sou · H4B358d2 · 2016-09-15 00:00:00 — Ett krav är att innehållet är anpassat för personer med funktionsnedsättning. Ytterligare en förutsättning för regelns tillämplighet är att det anges hur innehållet har dispon- erats. Detta innebär att en förteckning över innehållet i den tryckta tidningen ska finnas i bilagan (jfr prop. 1981/82:164 s. 17). Om en författare, utgivare eller förläggare som är ansvarig enligt 8 kap. för en skrift som inte är periodisk sprider eller låter sprida innehållet eller delar av detta i form av ett program som tillhandahålls ur en databas som avses i 1 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen, ska detta innehåll anses vara en bilaga till skriften. Det gäller dock endast om innehållet återges oförändrat och det anges att innehållet är en bilaga enligt denna bestämmelse. Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 10.2.4. Den innebär att när en tryckt bok distribueras i form av databasinnehåll som om- fattas av databasregeln i nuvarande 1 kap. 9 § YGL, bl.a. i form av print on demand, e-böcker och ljudböcker, ska detta innehåll anses som en bilaga till boken. Grundlagsskyddet för databasinnehållet gäller då enligt TF. Databasregeln som annars skulle vara tillämplig på innehållet i databasen gäller inte det innehåll i databasen som utgör bilagan. Bestämmelsen omfattar också när en tryckt bok distribueras i form av en talbok, dvs. en bok som läses upp för att personer med funktionsnedsättning ska kunna ta del av innehållet. För att bilageregeln ska bli tillämplig i dessa fall krävs att för- fattaren, utgivaren eller förläggaren som ansvarar för den tryckta skriften enligt 8 kap. sprider eller låter sprida innehållet på detta sätt. Spridandet av innehållet kan ske med hjälp av uppdragstagare. En förutsättning för regelns tillämplighet är att t.ex. författaren, som ansvarar för innehållet, råder över detta. En ytterligare förut- sättning för bestämmelsens tillämplighet är att det anges i data- basen att det är fråga om en bilaga enligt denna bestämmelse. Bestämmelsen gäller vidare under förutsättning att innehållet i den tryckta boken återges oförändrat. Till exempel en ljudbok inne- håller till sin natur ett något förändrat material än det som finns i den tryckta boken genom att det är ljud och inte text som återges. I normalfallet omfattas dock ljudböcker av regeln. Även e-böcker kan innehålla annat än text och bild som återfinns i den tryckta boken. En bedömning får ske i varje enskilt fall om innehållet i ljudboken är så förändrat att det inte kan anses röra sig om en bilaga till den tryckta skriften. Med uttrycket ”databas” avses i paragrafen detsamma som i YGL, nämligen en samling av information lagrad för automatiserad behandling. Det står var och en fritt att meddela uppgifter i vilket ämne som helst i syfte att göra dem offentliga i en tryckt skrift (meddelarfrihet). Denna frihet avser uppgifter som lämnas till –en författare eller någon annan upphovsman till en framställning i en tryckt skrift, –skriftens utgivare eller redaktion, eller –ett företag för yrkesmässig förmedling av nyheter eller andra med- delanden till periodiska skrifter. Det står också var och en fritt att anskaffa uppgifter i vilket ämne som helst i syfte att göra dem offentliga i en tryckt skrift eller att meddela uppgifter som avses i första stycket (anskaffarfrihet). För dessa friheter finns inga andra begränsningar än de som följer av denna grundlag. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 1 § tredje och fjärde styckena. En punktuppställning införs rörande den krets till vilken meddelaren kan lämna uppgifter inom ramen för meddelarfriheten. En nyhet är att begreppen meddelarfrihet respektive anskaffarfrihet uttryck- ligen nämns i bestämmelsen. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Paragrafen har placerats senare i kapitlet än vad som är fallet med den nuvarande bestämmelsen. Detta har ingen innebörd i sak. Censurförbud och förbud mot andra hindrande åtgärder En skrift får inte granskas före tryckningen av en myndighet eller ett annat allmänt organ. Förbud mot tryckning får aldrig förekomma. Det är inte heller tillåtet för en myndighet eller ett annat allmänt organ att, på grund av skriftens innehåll, hindra tryckning eller utgivning av en skrift, om åtgärden inte har stöd i denna grundlag. Detsamma gäller i fråga om hinder mot spridning av en skrift bland allmänheten. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 2 § TF. I rubriken införs begreppet ”censurförbud”. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. En myndighet eller ett annat allmänt organ får inte utan stöd i denna grund- lag ingripa mot någon för att han eller hon i en tryckt skrift har missbrukat tryckfriheten eller medverkat till ett sådant missbruk. Inte heller får de utan stöd i denna grundlag av sådan anledning ingripa mot skriften. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 3 § TF. Formuleringarna har till största delen hämtats från nuvarande 1 kap. 4 § YGL. Bedömningen är att dessa återger det nuvarande rättsläget även beträffande TF. Ändringarna är således endast redaktionella och språkliga. Den som ska döma över missbruk av tryckfriheten eller på annat sätt vaka över att denna grundlag efterlevs bör alltid ha i åtanke att tryckfriheten är en grundval för ett fritt samhällsskick, alltid uppmärksamma ämnet och tanken mera än uttrycket, liksom syftet mera än framställningssättet samt i tvek- samma fall hellre fria än fälla. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 4 § första stycket. Den innehåller en anvisning riktad till domstolar och andra rättstillämp- ande organ som ska tillämpa TF om att särskilt observera tryckfri- hetens betydelse som en grundval för ett fritt samhällsskick. Bestämmelsen benämns normalt som ”instruktionen”. Den ut- gör en utvidgning av den allmänna straffrättsliga regeln ”in dubio mitius” (vid tvivel det mildare) – dvs. här att bedömningen vid tvekan ska väga över till förmån för tryckfriheten. Språket i den nu gällande bestämmelsen är ålderdomligt och kan vara svårförståeligt. Därför görs det en mer omfattande översyn av språket i paragrafen. Jämfört med motsvarande författ- ningsförslag (SOU 2012:55 s. 531) har dock även ledet ”ämnet och tanken mera än uttrycket” behållits. Detta uttryck kan sägas ta sikte på inte minst framställningsformerna satir och parodi och får därmed anses fylla en funktion även i fortsättningen. Det andra stycket i 1 kap. 4 § TF har flyttats till en särskild paragraf om bestämmande av påföljd, se 7 kap. 24 §. Vissa frågor som får regleras i lag Bestämmelserna i denna grundlag hindrar inte att det i lag meddelas före- skrifter om upphovsmäns rätt till litterära eller konstnärliga verk eller fram- ställares rätt till fotografisk bild, om upphovsrätten närstående rättigheter och om förbud mot att återge ett verk på ett sätt som kränker den andliga odling- ens intressen. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 8 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Bestämmelserna i denna grundlag hindrar inte att det i lag meddelas före- skrifter om 1.förbud mot kommersiella annonser vid marknadsföring av alkohol- drycker eller tobaksvaror, 2.förbud mot kommersiella annonser som används vid marknadsföring av andra varor än tobaksvaror eller av tjänster, om det i annonsen förekom- mer ett varukännetecken som är i bruk för en tobaksvara eller som enligt gällande bestämmelser om varumärken är registrerat eller inarbetat för en tobaksvara, 3.förbud mot kommersiella annonser vilket har meddelats till skydd för hälsa eller miljö enligt en förpliktelse som följer av medlemskapet i Europeiska unionen, 4.krav att införa och på ett visst sätt utforma varningstext, innehålls- deklaration eller annan liknande produktinformation om syftet är skydd för hälsa eller miljö eller konsumentskydd, 5.förbud mot offentliggörande i yrkesmässig kreditupplysningsverksamhet av kreditupplysning som innebär otillbörligt intrång i enskilds personliga integritet eller som innehåller oriktig eller missvisande uppgift, om ersätt- ningsskyldighet för sådant offentliggörande, om krav på berättigat behov hos den som beställer kreditupplysningen, om skyldighet att lämna information till den som avses med upplysningen och om rättelse av oriktig eller miss- visande uppgift, eller 6.ansvar och ersättningsskyldighet som avser det sätt på vilket en uppgift eller underrättelse har anskaffats. Punkterna 1–3 och 5–6 motsvarar nuvarande 1 kap. 9 § punkterna 1–5. Bestämmelsen i punkten 4 är ny. Den har behandlats i avsnitt 16.2.1. Den gör det möjligt att i lag uppställa krav på att det införs varningstexter, innehållsdeklarationer eller annan liknande produkt- information som förekommer när det gäller tryckta skrifter samt på hur sådan information ska utformas. En förutsättning är att syftet med kravet är skydd för hälsa, miljö eller konsumentskydd. Sådana krav kan t.ex. gälla en skyldighet att ange vissa uppgifter samt att ge informationen en specifik storlek och placering. Med ”varningstext” förstås en text som har till syfte att upplysa konsumenter om vissa skadliga egenskaper hos en viss produkt. Med begreppet ”innehållsdeklaration” förstås typiskt sett en lista över vilka ämnen eller ingredienser som ingår i ett livsmedel eller någon annan produkt. Med ”annan liknande produktinformation” avses bl.a. uppgifter om hur en viss produkt – t.ex. ett läkemedel – ska användas eller hur den ska hanteras i avfallsledet. har det gällt att ett påbud om text med visst innehåll kan tolereras från tryckfrihetsrättslig synpunkt endast om påbudet inte är av en ”uttrycklig åsiktspåverkande eller opinionsbildande karaktär”, jfr Lagrådets yttrande i prop. 2001/02:162. Detta synsätt ska inte längre tillämpas. Det ska emellertid fortfarande röra sig om produktinformation, ett begrepp som i sig får anses inrymma ett krav på objektivitet och saklighet. Uttrycket skydd för hälsa respektive miljö förekommer redan i punkten 3 i denna paragraf. Här ges detta ingen annan innebörd än i den bestämmelsen. När det gäller betydelsen av begreppet ”kon- sumentskydd” kan viss ledning hämtas i lagstiftning som finns på konsumentområdet. Begreppet får anses omfatta bl.a. frågor som rör köp- eller krediträttsliga frågor där en konsument är part, avtals- villkor i konsumentförhållanden, finansiell rådgivning till kon- sumenter, produktsäkerhet och försäljning eller marknadsföring av paketresor. Bestämmelsen avser information angående den aktuella produkten som lämnas av tillverkaren eller t.ex. en svensk distributör. Den är således inte tillämplig på uttalanden från fristående aktörer som inte har någon koppling till produkten. Bestämmelsen omfattar t.ex. inte yttranden från konsumenter om produkten eller från journalister som rapporterar om denna. I bestämmelsen behandlas inte frågan om hur stor del av en för- packnings yta som en skyldighet att införa t.ex. varningstext kan avse. Hur omfattande krav i det avseendet som kan accepteras från tryck- och yttrandefrihetsrättsliga utgångspunkter får avgöras med beaktande av förhållandena i det enskilda fallet. uttalanden om att kraven inte får bli så omfattande att de ”alltför mycket beskär möjligheten för näringsidkaren att förse förpackningar med egen text” är fortfarande relevanta i detta avseende (se bl.a. Lag- rådets yttrande i prop. 2001/02:162). Uppgiftssamlingar med vissa personuppgifter Utan hinder av denna grundlag gäller vad som följer genom lag om förbud mot offentliggörande av uppgifter som ingår i en uppgiftssamling som har ordnats så att det är möjligt att söka efter eller sammanställa uppgifter om 1.en enskilds ras, etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosof- iska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa, sexualliv, genetiska upp- gifter, biometriska uppgifter, eller 2.att en enskild har begått lagöverträdelser genom brott, förekommer i fällande domar i brottmål eller varit föremål för straffprocessuella tvångs- medel. Vad som anges i första stycket gäller endast om det med hänsyn till verk- samheten och de former under vilka uppgiftssamlingen hålls tillgänglig finns särskilda risker för otillbörliga intrång i enskildas personliga integritet. Bestämmelsen är ny. Den har behandlats i avsnitt 14.2.1–14.2.3. Den gör det möjligt att utan hinder av TF uppställa förbud mot offent- liggörande av uppgifter som ingår i en uppgiftssamling som har ordnats så att det är möjligt att söka efter eller sammanställa vissa uppgifter om enskilda. Det är två grupper av uppgifter som om- fattas. Den första gruppen rör uppgifter om en enskilds ras, etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa, sexualliv, genetiska uppgifter, biometriska uppgifter. Den andra gruppen avser uppgifter om att en enskild har begått lagöverträdelser genom brott, förekommer i fällande domar i brottmål eller varit föremål för straffprocessuella tvångsmedel. Bestämmelsen blir endast tillämplig om det med hänsyn till verk- samheten och de former under vilka uppgiftssamlingen hålls till- gänglig finns särskilda risker för otillbörliga intrång i de registrerades personliga integritet. Motsvarande bestämmelse införs i YGL. De kommentarer som lämnas här gäller även för den bestämmelsen. Det huvudsakliga tillämpningsområdet för bestämmelsen be- handlas i första stycket. Den är tänkt att avse uppgiftssamlingar som utgör vad som enligt ett vardagligt språk kan anses bilda ett register. Innebörden är att uppgifter har samlats ihop och gjorts sökbara eller möjliga att sammanställa. Med uppgiftssamlingar avses i detta sammanhang inte löpande text i en skrift eller, om YGL är till- lämplig, på en webbplats. Bestämmelsen är inte enbart tillämplig på uppgiftssamlingar som utgör en automatiserad behandling av de aktuella uppgifterna på det sätt som avses i 5 § första stycket PUL, även om detta kan förväntas vara den klart dominerande formen. Det kan även röra sig om rent uppgiftssamlingar som sker t.ex. genom att uppgifter hämtade från ett antal skriftliga dokument ställs samman till ett register. En förutsättning för att bestämmelsen ska vara tillämplig är att uppgiftssamlingen är tillgänglig för allmänheten på ett sätt som omfattas av grundlagarna, t.ex. i en periodisk skrift eller på en webbplats när YGL är tillämplig. De registerliknande uppgiftssamlingar som avses behöver inte ha strukturerats på ett sätt som underlättar sökning efter just de uppgifter som omfattas av bestämmelsen. Det gäller således t.ex. inte något krav på att denna har strukturerats för att ”påtagligt underlätta sökning efter eller sammanställning av personuppgifter” på det sätt som avses i 5 a § PUL. För att delegationsbestämmelsen ska bli tillämplig är det tillräckligt att uppgiftssamlingen gör det möjligt att genom ”fritextsökning” söka efter någon av de upp- gifter som omfattas. När det gäller manuellt förda uppgiftssam- lingar bör kravet på sökbarhet som regel anses uppfyllt bl.a. om en förteckning över personer sorteras efter bokstavsordning. Bestämmelsen avser vissa typer av personuppgifter. Med per- sonuppgifter avses information som direkt eller indirekt kan hän- föras till en fysisk person som är i livet. Den omfattar enbart sådana uppgifter som enligt nuvarande reglering behandlas i 13–21 §§ PUL och som brukar benämns känsliga personuppgifter (punkt 1) samt uppgifter om lagöverträdelser m.m. (punkt 2). Den kommande dataskyddsförordningen innebär förändringar i vilka uppgiftstyper som omfattas av dessa kategorier. Detta åter- speglas i punkten 1 genom att genetiska uppgifter respektive bio- metriska uppgifter har lagts till. Med genetiska uppgifter avses alla personuppgifter som rör nedärvda eller förvärvade genetiska kän- netecken för en fysisk person, vilka ger unik information om denna fysiska persons fysiologi eller hälsa och vilka framför allt härrör från en analys av ett biologiskt prov från den fysiska personen i fråga, se artikel 4 (13) dataskyddsförordningen. Biometriska uppgifter avser personuppgifter som erhållits genom en särskild teknisk behandling som rör en fysisk persons fysiska, fysiologiska eller beteendemässiga kännetecken och som möjliggör eller bekräftar identifieringen av denna fysiska person, såsom ansiktsbilder eller fingeravtrycksuppgifter, se artikel 4 (14) dataskyddsförordningen. En annan förändring i dataskyddsförordningen jämfört med nu- varande personuppgiftsreglering är att uppgiftskategorin lagöver- trädelser m.m. enligt förordningen avser ”fällande” domar i brott- mål (och således inte alla domar i brottmål) samt att administrativa frihetsberövanden inte längre omfattas. Innebörden av andra stycket är att tillämpningsområdet för delegationsbestämmelsen smalnas av och görs beroende av en bedöm- ning med utgångspunkt i integritetsskyddsfrågan. Detta innebär att endast vissa kvalificerade situationer omfattas vilka medför sär- skilda risker för otillbörliga intrång i de registrerades personliga integritet. Det ska kunna göras en bred prövning av de omständig- heter under vilka tillhandahållandet sker i det enskilda fallet. Bedömningen ska ske med utgångspunkt främst i det sätt på vilket registret tillhandahålls mer allmänt snarare än i innebörden av en viss uppgift som ingår i registret. Hänsyn ska alltså tas till verksam- heten och de former under vilka registret hålls tillgängligt. I detta ligger att karaktären på de personuppgifter som söktjänsten avser får vägas in vid prövningen av om delegationsbestämmelsen är tillämplig eller inte. Vid denna bedömning av verksamheten och formerna finns det skäl att fästa särskild vikt vid om en söktjänst främst vänder sig till allmänheten. Det kan antas att de som använder en sådan söktjänst i betydligt färre fall har ett berättigat behov av att få tillgång till de aktuella personuppgifterna än om tjänsten vänder sig till profess- ionella aktörer. En annan omständighet som bör beaktas särskilt vid bedöm- ningen av riskerna för integritetsintrång är hur avancerad sök- funktionen på den aktuella söktjänsten är. Uppgiftssamlingar med en s.k. personuppgiftsanknuten struktur som syftar till att under- lätta just sökning på personuppgifter (t.ex. genom olika särskilt anpassade sökfält) får sägas vara mer riskfyllda jämfört med tjänster med en generell struktur som gör det möjligt att söka efter upp- gifter med ”fritextsökning”. Olikheterna mellan dessa metoder för att strukturera materialet är emellertid som angetts inte så stora att de i sig bör avgöra om delegationsbestämmelsen blir tillämplig eller Däremot bör frågan beaktas vid den helhetsbedömning som ska göras. Om t.ex. verksamheten går ut på att tillhandahålla upp- gifter om enskilds hälsa eller sexualliv torde det dock i detta sam- manhang normalt inte ha betydelse att tjänsten enbart är tillgänglig för professionella aktörer eller att den saknar en ”personuppgifts- anknuten struktur”. Riskerna för integritetsintrång med en sådan verksamhet framstår som så påtagliga att undantaget från grund- lagsskyddet bör bli tillämpligt. Det föreslagna undantaget tar sikte på rena söktjänster som inne- bär att registerliknande uppgiftssamlingar av vissa känsliga person- uppgifter hålls tillgängliga för allmänheten. Sammanställningar av sådana personuppgifter kan dock förekomma även i traditionell medieverksamhet, bl.a. i anslutning till olika typer av granskande artiklar. En uppgiftssamling som tillhandahålls inom ramen för sådan verksamhet är inte avsedd att träffas av undantaget. I de fallen bör särskilda risker för otillbörliga integritetsintrång inte anses föreligga. Bestämmelsen ger möjlighet att genom lag låta förbud gälla i de frågor som omfattas av undantaget, jfr nuvarande 1 kap. 9 § 1–4 TF. Detta inkluderar även en möjlighet att införa åtgärder som är mindre ingripande än förbud, t.ex. att uppställa olika typer av vill- kor såsom krav på rättelse av felaktiga uppgifter eller en skyldighet att underrätta den registrerade om att en sökning avseende honom eller henne har gjorts. Vidare öppnar bestämmelsen för straffpå- följder och andra typer av rättsverkningar av överträdelser. Denna grundlag är inte tillämplig på pornografiska bilder av personer vars pubertetsutveckling inte är fullbordad eller som är . Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 10 §. 2 kap. Allmänna handlingars offentlighet Till främjande av ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande ska var och en ha rätt att ta del av allmänna handlingar. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 1 §. Tre förändringar har gjorts i anslutning till ändringar i 1 kap. 1 § första och andra styck- ena. Uttrycket ”en allsidig upplysning” har ändrats till ”en fri och allsidig upplysning”. Vidare har som en konsekvens av hur ända- målet anges i portalparagrafen i 1 kap. 1 § ”ett fritt konstnärligt skapande” lagts till bland de syften som offentlighetsprincipen ska säkerställa. Detta bedöms inte innebära någon förändring av vad som redan gäller. En ändring i sak är att uttrycket ”var och en” används i stället för ”varje svensk medborgare”. Av 14 kap. 5 § följer att skyddet för andra än svenska medborgare kan begränsas genom lag. Rätten att ta del av allmänna handlingar får begränsas endast om det krävs med hänsyn till 1.rikets säkerhet eller dess förhållande till en annan stat eller en mellan- folklig organisation, 2.den centrala finanspolitiken, penningpolitiken eller valutapolitiken, 3.myndigheters verksamhet för inspektion, kontroll eller annan tillsyn, 4.intresset av att förebygga eller beivra brott, 5.det allmännas ekonomiska intresse, 6.skyddet för enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden, eller 7.intresset av att bevara djur- eller växtart. En begränsning av rätten att ta del av allmänna handlingar ska anges noga i en bestämmelse i en särskild lag eller, om det anses lämpligare i ett visst fall, i en annan lag som den särskilda lagen hänvisar till. Efter bemyn- digande i en sådan bestämmelse får regeringen genom förordning meddela närmare föreskrifter om bestämmelsens tillämplighet. eller regeringen får dock i en sådan bestämmelse som avses i andra stycket ges befogenhet att efter omständigheterna medge att en viss handling lämnas ut. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 2 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Vad som är allmän handling Med handling avses en framställning i skrift eller bild samt en upptagning som endast med tekniska hjälpmedel kan läsas eller avlyssnas eller uppfattas på annat sätt. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 3 § första stycket första meningen. Ändringarna är endast språkliga. Handling som förvaras hos myndighet En handling är allmän, om den förvaras hos en myndighet och enligt 9 eller 10 § är att anse som inkommen till eller upprättad hos en myndighet. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 3 § första stycket andra meningen. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. En upptagning som avses i 3 § anses förvarad hos en myndighet, om upptag- ningen är tillgänglig för myndigheten med tekniskt hjälpmedel som myndig- heten själv utnyttjar för överföring i sådan form att den kan läsas eller avlyss- nas eller uppfattas på annat sätt. En sammanställning av uppgifter ur en upptagning för automatiserad behandling anses dock förvarad hos myndigheten endast om myndigheten kan göra sammanställningen tillgänglig med rutinbetonade åtgärder och inte annat följer av 6 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 3 § andra stycket. Ändring- arna är endast språkliga. En sammanställning enligt 5 § andra stycket anses inte förvarad hos myndig- heten om sammanställningen innehåller personuppgifter och myndigheten enligt lag eller förordning saknar befogenhet att göra sammanställningen tillgänglig. Med personuppgift avses all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 3 § tredje stycket. Ändring- arna är endast redaktionella och språkliga.