yttr · H305AU3y · 2016-05-27 00:00:00 — Den potentiella sysselsättningsgraden bedöms också börja falla och utvecklas negativt . Regeringens arbetslöshetsmål uppnås inte. Utvecklingen på arbetsmarknaden är delvis en direkt effekt av att antalet nyanlända i ökar. ökade antalet asylsökande som kom till och uppgick för helåret till över 160 000 personer. Att en stor grupp nyanlända invandrare på kort sikt ökar antalet som står till arbetsmarknadens förfogande behöver i sig inte vara ett problem. Om dessa personer står nära arbetsmarknaden bör de på hitta en sysselsättning. Problemet i är dock att de strukturella obalanserna på arbetsmarknaden och bostadsmarknaden håller både nyanlända och människor som redan bor i utanför arbetsmarknaden mer permanent. Oroväckande nog förväntas regeringens åtgärder förstärka problemen; kombinationen av höjd skatt på arbete och ändrad inriktning på arbetsmarknadspolitiken och bidragssystemen bedöms enligt försvaga återhämtningen på arbetsmarknaden. Myndigheten bedömer att förändringar inom arbetslöshetsförsäkringen, omläggningar inom arbetsmarknadspolitiken samt högre anställningskostnader för unga och äldre gör att färre står till arbetsmarknadens förfogande och minskar sysselsättningen. En utveckling i denna riktning, med försämringar av förutsättningarna för jobb och ekonomisk tillväxt, är fel väg för . När det gäller riktlinjerna för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken menar allianspartierna att regeringen inte ger besked om hur de offentliga finanserna ska föras tillbaka till överskott och att regeringen därmed bryter mot det finanspolitiska ramverket. Svensk ekonomi har gått in i en högkonjunktur, och resursutnyttjandet beräknas vara positivt . I normalläget bör då statsfinanserna stärkas. Men bl.a. till följd av kraftigt ökade och ofinansierade utgifter har finanspolitiken förskjutits i expansiv riktning. Enligt () bidrog offentlig konsumtion inom ramen för flyktingmottagandet till av BNP . I praktiken har vi därmed en procyklisk finanspolitik, med minskande strukturellt sparande trots hög tillväxt framöver. Mot bakgrund av att är på väg in i en högkonjunktur och att läget i de offentliga finanserna fortsatt är ansträngt borde regeringen kommit med förslag på en trovärdig väg tillbaka till balans och överskott. Men i stället för utgiftsbegränsningar har regeringen valt att presentera ett stort antal omflyttningar av utgifter mellan åren för att klara utgiftstaket . Förfarandet har fått berättigad kritik, senast av som konstaterar att regeringen i praktiken övergett överskottsmålet i de offentliga finanserna och i stället utgår från ett balansmål. menar i sin senaste rapport att regeringen bryter mot det finanspolitiska ramverket i det att det finns en betydande avvikelse mellan det finansiella sparandet och vad överskottsmålet kräver. Myndigheten menar vidare att regeringen är skyldig att vidta åtgärder för att klara utgiftstaket om det är hotat, men borde ha avstått från att använda bokföringsmässiga åtgärder för att öka sannolikheten att klara utgiftstaket . Med de alliansgemensamma riktlinjerna som grund formar Liberalerna sina prioriteringar för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. Liberalernas inriktning är att den svenska arbetsmarknaden behöver mer av flexibilitet. Låg grad av löneflexibilitet riskerar att bidra till högre arbetslöshet än nödvändigt av låg efterfrågan, och relativt höga lägstalöner stänger dörren för breda grupper som under en kortare eller av sitt arbetsliv har en lägre produktivitet. Liberalerna ser ett brett forskningsstöd för att de höga ingångslönerna är ett problem för integrationen. har i praktiken några av de högsta ingångslönerna i hela EU. När lönen måste vara hög blir jobben med lägre produktivitet färre, vilket delvis förklarar det stora sysselsättningsgapet mellan inrikes och utrikes födda och den relativt låga sysselsättningsgraden för personer som har de lägsta kunskapsnivåerna. För att öka förutsättningarna för den majoritet av nyanlända som har en låg utbildning krävs det reformer som breddar arbetsmarknaden. Om inte arbetsmarknadens parter lyckas komma överens om avtal som sänker trösklarna in på arbetsmarknaden kommer Liberalerna att ta politiska initiativ för att sänka ingångslönerna genom att lagstifta om en ny anställningsform, startjobb, med lägre lön, låg inkomstskatt och avskaffade arbetsgivaravgifter. Startjobbet ska vara en väg in på den svenska arbetsmarknaden. Den nya anställningsformen ska omfatta personer eller efter det första beslutet om uppehållstillstånd. Startjobben ska innebära ett minimum av regleringar och administrativ börda. Däremot ska inte nya startjobbsanställningar få ingås på arbetsplatser som sagt upp personer på grund av arbetsbrist . Det ska alltså inte vara möjligt att ersätta befintliga jobb med startjobb. För Liberalerna är det avgörande att fokusera på hur fler jobb skapas och hur fler nyanlända också får en lön att leva på. Även på andra sätt måste vi öppna upp en arbetsmarknad för fler enkla jobb. RUT-reformen ska utvecklas, inte försämras. Det måste bli billigare – inte dyrare – att anställa. Dessvärre höjer regeringen i stället skatten på jobb och driver en politik som kommer att hålla nere sysselsättningen, något som kommer att drabba många utrikes födda som kommer till vårt land. vill Liberalerna öka tryggheten i omställningen genom en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Som enskilda åtgärder innebär sannolikt en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring och ett högre tak i försäkringen en något dämpad sysselsättning. Därför bör en reformering av arbetslöshetsförsäkringen kombineras med reformer som ökar sysselsättningen. I skarp kontrast till detta föreslår regeringen nu i stället reformer som trycker tillbaka sysselsättningen. Detta var skälet till att vi i höstens budgetmotion avvisade den höjda nivån i arbetslöshetsförsäkringen. För att stärka arbetslinjen i arbetslöshetsförsäkringen och värna dess roll som omställningsförsäkring föreslår vi att taket i arbetslöshetsförsäkringen av arbetslösheten uppgår till per dag. Därefter bör taket uppgå till per dag. Liberalerna avvisar utbyggnaden av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, och liksom tidigare är förslaget bl.a. att traineejobben och extratjänsterna avskaffas. I stället för åtgärder som varaktigt höjer sysselsättningen bidrar ett ökat programdeltagande främst till att den öppna arbetslösheten ersätts av en dold. Som ett alternativ till regeringens ineffektiva arbetsmarknadspolitik har Liberalerna föreslagit en ny yrkesskola, en gymnasial yrkesutbildning för vuxna inom det reguljära utbildningssystemet. Vi har också föreslagit att byggs ut betydligt. Vid sidan av de mål som framgår av det finanspolitiska ramverket har målen för sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitiken en särskilt avgörande roll. Därför är det allvarligt att den nuvarande regeringen i stället för ett mål för sysselsättningen valt att använda ett arbetslöshetsmål som sitt huvudsakliga riktmärke. Denna typ av mål har flera inbyggda brister, t.ex. är det formulerat i förhållande till andra länder, vilket medför att om resten av skulle få kraftigt ökad arbetslöshet skulle målet kunna nås även om den svenska arbetslösheten ökar i stället för att minska. Skarp kritik har kommit även från andra bedömare, senast som bl.a. varnar för att eftersom tanken är att arbetslöshetsmålet ska styra den ekonomiska politiken finns det en påtaglig risk för att regeringen genom lånefinansierade finanspolitiska stimulanser driver ekonomin till överhettning. menar att det vore bättre om regeringen omformulerar sitt arbetslöshetsmål till separata mål för olika grupper, t.ex. mål för arbetsmarknadsintegrationen av asylinvandrare, mål för snabbare inträde på arbetsmarknaden för unga och mål för successivt höjd pensionsålder. Regeringens arbetslöshetsmål styr alltså fel, är oklart formulerat och kommer av allt att döma inte att nås. Liberalerna vill införa ett nytt sysselsättningsmål för . I stället för ett relativt arbetslöshetsmål föreslår vi att det inrättas ett absolut sysselsättningsmål. Liberalerna föreslår att målet formuleras enligt följande: • Sysselsättningen bland hela befolkningen (15–) ska till 2025 öka till . ska vi ha nått halvvägs till . • Sysselsättningen bland unga (15–) ska till 2025 öka till . ska vi ha nått halvvägs. • Sysselsättningen bland utrikes födda ska till 2025 öka till . ska vi ha nått halvvägs. • Sysselsättningen för äldre (65–) ska till 2025 öka till . ska vi ha nått halvvägs. Genom att utforma politiken utifrån ett sysselsättningsmål och – med ett resonemang liknande Finanspolitiska rådets – dela upp det i delmål för unga, utrikes födda och äldre kommer vi att leda politiken rätt. Det är unga och utrikes födda som har störst problem på den svenska arbetsmarknaden, och ska vi klara välfärden måste vi se till att fler människor arbetar längre upp i åldrarna. Jag ställer mig bakom Liberalernas förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. Jag anser därför att partimotion 2015/16:3403 av m.fl. yrkande 1, i de delar som berör utskottets beredningsområde, bör tillstyrkas. Motsvarande delar i den ekonomiska vårpropositionen och i övriga partimotioner bör avstyrkas. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken (KD) (KD) anför: Allianspartierna har en gemensam väg framåt för . Vi tar ansvar för den ekonomiska politiken och de offentliga finanserna, och vi sätter människan i centrum. byggs starkt genom fler i arbete. Målsättningen måste vara att alla som vill och kan ska ha ett arbete att gå till. För att nå dit måste till att börja med trösklarna in på arbetsmarknaden sänkas. Det måste också vara lönsamt att arbeta. Drivkrafterna för att arbeta måste vara starkare än drivkrafterna att vara frånvarande från arbetsmarknaden. Till skillnad från utskottet anser allianspartierna att regeringens politik saknar förutsättningar att möta utmaningarna på det arbetsmarknadspolitiska området. befinner sig i en på flera sätt ovanlig konjunkturuppgång. Trots goda utsikter för svensk tillväxt följer utvecklingen på arbetsmarknaden inte med. Sysselsättningsgraden och arbetslösheten faller tillbaka , med en negativ trend under hela prognosperioden. skriver upp sin bedömning av jämviktsarbetslösheten, som antas öka från 2020. Den potentiella sysselsättningsgraden bedöms också börja falla och utvecklas negativt . Regeringens arbetslöshetsmål uppnås inte. Utvecklingen på arbetsmarknaden är delvis en direkt effekt av att antalet nyanlända i ökar. ökade antalet asylsökande som kom till och uppgick för helåret till över 160 000 personer. Att en stor grupp nyanlända invandrare på kort sikt ökar antalet som står till arbetsmarknadens förfogande behöver i sig inte vara ett problem. Om dessa personer står nära arbetsmarknaden bör de på hitta en sysselsättning. Problemet i är dock att de strukturella obalanserna på arbetsmarknaden och bostadsmarknaden håller både nyanlända och människor som redan bor i utanför arbetsmarknaden mer permanent. Oroväckande nog förväntas regeringens åtgärder förstärka problemen; kombinationen av höjd skatt på arbete och ändrad inriktning på arbetsmarknadspolitiken och bidragssystemen bedöms enligt försvaga återhämtningen på arbetsmarknaden. Myndigheten bedömer att förändringar inom arbetslöshetsförsäkringen, omläggningar inom arbetsmarknadspolitiken samt högre anställningskostnader för unga och äldre gör att färre står till arbetsmarknadens förfogande och minskar sysselsättningen. En utveckling i denna riktning, med försämringar av förutsättningarna för jobb och ekonomisk tillväxt, är fel väg för . När det gäller riktlinjerna för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken menar allianspartierna att regeringen inte ger besked om hur de offentliga finanserna ska föras tillbaka till överskott och att regeringen därmed bryter mot det finanspolitiska ramverket. Svensk ekonomi har gått in i en högkonjunktur, och resursutnyttjandet beräknas vara positivt . I normalläget bör då statsfinanserna stärkas. Men bl.a. till följd av kraftigt ökade och ofinansierade utgifter har finanspolitiken förskjutits i expansiv riktning. Enligt () bidrog offentlig konsumtion inom ramen för flyktingmottagandet till av BNP . I praktiken har vi därmed en procyklisk finanspolitik, med minskande strukturellt sparande trots hög tillväxt framöver. Mot bakgrund av att är på väg in i en högkonjunktur och att läget i de offentliga finanserna fortsatt är ansträngt borde regeringen kommit med förslag på en trovärdig väg tillbaka till balans och överskott. Men i stället för utgiftsbegränsningar har regeringen valt att presentera ett stort antal omflyttningar av utgifter mellan åren för att klara utgiftstaket . Förfarandet har fått berättigad kritik, senast av som konstaterar att regeringen i praktiken övergett överskottsmålet i de offentliga finanserna och i stället utgår från ett balansmål. menar i sin senaste rapport att regeringen bryter mot det finanspolitiska ramverket i det att det finns en betydande avvikelse mellan det finansiella sparandet och vad överskottsmålet kräver. Myndigheten menar vidare att regeringen är skyldig att vidta åtgärder för att klara utgiftstaket om det är hotat, men borde ha avstått från att använda bokföringsmässiga åtgärder för att öka sannolikheten att klara utgiftstaket . Med de alliansgemensamma riktlinjerna som grund formar sina prioriteringar för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. Enligt handlar arbetsmarknadspolitik om mycket mer än samhällsekonomisk effektivitet och de offentliga finanserna. Det handlar om förvaltarskap och om att se till att alla får en chans att utveckla sina förmågor. Vi vill ha ett samhälle som tar vara på människors möjligheter och inneboende förmåga. Människans värde sitter inte i hur mycket hon arbetar eller hur produktiv hon är, men arbetets betydelse för enskildas utveckling är mycket stort. Arbetet har också en avgörande betydelse för möjligheten att bygga trygga familjer. Om man har ett arbete har man bättre förutsättningar både att bilda familj och att ge sina barn goda uppväxtvillkor. Detta betyder inte på något sätt att de som saknar arbete skulle vara sämre föräldrar, utan helt enkelt att möjligheterna att få livet att fungera blir betydligt större om man har ett arbete och en egen försörjning. vill att arbetsmarknadspolitiken ska ha full sysselsättning som det övergripande målet. Alla kan inte arbeta av heltid, men alla ska ha möjlighet att arbeta av sin förmåga. Allt annat är slöseri med mänskliga resurser. Följden av långvarigt utanförskap är ofta personliga och sociala problem. Arbete ger också den enskilde direkt möjlighet att få bättre ekonomi och påverka sin situation. Därför är det viktigt med en kraftfull politik för att bryta utanförskapet. Arbetsmarknadspolitik måste därför syfta till att förbättra matchningen. Arbetsgivare och arbetstagare ska lättare kunna finna varandra på arbetsmarknaden. För det krävs bättre utbildning, snabbare validering av befintlig kunskap och att trösklar in på arbetsmarknaden sänks. En stor andel av de som och troligtvis även framöver är arbetslösa är personer födda utanför och i många fall utanför med låg utbildningsnivå. Höga ingångslöner är något som många ekonomer och internationella bedömare, som (), pekar på som hinder på svensk arbetsmarknad för personer med lägre utbildning och sämre språkkunskaper. Ett sätt att försöka hantera detta har varit olika typer av arbetsmarknadsåtgärder som syftar till att subventionera och träna upp arbetskraft till att nå en produktivitet som motsvarar kollektivavtalsnivå. Detta behöver inte vara fel, men ofta har stöden varit krångliga och omgärdade av olika restriktioner, och inte sällan har kännedomen om dem varit låg. föreslår därför en helt ny anställningsform – introduktionsanställningar. Den arbetsgivare som vill lära upp en ny medarbetare skriver inte under ett anställningsavtal utan ett introduktionsanställningsavtal. Anställningsformen gäller inte jobb som kräver eftergymnasial utbildning eller där lägsta kollektivavtalsenliga lön är . Introduktionsanställningar är ingen arbetsmarknadsåtgärd. Ingen byråkrati, inga stöd eller nya subventioner – dock blir det möjligt att kombinera med nystartsjobb. En introduktionsanställning bygger på att av arbetstiden är arbete och är lära-sig-jobbet-tid. Det kan handla om mer traditionella utbildningsinslag såväl som att lära sig jobbet på jobbet. Därför kan lönen sättas ned till av kollektivavtalsnivån eller högre. Den enskilda medarbetaren ges en anställning som innebär att han eller hon får träning och utbildning för att efter hand (max ) kunna få full lön. Eftersom personen ges samma anställningsskydd som övriga anställda finns det en tydlig drivkraft för arbetsgivaren att ge medarbetaren utbildning och träning. Introduktionsanställningar kan även användas för att förbättra nyanländas möjlighet till snabbare integrering. För att öka jobbchanserna ytterligare och därigenom förbättra integrationen föreslår vi också att ett etableringsavdrag införs. I vårt förslag till etableringsavdrag får en nyanländ under sina första möjlighet att tjäna skattefritt. Eftersom möjligheten att ta del av etableringsavdraget upphör skapas starka incitament till tidig etablering. Etableringsavdraget gör det också mer lönsamt att ta jobb till lägsta avtalade lönenivå eller en introduktionsanställning eftersom den nyanlände kompenseras med lägre skatt. För att förbättra integrationen föreslår också att föräldralediga ska kunna få tillgång till studieformer i sfi som är anpassade för barnfamiljer och att sfx (svenskundervisning med fokus på yrkesspråket) ska erbjudas nationellt som en påbyggnad på den kursplan kommunerna är skyldiga att tillhandahålla för sfi. Många nyanlända och unga får sitt första jobb inom någon del av tjänstesektorn. ROT- och RUT-avdraget som alliansregeringen införde har öppnat nya marknader och skapat förutsättningar för nya företag och jobb. Att regeringen valt att nedmontera dessa avdrag är ett slag mot alla dessa människor och mot småföretagare som vågat ta steget och starta ett företag inom den hushållsnära sektorn. fortsätter värna ROT-avdraget och vill utvidga RUT-avdragen. är kritiska till det stora antalet olika stöd och anställningsformer med olika villkor, utformning och tidsgränser som finns inom arbetsmarknadspolitiken. För arbetsgivarna, de arbetslösa och i viss mån även för arbetsförmedlarna framstår denna struktur inte sällan som svårgenomtränglig. För mindre nogräknade företag ger de statliga arbetsmarknadsåtgärderna en möjlighet att maximera lönsamheten, vilket snedvrider konkurrensen och tränger undan osubventionerade jobb. Syftet med stöden är gott. Men resultaten är i många fall undermåliga. En konsekvens har blivit att Arbetsförmedlingens 12 600 anställda administrerar arbetslöshet snarare än att förmedla jobb. Varje arbetsförmedlare förmedlade i genomsnitt 10,3 jobb – mindre än ett jobb . Detta har dragit ned förtroendet för myndigheten. Arbetsgivarna är kritiska och negativa i bedömningen av myndigheten. Enligt Svensk Näringsliv använder av företagen Arbetsförmedlingen i samband med rekryteringar. Enligt har av svenska folket stort eller mycket stort förtroende för Arbetsförmedlingen, vilket placerar myndigheten i den absoluta botten bland samhällsinstitutioner. är också starkt kritiska till Arbetsförmedlingens arbetsmarknadsutbildningar. Resultaten är undermåliga, och för en arbetssökande som genomgått en utbildning kan det vara stigmatiserande i det att de närmast fungerar som ett intyg på långvarig arbetslöshet. Arbetsmarknadspolitiken behöver en grundlig renovering. • Arbetsförmedlingens egen arbetsmarknadsutbildning avskaffas • fler platser inom yrkesvuxenutbildningen skapas • särskilt anställningsstöd avskaffas • förstärkt särskilt anställningsstöd avskaffas • anslaget till Arbetsförmedlingen minskar med • fler platser skapas i trygghets- och lönebidragsanställningar för personer med funktionsnedsättningar. Subventionerade anställningar kommer att behövas också . Det gäller särskilt personer som har nedsatt arbetsförmåga i form av en funktionsnedsättning. satsade mer än regeringen på lönebidragsanställningar och anställningar inom . Ett av syftena med den förenkling som vi nu föreslår är att skapa ytterligare trygghet för gruppen av personer som har funktionsnedsättningar. Jag ställer mig bakom förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. Jag anser därför att partimotion 2015/16:3398 av m.fl. yrkande 1, i de delar som berör utskottets beredningsområde, bör tillstyrkas. Motsvarande delar i den ekonomiska vårpropositionen och i övriga partimotioner bör avstyrkas.