yttr · H305SkU11y · 2016-05-20 00:00:00 — Kommissionens förslag om offentliggörande av inkomstskatteuppgifter för vissa företag och filialer beslutade att bereda skatteutskottet tillfälle att avge yttrande i subsidiaritetsfrågan över kommissionens förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv /34/EU vad gäller offentliggörande av inkomstskatteuppgifter för vissa företag och filialer (KOM(2016) 198). offentliggjorde kommissionen en omfattande förteckning över initiativ i sin handlingsplan för en rättvis och effektiv företagsbeskattning inom EU, KOM(2015) 302, och föreslog som en del i sitt åtgärdspaket mot skatteflykt att inom unionen genomföra åtgärd 13 i mot skattebaserodering och vinstförflyttning (Base Erosion and Profit Shifting, BEPS) som godkänts av G20 för att bekämpa urholkning av skattebasen och överföring av vinster. Åtgärden, som bl.a. ska säkerställa en bättre efterlevnad av skattelagstiftningen, innebär att land-för-landrapporter från multinationella företag om bl.a. betald skatt ska utbytas mellan skattemyndigheter. Som svar på uppmaningar från bl.a. G20 finns det enligt kommissionen ett behov av att uppnå en större transparens från företagens sida för att möjliggöra offentlig granskning av huruvida skatter betalas där vinster genereras. Kommissionen presenterade därför ett förslag, som innebär att förutsättningarna för transparens förstärks i företagsbeskattningen genom krav på offentlig land-för-landrapportering för multinationella företag som har en omsättning som överstiger och som är verksamma inom Europeiska unionen (EU). Förslaget är nära kopplat till direktivet om obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning (2011/16/EU), som EU:s medlemsstater nådde en politisk överenskommelse om . Det sistnämnda direktivet, som är baserat på åtgärd 13 i mot BEPS, innebär att multinationella företag åläggs en skyldighet att lämna in land-för-landrapporter till EU:s skatteadministrationer. ska enligt 9 kap. 20 § riksdagsordningen pröva om ett utkast till en lagstiftningsakt inom Europeiska unionen strider mot subsidiaritetsprincipen. Enligt subsidiaritetsprincipen ska unionen på de områden där den inte har exklusiv befogenhet vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, vare sig på central nivå eller på regional och lokal nivå, och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå. Inom ramen för prövningen är det möjligt att använda ett proportionalitetstest. Enligt proportionalitetsprincipen ska unionens åtgärder till innehåll och form inte gå utöver vad som är nödvändigt för att nå målen i fördragen. Kammaren ska enligt 10 kap. 2 § riksdagsordningen hänvisa ett utkast till lagstiftningsakt till det berörda utskottet för prövning. Om ett utkast strider mot subsidiaritetsprincipen ska utskottet avge ett utlåtande till kammaren med förslag om att ska avge ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. Kammaren hänvisade det aktuella ärendet till civilutskottet, som beslutade att ge skatteutskottet tillfälle att yttra sig över kommissionens förslag till rådets direktiv om ändringar av redovisningsdirektivet vad gäller offentliggörande av inkomstskatteuppgifter för vissa företag och filialer (KOM(2016) 198). Tidsfristen för att avge ett motiverat yttrande löper ut . Multinationella koncerner med en total konsoliderad inkomst kommer att omfattas av skyldigheten att utarbeta en land-för-landrapportering. Gränsen är densamma som den som fastställts av mot BEPS och i EU:s åtgärdspaket mot skatteflykt. För varje multinationellt företag med säte i tredjeland är det dess dotterföretag eller filialer i EU som har denna skyldighet, såvida inte det multinationella företaget med säte utanför EU gör rapporten tillgänglig för allmänheten och anger vilket dotterföretag eller vilken filial i som är ansvariga för att offentliggöra den landspecifika rapporteringen på moderföretagets vägnar. Bankkoncerner etablerade i EU är redan skyldiga att offentliggöra land-för-landrapportering enligt artikel 89 i och rådets direktiv /36/EU. När bankkoncernerna utgör multinationella företag inom ramen för detta förslag ska de undantas från skyldigheten att rapportera inkomstskatteuppgifter, förutsatt att den rapport som offentliggjorts enligt artikel 89 i direktiv /36/EU omfattar verksamheten för det yttersta moderföretaget i och dess samtliga anknutna företag. Endast information som är nödvändig och tillräcklig för att uppfylla de angivna målen i förslaget kommer att offentliggöras, dvs. verksamhetens natur, antalet anställda, nettoomsättningen, vinst före skatt, upplupen skatt hänförlig till vinst, de faktiska skatteinbetalningarna under det året och ackumulerade vinstmedel. För att säkerställa en detaljnivå som låter medborgarna bättre bedöma hur multinationella företag bidrar till välfärden i varje medlemsstat bör informationen delas upp per medlemsstat. Vad gäller de tredjeländer som vägrar att upprätthålla standarder för god skatteförvaltning bör information om multinationella företags verksamhet också redovisas med en högre detaljeringsgrad. EU har enligt kommissionen åtagit sig att upprätta en gemensam förteckning över vissa skattejurisdiktioner (i linje med kommissionens meddelande av , som specificerade den föreslagna metoden samt kriterier för utarbetande av en sådan förteckning). Den konsoliderade rapporten om inkomstskatteuppgifter ska offentliggöras i ett företagsregister med målet att säkerställa säkerhet och tillgänglighet över tiden. Eftersom syftet med förslaget dessutom är att möjliggöra offentlig granskning ska rapporterna också göras tillgängliga för allmänheten på företagens webbplatser. För att möjliggöra jämförelser över tiden kommer rapporterna att vara tillgängliga i följd på webbplatserna. I en alltmer integrerad global och digital ekonomi återspeglar företag och värdekedjor i mindre utsträckning nationella och regionala gränser. Skattepolitik och skatteförvaltning förblir dock primärt ett nationellt ansvar. På grund av den gränsöverskridande arten av många skatteplaneringsstrukturer och internprissättningsarrangemang kan multinationella företag med lätthet flytta sin skattebas från en jurisdiktion till en annan, inom eller utanför unionen. Åtgärder på EU-nivå är därför motiverade av subsidiaritetsskäl för att åtgärda den gränsöverskridande dimensionen där aggressiv skatteplanering och internprissättningsarrangemang förekommer. Kommissionen menar att det tillkommer ett mervärde på EU-nivå eftersom den gränsöverskridande karaktären hos skattepraxis, verksamhet och arrangemang som multinationella koncerner kan utnyttja innebär att nationell lagstiftning möjligen är otillräcklig för att hantera de utmaningar som hänger samman med urholkning av skattebasen och överföring av vinster. Förslaget bygger enligt kommissionen i stor utsträckning på den internationella konsensus som utarbetats av G20 när det gäller omfattning och innehåll. Det säkerställer rätt balans mellan de fördelar som offentlig transparens medför och behovet av en stark och robust ekonomi i EU. Initiativet besvarar de berörda parternas oro över störningar på den inre marknaden, utan att äventyra EU:s konkurrenskraft. Det orsakar ingen otillbörlig administrativ börda för företagen, ytterligare skattekonflikter eller risk för dubbelbeskattning. Det begränsas till vad som är nödvändigt för att uppnå en högre transparens. Enligt kommissionen har artikel 50.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) fastställts som den tillämpliga rättsliga grunden för förslaget eftersom det ändrar ett befintligt direktiv som grundar sig på den artikeln. Med beaktande av den rättsliga grunden och förslagets starka anknytning till företagsrapportering, inbegripet icke-finansiell rapportering, föreslår kommissionen en ändring av redovisningsdirektivet. Regeringen bedömer att förslaget till och rådets direktiv om ändring av direktiv /34/EU vad gäller offentliggörande av inkomstskatteuppgifter för vissa företag och filialer i sig inte strider mot subsidiaritetsprincipen. Regeringen anser dock att kommissionens förslag, inklusive förslaget om en lista över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner, utgör en harmonisering av skatteregler som framför allt är medlemsstaternas befogenhet. Enligt FEUF ska sådana regler antas med enhällighet. Sådana frågor bör dessutom behandlas i den rådskonstellation som har ansvar för skattefrågor. Regeringen anser att bedömningen av vilka skattejurisdiktioner som inte uppfyller kriterier såsom utbyte av information och tillämpning av vissa internationella standarder bättre utförs av samtliga medlemsstater. Frågan om vilka jurisdiktioner som bör placeras på en lista tillhör medlemsstaternas befogenhet. Målen för den planerade åtgärden kan dock bättre uppnås på unionsnivå än på medlemsstatsnivå. Denna fråga bör inte delegeras till kommissionen. Innebörden av subsidiaritetsprincipen framgår av artikel 5.3 i fördraget om Europeiska unionen (). Enligt subsidiaritetsprincipen ska unionen på de områden där den inte har exklusiv befogenhet vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlems-staterna, vare sig på central nivå eller på regional och lokal nivå, och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå. Inom ramen för prövningen är det möjligt att använda ett proportionalitets-test. Enligt proportionalitetsprincipen ska unionens åtgärder till innehåll och form inte gå utöver vad som är nödvändigt för att nå målen i fördragen. Utskottet anser att det är en hög politisk prioritering att motverka skatteflykt och skatteundandragande, både på EU-nivå och på global nivå. Utskottet är därför positivt till direktivförslagets målsättning att bl.a. försöka åstadkomma en mer rättvisande fördelning av multinationella företags skattebetalning genom att stärka kopplingen mellan värdeskapande och skattebörda. Kommissionens förslag innebär i huvudsak att förutsättningarna för transparens förbättras genom att ett krav på offentlig land-för-landrapportering för multinationella företag införs. Förslaget innefattar vidare en befogenhet för kommissionen att under vissa former upprätta en förteckning över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner. Kommissionen har bl.a. anfört att åtgärder på EU-nivå är motiverade för att åtgärda den gränsöverskridande dimensionen av aggressiv skatteplanering och internprissättningsarrangemang. Kommissionen har vidare anfört att förslaget säkerställer rätt balans mellan de fördelar som offentlig transparens medför och behovet av en stark och robust ekonomi i EU samt att det begränsas till vad som är nödvändigt för att uppnå en förbättrad transparens. Enligt utskottets mening är upprättandet av en förteckning över jurisdiktioner som inte följer standarder för god förvaltning i skattefrågor en åtgärd på skatteområdet av så ingripande karaktär att beslut i frågan bör fattas med enhällighet av medlemsstaterna i rådet. Utskottet anser därför att förslaget i den delen går utöver vad som är nödvändigt för att nå de angivna målen och att det strider mot proportionalitetsprincipen. Utskottet anser vidare att förslaget i övrigt innehåller vissa tveksamheter. Sammanfattningsvis anser utskottet att kommissionens förslag inte i alla delar kan anses vara förenligt med subsidiaritetsprincipen. Av detta följer att direktivförslaget i dess helhet strider mot subsidiaritetsprincipen. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: Per Åsling (C), (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (MP), (M), (SD), (L), (S), (S), (M) och (V). Kommissionens förslag om offentliggörande av inkomstskatteuppgifter för vissa företag och filialer (V) (V) anför: Vi anser att upprättandet av en förteckning av icke samarbetsvilliga jurisdiktioner är en central åtgärd för ett väl fungerande informationsutbyte. För att kunna nå de angivna målen är det enligt vår mening nödvändigt att uppgiften att upprätta en förteckning delegeras till kommissionen. Vi anser därför att förslaget i dess helhet är förenligt med subsidiaritetsprincipen.