sou · H4B330 · 2016-04-07 00:00:00 — Vidare skiljer sig manage- mentkulturen från andra ledarstilar genom betoningen av kontroll och mätning av individuella såväl som organisatoriska prestationer. På så sätt förs makt och inflytande från kollegiet till mer central nivå i organisationen (Mintzberg, 1989; Shenhav, 1999). Meningen med ett sådant ledarskap är framför allt att eliminera och förebygga faktorer som kan stå i vägen för organisationens tillväxt på en föränderlig marknad och hänger ofta samman med nedskärningar av övrig per- sonal och intensifierade avkastningskrav Vid hårda ekonomiska tider blir organisationens förmåga till flexibilitet och anpassningen central, och de som sitter vid rodret ges ökad betydelse (, 2012). Till sammanhanget hör att nyhetsmedieföretag, särskilt dagspressen, har blivit alltmer finansiellt pressade (se exempelvis respektive Allern och kapitel). När managementkulturen får fäste på nyhetsredaktioner utmanas vanligen de etablerade ideal och den praxis som råder bland redak- tionens journalister (jfr Faulconbridge och Muzio, 2008; och , 2006). Ett alltmer marknadsorienterat förhållningssätt på ledningsnivå har kommit att rubba gränsdragningen mellan orden och pengarna i den dagliga verksamheten (och , 2013; , 2010). Även om ett tudelat ledarskap fortfarande finns kvar på många nyhetsorganisationer, har managementperspektivet blivit Redaktionell styrning och journalistisk autonomi alltmer integrerat i redaktionella ledares arbete (Achtenhagen och Raviola, 2009; och , 2014; Gade, 2008). Med ökade samarbeten mellan ansvariga chefer från olika avdelningar inom organisationen sipprar övergripande organisatoriska mål och värden gradvis över från de administrativa och ekonomiska avdelningarna till redaktionens ledare och därefter till dess journalister (, 2009, 2011; Raviola, 2012). Genom att successivt ta till sig och utgå från managementperspek- tivet i det dagliga arbetet frigör sig redaktionella ledare stegvis från traditionella journalistiska ideal och normer där kollegial bedömning och beslutsfattande tidigare utgjorde basen. (Evetts, 2006). Den ökade betydelsen av redaktionell styrning påverkar därmed redak- tionens journalister då dessa i det dagliga arbetet kommer att befinna sig i eller stöta på situationer där journalistiska och affärsmässiga förväntningar och ideal kolliderar med varandra. Sådana situationer leder antingen till konflikt eller kompromiss, men i vilket fall kom- mer journalisternas professionella hållning att utmanas, förhandlas och omformas (Fortunati och Sarrica, 2010; Gade, 2004). Forskning visar att svenska journalister har blivit mer accepterande av de marknadsmässiga målen för verksamheten. I synnerhet gäller detta gruppen av unga, nyutexaminerade journalister, för vilka medieland- skapet ter sig mer naturligt än det gör för deras äldre kollegor (, 2010). Minskad journalistisk autonomi i svenska nyhetsorganisationer Större delen av den forskning som har gjorts om förändringar av redaktionellt arbete har fokuserat på journalister som yrkesgrupp och hur deras arbete har påverkats av ändrade villkor inom respektive utanför medieorganisationen (se exempelvis Deuze, 2007, 2008; et al., 2011; , 2010; Witschge och , 2009). När det gäller inflytandet över det redaktionella arbetet har trenden varit att styrningen från ledningen har blivit betydligt hårdare, vilket bland annat innebär att det krävs ytterligare argument och motiveringar från reportrarnas sida om varför en viss artikel eller ett visst inslag bör göras och på vilket sätt inslaget är kommersiellt gångbart (, 2013). Detta behöver i sig inte Redaktionell styrning och journalistisk autonomi utgöra en försämring. Ökad betoning på strategiska överväganden skulle också kunna leda till bättre och mer relevant journalistik. Även om journalister fortfarande tycker sig ha stor frihet i genom- förandet av de dagliga arbetsuppgifterna, har det skett en tydlig förändring där redaktionsledarna reserverar sista ordet till sig själva när det gäller övergripande beslut om den journalistiska produkten och ekonomiska respektive marknadsmässiga frågor på redaktionen (Bakker och Wadbring, 2006; Tsourvakas, Zotos och Dekoulou, 2007; och , kommande). Det är därmed i allt högre utsträckning de redaktionella ledarna som sätter ramarna för det dag- liga arbetet på redaktionen, vilket innebär att mer marknadsoriente- rade värderingar och perspektiv får implikationer för journalisternas arbete. Dessa ramar är ofta outtalade och inbyggda i de redaktionella systemen, vilket innebär att styrningen sker på ett subtilt sätt utan explicita instruktioner. Det betyder att journalisten fortfarande har en viss frihet i själva gestaltningen av nyheter, som ramarna för verksamheten har stramats upp. Figur 1 Journalisters upplevelse av egen frihet att själv välja ämne och vinkel 1995 och 2014 (balansmått) Kommentar: Frågeformuleringarna lyder: Hur stor frihet har du att välja de ämnen/händelser du ska arbeta med? respektive: Hur stor frihet har du att välja vinkel på det ämne/händelse du ska arbeta med? Antal svarspersoner är 675 och 869. Svarsskalan är 5-gradig, där 5 är Full frihet och 1 är Ingen frihet alls. Balansmåttet varierar mellan +100 och –100, där +100 innebär att samtliga journalister upplever att de har full frihet medan –100 innebär att samtlig upplever att de inte har någon frihet alls. Källa: Den svenska journalistundersökningen 1995 samt Journalistpanelen 2014. Redaktionell styrning och journalistisk autonomi Svensk forskning om villkoren för nyhetsarbete visar på en tydlig förändring i journalisters upplevelser av hur stor den egna friheten är i det dagliga arbetet. Runt mitten av upplevde en klar majoritet av journalister verksamma inom svensk dagspress att de hade mycket stor frihet att både välja ämne och vinkel på det material som de arbetade med på redaktionen (figur 1). ser situationen diametralt annorlunda ut då huvuddelen av journalisterna iställetuppleverattdeharlitenmöjlighetattstyraöverinriktningenpå det egna arbetet. Deras upplevelser bör sättas i relation till en alltmer begränsade arbetsmarknaden för journalister, där redaktionerna blir mindre men poolen av tillgänglig arbetskraft desto större. En konse- kvens av detta är att redaktionsledare kan ställa högre krav på både medarbetare och frilansare, den minskade autonomin har därmed sin grund i strukturella förändringar av journalisters arbetsvillkor. Ytterligare en jämförelse mellan hur journalister uppfattade sin egen arbetssituation och hur motsvarande uppfattningar såg ut , pekar mot en generell förändring i upplevelsen av i vilken utsträckning det redaktionella arbetet är styrt av ledningen (figur 2). Det är dock osäkert vilka aspekter av det redaktionella arbetet som påverkas mest av ökad styrning och kontroll, och hur de i så fall påver- kas. Andelen journalister som upplever att det är svårt att få gehör för egna idéer har exempelvis inte förändrats , likaså upplever majoriteten av de svenska journalisterna – då som nu – att det råder god sammanhållning mellan kollegorna på redaktionen samt att det kollegialt finns en stark enighet om viktiga värderingar och yrkesideal som är centrala för arbetet (figur 2). I viss mån upplevs också konkurrensen mellan enskilda journalister på redaktionen ha blivit något mindre . Utvecklingen är med andra ord mångfacetterad. Bland annat så har intervjustudier med journalister på svenska storstadsmorgontidningar visat att journalister ibland upplever att de stramare tyglarna kan vara gynnsam för den journa- listiska kvaliteten, eftersom sådant som är av mindre relevans och som tidigare mest fungerade som utfyllnadsmaterial numera inte ges utrymme i tidningen (, 2013). Redaktionell styrning och journalistisk autonomi Figur 2 Journalisters upplevelse av arbetsvillkoren på redaktionen 1995 och 2011 (procent) Kommentar: Frågan lyder Hur skulle du karakterisera arbetsmiljön på den redaktion där du arbetar? Svarsalternativen är Stämmer helt, Stämmer delvis, Stämmer knappast, Stämmer inte alls, samt Ingen åsikt. Figuren redogör för andelen som har uppgett alternativen Stämmer helt samt Stämmer delvis. Antalet svarspersoner är 456 respektive 562. Källa: Den svenska journalistundersökningen 1995 samt 2011. är det tydligt att det har uppstått en allt bredare klyfta mellan redaktionens journalister och redaktionsledningen. Det tar sig bland annat uttryck i upplevelsen av att ledningen ofta är osynlig i det dagliga arbetet, vilket bidrar till ett avstånd mellan journalister och ledare (, 2014). Detta avstånd har spätts på i takt med att redaktionsledningar har anammat mer av företagsekonomiska perspektiv i sitt arbete. Studier pekar mot att den vertikala skiljelinje som historiskt har funnits mellan redaktion och marknad, numera förefaller ha ersatts av en horisontell skiljelinje inom redaktionen. Skiljelinjen handlar här primärt om en ökad skillnad mellan redak- ledare och journalister i värderingar som rör publik och marknad (, 2009; och , 2013). Redaktionell styrning och journalistisk autonomi skillnader inkluderar bland annat förändringar av det språkbruk som rör publiken, där ledarskapet oftare använder begrepp som kunder eller målgrupper medan journalister talar om läsare eller medborg- are (, 2009). De redaktionella ledarna uttrycker således ett värdesystem som är knutet till ett tydligt marknadsperspektiv, medan journalisters språkbruk snarare är rotat i journalistikens demokratiska funktion i samhället. I sammanhanget kan noteras att explicit tagit sin utgångspunkt i ett medborgar- perspektiv (SOU 2015:94). Representanter för ledningen förklarar vanligen den stärkta publicistiken med att ökad ekonomisk press och tuffare konkurrens situationerhartvingatframenhöjningavdenjournalistiskakvaliteten, en förändring som ledarna själva menar sig ha varit ansvariga för att driva igenom. Genom att fokusera på publikorientering och på olika sätt arbeta för att bidra till att stärka företagets finansiella situation, anser redaktionella ledare att förutsättningarna för att journalistiken ska kunna fortsätta utvecklas och behålla sin självständiga position i organisationen såväl som i samhället har stärkts, en uppfattning som kan sägas gå på tvärs med journalisternas åsikt (och , 2013). Denna tudelning kan ses som en tydlig indikation på ett alltmer kommersiellt styrt ledarskap. bör även ledarnas betoning av den egna kompetensens betydelse för den journalistiska verksam- hetens överlevnad ses som ett tecken på att styrningen av svenska nyhetsredaktioner präglas av en allt tydligare managementkultur där chefskapet blir en profession i sig (jfr och , 2013). I linje med managementperspektivet beskriver såväl redaktionsledare som journalister hur det redaktionella arbetet präglas av en allt hårdare styrning uppifrån med färre möjligheter för journalisterna att skriva om sådant som inte är att betrakta som kommersiellt gångbart (, 2013). Oavsett slutproduktens kvalitet i slutändan präglas arbetet på en redaktion av ständiga förhandlingar mellan professionella drivkrafter och organisatoriska mål, förhandlingar som allt som oftast slutar i någon sorts samsyn om vad som bör göras. Men medan det profes- sionella ramverket syftar just till framtagandet av kollegiala beslut, finns det utifrån ett managementperspektiv mycket litet utrymme för medarbetarna att bestrida ledningens ståndpunkter (och , 2013; Evetts, 2003, 2009). En påbörjad studie av Redaktionell styrning och journalistisk autonomi hur dessa förhandlingar tar sig uttryck på svenska nyhetsredaktioner pekar mot att resultatet av både större och mindre konfliktsituationer ofta blir att journalisterna får finna sig i de beslut som fattas (och , kommande). Att utfallet blir på detta sätt är egentligen inte särskilt konstigt, då det ligger i journalisternas intresse att den dagliga verksamheten kan fortgå. Effekten av ökad redaktionell styr- ning kan därför innebära att journalister potentiellt förlorar kontrollen över de normer och värderingar som karakterise- rar yrket, vilket sannolikt leder till förändringar av yrkesidentiteten (Ryfe, 2009a, 2009b; , 2010). Huruvida förändringarna av redaktionell styrning i praktiken har lett fram till stärkt eller försämrad journalistisk kvalitet är vanskligt att fastslå med utgångspunkt i den forskning som har genomförts. En gemensam slutsats som flera studier kommer fram till, är därför att det krävs betydligt mer forskning om villkoren och förändringarna i samspelet mellan det redaktionella ledarskapet och journalisterna inom nyhetsorganisationer för att förstå vilken långsiktig betydelse dessa har, eller kommer att få, för organisationernas verksamhet och journalistik (och , 2013, 2014; Bartosova, 2011; Skillset, 2009). I vårt kapitel har vi fokuserat på förändringar inom det redaktionella ledarskapet på svenska nyhetsorganisationer och hur detta upplevs ha påverkat den journalistiska professionens inflytande och kontroll över det dagliga arbetet. Det handlar dels om hur journalister och redaktionella ledare upplever att olika styrkrafter har förändrats , men också om hur stor påverkan ett starkare ledarskap har på den journalistiska autonomin. Den centrala frågan är naturligtvis vilka långsiktliga effekter dessa förändringar har fått och fortsättningsvis kommer att få för den journalistiska yrkesrollen och för det journa- listiska arbetet. Spörsmålet är inte helt lätt att reda ut. Inom forskningen har det å ena sidan uttryckts farhågor om att ett stärkt ledarskap som präglas av ideal kopplade till management och kommersialisering bidrar till att urholka såväl det journalistiska arbetet som den jour- nalistiska produkten. Å andra sidan finns det studier som pekar mot Redaktionell styrning och journalistisk autonomi att anpassning efter rådande ekonomiska, konkurrensmässiga och tekniska förhållanden är en av huvudnycklarna för att alls kunna överleva i ett hårt medieklimat. Hur vi ställer oss till utvecklingen handlar om i vilken utsträckning vi väljer att anlägga ett normativt perspektiv på journalistiken och vad vi svarar på frågan ”vad är god journalistik”? (se också Allern och respektive Wadbrings kapitel i denna bok). Det har förmodligen aldrig funnits ett unisont svar på den frågan, men är journalistikens uppdrag mer än någonsin öppet för förhandling. En vägledning i diskussionen kan vara att titta på de gamla press- utredningarna och utvärdera de slutsatser som drogs där. I dessa slogs fast att medierna ska erbjuda granskning av makthavare, förmedling av information, och fungera som forum för den samhälleliga debatten (SOU 1975:78; SOU 1994:94, se också kapitel i denna bok för genomgång av medieutveckling och diverse utredningar). Vidare så framhölls betydelsen av saklig, korrekt och oberoende journalistik som ett medel för att fylla dessa funktioner, och kanske är det där nuvarande organisationsföränd- ringar inom medieföretagen kan skapa mest problem. Till syvende och sist är journalistikens självreglering och autonomi en grund läggande förutsättning för oberoende journalistik, och har medieföretagens starka ställning och dubbla ledarskap rymt en strävan att vakta detta oberoende. I takt med att mediechefer själva tar på sig rollen som garanter för journalistikens autonomi minskar förankringen i en bredare profession. Om professionen alltmer ser sig som utförare av färdiga strategier så kan med fog frågetecken resas kring både journalistyrkets framtid och medieföretagens kapacitet att uppfylla ett demokratiskt uppdrag. så ser den förändrade autonomin inte likadan ut för alla journalister; snarare sker en diver- sifiering av kåren. En liten skara journalister åtnjuter omfattande frihet och inflytande; inte sällan har dessa lyckats bygga sitt eget varumärke i korsbefruktning med redaktionella varumärken. Men i professionens bottenskikt växer också gruppen av journalister vars arbetsförhållanden närmast kan beskrivas som prekära. De hoppar mellan lösa kontrakt och olika organisationer och har mycket svårt att hävda sina professionella ställningstaganden i de fall dessa pressas av arbetsgivaren. Majoriteten av journalisterna befinner sig däremellan, i en redaktionell organisation och med relativt stor operativ frihet (, 2015, , 2000). Redaktionell styrning och journalistisk autonomi De forskningsresultat som redovisats i detta kapitel indikerar dock att utvecklingen missgynnar autonomin hos den journalistiska professionen som helhet, vilket väcker funderingar kring de profes- sionella mål som journalistiken arbetar mot. Givet den demokratiska funktion som nyhetsmedier tillskrivs i såväl som i övriga västvärlden, är det centralt att dessa organisationer ges förutsätt- ningar att rapportera om händelser och frågor som är av relevans för medborgarna samt att bedriva en kritisk granskning av maktför hållandena i samhället. Strävan efter ekonomisk stabilitet tycks ta upp alltför stor del av det redaktionella ledarskapets tid, som bristen på resurser försvårar satsningar på att öka medarbetarnas kompetens och kvalitetsutveckling. Visserligen har mediechefer med innovativa idéer och utvecklingsstrategier kunnat upprätthålla nyhetsproduktionen, men ofta bygger dessa idéer på partnerskap med mer kapitalstarka aktörer som i längden riskerar att äventyra den publicistiska integriteten. Alldeles oavsett att vissa nyhetsföretag ser ut att kunna utforma nya affärsmodeller så uppstår åter frågan om journalistikens autonomi i dessa sammanhang. Hur kan då mediepolitiken påverka denna utveckling, och är det ens önskvärt? På ett konkret plan är det knappast rimligt att staten ingriper i nyhetsföretagens organisering, men från politiskt håll behövs ett klargörande om hur man ser på journalistikens demokra- tiska funktion och vem som bär ansvaret för dess fortsatta utveckling. Vad vill vi med den professionella nyhetsjournalistiken? Vilka ideal är det som ska prägla denna? I vilken utsträckning kan marknaden svara upp till demokratins behov av fri information och granskning? I strävan att besvara dessa frågor är maktförskjut- ningarna inom nyhetsföretagen en viktig komponent att utgå ifrån. Redaktionell styrning och journalistisk autonomi Achtenhagen L och Raviola E (2009) Balancing tensions during convergence: duality management in a newspaper company. on 11(1): 32–41. (2009) Journalister och deras publik. : JMG, . (2013) Från fullformat till tabloid. (2014) Organisationsteori för mediemedarbetare. och (2013) . Journalism Practice 7(6): 705–719. och (2014) New Demands on Editorial Leadership. Observatorio (OBS*) Journal 8(2): 1–16. Bakker P och Wadbring I (2006) Free Dailies: Success the Machiavellian way? I: Küng L (red.) Leadership in the . Changing Contexts, . : and , 41–57. Bartosova D (2011) The Future of the Media Professions: Current Issues in Practice. on 13(3): 195–203. Croteau D och Hoynes W (2006) The Business of Media: Corporate Media and the Public Interest. Thousand Oaks, CA: Pine Forge Press. Deem R och Brehony K (2007) Management as Ideology: the Case of ’New Managerialism’ in higher education. 31(2): 217–235. Deuze M (2007) Media Work. Deuze M och Fortunati L (2010) Atypical Newswork, . I: Deuze M (red.) Managing Media Work, : , 111–120. och (2009) Ledarskap i framgångsrika tidningsföretag. : JMG, . och (2011) From Idealist-Entrepreneur to Corporate Executive. Journalism Studies 12(3): 294–310. Redaktionell styrning och journalistisk autonomi Enteman WF (1993) Managerialism: Emergence of a New Ideology. Evetts J (2003) The Sociological Analysis of Professionalism: Occupational Change in the Modern World. International Sociology 18(2): 395–415. Evetts J (2006) The Sociology of : New Directions. Current Sociology 54(1): 133–143. Evetts J (2009) New Professionalism and : Changes, Continuities and Consequences. Comparative Sociology 8(2): 247–266. Fagerling M och Norbäck M (2005) Newsroom Identities: Group Configurations and Transforming Boundaries during the Introduction of a Web Edition. 1(2): 191–207. Faulconbridge J och Muzio D (2008) Organizational Professionalism in . 22(1): 7–25. Fortunati L och Sarrica M (2010) The future of the press: Insights from the sociotechnical approach. 26(4): 247–255. Franklin B (2012) The future of journalism. Gade P (2004) Newspapers and organizational development: management and journalist perceptions of newsroom cultural change. Monographs 6(1), 5–55. Gade P (2008) Journalism Guardians in a Time of Great Change: Newspaper Editors’ Perceived Influence in Organizations. 85(2): 371–392. Gade P och Raviola E (2009) Integration of News and News Integration: A Structural Perspective on New Media Changes. 6(1): 87–111. (2012). Revenge of the Managers: Labor Cost- Cutting and the Paradoxical Resurgence of Managerialism in the Shareholder Value Era, 1984 to 2001. , 77(2), 268–294. Redaktionell styrning och journalistisk autonomi (1999) På Bladet, Kuriren och Allehanda. : JMG, . McChesney RW och (2010) The Death and Life of American Journalism: The Media Revolution That the World Again. : Nation Books. Mintzberg H (1989) Mintzberg on Management: Inside our Strange World of Organizations. : Free Press. (2008) Yrke på glid – om journalistrollens deprofessionalisering. : Sim(o). (2012) The Practice of Newspaper Ownership. : JMG, . Paterson CA och (2008) : The Ethnography of . Picard RG (2005) Unique characteristics and business dynamics of media products. 2(2): 61–69. Raviola E (2012) Exploring Organizational Framings – Journalism and in . Information, 15(6): 932–958. Ryfe (2009a) Broader and deeper: A study of newsroom culture in a time of change. Journalism 10(2): 197–216. Ryfe (2009b) Structure, agency, and change in an American newsroom. Journalism 10(5): 665–683. Schoemaker PJ och (1996) Mediating the Message. Theories of Influences on . Shenhav YA (1999) Manufacturing Rationality: of the Managerial Revolution. , , , Heinonen A, Paulussen S, Quandt T, Reich Z och Vujnovic M (red.) (2011) Participatory Journalism: at Online Newspapers. Skillset (2009) Creative Media Workforce Survey 2008. Redaktionell styrning och journalistisk autonomi Soloski J (1989) News Reporting and Professionalism: Some Constraints on the Reporting of the News. Media, Culture and Society 11(2): 207–228. SOU 2015:94 Medieborgarna & medierna. En digital värld av rättigheter, skyldigheter – möjligheter och ansvar. SOU 1975:78 (1975) Svensk press. Pressens funktioner i samhället. SOU 1994:94 (1994) Dagspressen medielandskap. Sveiby KE (1995) Kunskapsflödet: organisationers immateriella tillgångar. : och Affärsvärlden. Tsourvakas G, Zotos Y och Dekoulou P (2007) Leadership Styles in the : Leading People with a Mixed Style. on 9(2): 77–86. Tuchman G (1974) by Doing Work: Routinizing the Unexpected. 79(1): 110–131. Tuchman G (1978) . A Study in the Construction of Reality. : Free Press. (2011) Work – Sensemaking of the Mobile Media (R)evolution. : JMG, . , J (2015) Internal Boundaries: The Stratification of the Journalistic Collective. I: M (red. ), Boundaries of Journalism. Routledge, , 118–134. (2010) Journalism in Transition. : JMG, . och (kommande) Redaktionell styrning och journalistik autonomi. Möte och förhandling mellan management och profession på svenska nyhetsredaktioner (preliminär titel). Wilkins L (2006) : Balancing the Long- Term Social Capital Created by News with the Demand for Short-Term Profit. I: Küng L (red.) Leadership in the . Changing Contexts, , : and , 77–91. Redaktionell styrning och journalistisk autonomi och E (2006) Convergence and Professional Identity in the Academic Library. Science 38(2): 79–91. Witschge T och (2009) Journalism: A Profession Under Pressure? 6(1): 37–59. (2000) Journalistikens roll i de ”nya” massmedieföretagen, Journalistik, rättigheter och delaktighet Journalistik, rättvisa och rättigheter Journalistik, rättvisa och rättigheter Journalistik, rättvisa och rättigheter Rättvisabrukardefinierassomrättenattdeltapåsammavillkorsomalla andra (Fraser, 2008).