sou · H4B381 · 2016-11-25 00:00:00 — Reglerna om beneficium vid utmätning En bostadsrättsförening är en form av ekonomisk förening. Att inneha en bostadsrätt innebär ett medlemskap i bostadsrättsfören- ingen. Till medlemskapet är kopplad en nyttjanderätt till en lägen- het i den fastighet som föreningen äger. Övergripande bestäm- melser om bostadsrätter finns i bostadsrättslagen (1991:614). I den lagen hänvisas också till bestämmelser i lagen (1987:667) om eko- nomiska föreningar. Utöver bostadsrättsföreningar finns det andra slags bostadsföre- tag, nämligen bostadsföreningar, bostadsaktiebolag och handels- bolag för bostadsändamål. För dessa gäller inte bostadsrättslagen utan lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, aktiebolagslagen (2005:551) eller lagen (1980:1102)om handelsbolag och enkla bolag. En bostadsrätt till lägenhet som är gäldenärens stadigvarande bostad kan enligt 5 kap. 1 § 6 UB undantas från utmätning om inte gäldenären vid förvärvet av bostadsrätten har åsidosatt tillbörlig hänsyn mot sina borgenärer eller om det med hänsyn till gälde- närens behov och bostadsrättens värde är oskäligt att bostadsrätten undantas från utmätning. Enligt 20 § lagen (1981:775) om inför- ande av utsökningsbalken gäller beneficiebestämmelsen även i fråga om andelsrätt i en förening, som inte är bostadsrättsförening, eller i ett handelsbolag eller ett aktiebolag, om det med andelsrätten följer rätt att besitta eller hyra en lägenhet. Syftet med beneficiebestämmelsen för bostadsrätter är att gäldenären och dennes familj av sociala skäl ska vara skyddad från utmätning av den stadigvarande bostaden. Enligt uttalande i för- arbeten ansågs en bostadsrättshavare vara i lika stort behov av skydd som en hyresgäst. Hänsynen till bostadsrättsinnehavarnas behov av skydd för sin bostad ansågs som regel väga tyngre än intresset av att kunna utnyttja det ekonomiska värde som finns i bostadsrätten för att tillgodose bostadsrättshavarens borgenärer. När det gällde frågan om det med hänsyn till bostadsrättens värde var oskäligt att den undantogs från utmätning uttalades att de avgifter som tas ut för nyproducerade bostadsrättslägenheter ofta skulle kunna utgöra vägledning. Om värdet inte översteg vad som kunde betecknas som normalt för en bostadsrätt till en lägenhet av den storlek och beskaffenhet som kunde anses skälig med hänsyn till gäldenärens behov, borde bostadsrätten vara undantagen från Reglerna om beneficium vid utmätning Vad som menas med att gäldenären har åsidosatt till- börlig hänsyn mot sina borgenärer utvecklas inte närmare i för- arbetena. I praxis har en gäldenär som redan var skuldsatt och som i stället för att bo kvar i sin hyresrätt skuldsatte sig ytterligare genom att skaffa en bostadsrätt ansetts ha åsidosatt tillbörlig hän- syn mot sina borgenärer. Bostadsrätten kunde därför utmätas (beslut i mål nr Ö 3118-84). En bostadsrätt är inte skyddad från utmätning om gäldenären har upplåtit nyttjanderätten till någon utomstående person. Om en bostadsrätt utmäts ska bostadsrättsföreningen underrättas (6 kap. 3 § UB). Om gäldenären har lånat pengar för att köpa en bostads- rätt och lämnat bostadsrätten som säkerhet för lånet kan långivaren i egenskap av panthavare, utan hinder av beneficieregeln, få bostads- rätten utmätt med stöd av 5 kap. 13 § första stycket UB. I rättsfallen NJA 1987 s. 575 I och II konstaterade HD att pris- utvecklingen på bostadsrätter ”stigit kraftigt och långt utöver vad som motsvarar penningsvärdets fall”. HD kom fram till att uttalan- dena i ovan nämnda förarbeten inte längre var tillämpliga för att uppnå regelns syfte. HD fastställde däremot inte någon fast summa som skulle kunna utgöra riktlinjer vid bedömningen av vilka värden som skulle kunna godtas som skäliga. I de fall som var föremål för HD:s prövning avsåg bostadsrätterna en lägenhet om fyra rum och kök till ett värde om . I båda fallen ansågs gäldenärerna ha behov av sin lägenhet för sig och sin familj. HD kom fram till att 275 000 var ett så högt värde att det skulle vara oskäligt att undanta bostadsrätterna från utmätning. Frågan om det var oskäligt att undanta en bostadsrätt från utmätning prövades därefter av HD i rättsfallen NJA 1989 s. 409 I– IV. I dessa avgöranden satte HD en gräns för vad som kunde anses skäligt i förhållande till beneficium och bostadssociala skydds- regler. HD uttalade bl.a. att vid bedömningen av om det med hänsyn till gäldenärens behov är oskäligt att bostadsrätten undantas från utmätning bör möjligheterna för gäldenären att få annan bostad på orten inte vägas in. Det förhållandet att en bostadsrätt är pantsatt bör inte inverka på skälighetsbedömningen utan till grund bör i stället läggas bostadsrättens värde utan pantförskrivningen. Olika värden på bostadsrätter bör inte godtas vid skälighetsbedöm- Maj:ts proposition med förslag till bostadsrättslag m.m., nr 1971 s. 89 f. Reglerna om beneficium vid utmätning Mot bakgrund av prisutvecklingen beträffande bostads- rätter och med beaktande av den genomsnittliga prisnivån för bostadsrätter i hela landet kom HD fram till att en allmän rikt- punkt vid skälighetsbedömningen skulle vara att utmätningsfrihet i vart fall skulle gälla för bostadsrättslägenheter vars värde inte i väsentlig mån översteg och att lägre gränsvärden borde kunna tillämpas när det gällde mindre bostadsrättslägenheter. Frågan om vilka värden som kan godtas utan att det kan anses oskäligt att undanta en bostadsrätt från utmätning prövades på nytt av HD i rättsfallet NJA 2004 s. 373 som innehåller två avgöranden. I det ena avgörandet var det fråga om utmätning av en bostadsrätt på fyra rum och kök med ett värde om . Bostadsrätten användes som bostad av två makar och deras tre barn. HD kom fram till att det var oskäligt att undanta bostads- rätten från utmätning och uttalade att utmätningsfrihet i vart fall ska gälla för sådana bostadsrätter som är avsedda som familje- bostäder och vars värde inte i väsentlig mån överstiger 300 000 kro- nor, medan lägre värden ska gälla för mindre bostadsrättslägen- heter. Det andra avgörandet handlade om en bostadsrätt på två rum och kök som hade ett värde om . Bostads- rätten användes som bostad av en person. HD kom fram till att det var oskäligt att undanta bostadsrätten från utmätning på grund av dess värde. HD uttalade däremot inte vilket värde som skulle kunna godtas för att en bostadsrätt som inte är avsedd som familjebostad skulle kunna undantas från utmätning. Enligt 5 kap. 1 § 7 UB får pengar, banktillgodohavanden, annan ford- ran och förnödenheter, om inte annat är föreskrivet och tillgången skäligen fordras för underhåll åt gäldenären till dess inkomst som täcker behovet är att vänta undantas från utmätning. För att kunna undanta pengar m.m. från utmätning än en månad krävs att det finns synnerliga skäl. Med underhåll menas vad som behövs till mat, hyra, kläder och andra utgifter som är nödvändiga för gäldenärens uppehälle. Även särskilda utgifter för vård kan beaktas. Som huvudregel ska Krono- fogdemyndigheten låta gäldenären behålla ett belopp som mot- Reglerna om beneficium vid utmätning svarar gäldenärens faktiska levnadskostnader fram till nästa inkomst, vilket i de flesta fall är . I förarbeten och lagkommentarer till bestämmelsen finns ut- talanden om att synnerliga skäl kan anses föreligga när gäldenären saknar inkomster, t.ex. vid arbetslöshet, eller när gäldenären får sina inkomster med långa tidsintervaller. Vid tillämpningen måste det även krävas att det finns någon garanti för att medlen kommer till avsedd användning och att gäldenären strävar efter att göra rätt för sig efter sin förmåga. Det framhölls att det inte bör bli fråga om några , knappast mer än ett kvartal.2 I rättsfallet RH 2008:64 ansåg att utmätning kunde ske av en gäldenärs banktillgodohavande, som i allt väsentligt ut- gjordes av outnyttjade förbehållsbelopp från tidigare utmätningar. Enligt gäldenären hade dessa förbehållsbelopp sparats för att gälde- nären skulle kunna gå till tandläkaren och köpa glasögon. Detta hade gäldenären dock inte gjort, trots att hade för- flutit. Gäldenären hade i det fallet inte heller styrkt behovet av eller kostnaden för glasögon eller tandvård. I ett annat hovrättsavgör- ande ansågs det däremot föreligga synnerliga skäl för att undanta pengar från utmätning på grund av gäldenärens behov av tandvård (Hovrätten för Övre beslut i mål nr ÖÄ 962-12). I det fallet hade gäldenären under pågående löneutmätning sparat pengar för tandvårdskostnad och gäldenären hade styrkt behovet och kostnaden för tandvården genom intyg. Med hänsyn till gäldenärens begränsade inkomst och behovet av tandvård ansågs medlen därför kunna undantas från utmätning av tre månader.3 Frågan hur 5 kap. 1 § 7 UB ska tillämpas när det gäller utgifter som inte ska betalas utan som förfaller till betalning med längre tidsintervaller har aktualiserats i ett annat hovrätts- avgörande (beslut i mål nr ÖÄ 1149-09). Målet gällde även frågor om hur utmätningsskyddet förhåller sig till reglerna om förbehållsbelopp vid utmätning av lön, och i det sammanhanget hur bestämmelsen ska tillämpas när påträffade bank- medel har sparats för betalning av kostnader som har beaktats när förbehållsbeloppet vid utmätning av lön bestämdes. 2Se bl.a. Utsökningsrätt III (SOU 1964:57), s. 237. 3Detta beslut överklagades inte till HD. Reglerna om beneficium vid utmätning slutsats blev att gäldenären hade visat att han en gång beta- lade försäkrings- och räntekostnader på ett bostadslån uppgående till ett visst belopp. Enligt gällande löneutmätningsbeslut hade gäldenären förbehållits ett belopp för att täcka sina bostadskost- nader. Hovrätten ansåg att gäldenären hade visat att bankmedlen sparats för att täcka de kommande försäkrings- och lånekostnaderna. Enligt hovrätten fanns det i det förevarande fallet utrymme för att utsträcka tidsintervallet för utmätningsskyddet till att kunna omfatta än ett kvartal. Gäldenären fick därför behålla beneficium i bankmedel i upp till ett år.4 Enligt praxis från HD kan sparande i fondandelar omfattas av beneficiereglerna i UB och följaktligen undantas från utmätning på samma sätt som banktillgodohavanden (NJA 2012 s. 35, se bilaga 21). Däremot har HD uttalat att marknadsnoterade aktier inte kan undantas som beneficium med en analog tillämpning av 5 kap. 1 § 7 UB (NJA 2015 s. 839, se bilaga 28). 7.2.2Undantag från utmätning på grund av egendomens beskaffenhet eller särskild föreskrift I 5 kap. 5–12 §§ UB finns bestämmelser om undantag från utmät- ning på grund av egendomens beskaffenhet eller särskild föreskrift. När det gäller utmätning av lön och vissa andra förmåner hänvisar 5 kap. 11 § UB till bestämmelserna i utsökningsbalkens sjunde kapitel. Egendom som inte får överlåtas Egendom som till följd av sin beskaffenhet, enligt föreskrift vid gåva eller i testamente eller på annan grund som gäller mot envar inte får överlåtas får inte heller utmätas om inte annat följer av särskild föreskrift. Egendom som en gäldenär har förvärvat på kredit under förbehåll om återtaganderätt för kreditgivaren får utmätas trots över- låtelseförbud (5 kap. 5 § UB). Om förbud mot utmätning i vissa andra fall gäller särskilda före- skrifter (5 kap. 10 § UB). Exempel på författningar som innehåller sådan föreskrift finns i bilaga 10. 4 Detta beslut överklagades inte till HD. Reglerna om beneficium vid utmätning Att egendom inte får överlåtas kan ha sin grund i olika omstän- digheter. kan överlåtelse, vare sig överlåtelseförbud är föreskrivet i lag eller inte, vara utesluten redan på grund av egen- domens beskaffenhet. Så är exempelvis fallet med rättigheter som är bestämda till sitt innehåll genom sin anknytning till den be- rättigades person, exempelvis rätt till familjerättsligt underhålls- bidrag som inte är förfallet till betalning, testamentarisk nyttjande- rätt och andra rättigheter av personlig natur.5 Enligt 5 kap. 6 § UB får utmätning inte ske av medel som för sär- skilt angivet ändamål har anvisats gäldenären av stat, kommun, annan menighet eller samfund, stiftelse eller inrättning med allmännyttigt syfte eller medel som har samlats in bland allmänheten om ut- mätning strider mot det angivna ändamålet. Detsamma gäller medel för begravning som tillfaller ett dödsbo på grund av en försäkring eller en utfästelse av en arbetsgivare upp till det för året gällande prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Efter utbetalning gäller förbudet mot utmätning så länge medlen hålls avskilda. Det förutsätts att det anvisade bidraget inte är beroende av en motprestation och att det inte är fråga om ett lån eller kredit eller ersättning för en utförd prestation.6 Skadestånd som en person har fått rätt till på grund av personskada, frihetsberövande, falskt åtal eller ärekränkning eller annat sådant får inte utmätas beloppet innehas av den som ska utge det. Enligt författningskommentaren bör med ”annat sådant” förstås kränkning av den personliga integriteten på annat sätt än de uppräknade, t.ex. telefonförföljelse och andra metoder att bereda människor otrevnad. Om skadeståndet ska utgå som livränta, gäller utmätningsförbudet rätten till livräntan. 5Walin m.fl., Utsökningsbalken, (, Zeteo) kommentaren till 5 kap. 5 § UB. 6Exempel på allmännyttiga syften är sociala, välgörande, religiösa, militära, politiska, veten- skapliga, konstnärliga, idrottsliga och allmänkulturella ändamål (m.fl., Utsökningsbalken, 1augusti 2013, Zeteo, kommentaren till 5 kap. 6 § UB). Reglerna om beneficium vid utmätning Efter utbetalning av skadeståndet får utmätning inte ske av be- lopp som hålls avskilt. Detta gäller dock endast under förutsättning att skadeståndet ska tillgodose ett kvarstående försörjningsbehov eller om det enligt en beräkning med tillämpning av lagen (1930:173) om beräkning av lagstadgad tid gått mindre än skade- ståndet utbetalades (5 kap. 7 § UB). Rätt till pension eller annan livränta Rätt till pension eller till annan livränta än som avses i 5 kap. 7 § UB får inte utmätas i den mån rättigheten behövs för gäldenärens försörjning och för att gäldenären ska kunna fullgöra sin under- hållsskyldighet. Detta gäller dock inte om gäldenären vid förvärvet av rättigheten har åsidosatt tillbörlig hänsyn mot sina borgenärer (5 kap. 8 § UB). Rätten till pension eller livränta ska skiljas från utbetalning av pension eller livräntebeloppet. När en pensionsförsäkring tecknas uppstår en rätt för den försäkrade och en skyldighet för försäk- ringsbolaget. När ett visst förhållande inträffar, t.ex. att den försäk- rade uppnår en viss ålder, ska försäkringsbolaget betala ut avtalat försäkringsbelopp. Rätten till framtida utbetalningar har ett värde i sig, försäk- ringen har därför ett s.k. återköpsvärde. Återköpsvärdet ökar i takt med att betalas. I 58 kap. 18 § inkomstskattelagen (1999:1229) regleras i vilka fall den försäkrade får göra ett återköp av försäk- ringen, dvs. få ut ett engångsbelopp innan de avtalade försäkrings- villkoren inträtt. Av bestämmelsen framgår också bl.a. att bestäm- melserna i inkomstskattelagens kap. 58 inte hindrar återbetalning av försäkringstagarens tillgodohavande enligt vad som närmare före- skrivs i 13 kap. 4 § eller 15 kap. 8 § försäkrings- avtalslagen (2005:104). När prövar om pensionen eller livräntan behövs för gäldenären och dennes familj måste en framtidsprognos göras. Det är alltså inte endast det omedelbara behovet av försörj- ning som ska tillgodoses utan även behovet av försörjning på . Ett skäligt utmätningsfritt belopp bestäms ofta med ledning av vad som skulle ha utgått i statlig pension under motsvarande för- Reglerna om beneficium vid utmätning Om rättighetens värde överstiger gäldenärens behov får den delas upp och överskjutande del kan då utmätas. I praktiken utmäts sällan rätten till pension. I stället tas de utfallande beloppen i anspråk genom löneutmätning. För en närmare beskrivning av hur handlägger utmätning av livförsäkringar och individuellt pensions- sparande hänvisas till dokument Handled- ning för utmätning av individuellt pensionssparande (832 306-16/121) och Handledning för utmätning av livförsäkringar (832 307-16/121). Många olika slags försäkringar är skyddade mot utmätning genom bestämmelser i andra författningar än UB. Sådana bestämmelser finns bl.a. i 15 kap. försäkringsavtalslagen (2005:104) och i 5 kap. lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande. Upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk får enligt 3 kap. 42 § lagen (1960:729) om upphovsrätt inte utmätas hos upphovs- mannen själv eller hos någon, till vilken rätten övergått på grund av bodelning, arv eller testamente. Detsamma gäller för manuskript och konstverk som inte blivit utställt, utbjudet till salu eller på annat sätt godkänts för offentliggörande. Enligt 9 § förordningen (1962:652) om kan rätten till författar- penning som inte är tillgänglig för lyftning inte överlåtas. En sådan rätt får därför inte heller utmätas. Av 5 kap. 9 § UB framgår att när en rätt till ett litterärt eller konstnärligt verk eller annat sådant inte får utmätas får inte heller rätten till ersättning för utnyttjande av rättigheten utmätas innan denna har utnyttjats på det sätt som förutsätts för att vederlag ska kunna utgå och vederlaget kan beräk- nas. 7.2.3Bestämmelser för pantsatt egendom m.m. Bestämmelserna om förbud mot utmätning i 5 kap. 1–9 §§ UB hindrar inte att sådan egendom som avses där utmäts för en fordran som är förenad med panträtt eller retentionsrätt i egendomen. 7 , Specialprocess – Utsökning och konkurs, 7 uppl., s. 153. Reglerna om beneficium vid utmätning Egendomen kan också utmätas om den har belagts med kvarstad för fordran eller tagits i anspråk genom betalningssäkring (5 kap. 13§ UB). När ett beslut om kvarstad verkställs ska det göras en beneficie- prövning enligt samma regler som gäller utmätning (16 kap. 13 § första stycket UB). Någon ny beneficieprövning ska inte göras vid en efterföljande utmätning.8 Enligt 5 kap. 12 § UB får medel som inte får utmätas medan de innestår hos någon annan än gäldenären utmätas tidigast dagen efter utbetalningen till gäldenären. Denna bestämmelse har till syfte att komplettera de föreskrifter som innehåller förbud mot att utmäta vissa tillgångar eller som syftar till att begränsa möjligheten att utmäta tillgångar. Sådana föreskrifter finns i 5 kap. UB men också i andra författningar. Denna bestämmelse är även tillämplig i fråga om lön eller annan förmån som avses i 7 kap. UB och som får utmätas endast i där angiven ordning, medan den innestår hos arbets- givaren respektive den som skall utge förmånen. I första hand är det gäldenären som ska lämna de uppgifter som är tillgängliga för honom eller henne och som behövs för Krono- fogdemyndighetens prövning av vad som bör undantas från utmät- ning. ska även beakta omständigheter som är kända eller enkla att fastställa (5 kap. 14 § UB). En gäldenär har möjlighet att anvisa viss egendom för utmät- ning. Beneficiereglerna i 5 kap. 1–12 §§ hindrar då inte att egen- domen utmäts. ska dock innan utmätning sker försäkra sig om att utmätningen inte uppenbart strider mot vad som är påkallat av hänsyn till gäldenärens eller dennes familjs behov (5 kap. 15 § UB). 8 Gregow, Utsökningsrätt, 4 uppl. Reglerna om beneficium vid utmätning Våra bedömningar och förslag: Eftersom en hyresrätt till en bostadslägenhet aldrig kan utmätas kan undantagsbestämmelsen i 5 kap. 1 § 5 UB för hyresrätt till gäldenärens bostad tas bort. Det finns inte någon anledning att i beneficiehänseende göra skillnad mellan sparande på bankkonto och andra sparandeformer där sparandet enkelt går att omvandla till pengar. Vi föreslår därför en ändring i 5 kap. 1 § 7 UB som innebär att olika slags sparandeformer, fordringar och liknande tillgångar som enkelt kan realiseras eller omvandlas till pengar kan undantas från utmätning om inte annat är föreskrivet och tillgången varit av- sedd och behövs för underhåll åt gäldenären. För att uppnå en mer nyanserad bedömning och ett ökat utrymme att undanta pengar m.m. från utmätning än en månad ändras 5 kap. 1 § 7 UB på så sätt att rekvisitet synnerliga skäl byts ut mot särskilda skäl. Ordet lyte i 5 kap. 2 § UB ersätts med allvarlig funktions- nedsättning. Ändringen innebär en språklig utvidgning av tillämp- ningsområdet så att nedsättning av såväl fysisk, psykisk som intellektuell funktionsförmåga omfattas. Ändringen innebär en anpassning till hur bestämmelsen tillämpas av Krono- fogdemyndigheten. Vissa ord och uttryck som används i beneficiekapitlet är ålder- domliga och omoderna. Dessa bör, utan att det innebär någon förändring i sak, anpassas till dagens språkbruk och samhälls- förhållanden. Ändring i 5 kap. 1 § 5 UB Som vi redovisat i avsnitt 7.2.1 undantas från utmätning i 5 kap. 1 § 5 UB en hyresrätt till lägenhet som är gäldenärens stadigvarande bostad eller behövs för gäldenärens förvärvsverksamhet, även om hyresrätten får överlåtas. I förarbetena till bestämmelsen konsta- terade departementschefen att det endast är sällan en hyresrätt till lägenhet överhuvudtaget kan utmätas. Reglerna om beneficium vid utmätning måste vara överlåtbar för att kunna utmätas och det i regel krävs fastighetsägarens samtycke för överlåtelse av hyresrätt. Ett inför- ande av beneficiebestämmelsen till skydd för hyresrätt ansågs ändå angeläget av sociala skäl eftersom utmätningsskyddet ansågs kunna få stor betydelse i enstaka fall (NJA II 1968 s. 541 f.). Enligt 12 kap. 32 § jordabalken (JB) får hyresrätt till en bostads- lägenhet inte överlåtas utan hyresvärdens samtycke. Redan av det skälet kan utmätning som regel inte genomföras. blev det straffbart att ta ut ersättning för upplåtelse av bostadslägenhet genom en ändring av 12 kap. 65 § JB. fanns det bestämmelser i dåvarande hyresregleringslagen som bl.a. innebar att en hyresgäst som överlät sin hyresrätt till en bostadslägenhet som omfattades av lagens reglering, förbjöds att ta ut ersättning för överlåtelsen utöver vad som motsvarar den hyra hyresgästen betalat för tiden efter det att han eller hon avträdde lägenheten. Över- trädelse av detta förbud kunde straffas med böter eller fängelse i högst . Hyresregleringslagens tillämpningsområde var dock förhållandevis begränsat och det fanns inte några andra bestäm- melser om förbud mot att ta ut ersättning för anvisning av lägenhet som inte omfattades av hyresregleringen (prop. 1973:23 s. 94 f.). Genom en lagändring (prop. 1977/78:175) skärptes straff- bestämmelsen i 12 kap. 65 § JB. En hyresrätt till en bostadslägenhet kan enligt dagens regelverk inte ha något marknadsvärde. En sådan hyresrätt kan därför inte heller utmätas. Det undantag som finns i 5 kap. 1 § 5 UB för hyres- rätt till en bostadslägenhet fyller därför inte längre någon praktisk funktion och kan tas bort. I de fall hyresrätten inte avser en bostads- lägenhet finns det däremot inte något förbud mot att ta ut ersätt- ning vid överlåtelse. När hyresrätten avser en lägenhet som är avsedd för gäldenärens förvärvsverksamhet måste Kronofogde- myndigheten alltjämt pröva gäldenärens behov av hyresrätten för sin förvärvsverksamhet. Reglerna om beneficium vid utmätning Ändringar i 5 kap. 1 § 7 UB Enligt 5 kap. 1 § 7 UB får pengar, banktillgodohavanden, annan fordran och förnödenheter, om inte annat är föreskrivet och till- gången skäligen fordras för underhåll åt gäldenären till dess inkomst som täcker behovet är att vänta undantas från utmätning, dock inte utan synnerliga skäl än en månad. Beneficieregeln anpassas till dagens sparandeformer HD har i rättsfallet NJA 2012 s. 35 (bilaga 21) uttalat att sparande i en värdepappersfond har väsentliga likheter med sparande på ett bankkonto. HD ansåg därför att även fondandelar omfattas av beneficiereglerna i UB och följaktligen ska kunna undantas från utmätning på samma sätt som banktillgodohavanden.