sou · H4B342 · 2016-06-16 00:00:00 — Exempelvis så förutsätter inte brotten utnyttjande av barn för sexuell posering (6 kap. 8 §) och kontakt med barn i sexuellt syfte (6 kap. 10 a §) att något fysiskt möte mellan barnet och för- övaren, att jämföras med t.ex. brottet våldtäkt mot barn (6 kap. 4 §), som förutsätter ett fysiskt möte mellan barn och förövare.160 Den övervägande delen av de domar vi gått igenom har utgjort exempel på den sistnämnda typen av brott, främst våldtäkt mot barn. När det gäller tillämpningen av bestämmelser i dessa fall hänvisas till vår redovisning av praxisgenomgången i övrigt. Beträffande brottsbestämmelser med olika åldergränser har vi, utöver de mål som rör köp av sexuell handling av barn som berörs ovan, endast stött på två fall där brotten riktats mot personer mellan 15–. I det första avgörandet161 stod en man åtalad för utnytt- jande av barn för sexuell posering, både av normalgraden och grovt brott, mot åtta flickor mellan . Tingsrättens resonemang i frågan om den tilltalades insikt eller oaktsamhet i förhållande till flickornas ålder, vilka hovrätten delade, har bl.a. mot bakgrund av omfattningen och karaktären av den tilltalades brottslighet varit relativt kortfattade. 159Stockholms tingsrätts dom i mål nr B 19672-10. 160Se dock om s.k. virtuella övergrepp i NJA 2015 s. 501. Enligt har hand- lingen att förmå ett barn att utföra en sexuell handling på sig själv ansetts vara att genomföra en sexuell handling med barnet på det sätt som är straffbart enligt bestämmelsen om sexuellt övergrepp mot barn i 6 kap. 6 § BrB. 161Svea hovrätts dom i mål nr B 4297-13 (tingsrätts dom i mål nr B 55-13). Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … Det andra avgörandet som rör brott mot en målsägande mellan 15–rör ett åtal för utnyttjande av barn för sexuell posering i samband med ett köp av sexuell handling av barn av en målsägan- den som var 17 år.162 Tingsrätten fann att den tilltalade insett att målsäganden varit under , bl.a. mot bakgrund av att målsäganden angett sin verkliga ålder i den annons som den tilltalade besvarat, att hon när de träffades vidhöll sin ålder samt att han var medveten om att målsäganden alltjämt bodde hemma hos sina föräldrar och gick i skolan. Vid samtal med företrädare för de brottsbekämpande myndig- heterna har det framkommit att det upplevs som mycket svårt att bevisa för domstolen att gärningsmannen haft uppsåt eller varit oaktsam i förhållande till den unges ålder. Förhållandet gäller både i de fall där det uppställs en 15-årsgräns som i de fall en 18-årsgräns är aktuell. I de senare fallen framstår svårigheterna dock som avse- värt större. Detta kan säkerligen vara en del i förklaringen till varför vi funnit så få fall av brott begångna mot 15–17-åringar i vår praxis- genomgång, dvs. att man överhuvudtaget inte väcker åtal i dessa fall. Särskilda tolkningsproblem eller andra svårigheter vid tillämpningen av 6 kap. 13 § BrB Vi har ovan redovisat vår genomgång av praxis där bestämmelsen i 6 kap. 13 § BrB har tillämpats och därvid gått igenom de omstän- digheter som domstolarna vanligtvis beaktar och även hur bestäm- melsen i 6 kap. 13 § BrB har tillämpats i förhållande till de olika straffbestämmelserna om sexualbrott mot barn. En annan del i vårt uppdrag är att i samband med vår praxisgenomgång undersöka bl.a. om det finns några särskilda tolkningsproblem eller andra svårigheter vid tillämpningen. Nedan följer en redogörelse för de problem som vi identifierat i samband med vår praxisgenomgång. 162 tingsrätts dom i mål nr B 2574-14. Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … Allmänt om bevissvårigheter i mål där bestämmelsen är tillämplig I denna typ av mål är det unga personer som har blivit föremål för sexualbrott. En första svårighet som både brottsbekämpande myndig- heter och domstolar stöter på är att dessa barn kan ha mycket svårt att berätta om övergreppen de varit med om. I vissa fall har dom- stolarna anmärkt att det varit mycket svårt för målsäganden att be- rätta något om vad som förevarit mellan denna och den tilltalade. En följd av detta är att målsägandens uppgifter kan framstå som knapphändiga vilket leder till att det är svårt att lägga dem till grund för en fällande dom utan stöd i annan utredning.163 I mål om sexualbrott mot barn som riktas mot målsäganden under är det sällan som målsägandena hörs i rätten. I stället före- bringas deras utsagor för domstolen genom uppspelning av inspelade videoförhör som hållits av polis under förundersökningen. Detta har i vissa fall inneburit att domstolen ansett att enbart målsägandens utsaga inte varit tillräcklig som bevisning. I de fall målsäganden är en ung person som inte kommer att höras i rätten är det även av vikt att förhören under förundersökningen har hållits på sådant sätt att de kan läggas till grund för domstolens bedömning, t.ex. att ledande frågor inte har ställts, att målsäganden har fått kompletterande frågor efter att tekniska undersökningar av t.ex. mobil har färdigställts och att den tilltalades försvarare har fått möjlighet att ställa frågor till målsäganden, vilket utgör krav enligt och som måste iakttas. Vidare har domstolar ansett att det varit svårt att avgöra måls- ägandens utveckling och utseende enbart genom att spela upp video- förhör som hållits med målsäganden. Därutöver har det förekommit att de inspelade videoförhören med målsäganden har hållits efter gärningen och om det dessutom saknas utredning om måls- ägandens utseende m.m. för gärningen har detta inneburit en brist i bevishänseende. Hovrätten för har t.ex. i ett avgörande164 ansett att målsägandens utseende visserligen kunde tala för att den tilltalade haft skäl att anta att målsäganden varit under . 163Se t.ex. Lunds tingsrätts dom i mål nr B 5831-12 (Hovrätten över och , dom i mål nr B 2807-13). 164Hovrätten för Västra dom i mål nr B 5506-14 (tingsrätts dom i mål nr B 1875-12). Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … bedömningen var dock begränsat till de iakttagelser som kunde göras av målsägandens utseende vid det första polisförhör som hade hållits med henne. Hovrätten anmärkte att det inte fanns någon utredning om hur målsäganden såg ut vid händelsen. Vidare framhöll hov- rätten att den tilltalade kunde ha upplevt målsäganden annorlunda vid deras möte i förhållande till hur hon framstod vid ett polisför- hör, bl.a. beroende på hennes klädsel. I ett avgörande från tingsrätt165 ansåg domstolen att det inte hade klarlagts om målsägandens utseende vid tiden för gärningen borde ha gett den tilltalade skälig anledning att anta att målsäganden var . Utöver en ansiktsbild på målsägan- dens profilsida på saknade tingsrätten all kännedom om hur målsäganden sett ut tidigare och det var dessutom oklart när bilden togs. Tingsrätten menade att det inte heller gick att se vilken kroppslig utveckling målsäganden hade.166 Ett exempel på att domstolar även anser det svårt att bedöma målsägandens kroppsutveckling utifrån upptagningar av förhör med målsäganden i domstol ges i ett avgörande från Hovrätten för Nedre Norrland.167 Vid tingsrättens huvudförhandling hade målsäganden fyllt . Hovrätten ansåg att det var svårt att med ledning av bilden från upptagningen av målsägandens förhör vid tingsrätten få någon uppfattning om hennes kroppsutveckling. I övrigt hade inte i hovrätten åberopats någon utredning om hennes kroppsutveck- ling var åldersadekvat eller om den klart översteg kroppsutvecklingen för någon som fyllt . Hovrätten fann därmed att utredningen inte gav tillräckligt stöd för att den tilltalade med hänsyn till måls- ägandens kroppsutveckling skulle anses ha känt till eller haft skälig anledning att anta att hon var . 165Södertörns tingsrätts dom i mål nr B 7812-13 (överklagad till , dom i mål nr B 1682-14). 166Se även tingsrätts dom i mål nr B 4495-11( överklagad till Hov- rätten över och , dom i B 1864-12) och dom i mål nr B 1866-12 (tingsrätts dom i mål nr B 4679-11). 167Hovrätten för Nedre dom i mål nr B 1212-14 (tingsrätts dom i mål nr B 496-14). Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … Bedömningen av målsägandens kroppsutveckling Som nämnts ovan anser domstolarna ofta att det är svårt att bedöma målsägandens kroppsutveckling och utseende utifrån åberopad be- visning. Största skälet härtill har angetts vara att målsäganden sällan hörs i rätten i denna typ av mål. Men bedömningen av målsägandens kroppsutveckling som beståndsdel i prövningen av vad gärningsman- nen har insett eller haft skälig anledning att anta om målsägandens ålder innebär enligt vår mening ytterligare problem. Enligt förarbetena till bestämmelsen i 6 kap. 13 § BrB ska inte dömas till ansvar om barnet har en kroppsutveckling som är natur- lig för den som klart passerat åldersgränsen och omständigheterna i övrigt inte ger gärningsmannen anledning att vara på sin vakt (se ovan avsnitt 5.4.2). Det är alltså i gränsfallen som gärningsmannen inte ska kunna undgå ansvar genom att hänvisa till att han eller hon inte haft säker kännedom om barnets verkliga ålder.168 Vid vår genomgång av praxis har, som nämnts ovan, domstolarna ofta resonerat kring målsägandens kroppsutveckling eller utseende. Det finns flera exempel på resonemang i enlighet med uttalandena i förarbetena i vår praxisgenomgång, dvs. att domstolarna har prövat om målsäganden haft en kroppsutveckling som är naturlig för den som klart passerat åldersgränsen.169 Domstolarna har uttryckt detta krav på olika sätt. ansåg t.ex. i ett mål att utifrån de bilder som åberopats av målsäganden, som var tagna vid den i målet aktuella tidpunkten, framgick det inte att hon hade en kropps- utveckling eller annars ett utseende som normalt förekommer hos unga kvinnor vars ålder avsevärt överstiger 15 år.170 har i ett avgörande menat att målsägandens utseende och uppträ- dande gav intryck av en normalt utvecklad högstadietjej och att det var uteslutet att den tilltalade kan ha uppfattat målsägandens kropps- utveckling motsvarande vad som är naturligt för en 17-åring.171 Ett 2004/05:45 s. 113 f. 169Se t.ex. domar i mål nr B 6324-09 (dom i mål nr B 7714-08) och i mål nr B 2619-13 (tingsrätts dom den i mål nr B 4585-12). 170Södertörns tingsrätts dom i mål nr B 257-13 (överklagad till , dom i mål nr B 3921-13). 171Svea hovrätts dom i mål nr B 10508-14 (dom den 21oktober 2014 i mål nr B 1490-14). Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … annat exempel är ett avgörande från hovrätt172 där domstolen menade att en målsägande, som var , inte kunde anses ha en kroppsutveckling som normalt förekommer hos en 17- eller 18-åring.173 I ett mål där flera tilltalade var åtalade för köp av sexuell handling av barn av en 17-årig flicka menade att flickan hade en kroppsutveckling och allmän mognad som väl motsvarade en kvinna varför de tilltalade endast dömdes för köp av sexuell tjänst.174 I andra avgöranden har domstolarna resonerat kring frågan om målsäganden kunnat uppfattas ha uppnått den relevanta åldersgrän- sen175 eller vara något äldre176 eller att målsäganden hade en sådan kroppsutveckling som en person över åldersgränsen normalt sett kan ha.177 I en rad avgöranden har domstolarna ansett att den underåriga målsäganden haft ett åldersadekvat utseende. I vissa av dessa fall har domstolen med anledning av detta funnit att den tilltalade haft skälig anledning att anta att målsäganden inte hade uppnått den relevanta åldern.178 I andra fall har detta lett till att den tilltalade inte har ansetts agerat oaktsamt. I ett avgörande från Hovrätten för åtalades en 22-årig man bl.a. för våldtäkt mot barn 172Svea hovrätts dom i mål nr B 6166-10 (dom i mål nr B 582-10). 173Se även dom i mål nr B 6327-13 (dom i mål nr B 3215-13). 174Solna tingsrätts dom i mål nr B 6645-08 (överklagad till hov- rätt, dom i mål nr B 8039-09). 175Svea hovrätts domar i mål nr B 116-10 (dom den 11december 2009 i mål nr B 3722-09) och i mål nr B 5933-10 (tingsrätts dom i mål nr B 783-10). 176Se t.ex. dom i mål nr B 2432-10 (tingsrätts dom i mål nr B 2642-10), tingsrätts dom i mål nr B 19672-10 och dom i mål nr B 711-13 (tingsrätts dom i mål nr B 11767-12). 177Se t.ex. dom i mål nr B 116-10 (dom i mål nr B 3722-09), dom i mål nr B 1998-14 (tingsrätts dom i mål nr B 997-14) och dom i mål nr B 6181-14 (dom i mål nr B 7502-12 och B 7611-12). 178Se tingsrätts dom i mål nr B 2206-10 (överklagad till , dom i mål nr B 2725-10). Hovrätten fann dock att det av åberopade fotografier av målsäganden var vanskligt att dra någon säker slutsats över huruvida målsäganden sett ut att vara och att den tilltalade således inte haft skälig anledning att anta att målsäganden varit under . Se även tingsrätts dom i mål nr B 2574-14. 179Hovrätten för Västra dom i mål nr B 5506-14 (tingsrätts dom i mål nr B 1875-12). Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … mot en 12-årig flicka, målsägande A, som var . Enligt tingsrättens bedömning hade målsäganden efter händelsen, när polisförhören med henne spelades in, ett högst åldersadekvat utseende. Tingsrätten ansåg vidare att det borde ha varit uppenbart för den tilltalade, när han mötte målsäganden för gärningen, att målsäganden kunde vara under . Ändå gjorde han inget för att i det skedet ta reda på hennes ålder eller avstå från den sexuella relationen. Tingsrätten menade därför att den tilltalade i vart fall haft skälig anledning att anta att målsägan- den var när de hade samlag. Hovrätten ansåg dock att även om målsäganden hade ett utseende som i och för sig framstod som åldersadekvat, uteslöt det dock inte att hon skulle kunna vara . I flera fall har domstolarna inte bedömt om målsäganden hade en kroppsutveckling som var naturlig för den som klart passerat åldersgränsen utan i stället resonerat kring omständigheter som talat för att målsäganden skulle kunna uppfattas som under en viss ålder.180 Som ett exempel kan nämnas att i ett av- görande ansåg att åberopade fotografier på målsäganden inte gav stöd för att den tilltalade med anledning av målsägandens utseende och kroppsutveckling hade skälig anledning att anta att målsäganden var yngre än 15 år.181 Liknande resonemang fördes av som uttalade att gällande målsägandens person och det in- tryck av hennes ålder som förmedlats kunde det inte sägas att hon direkt framstod som under 15 år.182 I något fall har domstolen uttalat att det utifrån målsägandens utseende och kroppsutveckling varit svårt att dra någon säker slutsats i frågan om målsäganden sett ut att vara eller yngre.183 180Se t.ex. dom i mål nr B 7361-10 (tingsrätts dom i mål nr B 2364-10), dom i mål nr B 2725-10 (tingsrätts dom i mål nr B 2206-10), tingsrätts dom i mål nr B 3863-12, tingsrätts dom i mål nr B 11628-13 (överklagad till , dom den 27december 2013 i mål nr B 8904-13), och dom i mål nr B 7485-14 (tingsrätts dom i mål nr B 2037-14), särskilt tings- rättens resonemang. 181Svea hovrätts dom i mål nr B 7361-10 (tingsrätts dom i mål nr B 2364-10). 182Stockholms tingsrätts dom i mål nr B 11628-13 (överklagad till , dom i mål nr B 8904-13). 183Se t.ex. dom i mål nr B 2725-10 (tings- rätts dom i mål nr B 2206-10). Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … I andra fall har domstolarna funnit att en underårig målsägande har kunnat tas för att vara äldre än hon var. I ett avgörande från Hovrätten för har hovrätten uttalat att en 13-årig måls- ägande på uppspelade videoförhör framstod ha ett åldersadekvat ut- seende och beteende och verkade inte vara . Hovrätten menade dock att målsäganden emellertid för den tilltalade kunde ha framstått som . Mot bakgrund av att det i målet inte var visat någon omständighet som talade för att den tilltalade ändå borde ha insett att hon var ogillade hovrätten åtalet.184 I något avgörande har domstolen ansett att en ung målsägandes utseende har inneburit att det funnits anledning för den tilltalade att vara på sin vakt och förvissa sig om hur gammal hon egentligen var.185 Sammanfattningsvis kan konstateras att det förekommer stora skillnader i hur domstolarna gör bedömningen av målsägandens kroppsutveckling och utseende i förhållande till den aktuella ålders- gränsen och i en stor andel av de domar vi gått igenom har bestäm- melsen inte tillämpats i enlighet med förarbetena. Som ovan nämnts anges i förarbetena att en gärningsman ska gå fri från ansvar om barnet har en kroppsutveckling som är naturlig för den som klart passerat åldersgränsen och omständigheterna i övrigt inte ger gär- ningsmannen anledning att vara på sin vakt. Att domstolar i flera fall har resonerat kring att en underårig målsägande haft ett åldersadekvat utseende eller t.o.m. framstått som yngre än den aktuella ålders- gränsen samt att detta inte gett den tilltalade skälig anledning att anta att målsäganden varit underårig, är tolkningar som avviker från förarbetsuttalandena. Även i de fall där domstolarna har prövat gär- ningsmannens oaktsamhet utifrån målsägandens kroppsutveckling och därvid resonerat kring huruvida målsäganden har haft en kropps- utveckling hos den som passerat åldersgränsen finns en variation i hur denna nivå uttrycks. 184Hovrätten för Västra dom i mål nr B 5506-14 (tingsrätts dom i mål nr B 1875-12). Se även dom i mål nr B 9804-09 (dom i mål nr B 7360-09). Hovrätten över och dom i mål nr B 153-12 (tingsrätts dom i mål nr B 10275-10). Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … Något om domstolarnas bedömning av gärningsmannens skuld Vid genomgången av det antal domar vi valt ut har utgjorts av fällande domar där den tilltalade har dömts helt i enlig- het med åtalet, av fällande domar där den tilltalade fällts till ansvar för annat sexualbrott mot barn än vad åklagaren yrkat samt av domar där den tilltalade dömts för annat sexualbrott än sexualbrott mot barn. Av de fällande domarna har domstolen i av fallen funnit att den tilltalade haft skälig anledning att anta att målsägan- den var underårig. I de övriga domarna har domstolarna funnit att den tilltalade haft uppsåt, till allra största delen har domstolen funnit att den tilltalade haft s.k. insiktsuppsåt (se ovan i avsnitt 5.3.2). I flera fall har underrätt och överrätt beaktat samma omständigheter men kommit fram till olika slutsatser i fråga om gärningsmannens skuld. Så har varit fallet i knappt hälften av hovrättsdomarna vi gått igenom. En möjlig förklaring till detta är att det råder en oklarhet i fråga om vilken nivå den straffbara oaktsamheten faktiskt ligger på. Av bestämmelsens ordalydelse, dvs. att den som haft skälig an- ledning att anta att barnet varit under en viss ålder kan straffas för sexualbrott mot barn, följer att det inte torde krävas någon form av kvalificerad oaktsamhet för att straffansvar ska kunna komma i fråga. Som redovisats ovan i avsnitt 5.4 följder dock av bestämmelsens förarbeten att formuleringen skälig anledning att anta vid tillkomsten av bestämmelsen ansågs omfatta ett krav på en tämligen hög grad av oaktsamhet. Vidare poängterades under lagstiftningsarbetet att en bestämmelse av denna karaktär bör tillämpas med stor försiktig- het och att det var angeläget att regeln skulle få en restriktiv tillämp- ning. Dessa uttalanden i kombination med bestämmelsens orda- lydelse, som i vart fall enligt doktrin torde signalera att det inte krävs någon kvalificerad oaktsamhet, verkar försvåra tolkningen av vilket krav på oaktsamhet som bör ställas på den tilltalade. Vidare kan näm- nas att det i vår genomgång av praxis har framkommit att domstol- arna i ganska hög utsträckning hänvisar till uttalandena om restrik- tivitet i förarbetena. I några fall där domstolen funnit att den tilltalade inte haft uppsåt men i vart fall haft skälig anledning att anta borde resone- snarare ha lett till bedömningen att den tilltalade haft i vart Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … fall s.k. likgiltighetsuppsåt.186 Möjligen kan även detta förhållande härledas till uttalandena om restriktivitet i bestämmelsens förarbeten. I ett stort antal fall av domstolarnas bedömningar av en tilltalads oaktsamhet har resonemangen i frågan om den tilltalade haft skälig anledning att anta att målsäganden varit under en viss åldersgräns kretsat kring vad den tilltalade haft för kännedom eller misstankar om målsäganden och dennes ålder eller om omständigheter som kunnat indikera en låg ålder, dvs. att gärningsmannen närmast varit medvetet oaktsam (se avsnitt 5.3.2 ovan).187 Mycket sällan har dom- stolarna uttryckligen argumenterat kring och prövat vad den tilltalade, som uppgett sig inte ha förstått – ens i form av misstanke – att målsäganden var underårig, kunde ha gjort eller borde ha gjort för att komma till relevant insikt, dvs. om den tilltalade varit omedvetet oaktsam. I några fall synes dock domstolarna ha fört resonemang kring frågan om huruvida omedveten oaktsamhet förelåg hos gärnings- mannen. Hovrätten över och Blekinge188 anförde t.ex. i ett mål där den tilltalade åtalades för våldtäkt mot barn vid ett tiotal tillfällen mot en 13-årig målsägande att inget i målsägandens upp- trädande tydde på att hon avvek från vad som var normalt för den åldern och det saknades andra omständigheter som kan ha fått den tilltalade att tro att hon hade fyllt . Hovrätten menade att åtmin- stone målsägandens utseende borde ha inneburit att det fanns an- ledning för honom att vara på sin vakt och förvissa sig om hur gammal hon egentligen var. Han bedömdes därför haft skälig anledning att anta att målsäganden inte var . Domstolen fann alltså att den tilltalade, mot bakgrund av målsägandens utseende, borde ha miss- tänkt att hon var . I ett annat avgörande har hovrätten uttryckligt resonerat kring vad den tilltalade hade kunnat göra för att försäkra sig om målsägan- dens ålder, t.ex. kontrollerat hennes profilsida på Facebook – där de 186Se t.ex. dom i mål nr B 6327-13 (dom i mål nr B 3215-13), dom i mål nr B 10508- 14(dom i mål nr B 1490-14) och Hovrätten för Västra dom i mål nr B 5506-14 (tingsrätts dom den 21november 2014 i mål nr B 1875-12). 187Se t.ex. dom i mål nr B 1866-12 (tingsrätts dom i mål nr 4679-11). 188Hovrätten över och dom i mål nr B 153-12 (tingsrätts dom i mål nr B 10275-10). Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … var vänner – eller ha tillfrågat någon av de två kompisar som måls- äganden var i sällskap med när hon och den tilltalade träffades.189 I målet diskuterade hovrätten även om omständigheterna var sådana att det också kunde begäras av den tilltalade att han gjorde sådana kontroller. Enligt hovrätten hade det redan under den inledande chattkommunikationen mellan den tilltalade och målsäganden stått klart för den tilltalade att målsägandens intresse handlade om mer än kamratskap och att den tilltalade när han träffade målsäganden inte kunde ha uppfattat henne som 17 eller . Vidare menade hovrätten att den tilltalade, som tidigare dömts för våldtäkt mot barn, måste ha varit fullt medveten om behovet av att skapa klar- het om åldern hos den han hade sexuellt umgänge med. Det nu an- givna avgörandet är ett av få avgöranden i vår genomgång av praxis där domstolen uttryckligen prövat vad den tilltalade hade kunnat göra för att kunna komma till insikt och även om gärningsmannen hade förmåga och tillfälle att göra det samt om det kunde begäras av honom att han gjorde det, dvs. en bedömning i flera led för att fastställa om gärningsmannen varit omedvetet oaktsam. På liknande sätt resonerade tingsrätten i ett avgörande190 där måls- äganden talat om vilken skola hon gick på. Den tilltalade kände till att det var en högstadieskola. Enligt tingsrätten borde den tilltalade därför ha misstänkt att målsäganden kunde ha varit under . En sådan indikation borde enligt domstolen ha föranlett honom att närmare undersöka hennes ålder.