sou · H4B35 · 2016-01-18 00:00:00 — Regeln är utformad som en målsättningsparagraf och innebär i lik- het med t.ex. 4 kap. 33 § KL således inte ett krav på att vidta en viss specifik åtgärd riktad till en speciell person i ett enskilt fall. Genom en sådan bestämmelse blir det dock tydligt att kommuner och lands- ting har ett ansvar att verka för att våld, hot eller trakasserier före- byggs och att de ska bidra till att de förtroendevalda kan känna en trygghet när de utövar sina uppdrag. För att minska de förtroendevaldas utsatthet är det också viktigt att de rättsvårdande myndigheterna får befogenheter och resurser att bättre motverka trakasserier. Det är särskilt viktigt att de hot som förmedlas över internet och sociala medier kan stävjas. Slut- ligen är det av betydelse att politiker gemensamt ser till undvika ett språkbruk som i sig kan skapa aggressivitet och grogrund för brott. 8.4Förtroendevaldas rätt till ersättning och ledighet 8.4.1Rätt till ersättning och ledighet för fritidspolitiker Fritidspolitiker i kommuner och landsting har enligt kommunal- lagen rätt till ledighet från anställning och rätt till ersättning för inkomstbortfall. Syftet med dessa bestämmelser är att undanröja hinder och skäl till att personer väljer att avstå från att engagera sig i politiken eller hoppar av ett uppdrag på grund av sin ekonomiska situation. De gällande ersättningsbestämmelserna innehåller en obligatorisk del och en frivillig del. Den obligatoriska delen om- fattar bestämmelser om rätt till den ledighet från anställning som behövs för att de förtroendevalda ska kunna fullgöra sina uppdrag och att de har rätt till skälig ersättning för de arbetsinkomster och ekonomiska förmåner som de förlorar på grund av uppdraget (4 kap. 11 och 12 §§ KL). Ledigheten omfattar tid för möten i kommunala organ, andra möten som är nödvändiga för uppdragen, resor till och från mötena och behövlig dygnsvila före eller efter mötena. Därutöver har de förtroendevalda med barn som har behov av tillsyn rätt till skälig ersättning för kostnader för barntillsyn som uppkommer när de fullgör sina uppdrag (4 kap. 12 b § KL). Förtroendevalda med funktionsnedsätt- ning har en uttrycklig rätt till skälig ersättning för resekostnader som uppkommer när de fullgör sina uppdrag (4 kap. 12 a § KL). Fullmäktige ska besluta enligt vilka grunder ersättning ska betalas ut (4 kap. 13 § KL). Den frivilliga delen reglerar att fullmäktige får besluta att förtro- endevalda i skälig omfattning ska få ersättning för resekostnader och andra utgifter som uppkommer med anledning av uppdraget, utöver vad som följer av bestämmelserna i den obligatoriska delen, liksom arvode för det arbete som är förenat med uppdraget, pen- sion och andra ekonomiska förmåner (4 kap. 14 § KL). Denna bestämmelse reglerar både fritidspolitikers och hel- och deltids- arvoderade förtroendevaldas ersättningar. När det gäller fritids- politiker är principen att om fullmäktige beslutar att arvode ska betalas ut, ska arvodet bestämmas till lika belopp för lika uppdrag. Kompensation för inkomstbortfall ska däremot anpassas efter indi- videns faktiska bortfall. Samtliga fritidspolitiker har enligt kommunallagen rätt att begära ersättning för inkomstbortfall. Enligt vår översyn utbetalas ersätt- ningen i de flesta kommuner och landsting mot redovisning av mötesnärvaro. I vissa kommuner och landsting betalas dock ersätt- ningen ut med en maximigräns per dag. De förtroendevalda har också en möjlighet att begära ersättning för förlorad pensions- och semesterförmån av förlorad arbetsinkomst. Sådana ersättningar betalas ut i av alla kommu- ner och landsting. Enligt vår översyn sker utbetalningarna av dessa förmåner enligt olika principer och med olika nivåer i olika kom- muner och landsting. I flera kommuner måste de förtroendevalda själva begära ersättning för sin förlorade pensionsförmån medan andra kommuner har valt att betala ut en schablonersättning utan ansökan. I de flesta kommuner gäller en pensionsersättning på av årslönen, men i några kommuner är den lägre. Ett problem med ersättningarna och rätten till ledighet är att de är utformade utifrån förtroendevalda som har regelbundna arbets- tider och ett vanligt förvärvsarbete. För vissa fritidspolitiker kan det vara svårt att styrka det faktiska inkomstbortfallet. Det gäller särskilt för egenföretagare. Det kan vara svårt att uppskatta hur långa mötena är och hur stor del av mötestiderna som inverkar på arbetet. Personer med oregelbundna arbetstider kan t.ex. påverkas av möten som inte sker i samband med arbetet. För personer som arbetar natt kan ett möte innebära utebliven dygnsvila. För dessa grupper kan schablonsersättningar förenkla uträkning av ersättning. Enligt SCB:s enkätstudie är det av de förtro- endevalda som tar emot schablonsersättning.39 Det kan också vara svårt att avgöra hur mycket tid som måste avsättas till mötesförberedelser. I några kommuner finns det en möj- lighet att kräva ersättning för andra kostnader som uppkommit i samband med uppdraget, t.ex. inläsning och förberedelsearbete in- för möten. Flera kommuner och landsting har i vår enkät angett att ersättningssystemet i sin helhet är komplicerat och att utbetalningarna tar mycket tid av den kommunala administrationen. 39 SCB, 2015a. Kommunerna och landstingen kan enligt kommunallagen betala ut mötesarvoden och reseersättning. Arvodet betalas i regel ut efter mötesnärvaro och bestäms utefter mötets längd upp till ett visst antal timmar. Några få kommuner och landsting betalar en s.k. uppdragsersättning. Det innebär att de förtroendevalda får ett samlat arvode för det politiska uppdraget. Arvodesnivån skiljer sig ofta mellan uppdrag och mellan olika kommuner och landsting. Sammanträdesarvodena varierar mellan till . Enligt SCB:s enkätstudie var det av alla förtroendevalda som tog emot ersättning för resor till mötena. Det är svårt att avgöra i vilken mån ersättningar och mötes- arvoden verkligen inverkar på de förtroendevaldas förutsättningar att genomföra ett uppdrag. Det är betydelsefullt att det politiska engagemanget inte är så ekonomiskt betungande att det leder till att personer avstår från att engagera sig eller att ekonomiska resur- ser blir en faktor som påverkar vem som tar politiska förtroende- uppdrag. SCB har i sin studie av folkvaldas villkor i fullmäktige ställt frågor om ersättningsvillkoren på uppmaning av utredningen. Enligt SCB:s enkät är det enbart av de förtroendevalda som uppger att ersättningen påverkar det politiska engagemanget. Det är runt hälften som anser att ersättningen är rimlig medan menar att den är för låg. Det är en något större andel av de som hoppat av som anser att ersättningen är för låg.40 8.4.4Fritidspolitiker som får socialförsäkringsrättsliga ersättningar, arbetslöshetsersättningar Föräldralediga fritidspolitiker som har kommunala uppdrag har inte någon rätt till föräldrapenning vid de tillfällen de fullgör sina kommunala uppdrag. omfattar fritidspolitik- erns rätt till skälig ersättning för arbetsinkomster och ekonomiska förmåner som de förlorar på grund av uppdraget också förlorad 40 SCB, 2015a. föräldrapenning, socialförsäkringsrättsliga ersättningar och arbets- löshetsersättning.41 Fritidspolitiker som erhåller ersättning från arbetslöshetskassorna eller föräldrapenning kan uppleva svårigheter i samband med arvodes- eller ersättningsutbetalningar. I våra samråd med förtroendevalda har det framförts att det i vissa kommuner råder en oklarhet om huruvida inkomstbortfall ska betalas ut till förtroendevalda som redan erhåller en ersättning från det offentliga. Sjukskrivna som tar emot mötesarvode kan få problem när det gäller Försäkrings- kassans bedömning av arbetsförmågan. Mötesarvodena kan också påverka nivåerna för ersättningen och det har upplevts som ett hinder för det politiska engagemanget för t.ex. arbetslösa, sjukskrivna och föräldralediga. Den parlamentariska har analyserat de förtroendevaldas ställning i arbetslöshetsförsäkringen i relation till deltidsbegränsningen och konsekvenserna av att förtroende- valda hänförs till gruppen arbetstagare i alla delar av arbetslöshets- försäkringen. På grundval av deras förslag, i delbetänkandet Pensionärers och förtroendevaldas ersättningsrätt i arbetslöshetsförsäkringen (SOU 2013:64), ska förtroendeuppdrag som i lag ger rätt till ledighet från anställning få en särställning i arbetslöshetsförsäkringen. Det innebär att den förtroendevalde får rätt att fortsätta att utföra sitt förtroendeuppdrag utan att det påver- kar vare sig rätten till arbetslöshetsersättning eller ersättningens storlek. Tiden som förtroendevald blir s.a.s. överhoppningsbar. Eftersom förslaget bereds av har vi valt att inte utreda dessa frågor närmare. 8.4.5Bestämmelser om arvode, pension och andra ekonomiska förmåner för hel- och deltidsarvoderade förtroendevalda Traditionellt sett har de kommunala förtroendeuppdragen varit oavlönade. Kommunerna har haft möjlighet att betala ersättning för utgifter i samband med uppdragen, men det var först på 1920- talet som det infördes ett system med avlönade borgarråd i 41 m.fl., 2012, s. 288 f. kommun.42 Med som förebild följde även andra stora kommuner och landsting efter och införde hel- eller deltidarvoden för förtroendevalda. infördes också titeln kommunalråd. Det var först som en bestämmelse infördes i kommunallagen som uttryckligen nämner begreppen kommunal- råd, landstingsråd och oppositionsråd. Av 4 kap. 1 § tredje stycket KL framgår numera att en förtroendevald som fullgör sitt uppdrag på heltid eller betydande del av heltid ska ha benämningen kom- munalråd, landstingsråd eller oppositionsråd eller en annan benäm- ning som fullmäktige bestämmer. De obligatoriska ersättningsbestämmelserna som anges i 4 kap. 12–13 §§ KL gäller inte för förtroendevalda som har uppdrag på heltid eller betydande del av heltid. Förtroendevalda som fullgör sina uppdrag på heltid eller betydande del av heltid har därför inte rätt till ersättning för förlorad arbetsinkomst, förlust av pensions- eller semesterförmåner, ersättning för resekostnader på grund av funktionsnedsättning samt ersättning för barntillsyn, men de kan enligt 4 kap. 14 § KL tillerkännas arvoden för det arbete som är förenat med uppdraget, kostnadsersättningar, pension och andra ekonomiska förmåner. Villkoren avgörs lokalt med stöd av 4 kap. 14 § KL. Enligt gällande bestämmelser är det upp till kommunerna och landstingen själva att besluta om att införa hel- eller del- tidsarvoden, vilka uppdrag som ska arvoderas och vilka nivåer som gäller. I regel betalas arvodena ut till förtroendevalda som är politiskt verksamma under former som liknar ett förvärvsarbete. En sysselsättningsgrad på av heltid har ansetts som en naturlig gräns. I praktiken är det dock upp till kommunerna och landstingen att själva bestämma gränsen.43 Semesterlagen är inte tillämplig på förtroendevalda eftersom det rör sig om ett för- troendeuppdrag och inte om en anställning. Emellertid kan de för- troendevalda ges ledighet som motsvarar semester med bibehållet arvode.44 När det gäller förtroendevalda som fullgör sitt uppdrag på heltid eller betydande del av heltid har de rätt till föräldrapenning eller 42SKL, 2013a. 1982/83:97, s. 24 f, jfr Kammarrätten i , dom (mål nr 151-15). 44Dalman m.fl., 2012, s. 295. sjukpenning om de uppfyller de kriterier som krävs för rätt till sjukpenninggrundande inkomst. 8.4.6Omfattningen av hel- och deltidsarvoderade förtroendevalda Ett system med arvoderade förtroendevalda tog form . fanns det hel- eller deltidsarvoderade förtroendevalda i cirka 200 kommuner. var det enbart 21 av 290 kommuner som saknade heltidsarvoderade förtroende- valda. Utvecklingen i landstingen motsvarar den i kommunerna och 2011 hade samtliga landsting heltidsarvoderade förtroendevalda. Ökningen av antalet arvoderade förtroendevalda är mest fram- trädande bland de som är deltidsarvoderade. Gruppen har ökat från 1980 till 1992 till att överstiga 600. var det 1 180 förtroendevalda som erhöll arvode för sina för- troendeuppdrag på nivå. Av dessa får 665 arvode på deltid. På landstingsnivå är det 262 arvoderade förtroendevalda, vilket motsvarar av de förtroendevalda i landstingen.45 Enligt utredningens enkät var det som uppgav att antalet deltidsarvoderade hade ökat och angav att antalet hade minskat . Antalet politiska sekreterare i kommuner och landsting har ökat från 500 till 700 efter valet . Det är en ökning . Politiska sekreterare finns i 17 av 20 landsting/regioner och i 43 kommuner.46 Enligt SCB:s sammanställning var det av samtliga förtroendevalda som 2011 var hel- eller deltidsarvoderade.47 Enligt universitets kommunpolitikerenkät uppfattade nio pro- cent av fullmäktigeledamöterna sig som heltidspolitiker 2008 och som deltidspolitiker.48 Detta omfattar troligen förtroendevalda som också är avlönade som politiska sekreterare av kommunen eller landstingen, som är avlönade av sitt parti eller som har andra politiska anställningar.49 45SCB, 2012d. 46Dagens samhälle, 2015. 47SCB, 2012d. 48Gilljam, , 2010, s. 101. 49SCB, 2015a. En förklaring till att antalet arvoderade uppdrag ökar, som fram- förts i våra samråd med förtroendevalda, är att erbjudanden om arvoderade uppdrag har blivit en del av de partipolitiska förhand- lingarna efter valen. Politiska partier som tillhör den politiska majoriteten försäkrar sig om ett stöd från mindre partier genom att erbjuda arvoderade uppdrag, såsom kommunalråds- eller oppositions- rådposter eller avlönade politiska sekreterartjänster. En annan tänk- bar förklaring är att uppdragen i sig blivit mer arbetskrävande och att det därför uppstått ett behov av förtroendevalda som kan ägna en större del av sin tid åt uppdraget. Det står kommunerna och landstingen fritt att bestämma nivån för de arvoden som utbetalas till hel- och deltidsarvoderade förtro- endevalda. De uppdrag som är arvoderade är i regel ordförande- och vice ordförandeposterna. Även fullmäktiges ordförande och vissa nämndordföranden kan erhålla hel- eller deltidsarvoden. Nivån på arvoden liksom de principer som nivåerna är satta efter skiljer sig mellan olika kommuner och landsting. Den vanligaste principen för arvodesnivåer är att sätta nivån till den ersättning som riksdagsleda- möter erhåller. I flera kommuner får kommunstyrelseordföranden av riksdagsarvodet medan andra kommuner sätter arvodet efter en viss andel av inkomstbasbeloppet. Några har fast angivna belopp. Till borgarråden i utgår ett arvode motsvarande av statsrådsarvodet. I regel varierar arvodesnivåerna efter kommunernas storlek. Skill- naderna mellan olika kommuner är emellertid stora. Enligt SCB var det genomsnittliga heltidsarvodet , men det varierade från drygt 23 000 till . Enligt SCB:s beräkningar ökade också arvodesnivån med cirka 15 pro- cent , vilket översteg ökningstakten för den genomsnittliga förvärvsinkomsten i befolkningen över 20 år.50 När det gäller arvodet för kommunstyrelseordföranden var det i genomsnitt. rekommendationer från (numera SKL) har angett att årslönen ska motsvara de högst be- 50 SCB, 2012d. talda tjänstemännen i kommunen, men studier visar att tjänste- männens löner ligger högre och har ökat snabbare än kommunal- rådens.51 Nivåerna för arvoden i landstingen var något högre än i kommunerna och låg 2011 i genomsnitt på . Även dessa varierade, från drygt 50 400 till . Ett förtroendeuppdrag skiljer sig från ett anställningsförhållande genom att det inte finns ett anställningsavtal mellan kommunen eller och den förtroendevalde. De arvoderade förtro- endevalda är i regel utsedda genom val i fullmäktige. Även om vissa förtroendevalda erhåller hel- eller deltidsarvoden är de inte anställda av kommunen eller . Som för förtroendevalda i övrigt ger uppdragen den förtroendevalde rätt till ledighet från sin anställ- ning. Det är i övrigt fullmäktige i kommunen eller som beslutar om de villkor som ska gälla för de hel- eller deltids- arvoderade förtroendevalda, t.ex. avseende arvode och pension-, social- eller arbetsskadeförsäkringar. Det innebär att de arvoderade politikernas villkor skiljer sig från kommun till kommun och från landsting till landsting. De flesta arvoderade politiker har en möjlighet att få omställ- ningsstöd när de avgår. Enligt vår enkät erhåller av de heltidsarvoderade förtroendevalda pension och omställnings- stöd medan av deltidsarvoderade förtroendevalda får det. SKL har tagit fram riktlinjer för pensionsersättningarna och omställningsstödet (PBF och PRF-KL), men kommunerna och landstingen är inte skyldiga att följa detta regelverk. Mot bakgrund av att omställningsstödet har kritiserats för att ha varit för fri- kostigt tog SKL fram ett nytt omställningsstöd (OPF- KL) som gäller för förtroendevalda som tillträtt efter valet eller . Enligt det tidigare regelverket hade de förtroendevalda som suttit tre mandatperioder rätt till ett omställningsstöd från det att de fyllt till att de uppnått pensionsålder. Ersättningen ut- betalas om den avgående förtroendevalde inte hittar annan försörj- 51 , 2006, s. 59. ning, och saknar krav på ett aktivt arbetssökande. Enligt en kartläggning som gjorde 2011 betalde kommunerna ut till 700 f.d. förtroendevalda.52 Enligt det nya systemet har avgående förtroendevalda rätt till omställningsstöd . betalas ersätt- ningen ut i nivå med det tidigare arvodet och under det tredje året sjunker omställningsstödet till av detta. Den avgående förtroendevalde måste dessutom vara aktivt arbetssökande. Enligt vår enkät använde av kommunerna och landstingen det nya systemet medan använde de två systemen parallellt. Övriga hade egna bestämmelser eller använde enbart det gamla systemet för omställningsstöd. 8.4.7Förtroendevaldas möjligheter till ledighet från uppdraget vid föräldra- eller sjukledighet Kommunallagen innehåller inte några regler för hur förtroende- valda som inte kan utföra sitt uppdrag på grund av föräldra- eller sjukledighet kan vara lediga från sitt uppdrag. En förtroendevald som inte kan utföra sitt uppdrag måste i princip avsäga sig sitt uppdrag. Flera kommuner och landsting har däremot antagit regler som innebär att den förtroendevalde kan vara frånvarande från sitt uppdrag upp till en eller . Där- efter utgår arvodet till vice ordförande eller en ersättare. I några kommuner utgår en mindre del av arvodet under frånvaron. Några kommuner har skapat överenskommelser som gör det möjligt för arvoderade förtroendevalda att vara lediga medan vika- rier utses i deras ställe. Sådana överenskommelser finns enligt vår enkät i nära hälften av alla kommuner. I några kommuner löses detta genom en informell uppgörelse om att uppdraget utförs av en ersättare från samma parti. Som framgår av de här lösningarna saknas i kommunallagen även regler för att en ersättare ska kunna träda in under en förtroendevalds frånvaro . I vår enkät uppger var tredje kommun och landsting att de inte har antagit egna regler för hur arvoderade förtroendevalda ska kunna vara lediga med anledning av föräldraledighet, sjukskrivning eller andra skäl. Kommunallagens regler om ersättare gör ingen skillnad mellan för- troendevalda som fullgör sitt uppdrag på heltid, betydande del av heltid eller är fritidspolitiker. En skiljelinje finns däremot mellan om den förtroendevalde är folkvald (se 5 kap. 12–17 §§ KL) eller är vald av fullmäktige, och då om den förtroendevalde är utsedd vid ett proportionellt val eller inte(se 6 kap. 9, 10 och 14 §§ KL). Ledamöter och ersättare i en nämnd och styrelse väljs av fullmäktige. Fullmäktige väljer bland ledamöterna en ordförande och en eller två vice ordförande (6 kap. 15 § KL). Det är i första hand sådana förtroendevalda som fullgör sitt uppdrag på heltid eller betydande del av heltid som har behov av att få ledigt från sitt uppdrag vid föräldra- eller sjukledighet. Det är därmed främst reglerna om ersättare för förtroendevald som valts av fullmäktige som i detta sammanhang är av betydelse. Dessa kan i sin tur delas upp i två typiska fall; dels vad som gäller när en förtroendevald är förhindrad att inställa sig eller vidare delta i ett sammanträde, dels det fallet att en förtroendevald avgår. Det vanliga, i alla fall historiskt sett, är att fullmäktiges val av ledamot eller ersättare i nämnd och styrelse sker med majoritets- beslut, genom acklamation eller omröstning. Om en på det sättet vald ledamot senare avgår, ska ett fyllnads- val ske (6 kap. 14 § första stycket KL). Fullmäktige väljer då en ny ledamot för återstoden av mandatperioden. Om en viss andel av fullmäktiges ledamöter (en minoritet) vid valet begär det, ska valet av ledamöter och ersättare i bl.a. nämnder i stället för på det vanliga sättet ske enligt bestämmelserna i lagen (1992:339) om proportionellt valsätt (se 5 kap. 46 § KL). Om så sker kommer en fast turordning för ersättare att gälla för åter- stoden av mandatperioden. Om en avgående ledamot har utsetts vid ett proportionellt val inträder nämligen, i stället för att ett fyllnadsval sker, en ersättare i enlighet med den ordning för ersättarnas tjänstgöring som bestämts i samband med valet. ytterligare ersättare ska inte väljas. Inte heller kan fyllnadsval efter en ersättare som avgått ske. I det fallet att en ledamot är förhindrad att delta vid ett visst till- fälle gäller, om ersättarna inte har valts proportionellt, att ersätt- arna tjänstgör i den turordning som fullmäktige har bestämt. Full- mäktige ska också i övrigt besluta om ersättarnas tjänstgöring i nämnderna och styrelsen (6 kap 9–10 §§ KL). Det är lämpligt att så långt möjligt försöka nå enhetliga regler för tjänstgöringen i både fullmäktige och nämnder. Reglerna i 5 kap. 12–17 §§ KL, som avser ersättares tjänstgöring i fullmäktige, är därför ofta förebild vid ut- formningen av föreskrifterna om ersättarnas tjänstgöring i nämnd- erna. Nämnda regler innebär att en ersättare normalt sett inte kan komma att tjänstgöra för en ledamot av ett annat parti. Något hinder för att besluta olika regler, t.ex. för olika nämnder, finns dock inte. Har val av ersättarna i stället skett proportionellt, ska de tjänstgöra enligt den turordning som gäller enligt lagen (1992:339) om pro- portionellt valsätt. När det gäller ledamot av ett presidium anger 6 kap. 16 § KL att fullmäktige ska meddela föreskrifter om vem som ska fullgöra ord- förandens uppgifter när varken ordföranden eller en vice ordföran- den kan tjänstgöra. Ett antal ledamöter och ersättare i styrelse och nämnder lämnar vanligen sina uppdrag innan mandatperioden är till ända. Det betyder att om det inte går att ”fylla på” genom fyllnadsval kan ersättaren i vissa fall komma att vara av annan partitillhörighet än vad den avgående ledamoten var eller, om ersättarlistan är tom, att ingen kan inträda. enligt lagen om proportionellt valsätt kan alltså innebära att maktbalansen i styrelsen eller nämnden kan ändras och ytterst att det kan uppstå svårigheter att samla en beslutsför nämnd. Ledighet från uppdraget som riksdagsledamot och statsråd En riksdagsledamot kan efter ansökan få ledigt från sitt uppdrag. Om en ledamot får ledigt för av minst en månad, ska leda- motens uppdrag utövas av en ersättare hen är ledig (5 kap. 3 § riksdagsordningen). Ansökan om ledighet prövas av tal- mannen om den gäller ledighet för sjukdom och föräldraledighet, också om ledigheten avser en period om en månad eller längre (5 kap. 4 § riksdagsordningen). Att erhålla ledighet från riksdagsuppdraget är ingen automatisk rättighet. Ledighet beviljas efter ansökan av ledamoten och efter prövning av talmannen i de fall det avser ledighet för sjukdom och föräldraledighet. Det ska föreligga skäl för ledigheten och dessa ska anges i ansökan. Vid laga förfall t.ex. sjukdom, bör ansökan be- viljas. Partiell ledighet medges inte. är föräldraledighet följt av sjukledighet det vanligaste skälet till ledighet.53 En ledamot som be- viljats ledigt kan när som helst återta sin plats. Därmed upphör ersättarens uppdrag. Ledamoten kan däremot inte tillfälligt återta sin plats för att delta i till exempel ett sammanträde i kammaren eller i ett utskott.