilda förbrukaren och inte hela koncernen om förbrukaren ingår i en koncern. Vid prövningen av vem som är stödmottagare enligt de föreslagna reglerna bör det vara avgörande vem som i praktiken förbrukar den elektriska kraften.