sou · H4B359 · 2016-09-27 00:00:00 — Det blir på det sättet möjligt att bedöma om det stöd som har satts in är effektivt eller om det eventuellt måste förändras eller intensifieras. Även här är det viktigt att det finns lokalt utformade rutiner för hur resultatet ska föras över till ansvarig lärare för eleven i årskurs 1. Paragrafen behandlas i avsnitt 7. I detta kapitel finns –allmänna bestämmelser (2–13 a §§), –bestämmelser om betyg (14–23 §§), –bestämmelser om grundskola med offentlig huvudman (24– 34 §§), och –bestämmelser om fristående grundskola (35–41 §§). I paragrafen beskrivs innehållet i 10 kap. Paragrafen ändras genom att en hänvisning till den nya bestämmelsen om åtgärdsgaranti i 13 a § läggs till. I årskurs 1–5 ska läraren en gång per läsår, vid ett av utvecklings- samtalen, i en skriftlig individuell utvecklingsplan 1.ge omdömen om elevens kunskapsutveckling i förhållande till kunskapskraven i de ämnen som eleven får undervisning i, 2.sammanfatta vilka insatser som behövs för att eleven ska nå kunskapskraven och i övrigt utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen, och 3.i förekommande fall sammanfatta vilka stödinsatser i form av extra anpassningar eleven enligt 3 kap. 5 a § är i behov av. Den individuella utvecklingsplanen får även innehålla omdömen om elevens utveckling i övrigt inom ramen för läroplanen, om rektorn beslutar det. Överenskommelser mellan läraren, eleven och elevens vårdnadshavare vid utvecklingssamtalet ska alltid dokumen- teras i utvecklingsplanen. Rektorn beslutar om utformningen av sådan skriftlig information som ges i utvecklingsplanen. Skriftlig information om elevens skolgång får ges även vid andra tillfällen än vid ett utvecklingssamtal. Om ett åtgärdsprogram utarbetas behöver inte den skriftliga individuella utvecklingsplanen innehålla en sammanfattning av vilka insatser i form av särskilt stöd som eleven behöver för att nå kunskapskraven. Paragrafen behandlar vad elevens skriftliga individuella utvecklings- plan (IUP) i årskurs 1–5 ska innehålla. Första stycket har tillförts en ny tredje punkt för att förtydliga att läraren ska sammanfatta vilka extra anpassningar som behövs för att eleven ska utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen. Bestämmelsen motsvarar det som föreskrivs i allmänna råd (2014:40) Arbetet med extra anpassningar, särskilt stöd och åtgärdsprogram, s.16. Dokumentationen är nödvändig för att skolpersonalen ska kunna förvissa sig om vad som har satts in och vad det är som ska följas upp och utvärderas innan nästa steg i elevens kunskapsutveckling kan tas. har det funnits ett visst utrymme för skolorna att välja hur de ska dokumentera extra anpassningar. Genom att bestämmelsen förs in i skollagen kommer samtliga skolor i fortsättningen att vara skyldiga att skriva in nödvändig dokumentation av extra anpassningar i en elevs skriftliga individuella utvecklingsplan. Paragrafen behandlas i avsnitt 5. Om resultatet av en bedömning med användning av ett nationellt bedömningsstöd i svenska, svenska som andraspråk eller matematik visar att en elev riskerar att inte uppnå kunskapskraven för årskurs 1 och 3 ska det ske en analys av elevens kunskapsutveckling. Om analysen visar att eleven är i behov av stöd i form av extra anpassning enligt 3 kap. 5 a § ska det skyndsamt ske en planering av en sådan insats. Om analysen i stället visar att eleven kan vara i behov av särskilt stöd ska det ske en anmälan till rektor enligt 3 kap. 8 §. I slutet av årskurs 3 ska det ske en uppföljning av de insatser som genomförts med stöd av 3 kap. 5 a §. Åtgärderna enligt första stycket ska utföras av ansvarig lärare, i samråd med specialpedagogisk kompetens. Sådant samråd behöver inte ske om läraren har specialpedagogisk kompetens. Resultatet av uppföljningen av stödinsatserna enligt första stycket ska överföras till den lärare som ska ansvara för eleven i årskurs 4. Paragrafen är ny och reglerar åtgärdsgarantin i årskurs 1–3. I paragrafens första stycke ställs krav på ansvarig lärare att vidta åtgärder som innebär att om resultatet på ett nationellt bedöm- ningsstöd i svenska, svenska som andraspråk eller matematik visar att en elev riskerar att inte nå kunskapskraven för årskurs 1 och 3 ska det ske en analys av elevens kunskapsutveckling. Analysen syftar till att identifiera elever i behov av stöd och ge skolan ett tillräckligt underlag för att förstå varför eleven har svårigheter i skolsituationen och vilka stödinsatser som skolan behöver sätta in. Om analysen visar att eleven är i behov av stöd i form av extra anpassningar enligt 3 kap. 5 a § ska det skyndsamt ske en planering av en sådan insats. Exempel på extra anpassningar kan vara att hjälpa en elev att planera och strukturera skoldagen, ge tydliga instruktioner eller stöd i att sätta igång arbetet. Även ledning i att förstå texter, förklaringar av ett ämnesområde på ett annat sätt eller exempelvis lästräning är att anse som extra anpassningar samt särskilda läromedel och utrustning. Till extra anpassningar hör också enstaka specialpedagogiska insatser, till exempel (prop. 2013/14:160, s. 21). Om analysen i stället visar att eleven kan vara i behov av särskilt stöd ska det ske en anmälan till rektor enligt 3 kap. 8 §. En sådan anmälan har som syfte att utreda om eleven har behov av särskilt stöd. Avsikten är inte att arbetet inom ramen för åtgärdsgarantin ska ersätta det utredningsarbete som ska ske för att bedöma om en elev är i behov av särskilt stöd. I stycket anges att planeringen av insatser enligt 3 kap. 5 a § ska ske skyndsamt. Det är svårt att ange en exakt tidsgräns för hur snabbt detta är. Någon definition av skyndsamt finns inte heller i förarbetena till skollagen (prop. 2009/10:165 s. 291) men huvud- principen måste enligt propositionen vara att en elev ges det stöd som behövs så fort som möjligt. Det är väsentligt att det finns lokalt utformade rutiner för samarbetet mellan ansvarig lärare och personal med specialpedagogisk kompetens. I stycket anges vidare att det i slutet av årskurs 3 ska ske en uppföljning av de insatser som genomförts med stöd av 3 kap. 5 a §. Av andra stycket framgår att de åtgärder som ska vidtas enligt andra stycket ska utföras av ansvarig lärare i samråd med personal med specialpedagogisk kompetens om inte läraren själv har specialpedagogisk kompetens. Det innebär en skyldighet enligt lag att samråda med personal med specialpedagogisk kompetens om resultatet av ett nationellt bedömningsstöd visar att eleven riskerar att inte uppnå kunskapskraven för årskurs 1 och 3. Förutom i analysarbetet ska sådant samråd även ske vid planeringen av insatser enligt 3 kap. 5 a § och vid den uppföljning som ska ske i slutet av årskurs 3. Med personal med specialpedagogisk kompetens avses främst personal som har en utbildning som speciallärare eller special- pedagog (prop. 2009/10:165, s. 278). Om ansvarig lärare själv har sådan kompetens som avses i skollagen finns det ingen skyldighet att samråda. De åtgärder som en elev kan vara i behov av – extra anpassning eller särskilt stöd – ska utföras inom ramen för den ordinarie undervisningen eller i andra former utifrån elevens behov. Det är således inte något krav i åtgärdsgarantin om att personal med specialpedagogisk kompetens ska ansvara för själva utförandet av åtgärderna. Av tredje stycket framgår att resultatet av den uppföljning som ska göras i slutet av årskurs 3 gällande sådana insatser som har gjorts enligt 3 kap. 5 a § ska föras över till den lärare som ska ansvara för eleven i årskurs 4. För kontinuiteten i stödinsatserna ska uppföljning av de extra anpassningar som har satts in för en elev i årskurs 1–3 ske och informationen föras över till elevens ansvariga lärare i årskurs4. Det blir på det sättet möjligt att bedöma om det stöd som har satts in är effektivt eller om det eventuellt måste förändras eller intensifieras. Även här är det viktigt att det finns lokalt utformade rutiner för hur resultatet ska föras över till ansvarig lärare för eleven i årskurs 4. Paragrafen behandlas i avsnitt 6. I detta kapitel finns –allmänna bestämmelser (2–13 b §§), –bestämmelser om betyg (14–23 §§), och –bestämmelser om huvudmannens skyldigheter i särskilda fall (24–26 §§). I paragrafen beskrivs innehållet i 12 kap. Paragrafen ändras genom att en hänvisning till den nya bestämmelsen om åtgärdsgaranti i 13 b § läggs till. I årskurs 1–6 ska läraren en gång per läsår, vid ett av utvecklings- samtalen, i en skriftlig individuell utvecklingsplan 1.ge omdömen om elevens kunskapsutveckling i förhållande till kunskapskraven i de ämnen eller ämnesområden som eleven får undervisning i, 2.sammanfatta vilka insatser som behövs för att eleven ska nå kunskapskraven och i övrigt utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen, och 3.i förekommande fall sammanfatta vilka stödinsatser i form av extra anpassningar eleven enligt 3 kap. 5 a § är i behov av. Den individuella utvecklingsplanen får även innehålla omdömen om elevens utveckling i övrigt inom ramen för läroplanen, om rektorn beslutar det. Överenskommelser mellan läraren, eleven och elevens vårdnadshavare vid utvecklingssamtalet ska alltid dokumenteras i utvecklingsplanen. Rektorn beslutar om utform- ningen av sådan skriftlig information som ges i utvecklingsplanen. Skriftlig information om elevens skolgång får ges även vid andra tillfällen än vid ett utvecklingssamtal. Om ett åtgärdsprogram utarbetas behöver inte den skriftliga individuella utvecklingsplanen innehålla en sammanfattning av vilka insatser i form av särskilt stöd som eleven behöver för att nå kunskapskraven. Paragrafen behandlar vad elevens skriftliga individuella utvecklings- plan (IUP) i specialskolans årskurs 1–6 ska innehålla och motsvarar samma bestämmelse som för årskurs 1–5 (se författningskommentaren till 10 kap. 13 §). Paragrafen behandlas i avsnitt 5. Om resultatet av en bedömning med användning av ett nationellt bedömningsstöd i svenska, svenska som andraspråk eller matematik visar att en elev riskerar att inte uppnå kunskapskraven för årskurs 1 och 4 ska det ske en analys av elevens kunskapsutveckling. Om analysen visar att eleven är i behov av stöd i form av extra anpassningar enligt 3 kap. 5 a § ska det skyndsamt ske en planering av en sådan insats. Om analysen i stället visar att eleven kan vara i behov av särskilt stöd ska det ske en anmälan till rektor enligt 3 kap. 8 §. I slutet av årskurs 4 ska det ske en uppföljning av de insatser som genomförts med stöd av 3 kap. 5 a §. Åtgärderna enligt första stycket ska utföras av ansvarig lärare, i samråd med personal med specialpedagogisk kompetens. Sådant samråd behöver inte ske om läraren har specialpedagogisk kompetens. Resultatet av uppföljningen av stödinsatserna enligt första stycket ska överföras till den lärare som ska ansvara för eleven i årskurs 5. Paragrafen är ny och anger en beskrivning av vilka åtgärder skolan måste vidta om det kan befaras att en elev inte kommer att uppnå kunskapskraven i svenska, svenska som andraspråk och matematik för årskurs 1 och 4. Den motsvarar bestämmelsen för (se författningskommentaren till 10 kap. 13 a §). Paragrafen behandlas i avsnitt 6. I årskurs 1–5 ska läraren en gång per läsår, vid ett av utvecklings- samtalen, i en skriftlig individuell utvecklingsplan 1.ge omdömen om elevens kunskapsutveckling i förhållande till kunskapskraven i de ämnen som eleven får undervisning i, 2.sammanfatta vilka insatser som behövs för att eleven ska nå kunskapskraven och i övrigt utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen, och 3.i förekommande fall sammanfatta vilka stödinsatser i form av extra anpassningar eleven enligt 3 kap. 5 a § är i behov av. Den individuella utvecklingsplanen får även innehålla omdömen om elevens utveckling i övrigt inom ramen för läroplanen, om rektorn beslutar det. Överenskommelser mellan läraren, eleven och elevens vårdnadshavare vid utvecklingssamtalet ska alltid doku- menteras i utvecklingsplanen. Rektorn beslutar om utformningen av sådan skriftlig information som ges i utvecklingsplanen. Skriftlig information om elevens skolgång får ges även vid andra tillfällen än vid ett utvecklingssamtal. Om ett åtgärdsprogram utarbetas behöver inte den skriftliga in- dividuella utvecklingsplanen innehålla en sammanfattning av vilka insatser i form av särskilt stöd som eleven behöver för att nå kun- skapskraven. Paragrafen behandlar vad elevens skriftliga individuella utvecklings- plan (IUP) i årskurs 1–5 ska innehålla och motsvarar bestämmelsen för (se författningskommentaren till 10 kap. 13 §). Paragrafen behandlas i avsnitt 5. Om resultatet av en bedömning med användning av ett nationellt bedömningsstöd i svenska, svenska som andraspråk eller matematik visar att en elev riskerar att inte uppnå kunskapskraven för årskurs 1 och 3 ska det ske en analys av elevens kunskapsutveckling. Om analysen visar att eleven är i behov av stöd i form av extra anpassning enligt 3 kap. 5 a § ska det skyndsamt ske en planering av en sådan insats. Om analysen i stället visar att eleven kan vara i behov av särskilt stöd ska det ske en anmälan till rektor enligt 3 kap. 8 §. I slutet av årskurs 3 ska det ske en uppföljning av de insatser som genomförts med stöd av 3 kap. 5 a §. Åtgärderna enligt första stycket ska utföras av ansvarig lärare, i samråd med personal med specialpedagogisk kompetens. Sådant samråd behöver inte ske om läraren har specialpedagogisk kompetens. Resultatet av uppföljningen av stödinsatserna enligt första stycket ska överföras till den lärare som ska ansvara för eleven i årskurs 4. Paragrafen är ny och anger en beskrivning av vilka åtgärder skolan måste vidta om det kan befaras att en elev inte kommer att uppnå kunskapskraven i svenska, svenska som andraspråk och matematik för årskurs 1 och 3. Den motsvarar bestämmelsen för (se författningskommentaren till 10 kap. 13 a §). Paragrafen behandlas i avsnitt 6. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för huvudmän att använda obligatorisk kartläggning i förskoleklass och nationella bedömnings- stöd i , specialskolan och sameskolan. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet för huvudmän att använda nationella bedömningsstöd i , specialskolan och sameskolan. Paragrafen ändras på så sätt att den kommer att avse även obligatorisk kartläggning i förskoleklass. Paragrafen behandlas i avsnitt 7. AcadeMedia (2016). (hämtad ) utbildningar/grundskolor/ (1992). Beginning to : Thinking and Learning about Print. (MA): The . , L, , J. & Nilholm, C. (2015) Vilka stödinsatser främjar uppfyllelse av kunskapsmål för elever i svårigheter? – en syntes av meta-analyser. I ”Tre forskningsöversikter inom området specialpedagogik/inkludering”. Anderssén, C. (2015). Muntlig intervju med undervisningsrådet , Utbildningsstyrelsen, . & Sayers, J. (2015). Identifying Opportunities for Grade One Children to Acquire Foundational Number : Developing a Framework for Cross Cultural Classroom Analyses. , 43(4), 257–267. Ashcraft, M. & , A. (2009). Mathematics Anxiety and the Affective Drop in Performance. , 27(3), 197–205. & , R. (2003). The development of children's early numeracy through key stage 1. , 29(6), 821–840. , C., , S. & , R. (2006). mathematics development and later achievement: Further evidence. , 18(1), 27–46. Aunio, P. & Niemivirta, M. (2010). Predicting children's mathematical performance in grade one by early numeracy. Learning and Individual Differences, 20(5), 427–435. Aunola, K., Leskinen, E., Lerkkanen, M.-K. & Nurmi, J.-E. (2004). Developmental dynamics of math performance from preschool to grade 2. , 96(4), 699–713. & , A. (2014). Helsingborgsmodellen – för tidig läs- och skrivutveckling. : Skol- och fritids- förvaltningen, . , B. W. (1991). How gender and socioeconomic status affect reading and mathematics achievement. Economics of , 10(4), 343–357. (1966). Towards a theory of instruction. , MA: . Butterworth, B. (2005). The development of arithmetical abilities. , 46(1), 3–18. Chall, J. (1967). Learning to read: The Great Debate. Chall, J. (1983). Learning to read: The Great Debate (updated edition). Desoete, A., Stock, P., Schepens, A., Baeyens, D. & Roeyers, H. (2009). Classification, seriation, and counting in grades 1, 2, and 3 as two-year longitudinal predictors for low achieving in numerical facility and arithmetical achievement?. , 27(3), 252–264. & Snow, C. (1987). Interrelationships among prereading and oral language skills in kindergartners from two social . Quarterly, 2(1), 1–25. Tilläggsdirektiv till (U 2014:05). Tilläggsdirektiv till (U 2014:05). Tilläggsdirektiv till (U 2014:05). Donlan, C., Cowan, R., , E. & , D. (2007). The role of language in mathematical development: Evidence from children with specific language impairments. Cognition, 103(1), 23–33. Durkin, K. & , B. (2015). Diagnosing misconceptions: Revealing changing decimal fraction knowledge. Learning and Instruction, 37, 21–29. Elbaum, B., Vaughn, S., Tjero , M. & , S. (2000). How Effective Are One-to-One Tutoring Programs in reading for Elementary Students at Risk for reading research. , 92(4), 605–619. Elwér, Å., , I., , S. & , C. (2016). LäSt - Test i läsförståelse, läsning och stavning. : Hogrefe Psykologiförlaget. (2010). stad – Läsa-Skriva-Räkna Åtgärds- garanti. Revisionsrapport/2010. Eryilmaz, A. (2002). Effects of conceptual assignments and conceptual change discussions on students' misconceptions and achievement regarding force and motion. in Science Teaching, 39(10), 1001–1015. (2015). (hämtad ) _ on Literacy (2012) Act Now! Final Report, . : European Union. Faulkner, V. (2009). The components of number sense. Teaching Exceptional Children, 41(5), 24–30. Faulkner, V. & , C. (2013). Improving the mathematical content knowledge of general and special educators: evaluating a professional development module that focuses on number sense. Teacher Education and Special Education: , 36(2), 115–131. Fernald, A., Marchman, V. A. & Weisleder, A. (2013). SES differences in language processing skill and vocabulary are evident at 18 months. Developmental Science, 16(2), 234248. FN:s konventioner om Mänskliga rättigheter (2011). Foorman, B. R., , D. J., , , , C., Moats, L. & , J. (2003a). The necessity of the alphabetic principle to phonemic awareness instruction. Reading and Writing, 16(4), 289–324. Foorman, B. R., Breier, J. & , J. (2003b). Interventions Aimed at Improving Reading Success: An Evidence-Based approach. Developmental Neuropsychology, 24(2&3), 613–639. (2009). Läsförmågan bland 9–10-åringar: av skolklimat, hem- och skolsamverkan och elevers hembakgrund. : , Acta Universitatis Gothoburgensis. (2011). I: A. och A. (red.) Utvärdering och bedömning i skolan: För vem och varför? : Natur & Kultur, s. 31–48. & , K. (2012). Läsning, läsvanor och läsundersökningar. Geary, D. (2013). foundations for mathematics learning and their relations to learning disabilities. Current Directions in Psychological Science, 22(1), 23–27. Gelman, R. & Gallistel, C.R. (1978). The Child´s Understanding of Number. (2009). Visible Learning: A Synthesis of over 800 Meta- Analyses relating to Achievement. Hausstätter, R. & Takala, M. (2011). Can special education make a difference? Exploring the differences of special educational systems between and in relation to the results. , 13(4), 271–281. (2015). Återinför läs- och skrivinlärningen i lärar- utbildningen. Dyslexi – aktuellt om läs- och skrivsvårigheter: Svenska Dyslexiföreningens tidskrift, 2015 (4). (2016). – har fem tjänstegarantier, från förskola till gymnasium. (senast ändrad ) politik/resultat-och-jamforelser/tjanstegarantier/barn-och- utbildningsnamnden/ Herkner, B. (2011). Läsutveckling i årskurs 2–6 belyst genom standardiserade test och nationella provet i svenska i årskurs 3. Vetenskaplig uppsats för filosofie licentiatexamen. Herkner, B., , M. & , Å. (2014). identification or broken promises? A comparison of literacy assessment performance in 112 Swedish third graders. , 29(2), 237–246. Huttenlocher, J., Waterfall, H., Vasilyeva, M., Vevea, J. L. V. (2010). Sources of variability in children’s language growth. Cognitive psychology, 61(4), 343–365. & , D. (2012). Utmärkt undervisning: fram- gångsfaktorer i svensk och internationell belysning. : Natur & Kultur. & , I. (1994). Språklekar efter Bornholms- modellen: en väg till skriftspråket. : I. . (2016). Välkommen till Bornholmsmodellen!. Ivrendi, A. (2011). Influence of self-regulation on the development of children’s number sense. , 39(4), 239–247. Jeynes, W. H. & Littell, S. W. (2000). A meta-Analysis of Studies Examining the Effects of Whole Langauge Instruction on the Literacy of Low-SEs Students. , 101(1), 21–33. , N., , D., Ramineni, C. & Locuniak, M. (2009). math matters: Kindergarten number competence and later mathematics outcomes. Developmental Psychology, 45(3), 850–867. (2011). Number relationships in a preschool classroom. Teaching Children Mathematics, 17(9), 550–557. Järpsten, B. & , K. (2010). DLS: för skolår 4–6. : Hogrefe Psykologiförlaget. Järpsten, B. & , K. (2013). DLS för skolår 2 och 3. : Hogrefe Psykologiförlaget. & , S. (2011). ”Vi garanterar att alla barn kan läsa och skriva efter sitt första skolår.”: En undersökning om ett kommunalt beslut om tjänstegarantier för läs- och skrivkunnighet. (Examensarbete). : Sektionen för Lärande och Miljö. Kivirauma, J. & Ruoho, K. (2007). Excellence through Special Education? Review of Education 53(3), 283–302. Koponen, T., Mononen, R., , P. & Ahonen, T. (2006). Basic numeracy in children with specific language impairment: Heterogeneity and connections to language. , Language and , 49(1), 58–73. kommun (2015a). löften till dig. (senast uppdaterad ) varaloftentilldig/barnochutbildning/grundskolansloftentilldig.4. kommun (2015b). Läsgaranti årskurs 1. (senast uppdaterad ) 09/1400156935311/Grundskola+- +l%C3%A4sgaranti+%C3%A5rskurs+1.pdf Landerl, K. & , K. (2010). Comorbidity of learning disorders: Prevalence and familial transmission. , 51(3), 287–294. LeFevre, J.-A., Smith-Chant, B., Fast, L., Skwarchuk, S.-L., Sargla, E., Arnup, J. et al. (2006). What counts as knowing? The development of conceptual and procedural knowledge of counting from kindergarten through Grade 2. , 93(4), 285–303. (2016). Årgärdsgaranti, läs, skriv, räkna. (senast uppdaterad ) politik/kommunfakta/regler-och-styrande-dokument/styrande- dokument/riktlinjer/argardsgaranti-las-skriv-rakna/ Lipton, J. & Spelke, E. (2005). Preschool children's mapping of number words to nonsymbolic numerosities. Child Development, 76(5), 978–988. , I., Frost, J. & , O. (1988). Effects of an Extensive Program for Stimulating Phonological Awareness in Preschool Children. Quarterly, 23(3), 263–284. & Linnakylä, P. (1993). Teaching Reading Around the World. (2016a). (2016b). (hämtad 2016-07- 14) 1328 (2016). I ges mycket stöd tidigt, ”genast” och till många. (senast granskad ) omraden/specialpedagogik/undervisning/i-finland-ges-mycket- stod-tidigt-genast-och-till-manga-1.230230 McIntosh, A. (2008). Förstå och använda tal: en handbok. 1. uppl. : Nationellt centrum för matematikundervisning (NCM), . & Alibali, M. W. (2005). Why won't you change your mind? Knowledge of operational patterns learning and performance on equations. Child Development, 76(4), 883–899. Melhuish, E. C., , K., Sammons, P., Siraj-Blatchford, I., Taggart, B., Phan, M. & , A. (2008). Preschool Influences on mathematics achievement. Science, 321(5893), 1161–1162. Mullis, I, , , E. & Chrostowski, S. (2004). TIMSS 2003 International Mathematics Report: Findings From IEA’s Trends in International Mathematics and Science Study at the Fourth and Eighth Grades. : Center, . (2001). Att förebygga och möta läs- och skrivsvårigheter: En forskningsöversikt. (red.) (2003). Att skapa konsensus om skolans insatser för att motverka läs- och skrivsvårigheter: rapport från "Konsensus- projektet" .