yttr · H305MJU3y · 2016-04-29 00:00:00 — Både art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet är minimidirektiv, vilket innebär att medlemsländerna inte får införa regler som innebär ett mindre strängt skydd än vad direktiven föreskriver. I betänkandet anförs även att initierade en utvärdering av art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet (en s.k. fitness check). Utvärderingen inbegriper frågeställningar om huruvida direktivens mål har uppnåtts, om direktiven är kostnadseffektiva, om de är i överensstämmelse med annan EU-lagstiftning och om de fortfarande behövs. Utvärderingen omfattar även frågan om huruvida målen för direktiven på ett tydligt sätt bättre uppnås på EU-nivå än på nationell nivå. I nämnda betänkande framhöll utskottet att det anser att det naturvårdsarbete som bedrivs inom EU genom art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet är angeläget för att bevara livsmiljöer och vilda djur och växter inom EU och för att säkerställa att EU lever upp till internationella åtaganden på området. Direktiven utgör även en viktig ram för de åtgärder som genomförs för hotade arters bevarande i . anförde utskottet att det anser att viltförvaltningen behöver decentraliseras ytterligare – från europeisk nivå till nationell nivå och från nationell nivå till regional nivå. Regelverket för skydd av värdefulla miljöer och arter i EU bör anpassas efter de olika nationella förutsättningarna. Mot den bakgrunden biföll ett motionsyrkande (C, M, FP, KD) och uppmanade regeringen att verka för att förändra art- och habitatdirektivet så att klassificeringen av hotade djur och växter i högre grad kan avgöras i . I utskottets betänkande 2015/16:MJU10 konstaterade utskottet inledningsvis att genom ovannämnda tillkännagivande har uppmanat regeringen att verka för att förändra art- och habitatdirektivet så att klassificeringen av hotade djur och växter i högre grad kan avgöras i . I betänkandet påminde utskottet även om att det pågår en översyn av EU:s s.k. naturvårdsdirektiv i vilken bl.a. frågor om lagstiftningens ändamålsenlighet, effektivitet, konsekvens, relevans och EU-mervärde ska följas upp. Vidare erinrades om att de aktuella direktiven är minimidirektiv och att det således är upp till respektive medlemsland att avgöra om man vill gå längre än vad som krävs i direktivet. Utskottet ansåg emellertid att utfallet av den nyssnämnda översynen och regeringens åtgärder med anledning av det ovan refererade tillkännagivandet bör avvaktas innan det finns skäl för att vidta några åtgärder i enlighet med ett yrkande om genomförandet av naturvårdsdirektiven i . När det gäller det tillkännagivandet anför regeringen i skrivelse 2015/16:75 (Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen) att har medverkat i den pågående utvärderingen (”fitness check”) av art- och habitatdirektivet, bl.a. i en särskild process med en fördjupad utvärdering där tio utvalda medlemsstater medverkar. Vidare framhålls att kommer att använda resultatet av utvärderingen, halvtidsöversynen av och sammanställning av medlemsstaternas rapportering enligt art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet (State of the Nature) som underlag för beslut att eventuellt gå vidare med att öppna upp direktiven för en revidering. Först då kan frågan om eventuella ändringar av art- och habitatdirektivet och därmed klassificeringen av hotade djur och växter komma upp enligt regeringen. Utskottet anser att regeringens skrivelse om verksamheten i Europeiska unionen är ett viktigt underlag för att ska kunna följa utvecklingen inom EU och hur regeringen har agerat inom det samarbetet. I likhet med vad som anfördes i utskottets yttrande 2014/15:MJU3y noterar utskottet att unionens politik och inre åtgärder, bl.a. den inre marknaden, fri rörlighet för varor och den gemensamma jordbruks- och fiskeripolitiken behandlas i den tredje delen av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Utskottet konstaterar även att blev medlem i EU och deltar fullt ut i EU:s gemensamma jordbruks- och fiskeripolitik. Utskottet anser i likhet med regeringen att den långsiktiga målsättningen för den gemensamma jordbrukspolitiken inom EU är en avreglerad, marknadsorienterad och konkurrenskraftig jordbrukssektor som styrs av konsumenters efterfrågan, klimat- och miljömål och där hänsyn tas till djurskydd samt den globala utvecklingspolitiken i enlighet med politik för global utveckling (PGU). Vidare vill utskottet liksom regeringen se ett hållbart fiske i såväl och som globalt. Så som anförs i skrivelsen är regeringens hållning när det gäller EU:s fiskepartnerskapsavtal med tredjeländer att ta ställning från fall till fall och då beakta en rad kriterier. Utskottet konstaterar att avstått från att ge sitt stöd till beslut om att ingå fiskepartnerskapsavtal mellan EU och ett antal afrikanska stater, bl.a. på grund av att det saknats tillräcklig information om fiskebestånden. När det gäller förenklingsarbete och rimliga sanktioner vid felaktigheter noterar utskottet inledningsvis att kommissionen tagit initiativ till att förenkla den reformerade jordbrukspolitiken. Utskottet konstaterar att regeringen är aktiv i detta arbete och att den bl.a. driver på för att förenkla tvärvillkoren. Så som anförs i betänkande 2015/16:MJU9 är ett enklare och mer transparent sanktionssystem för tvärvillkoren något som kan behövas. Utskottet delar regeringens syn att det är viktigt med en jordbrukspolitik som är effektiv och enkel för både myndigheter och brukare utan att göra avkall på miljökraven och noterar att regeringen har föreslagit att får extra resurser för arbeta med detta –2019. Utskottet konstaterar således att det pågår arbete på både EU-nivå och nationell nivå, vilket är positivt. I fråga om beslutanderätt över skogspolitiken konstaterar utskottet att regeringen enligt skrivelsen värnar den nationella skogspolitiken och noggrant följer nya EU-initiativ och hur dessa kan påverka svensk skog och skogsnäringen. Utskottet anser liksom regeringen att generellt bör verka för att begränsa EU-insatser som berör skogsområdet men att subsidiaritetsprincipen ska respekteras för de områden som faller inom EU:s befogenhet. När det gäller kontroller av djursjukdomar vid införsel av djur välkomnar utskottet att regeringen i arbetet med att ta fram en ny djurhälsoförordning verkat för att medlemsstater med en god djurhälsa ska kunna förhindra införsel av smittsamma djursjukdomar som kan utgöra ett hot mot djurs eller människors hälsa eller orsaka produktionsförluster. Utskottet konstaterar att den nya förordningen antogs . Utskottet ser positivt på att har deltagit i ett samarbete med andra medlemsstater på djurskyddsområdet inom EU och välkomnar den gemensamma deklaration som syftar till att öka djurskyddsnivån för grisar inom EU. Utskottet ser även positivt på det aviserade förslaget till kommissionen om att det bör inrättas en plattform för djurskydd inom EU. När det gäller importbegränsningar på grund av bristande djurskydd hänvisar utskottet till vad som anförs i förra årets yttrande 2014/15:MJU3y. Så som utskottet konstaterade i sitt betänkande 2011/12:MJU21 framgår det av artikel 4 i förordningen om skydd av djur för avlivning att djur endast får avlivas efter bedövning. Av samma artikel framgår att kraven på bedövning emellertid inte gäller djur som slaktas med särskilda metoder som påbjuds av religiösa riter, under förutsättning att slakten äger rum i ett slakteri. Utskottet välkomnar att kommissionen har tagit initiativ till en undersökning om märkning av kött från obedövad slakt och beklagar att den försenats. Utskottet påminner även om det tillkännagivande som riktade till den dåvarande regeringen om att regeringen bör arbeta för att det inom EU införs en tydlig märkning av kött som kommer från djur som har slaktats utan bedövning (bet. 2011/12:MJU21, rskr. 2011/12:261). När det gäller vad ska driva i klimatförhandlingarna konstaterar utskottet inledningsvis att man vid COP 21 nådde enighet om ett globalt och rättsligt bindande klimatavtal för tiden . I avtalet slår man fast att den globala temperaturökningen ska hållas väl och att man ska sträva efter att begränsa den till . Det nya klimatavtalet innebär att länder successivt ska skärpa sina åtaganden och att dessa ska förnyas . En gemensam översyn av världens samlade ansträngningar för att minska klimatpåverkan ska också göras . Utskottet anser i likhet med regeringen att ska vara ett föregångsland och visa globalt ledarskap genom en ambitiös klimatpolitik och att alla världens länder måste ställa om till ett hållbart samhälle för att begränsa den globala uppvärmningen. Utskottet konstaterar att även Miljömålsberedningen i sitt delbetänkande anser att den svenska traditionen med en bred politisk uppslutning kring en ambitiös och kraftfull klimatpolitik ska fortsätta. Så som utskottet har konstaterat (2014/15:MJU3y) nåddes en kompromiss i fråga om upptag och utsläpp av växthusgaser till följd av verksamheter i samband med skogs- och markanvändning på rådsmötet . Kompromissen innebär att EU ska besluta hur skogs- och markanvändning ska hanteras inom ramen för EU:s klimat- och energiramverk till 2030. Utskottet välkomnar kommissionens avsikt, så som den uttrycks i kommissionen meddelande Vägen från , att under det närmaste året lägga fram ett förslag om markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk. När det gäller art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet konstaterar utskottet att det pågår en översyn av dessa direktiv i vilken bl.a. frågor om lagstiftningens ändamålsenlighet, effektivitet och relevans ska följas upp (en s.k. fitness check). Så som anförs i skrivelse 2015/16:75 kommer kommissionen bl.a. att använda resultatet av denna översyn som underlag för beslut om att eventuellt gå vidare med att öppna upp direktiven för en förändring. Först då kan frågan om eventuella ändringar av direktiven komma upp. Utskottet vidhåller därför vad som anfördes i betänkande 2015/16:MJU10 mot bakgrund av liknande motionsyrkanden, dvs. att utfallet av översynen bör avvaktas innan det finns skäl för att vidta åtgärder. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att de förslag som tas upp i de aktuella motionsyrkandena antingen kan anses tillgodosedda eller i övrigt inte bör ge anledning till någon åtgärd från sida. bör därmed avstyrka motion 2015/16:3360 (SD) yrkandena 50–60, 62 och 64. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (MP), (M), (S), (L), (V), (KD), (S), (S) och (SD). Vissa jordbrukspolitiska och miljöpolitiska frågor inom EU m.m. (SD) (SD) anför: Dagens jordbrukspolitik i är ett av de områden där i stort sett all kompetens är överförd till EU. anser att den gemensamma jordbrukspolitiken (Common Agricultural Policy, CAP) har karaktären av en icke ändamålsenlig övergripande lösning som är gjord främst för att passa jordbrukare i södra . Denna politik är det kanske mest ineffektiva och kostsamma inslaget i hela EU. Jordbruksstödet utgör ungefär en tredjedel av EU:s budget. Det är mening att regeringen ska verka för att avskaffa den gemensamma jordbrukspolitiken. vill helt skrota jordbruksstödet i dess nuvarande form, som ur ett svenskt perspektiv utgör en enorm transferering av medel från svenska skattebetalare till jordbrukare på den europeiska kontinenten. Ett avskaffande av den gemensamma jordbrukspolitiken skulle leda till en radikal sänkning av medlemsavgifterna till EU. För svenskt vidkommande skulle i stället det s.k. gårdsstödet betalas ut direkt från den svenska staten. Tills vidare är det dock viktigt att vi på bästa sätt tar vara på de stöd som lantbruket kan få av EU för att stärka det svenska jordbruket. Sedan EU-inträdet är den svenska jordbruksnäringen på tillbakagång. motsätter sig flera av de direktiv som EU stipulerar och som får negativa återverkningar på de svenska böndernas villkor. eftersträvar att ska omförhandla villkoren för medlemskapet i Europeiska unionen med det långsiktiga målet att återföra beslutsmakten till . vill i grunden omförhandla avtalen för det svenska EU-medlemskapet för att på olika sätt gynna jordbruksnäring. Den byråkrati som omger måste förenklas, och den tillsyn som utförs av svenska myndigheter ska vara rättssäker, transparent och fri från onödigt betungade byråkrati. Reglerna om tvärvillkoren betyder att lantbrukarna ska uppfylla ett antal verksamhetskrav inom t.ex. tvärvillkorsområdet djurskydd för att få fulla stöd. Överträdelser bestraffas med avdrag på stöden, och om lantbrukarna inte rättat till tidigare uppmärksammade fel blir avdragen procentuellt större, från . Tyvärr har många av de s.k. tvärvillkoren systematiskt tillämpas felaktigt i . har själva medgett att deras avdragssystem är fel. Det har resulterat i att tusentals lantbrukare kan ha fått avdrag för fel som de inte har begått. motsätter sig stora delar av EU:s externa fiskeripolitik. Vi ifrågasätter kostnadseffektiviteten i framför allt fiskeavtalen och ser helst att avtalen inte förlängs när det gäller utvecklingsländerna. Man använder fiskeripolitiken och pengar från den gemensamma budgeten, där vi är stora nettobetalare, för att upprätthålla en fiskeflotta, främst i och , som vid det här laget borde ha anpassats till hållbara fiskenivåer. Vi anser även att EU:s fiskeavtal över huvud taget inte går att förena med en hållbar utvecklingspolitik. EU:s fiskeflotta är dåligt kontrollerad och undergräver utvecklingsländernas möjligheter att utveckla lokalt fiske, skapa möjligheter till arbetstillfällen och försörja sin egen befolkning. menar därför att regeringen ska verka för att avskaffa EU:s externa fiskeripolitik. anser vidare att konsumenternas förtroende för kvaliteten på livsmedlen förutsätter ett starkt djurskydd i och flexibla kontroller utifrån varje EU-medlemsstats specifika behov. Ett starkt djurskydd har även ett egenvärde då det besparar djuren det lidande som uppstår vid långa transporter och plågsamma slaktmetoder. Det bästa sättet att uppnå ett starkt djurskydd inom EU är att verka för strikta gemensamma regler vid transporter samt att gemensamt motverka undantag för plågsamma slaktmetoder. Krav på ett starkt djurskydd i får inte leda till att det svenska jordbruket konkurreras ut av jordbruk i andra EU-länder. anser att de svenska böndernas konkurrenskraft bör stärkas, som ett starkt djurskydd bibehålls. Inom ramen för EU vill även verka för att varje medlemsstat får införa de sjukdoms- och smittokontroller som anses nödvändiga. vill därför minska kommissionens inflytande över hur, när och varför kontroller utförs i alla led i produktionskedjan samt vid import av livsmedel. pågår ett arbete inom EU med att ta fram en ny skogsstrategi. Vi i känner en oro för att en sådan strategi kan bli det första steget mot en framtida gemensam skogspolitik inom EU, vilket med stor sannolikhet skulle kunna få betydande negativa konsekvenser för och för den svenska skogsbruksmodellen. påverkas förutsättningarna för en nationell skogspolitik av flera av EU:s direktiv och förordningar. Om EU får ett allt större inflytande i dessa frågor kommer vi utan tvekan få mer av detaljstyrning, administration och byråkrati. Svenska förhållanden skiljer sig kraftigt från många EU-länders, och vi har redan fungerande modeller för att bruka och bevara vår egen skog. Därför anser vi att måste värna den nationella beslutanderätten. har en konservativ syn på biologisk mångfald; vi anser att hänsyn ska tas till missgynnade och hotade arter. Art och habitatdirektivet innebär emellertid att skogsbruk i praktiken skulle begränsas starkt om direktivet följdes strikt. Genomförandet av direktivet i svensk lagstiftning går betydligt längre än vad direktivet säger. Dessutom finns det en stark kritik kring hur som helhet har arbetat med rapporteringen till EU i fråga om art- och habitatdirektivet. Detta har till stor del skötts av Artdatabanken vid SLU utan insyn från övriga aktörer. anser att man inte kan ha den gemensamma rapporteringen av art- och habitatdirektivet som utgångspunkt för en utvärdering av vare sig miljömålet Levande skogar i stort eller av huruvida vissa naturtyper i sig mer specifikt har gynnsam status eller inte. bör i stället utifrån egna definitioner av olika naturtyper sätta upp mål för bevarandet helt bortsett från befintliga definitioner av EU-habitaten. Frågan aktualiserades genom halvtidsöversynen av för biologisk mångfald. har framfört en oro för att fågel- respektive habitatdirektivet så som de är formulerade i alltför hög grad kan kringskära normalt kommersiellt skogsbruk. är positivt inställda till den jakt och viltvård som bedrivs i . Emellertid vänder vi oss mot att EU dikterar svensk viltförvaltning. hade redan före EU-inträdet en viltförvaltning som var ett föredöme för resten av världen, och vi ser inga mervärden i att EU numera dikterar förutsättningarna. I frågor som berör viltförvaltning anser vi att det nationella parlamentet alltid ska ha sista ordet och att regeringen därmed tydligt ska verka för att återtar beslutsmakten för de frågor som ryms inom art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet. När det gäller klimatpolitiken vill se den i ett globalt perspektiv. Det krävs en insikt om att varken eller EU kan påverka koldioxidutsläppen i någon betydande utsträckning utan globala avtal. eftersträvar en miljö- och klimatpolitik baserad på humanism där alla världens människor har en okränkbar rätt att eftersträva en mer hälsosam morgondag. Vi avhåller oss emellertid från domedagsprofetior och lägger fokus på realistiska lösningar på verkliga problem. Om vi ska kunna klara vår industri och handel och därmed i förlängningen jobben och välfärden måste vi ta med i beräkningen vad vi faktiskt släpper ut i förhållande till andra när vi beslutar om utsläppsminskningar. I har vi minskat vår användning av fossilt bränsle bl.a. genom en utfasning av användning av olja för uppvärmning. Detta har tillsammans med en nästan koldioxidfri elproduktion resulterat i att vi i princip har den industrialiserade världens lägsta utsläpp per capita, detta trots vårt kalla klimat. står därmed för mellan av värdens totala utsläpp av växthusgaser, och därför anser vi inte att ska krävas på större utsläppsminskningar än andra länder. anser vidare att regeringens linje vid förhandlingar i EU och på global nivå måste vara att de som släpper ut mest också ska göra de största åtagandena när det gäller att minska sina utsläpp när det kommer till fördelningen av bördan inom EU och resten av världen. Svensk klimatpolitik har länge byggt på att ska gå före och besluta om betydligt större utsläppsminskningar av koldioxid än andra länder. Tanken bakom detta är att på detta sätt ska kunna påverka andra länder i samma riktning. Problemet med denna strategi är att det inte finns något som tyder på att den fungerar. Det finns ingen forskning på området som tyder på att denna föregångspolitik på något sätt bidrar till minskade utsläpp. Enligt teorin om koldioxidläckage kan det till och med vara så att denna politik bidrar till att öka utsläppen i andra länder. Enligt bidrar varje procentuell ökning av elpriset till en minskning av exporten , vilket understryker vikten av att upprätthålla god konkurrenskraft inom EU. Om det blir dyrare att tillverka varor i och är risken stor att företag i stället flyttar till andra länder med lägre energipriser. anser slutligen att regeringen bör driva linjen att EU:s medlemsstater vid beräkningen av nettoutsläpp av klimatgaser ska kunna tillgodogöra sig faktiska nettoutsläpp som inkluderar markanvändning. Detta innebär att anser att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2015/16:3360 yrkandena 50–60, 62 och 64.