sou · H4B334 · 2016-04-29 00:00:00 — lag om ändring i lagen (1995:1570) om medlemsbanker Härigenom föreskrivs att 11 kap. 2 och 4 §§ lagen (1995:1570) om medlemsbanker ska ha följande lydelse. En revisor, en lekmannarevisor eller en granskare i en medlemsbank är ersättningsskyldig enligt de grunder som anges i 1 §. Han eller hon ska även ersätta skada som uppsåtligen eller av oaktsamhet vållas av en medhjälpare. I de fall som avses i 7 a kap. 21 § första stycket 3 och 7 b kap. 19 § andra stycket denna lag samt 3 kap. 1 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism svarar dock revisorn, lekmannarevisorn eller granskaren endast för skada på grund av oriktiga uppgifter som han eller hon eller en medhjälpare har haft skälig anledning att anta var oriktiga. Om ett registrerat revisionsbolag är revisor eller granskare, är det detta bolag och den för revisionen eller granskningen huvudansvarige som är ersättningsskyldiga. 5 Senaste lydelse 2010:840. Genom avtal mellan banken och den som avses i första eller andra stycket kan ersättningsskyldigheten begränsas för skador som inte orsakats uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Ett sådant avtal är bindande för banken under förutsättning att ansvarsbegränsningen är skälig och har godkänts av föreningsstämman. Om någon är ersättnings- Om någon är ersättnings- skyldig enligt 1–3 §§, kan skade- skyldig enligt 1–3 §§, kan skade- ståndet jämkas efter vad som är ståndet jämkas efter vad som är skäligt med hänsyn till hand- skäligt med hänsyn till hand- lingens art, skadans storlek och lingens art, skadans storlek, an- omständigheterna i övrigt. organ och omständigheterna i öv- Denna lag träder i kraft . 6 Senaste lydelse 2004:318. En revisor är ersättningsskyldig enligt de grunder som anges i 1 §. Revisorn ansvarar även för skada som uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakas av revisorns medhjälpare. I fall som avses i 4 kap. 15 § andra stycket 2 denna lag och 3 kap. 1 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism svarar dock revisorn endast för skada på grund av oriktiga uppgifter som revisorn eller revisorns medhjälpare har haft skälig anledning att anta var oriktiga.Om ett revisionsbolag är revisor, är det bolaget och den som är huvudansvarig för revisionen som är ersättningsskyldiga.Genom avtal mellan stiftelsen och den som avses i första eller andra stycket kan ersättningsskyldigheten begränsas för skador som inte orsakats uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Ett sådant avtal är bindande för stiftelsen under25 lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 2 och 3 §§ stiftelselagen (1994:1220) ska ha följande lydelse. En revisor är ersättningsskyldig enligt de grunder som anges i 1 §. Revisorn ansvarar även för skada som uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakas av revisorns medhjälpare. I fall som avses i 4 kap. 15 § andra stycket 2 denna lag och 3 kap. 1 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism svarar dock revisorn endast för skada på grund av oriktiga uppgifter som revisorn eller revisorns medhjälpare har haft skälig anledning att anta var oriktiga. Om ett revisionsbolag är revisor, är det bolaget och den som är huvudansvarig för revisionen som är ersättningsskyldiga. 7 Senaste lydelse 2010:836. Vad någon har utgett i skadestånd får krävas tillbaka från de andra efter vad som är skäligt med hänsyn till omständigheterna. förutsättning att ansvarsbegränsningen är skälig och har godkänts av den som enligt 4 kap. 1 § utser revisorn. Om någon är ersättningsskyldig enligt 1 eller 2 §, kan skadeståndet jämkas efter vad som är skäligt med hänsyn till handlingens beskaffenhet, skadans storlek och omständigheterna i övrigt. Skall flera ersätta samma skada, svarar de solidariskt för skadeståndet i den mån inte skadeståndsskyldigheten har jämkats för någon av dem enligt första stycket. Vad någon har utgett i skadestånd får krävas tillbaka från de andra efter vad som är skäligt med hänsyn till omständigheterna. Denna lag träder i kraft . Detsamma gäller när skadan tillfogas någon annan genom överträdelse av denna lag eller tillämplig lag om årsredovisning. En revisor ska även ersätta skada som uppsåtligen eller av oaktsamhet vållas av revisorns medhjälpare. I fall som avses i 36 § andra stycket denna lag och 3 kap. 1 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism svarar dock revisorn endast för skada på grund av oriktiga uppgifter som revisorn eller revisorns medhjälpare har haft skälig anledning att anta var oriktiga.Om ett registrerat revisionsbolag är revisor, är det detta bolag och den för revisionen huvudansvarige som är ersättningsskyldiga.27 lag om ändring i revisionslagen (1999:1079) Härigenom föreskrivs att 37 och 38 §§ revisionslagen (1999:1079) ska ha följande lydelse. En revisor som när han eller hon fullgör sitt uppdrag uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar företaget ska ersätta skadan. Detsamma gäller när skadan tillfogas någon annan genom överträdelse av denna lag eller tillämplig lag om årsredovisning. En revisor ska även ersätta skada som uppsåtligen eller av oaktsamhet vållas av revisorns medhjälpare. I fall som avses i 36 § andra stycket denna lag och 3 kap. 1 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism svarar dock revisorn endast för skada på grund av oriktiga uppgifter som revisorn eller revisorns medhjälpare har haft skälig anledning att anta var oriktiga. Om ett registrerat revisionsbolag är revisor, är det detta bolag och den för revisionen huvudansvarige som är ersättningsskyldiga. 8 Senaste lydelse 2010:837. Genom avtal mellan företaget och den som avses i första eller andra stycket kan ersättningsskyldigheten begränsas för skador som inte orsakats uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Ett sådant avtal är bindande för företaget under förutsättning att ansvarsbegränsningen är skälig. Om någon är ersättningsskyldig enligt 37 §, kan skadeståndet jämkas efter vad som är skäligt med hänsyn till handlingens art, skadans storlek och omständigheterna i övrigt. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) 6 kap. 6 § årsredovisningslagen (1995:1554) ska ha följande lydelse. aktiebolag vars överlåtbara värde- aktiebolag vars överlåtbara värde- papper är upptagna till handel på papper är upptagna till handel på en reglerad marknad ska inne- en reglerad marknad ska inne- hålla en bolagsstyrningsrapport, hålla en bolagsstyrningsrapport, om inte bolaget har valt att med om inte bolaget har valt att med stöd av 8 § i stället upprätta en stöd av 8 § i stället upprätta en skild från årsredovisningen. skild från årsredovisningen. 1. vilka principer för bolags- 1. vilka principer för bolags- styrning som tillämpas, utöver de principer som följer av lag eller de principer som följer av lag eller annan författning, och var upp- annan författning, och var upp- gifter om dessa finns tillgäng- gifter om dessa finns tillgäng- 2. de viktigaste inslagen i bo- 2. de viktigaste inslagen i bo- lagets system för intern kontroll lagets system för intern kontroll och riskhantering i samband med och riskhantering i samband med den finansiella rapporteringen, den finansiella rapporteringen, 3. direkta eller indirekta aktie- 3. direkta eller indirekta aktie- innehav i bolaget som represen- innehav i bolaget som represen- terar minst en tiondel av röste- terar minst en tiondel av röste- talet för samtliga aktier i bolaget, talet för samtliga aktier i bolaget, 9 Senaste lydelse 2015:813. 4. begränsningar i fråga om 4. begränsningar i fråga om hur många röster varje aktie- hur många röster varje aktie- ägare kan avge vid en bolags- ägare kan avge vid en bolags- 5. bestämmelser i bolagsord- 5. bestämmelser i bolagsord- ningen om tillsättande och ent- ningen om tillsättande och ent- samt om ändring av bolagsord- samt om ändring av bolagsord- 6. bolagsstämmans bemyndig- 6. bolagsstämmans bemyndig- anden till styrelsen att besluta anden till styrelsen att besluta att bolaget ska ge ut nya aktier att bolaget ska ge ut nya aktier eller förvärva egna aktier, eller förvärva egna aktier, 7. hur bolagsstämman funge- 7. hur bolagsstämman funge- rar, bolagsstämmans huvudsak- rar, bolagsstämmans huvudsak- liga beslutanderätt, aktieägarnas liga beslutanderätt, aktieägarnas rättigheter och hur dessa rättig- rättigheter och hur dessa rättig- heter utövas, i den omfattning heter utövas, i den omfattning som dessa förhållanden inte fram- som dessa förhållanden inte fram- går av lag eller annan författning, går av lag eller annan författning, 8. hur styrelsen och, i före- 8. hur styrelsen och, i före- kommande fall, inom bolaget in- kommande fall, inom bolaget in- rättade kommittéer är samman- rättade kommittéer är samman- satta och hur de fungerar, i den satta och hur de fungerar, i den omfattning som dessa förhållan- omfattning som dessa förhållan- den inte framgår av lag eller annan den inte framgår av lag eller annan 9. ansvarsförsäkring för styrelse- ledamöter och verkställande direk- ska skälen för detta anges. ska skälen för detta anges. bolaget tillämpar en kod för bo- bolaget tillämpar en kod för bo- lagsstyrning, ska det i förekom- lagsstyrning, ska det i förekom- mande fall anges vilka delar av mande fall anges vilka delar av koden som bolaget avviker från koden som bolaget avviker från och skälen för detta. och skälen för detta. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen ska tillämpas första gången för det räkenskapsår som inleds närmast efter . 2Uppdraget och utredningens arbete Utredningens huvuduppdrag har varit att överväga vilka lagändringar som behövs för att anpassa svensk rätt till de nya EU-reglerna om revisorer och revision. Flera av de nya EU-reglerna syftar till att öka revisorers oberoende och skapa en mindre sårbar marknad för revisionstjänster. En revisor kan bli skadeståndsskyldig om han eller hon uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakar revisionsklienten, en aktieägare eller annan skada. I utredningens uppdrag har ingått att överväga på vilket sätt de nya EU-reglerna och utformningen av revisorns skadeståndsansvar påverkar vilka möjligheter en revisionsbyrå har att åta sig revisionsuppdrag i s.k. företag av allmänt intresse (dvs. börsnoterade företag och vissa finansiella företag). Ut- redningen har också haft i uppdrag att överväga om ansvarsfördelningen mellan bolagsorganen kan förtydligas i något avseende. Enligt direktiven ska utredaren utgå ifrån och värna den svenska modellen för bolagsstyrning. Den del av uppdraget som avser de lagändringar som behövs för att anpassa svensk rätt till de nya EU-reglerna redovisades genom överlämnade av delbetänkandet Nya regler för revisorer och revision (SOU 2015:49). I detta slutbetänkande redovisas nu de frågor som rör revisorers skadeståndsansvar och ansvarsfördelningen mellan bolagsorganen. Uppdraget och utredningens arbete Utredningen påbörjade sitt arbete och höll sitt sista sammanträde avseende arbetet med delbetänkandet . En närmare redogörelse för arbetet inför delbetänkandet finns i SOU 2015:49 (s. 137). Efter överlämnandet av delbetänkandet har utredningen haft ytterligare fem sammanträden med experter och sakkunniga. En revisor som uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar revisionsklienten, en aktieägare eller någon annan kan bli skadeståndsskyldig. Det associationsrättsliga skadeståndsansvaret för revisorer är nära sammankopplat med stiftares, styrelseledamöters och VD:s skadeståndsansvar och revisorer är ersättningsskyldiga enligt samma grunder som övriga bolagsorgan. Om flera ska ersätta samma skada, svarar de som utgångspunkt solidariskt. Det innebär att den skadelidande kan vända sig mot vilken av de ersättningsskyldiga som han eller hon vill för att få ut hela beloppet. Avsikten är dock inte att den som betalat skadestånd för en skada som flera har orsakat också slutligen ska stå för hela beloppet, utan den som utgett ersättningen har rätt att i sin tur kräva ersättning av de andra skadeståndsskyldiga. Fördelningen mellan flera ersättningsskyldiga ska ske efter vad som är skäligt med hänsyn till omständigheterna. Vid inträde i EU anpassades den svenska lagstiftningen till bland annat det åttonde bolagsrättsliga direktivet.1 Det åttonde bolagsrättsliga direktivet ersattes 2006 av revisorsdirektivet.2 revisorsdirektiv syftade till en mer långtgående harmonisering av kraven på lagstadgad revision. Direktivet ska också ses mot bakgrund av de skandaler som ägde rum i företag som , och . Det var skandalerna i och WorldCom som förorsakade en av världens största revisionsbyråer 1Rådets åttonde direktiv /253/EEG av grundat på artikel i fördraget om godkännande av personer som har ansvar för lagstadgad revision av räkenskaper (EGT L 126, , s. 20). 2Europaparlamentets och rådets direktiv /43/EG av om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av direktiv /660/EEG samt om upphävande av rådets direktiv /253/EEG (EUT L 157, , s. 87). sammanbrott.3 revisorsdirektiv uppmärksammades frågan om nationella ansvarsbestämmelser och försäkringsvillkor för revisorer. Enligt artikel 31 i direktivet skulle kommissionen ta fram en rapport om följderna av ansvarsbestämmelserna, försäkringsvillkoren och en objektiv analys av begränsningarna av det ekonomiska ansvaret samt, om kommissionen fann det lämpligt, avge rekommendationer till medlemsstaterna. Kommissionen hade presenterat en rapport om olika system för skadeståndsansvar för revisorer inom EU och en uppföljning lades fram i oktober 2006.4 presenterade kommissionen en ny rapport.5 lämnade kommissionen en rekommendation om begränsning av det civilrättsliga ansvaret för lagstadgade revisorer och revisionsföretag.6 Revisorers skadeståndsansvar har varit föremål för diskussioner även i . I en rapport från , behandlades frågan om huruvida en begränsning av revisorers ansvar skulle vara till fördel eller till nackdel för kapitalmarknaden och investerare, samt om en begränsning av ansvaret var nödvändig för att upprätthålla marknaden för revisionstjänster.7 Kommittén kunde dock inte enas om en begränsning var motiverad av dessa skäl. Också i har revisorns skadeståndsansvar varit föremål för omfattande diskussioner. Frågan utreddes senast av Utredningen om revisorer och revision som i SOU 2008:79 lämnade förslag till begränsningar av skadeståndsansvaret för revisorer. Dessa förslag kom dock inte att genomföras. Frågan har därefter fått förnyade aktualitet bland annat på grund av att revisorer i flera processer har krävts på stora skadestånd. En av de mest uppmärksammade rättegångarna rörde IT-företaget . 3En utförlig bakgrundsbeskrivning finns i SOU 2007:56. Utredningen om EU:s revisionspaket har också beskrivit bakgrunden till de nya reglerna för revisorer och revision i delbetänkandet SOU 2015:49, s. 139 ff. 4A study on systems of civil liability of statutory auditors in the context of a Single Market for auditing services in Union och Study on the Economic Impact of Auditors’ Liability Regimes. Rapporterna finns publicerade på kommissionens webbplats: . 5Consultation on Auditors’ liability and its Impact on Capital Markets. Rapporten finns på kommissionens webbplats: . 6EUT L 162, 21.6.2008, s. 39. 7Department of the Treasury, , Final Report of . , October 6, 2008, s. VII:23–32. målet ålades revisionsbolaget och den huvudansvarige revisorn att betala ett, för svenska förhållanden, rekordstort skadestånd (inklusive ränta uppgick beloppet till ) till bolagets konkursbo.8 Målet överklagades till men överklagandet återkallades sedan parterna träffat en förlikning.9 I praxis finns dock också exempel på fall där revisorn inte ålagts skadeståndsansvar. I den s.k. BDO-domen ogillades skadeståndstalan mot revisorn eftersom det inte ansågs att det fanns ett tillräckligt samband mellan den oriktiga informationen i årsredovisningen och affärsbeslutet.10 Det pågår vidare ett antal processer gentemot revisorer som rör betydande belopp (t.ex. HQ och Kraft & Kultur) men där domar ännu inte har meddelats. En fungerande revisionsmarknad är nödvändig för en fungerande marknad och för det ekonomiska systemet. Det finns ett behov av revisionsnätverk med kapacitet att ta sig an revisionsuppdrag i finansiella, stora och börsnoterade bolag. Som beskrivs närmare i följande avsnitt råder, såväl i som i övriga EU-länder, en betydande marknadskoncentration när det gäller sådana revisionstjänster. Bland annat kommissionen har uttryckt oro för att denna marknadskoncentration har negativa effekter för kapitalmarknaden och har också framfört uppfattningen att en av orsakerna till att denna situation har uppkommit är den gällande skadeståndsregleringen. I debatten om revisorers skadeståndsansvar har vidare hävdats att det solidariska ansvaret mellan bolagsrevisorn och övriga bolagsorgan i praktiken innebär att styrelseledamöternas och VD:ns ansvar övervältras på revisorn. Härvid har det gjorts gällande att skadelidande av olika skäl – bland annat att revisorn har en ansvarsförsäkring och att i vart fall de större revisionsbyråerna även i övrigt har ekonomiska medel som ger en viss garanterad betalningsförmåga – väljer att kräva revisorn i första hand, samt att det sällan är lönt för revisorn att regressvis kräva styrelseledamöter och/eller VD på del av skadeståndet.11 Det har också gjorts gällande att det är enk- 8Hovrätten för Västra dom i mål T 4207-10. Jämte ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) från kom det sammantagna beloppet att uppgå till nästan . 9Prosolviadomen har varit föremål för omfattande kritik. Se bland annat Gregow, SvJT 2013 s. 1032 ff. 10Se NJA 2014 s. 272. Domen behandlas i kapitel 4. 11Se t.ex. , Balans, Fördjupning, 2/2015 s. 10. lare att visa oaktsamhet på revisorns sida eftersom revisorns insatser kan bli föremål för prövning av och att motsvarande prövning saknas för styrelseledamöters och VD:s uppdrag. I debatten har ifrågasatts om det är en rimlig ordning att bolagets revisor är den som får svara för hela skadan på grund av att han eller hon har brustit i sin granskning, när det är styrelseledamöterna och VD:n som ansvarar för bolagets redovisning och förvaltning.12 I den nämnda diskussionen om revisorns skadeståndsansvar har det också gjorts gällande att det råder en viss osäkerhet kring hur revisorns ansvar för en skada som uppkommit på grund av fel i bolagets redovisning förhåller sig till styrelseledamöters och VD:s ansvar för samma skada.13 I det följande ges först en kort redogörelse för hur revisionsmarknaden ser ut . Därefter behandlas tidigare överväganden om ansvarsfördelningen mellan bolagsorganen och om revisorns skadeståndsansvar. Frågorna om ansvarsfördelningen mellan bolagsorganen och om revisorers skadeståndsansvar är som framgått inte isolerade till svenska förhållanden. Avsnittet innehåller därför en redogörelse för kommissionens rapport, uppföljning och rekommendation. Därefter beskrivs bakgrunden till den nuvarande svenska regleringen samt tidigare överväganden och förslag när det gäller dessa frågor. Slutligen behandlas översiktligt det s.k. revisionspaketet i de delar som kan antas ha betydelse för frågan om revisorers skadeståndsansvar. I såväl som i övriga EU-länder råder en betydande marknadskoncentration när det gäller revision av stora och mellanstora företag. Marknaden domineras av de fyra stora revisionsnätverken Deloitte, , KPMG och PwC, de s.k. big four. Enligt årsredovisningarna för företag noterade på stod dessa fyra revisionsbyråer för av marknaden. Övriga byråer med uppdrag i börsbolagen var BDO, och Mazars med vardera cirka en procent av uppdragen samt 12Brännström och Agélii, Mordbrand är inte relevant för , . 13Se utredningens direktiv, dir. 2014:36. som hade ett revisionsuppdrag. Samtliga företag med ett börsvärde överstigande (large cap) reviderades av någon av de fyra största byråerna. För företag med ett börsvärde mellan 150 miljoner och (mid cap) gällde detsamma för alla företag utom två. 3.3Förhållandena inom EU – kommissionens uppföljning och rekommendation Som nämnts ovan publicerades kommissionens uppföljningsrapport . Rapporten genomfördes av Economics på uppdrag av kommissionen.14 I rapporten noterades att marknaden för revision av stora och mellanstora företag, liksom är fallet , var koncentrerad till och dominerad av de fyra största revisionsnätverken. Svårigheten för medelstora revisionsbyråer att ta sig in på marknaden berodde enligt rapporten på byråernas rykte, kapacitet och bredd. Ett ytterligare hinder var reglerna om ett obegränsat skadeståndsansvar, som i kombination med byråernas begränsade möjligheter att fullt ut teckna försäkring gjorde dem mycket sårbara. Det antogs också att det fanns en klar risk för att något av de stora revisionsnätverken skulle gå omkull på grund av ett stort skadestånd och att detta skulle skapa stora svårigheter på finansmarknaden. Enligt rapporten skulle en begränsning av skadeståndsskyldigheten minska riskerna. En ny rapport publicerades av kommissionen i januari 2007.15 I den rapporten sades att ett genomförande av en enhetlig beloppsbegränsning för skadeståndets storlek inom EU var förenat med svårigheter och att en begränsningsregel som utgick från det reviderade företagets typ och storlek, eller som baserades på revisionsarvodet, framstod som lämpligare. Även en regel om proportionellt ansvar för den inträffade skadan angavs vara ett gott alternativ. lade kommissionen fram en rekommendation om begränsning av det civilrättsliga ansvaret för lagstadgade revisorer 14Study on the Economic Impact of Auditors’ Liability Regimes. Rapporten finns publicerad på kommissionens webbplats: . I SOU 2008:79, s. 81 f. finns en sammanfattning av rapporten. 15Consultation on Auditors’ liability and its Impact on Capital Markets. Rapporten finns publicerad på kommissionens webbplats: auditing/index_en.htm. och revisionsföretag.16 I rekommendationen lämnas förslag på tre olika metoder för medlemsstaterna att begränsa det civilrättsliga ansvaret för revisorer. De tre metoderna är följande. 1.Fastställande av ett maximibelopp eller en formel för beräkning av ett sådant belopp. 2.Fastställande av en rad principer enligt vilka en lagstadgad revisor eller ett revisionsföretag endast ansvarar för sin faktiska del i den förlust som vållats en skadelidande och således inte har solidariskt ansvar med andra som gjort sig skyldiga till överträdelser. 3.Införande av bestämmelser som tillåter ett företag som ska revideras och den lagstadgade revisorn eller revisionsföretaget att fastställa en begränsning av ansvaret i ett avtal. Kommissionens rekommendation grundades på en oro för att ett obegränsat solidariskt ansvar kan avskräcka revisionsföretag och revisionsnätverk från att gå in på den internationella revisionsmarknaden för börsnoterade företag, vilket befarades leda till att det framöver helt enkelt inte skulle finnas tillräckligt många revisorer med kapacitet att revidera de största börsnoterade bolagen inom EU. Varaktig revisionskapacitet och en konkurrenskraftig marknad för revisionstjänster, där det finns ett tillräckligt urval av revisionsföretag som kan och är villiga att utföra lagstadgad revision av företag vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i en medlemsstat, anges som en förutsättning för att kapitalmarknader ska fungera smidigt. Den ökade turbulensen på kapitalmarknaderna hade enligt kommissionen inneburit att risken för att ställas till ansvar ökat betydligt som tillgången till försäkringsskydd mot riskerna i samband med sådan revision blivit mer och mer begränsad. Ansvarsbegränsningen borde enligt kommissionen gälla gentemot dels det reviderade företaget, dels alla andra parter som enligt nationell rätt har rätt att göra anspråk på kompensation. En begränsning av det civilrättsliga ansvaret borde dock inte hindra skadelidande parter från att få rimlig kompensation. Kommissionens förslag om ansvarsbegränsning avsåg vidare endast oaktsamma åsidosättanden. 16 EUT L 162, 21.6.2008, s. 39.