sou · H4B356 · 2016-09-02 00:00:00 — 1.arrangörens firma och kontaktuppgifter och, i förekommande fall, motsvarande uppgifter beträffande återförsäljaren eller den näringsidkare till vilken arrangören har överfört uppgifter om resenären i enlighet med 3 § 2 e, 2.resetjänstens huvudsakliga egenskaper, i den utsträckning som är relevant för de resetjänster som omfattas av erbjudandet, 3.paketresans totalpris inklusive skatter och eventuella tilläggsavgifter och övriga kostnader eller, om kostnaderna inte rimligen kan beräknas innan avtalet ingås, vilka typer av tilläggskostnader som kan tillkomma, 4.de betalningsvillkor som gäller för paketresan, 5.det minsta antal resenärer som krävs för att paketresan ska genom- föras om ett sådant krav finns, och den tidsgräns som gäller för uppsäg- ning av avtalet om minimiantalet resenärer inte uppnås, 6.allmän information om pass- och viseringskrav, inbegripet ungefär- lig tid för att få visering om sådan krävs, samt information om hälso- bestämmelser, i destinationslandet, 7.information om att resenären kan säga upp avtalet när som helst före paketresans början mot en skälig uppsägningsavgift eller, i tillämpliga fall, de standardiserade uppsägningsavgifter som arrangören får begära i enlighet med 24 §, 8.information om frivillig eller obligatorisk försäkring som täcker kost- naden för resenärens uppsägning av avtalet eller kostnaden för assistans, inklusive hemtransport, i händelse av olycka, sjukdom eller dödsfall. Resenären ska utöver vad som anges i första stycket 1–8 ges informa- tion om de centrala rättigheter och det insolvensskydd som gäller för paket- reseavtalet genom det standardinformationsformulär för paketreseavtal som är relevant för avtalet ifråga. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.2. Bestämmelsen genomför, tillsammans med 8 §, artikel 5 i direktivet. Genom be- stämmelsen klargörs vilken information som resenären ska få del av innan denne ingår ett paketreseavtal. Begreppen paketreseavtal, resenär, kontaktuppgifter, resetjänstens huvudsakliga egenskaper och betalningsvillkor m.m. definieras i 5 §. Vem som ansvarar för att informationen lämnas framgår av 8 §. Bestämmelserna måste alltså läsas ihop för att arrangörens, återförsäljarens och de andra näringsidkarnas skyldigheter att tillhandahålla resenären förhands- information klart ska framgå. Definitionen av begreppet paketrese- avtal innebär att informationen måste lämnas innan resenären ingår något av de avtal som tillsammans med något eller några andra avtal kommer att utgöra en paketresa. Informationen ska lämnas på ett klart och tydligt sätt. Det innebär bl.a. att den inte får lämnas på ett undanskymt ställe, i finstilt text eller på ett sådant sätt att informa- tionen är svår för resenären att ta till sig. Informationen behöver emellertid inte lämnas i någon särskild form. Resenären ska också ges information om sina centrala rättigheter och det insolvens- skydd som gäller för paketreseavtalet genom ett särskilt standard- informationsformulär. Dessa formulär finns i en bilaga till direkti- vet. Närmare regler härom finns i förordningen om standardinfor- mationsformulär vid paketreseavtal och kopplade researrangemang. Arrangören ansvarar för att information lämnas enligt 7 §. Säljs resan genom en återförsäljare ansvarar också återförsäljaren för att informationen lämnas. Den näringsidkare som överför uppgifter om resenären i enlighet med 3 § 2 e och den näringsidkare till vilken uppgifterna överförs ska innan de ingår avtal med resenären lämna förhandsinformation enligt 7 § första stycket i den utsträckning det är relevant för de resetjänster som de erbjuder. Den näringsidkare som överför uppgifterna om resenären ska dess- utom ge resenären information om de centrala rättigheter och det insolvens- skydd som gäller för paketreseavtalet genom det standardinformations- formulär för paketresor som är relevant för avtalet. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.2. Paragrafen genomför, tillsammans med 7 §, artikel 5 i direktivet. I paragrafen anges vilken information som måste lämnas till resenären innan denne binds av ett paketreseavtal. Genom paragrafen klargörs att såväl arrangören som återförsälja- ren har ett självständigt ansvar för att informationen lämnas. En mot- svarande bestämmelse finns i 7 § första och andra stycket i den nu gällande lagen om paketresor. I de fall en paketresa uppkommer till följd av att en närings- idkare överför föreskrivna uppgifter om resenären till en annan näringsidkare åligger det dem båda att lämna föreskriven förhands- information till resenären i den utsträckning det är relevant för de resetjänster de erbjuder. I dessa fall är det, i enlighet med defini- tionen i 5 § 1 den näringsidkare som resenären först ingår avtal med och som sedan överför uppgifterna om resenären till den andre näringsidkaren som är arrangör för paketresan. Det åligger denne arrangör att, på samma sätt som gäller för andra paketresor, infor- mera resenären om dennes centrala rättigheter och det insolvens- skydd som gäller för paketresan genom ett särskilt standardinforma- tionsformulär. Dessa formulär finns i bilaga I till direktivet. Närmare regler härom finns i förordningen om standardinformationsformulär vid paketreseavtal och kopplade researrangemang. I 14 § fastställs vissa påföljder vid underlåtenhet att lämna före- skriven information. Information som lämnats enligt 7 § 2–5 och 7 utgör en del av paketrese- avtalets innehåll och får inte ändras, såvida parterna inte uttryckligen kom- mer överens om annat. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.2. Paragrafen genomför artikel 6.1 i direktivet. Innebörden av bestämmelsen är att viss information om paketresan som resenären har fått innan paket- reseavtalet ingås ska anses utgöra avtalsinnehåll. Den information som avses rör resetjänstens huvudsakliga egenskaper, pris och betalningsvillkor för paketresan, eventuella villkor om minimiantal deltagare för att resan ska genomföras och information om vilka uppsägningsavgifter som arrangören har rätt att begära om resenä- ren vill säga upp avtalet före paketresans början. Paketreseavtal och bekräftelser på sådana avtal ska vara klart och tydligt utformade. eller bekräftelsen ska innehålla alla avtals- villkor, vilket innefattar all förhandsinformation enligt 7 § första stycket och eventuella ändringar i förhandsinformationen som parterna har kom- mit överens om samt de särskilda krav från resenären som arrangören har accepterat. I paketreseavtalet eller bekräftelsen ska också finnas information om: 1.arrangörens ansvar enligt 28–36 §§ för att alla resetjänster som ingår 2.arrangörens skyldigheter att tillhandahålla assistans i enlighet med 3.namnet på och kontaktuppgifter till det organ som ansvarar för skydd i händelse av arrangörens insolvens, 4.namnet på och kontaktuppgifter till arrangörens lokala representant, till en kontaktpunkt eller till en annan tjänst som gör att resenären snabbt kan kontakta arrangören och effektivt kommunicera med arrangören för att begära assistans eller framföra en reklamation, 5.information om resenärens skyldighet att reklamera i enlighet med 30 och 43 §§. 6.kontaktuppgifter som möjliggör direkt kontakt med resenären om han eller hon är minderårig och reser utan föräldrar eller annan ansvarig person på en resa som inbegriper inkvartering, alternativt kontaktuppgifter till den som ansvarar för den minderårige på den plats där den minderårige vistas, 7.information om näringsidkarens interna förfaranden för att hantera klagomål och resenärens möjligheter att begära prövning av krav hos den tvistlösning som näringsidkaren omfattas av och som är en sådan nämnd som avses i lagen (2015:671) om alternativ tvistlösning ikonsumentförhållanden och om plattformen för tvistlösning online en- ligt och rådets förordning (EU) nr 524/20131 och 8. information om resenärens rätt att överlåta avtalet till en annan resenär enligt 17 §. 1 och rådets förordning (EU) nr 524/2013 av om tvist- lösning online vid konsumenttvister och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv /22/EG (förordningen om tvistlösning online vid konsumenttvister (EUT L 165, , s. 1). Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.2. Paragrafen genomför, tillsammans med 11 §, artikel 7.1–2 i direktivet. Paragrafen mot- svaras delvis av 8 § i den nu gällande lagen om paketresor men inne- håller krav på ytterligare information. Angående begreppet kontakt- uppgifter, se kommentaren till 5 §. Arrangören eller återförsäljaren ska i samband med att paketreseavtalet ingås eller utan oskäligt dröjsmål därefter till resenären överlämna ett exemplar av avtalet eller en bekräftelse på avtalet i en läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären. Är avtalet ett avtal utanför affärslokaler i den mening som avses i 1 kap. 2 § lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler ska exemplaret av avtalet eller bekräftelsen ges i en handling eller, om rese- nären samtycker till det, i en annan läsbar och varaktig form som är till- gänglig för resenären. Ingås avtalet i parternas samtidiga fysiska närvaro ska arrangören eller återförsäljaren ge resenären ett exemplar av avtalet eller bekräftelsen i en handling, om resenären begär det. Uppkommer paketreseavtalet till följd av att resenären ingår avtal med en näringsidkare till vilken uppgifter om resenären har överförts ska arran- gören så snart denne fått besked om att en paketresa har skapats till- handahålla resenären motsvarande information som i 10 § sägs i en läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.2. Paragrafen genomför, tillsammans med 10 §, artikel 7.1–2 och 7.3 andra stycket i direkti- vet. Paragrafen motsvaras till viss del av 8 § i den nuvarande lagen om paketresor. Den generella skyldigheten att förse resenären med en skriftlig handling där alla avtalsvillkor framgår har emellertid bytts ut mot en generell skyldighet att tillhandahålla informationen i en läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären. I paragrafen stadgas att arrangören respektive återförsäljaren har en skyldighet att förse resenären med ett exemplar av paketrese- avtalet i en läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenä- ren. Det senare begreppet svarar mot direktivets begrepp varaktigt medium. Vidare anges i vilka fall resenären har rätt att få avtalet i en handling, dvs. ett exemplar av avtalet i pappersform. Är paketrese- avtalet ett avtal utanför affärslokaler i den mening som avses i 1 kap. 2 § lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärs- lokaler ska resenären få ett exemplar av avtalet i en handling, såvida resenären inte samtycker till att få den i en annan läsbar och var- aktig form som är tillgänglig för resenären. Om resenären sam- tycker till det kan avtalsexemplaret t.ex. skickas med e-post eller med sms till resenären. Ingås avtalet i parternas samtidiga fysiska närvaro ska arrangören eller återförsäljaren ge resenären ett exem- plar av avtalet i en handling om resenären begär det. Uppkommer paketreseavtalet genom att arrangören överfört information om resenären till en annan näringsidkare har arrangören en skyldighet att tillhandahålla resenären sådan information som sägs i 10 § i en läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären så snart arrangören fått besked om att en paketresa skapats. Näringsidkarens skyldighet att informera arrangören om att paketresa skapats Den näringsidkare till vilken uppgifter om resenären överförs och som träffar avtal om ytterligare en resetjänst med resenären, i enlighet med vad som anges i 3 § 2 e, ska utan dröjsmål och på ett klart och tydligt sätt informera arrangören om att en paketresa har skapats. Näringsidkaren ska tillhandahålla arrangören den information som krävs för att denne ska kunna uppfylla sina skyldigheter som arrangör. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.2. Paragrafen genomför artikel 7.3 första stycket i direktivet. Paragrafen saknar motsvarig- het i den nu gällande lagen om paketresor. Genom paragrafen åläggs den näringsidkare som tar emot sådana uppgifter om resenä- ren som anges i 3 § 2 e, och som därefter träffar avtal med resenä- ren i enlighet med vad som föreskrivs i den bestämmelsen, vilket innebär att en paketresa uppstår, att informera den näringsidkare som därigenom blir arrangör för hela paketresan om att en paket- resa har skapats. Den information som avses är framför allt inne- hållet i det avtal som träffats mellan näringsidkaren och resenären men även information om ändrade kontaktuppgifter m.m. kan om- fattas om informationen krävs för att arrangören ska kunna full- göra sina skyldigheter som arrangör. Information och handlingar som ska överlämnas innan paketresans början Arrangören ska före paketresans början tillhandahålla resenären nödvändiga kvitton, intyg och biljetter och, i förekommande fall, informa- tion om de planerade tiderna för avresa och tidsfristen för incheckning samt de planerade tiderna för uppehåll under resan, anslutande transporter och ankomst. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.2. Paragrafen genomför artikel 7.5 i direktivet. Paragrafen har ingen direkt motsvarighet i den nu gällande lagen om paketresor. Påföljder vid utebliven information Om sådan information som avses i 7, 10–11 och 13 §§ inte lämnas ska marknadsföringslagen (2008:486) tillämpas, med undantag för bestämmel- serna i 29–36 §§ om marknadsstörningsavgift. Sådan information ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket marknadsföringslagen. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.2. Paragrafen genomför artikel 25 i direktivet. En motsvarande bestämmelse finns i 7 § tredje stycket i den nu gällande lagen om paketresor. Paragrafen ut- ökar emellertid tillämpningsområdet för de marknadsrättsliga sank- tionerna genom att även underlåtenhet att följa kraven i fråga om form av och innehåll i paketreseavtalet omfattas. Hänvisningen till marknadsföringslagens bestämmelser innebär bl.a. att en närings- idkare som inte följer informationsbestämmelserna kan åläggas att vid vite fullgöra sina skyldigheter. Bestämmelserna om marknads- störningsavgift ska dock inte tillämpas. Om resenären inte har fått information om tilläggsavgifter och övriga kostnader i enlighet med 7 § 3, eller om uppsägningsavgift i enlighet med 7 § 7, är resenären inte skyldig att betala sådana kostnader eller avgifter. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.2. Paragrafen genomför artikel 6.2 och artikel 25 i direktivet. Paragrafen saknar motsvarig- het i den nu gällande lagen om paketresor. Genom paragrafen sank- tioneras arrangörens underlåtenhet att informera om tilläggsavgifter och om uppsägningsavgift på så sätt att denne inte har någon rätt att ta ut sådana avgifter. Det åligger den näringsidkare som enligt 7, 8, 10 eller 13 § har en skyldig- het att lämna information till resenären eller till någon annan närings- idkare att visa att informationsskyldigheten har fullgjorts. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.2. Paragrafen genom- för artikel 8 i direktivet. Bevisbörderegeln träffar såväl arrangörer som näringsidkare till vilka uppgifter om resenärer överförs. Den gäller all informationsskyldighet i de hänvisade paragraferna, dvs. både sådan informationsskyldighet som en näringsidkare har i för- hållande till resenärer och sådan informationsskyldighet som en näringsidkare har till arrangören när denne har överfört uppgifter till näringsidkaren. I förhållandet mellan de senare kan bevisbörde- regeln emellertid avtalas bort, eftersom lagen inte är tvingande till förmån för andra än resenärer. Resenären får överlåta paketresan till någon som uppfyller alla villkor i avtalet för att få delta i resan, om resenären i skälig tid före paketresans början underrättar arrangören om sin avsikt genom ett meddelande i en läsbar och varaktig form som är tillgänglig för arrangören. Underrättelse som görs senast före paketresans början ska alltid anses ha gjorts i skälig tid. Arrangören får ta ut en skälig avgift för överlåtelsen. Avgiften får högst motsvara de faktiska kostnader som arrangören drabbats av till följd av överlåtelsen. Arrangören ska informera överlåtaren om de faktiska kostna- derna för överlåtelsen och tillhandahålla underlag för dessa. Överlåtaren och förvärvaren är solidariskt ansvariga gentemot arrangören för vad som återstår att betala för paketresan samt för överlåtelseavgiften. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.4.1. Paragrafen genom- för artikel 9 i direktivet. En motsvarande bestämmelse finns i 10 § i den nu gällande lagen om paketresor. I första stycket stadgas resenärens rätt att överlåta paketresan, under förutsättning att den som övertar resan uppfyller alla krav för att få delta i resan. Sådana krav kan t.ex. vara att resenären måste ha fyllt , att resenärens hälsotillstånd måste vara tillräck- lig gott för att klara en krävande vandringsresa osv. Ytterligare en förutsättning för att resenären ska få överlåta resan är att resenären underrättar arrangören om överlåtelsen i skälig tid före paketresans början. Vad som är en skälig tid får avgöras från fall till fall och kan bero bl.a. på vad det är för typ av resa. Underrättelse före paketresans början kan t.ex. vara skälig tid för en helgkryssning till ett grannland men kanske inte för en vandringsresa till . Under- rättelse som görs senast före paketresans början ska dock alltid anses ha gjorts i skälig tid. I andra stycket anges att arrangören har rätt att ta ut en skälig avgift för överlåtelsen. Vad som är en skälig avgift får avgöras med beaktande av omständigheterna i det enskilda fallet, såsom vilken typ av resa det rör sig om, hur före paketresans början överlåtelsen sker och vilka kostnader som uppstår för arrangören till följd av överlåtelsen. Avgiften får dock högst motsvara de fak- tiska kostnader som arrangören drabbas av till följd av överlåtelsen. Arrangören ska informera överlåtaren om de faktiska kostnaderna och tillhandahålla underlag för dessa. I tredje stycket föreskrivs ett solidariskt ansvar för överlåtaren och förvärvaren för vad som återstår att betala för resan samt för överlåtelseavgiften. Oavsett vad överlåtaren och förvärvaren har avtalat sinsemellan kan arrangören alltså vända sig till vem som helst av dem för att kräva betalning för utestående fordringar. Ändringar före paketresans början Arrangören får höja priset på paketresan med ett belopp motsvarande högst av paketresans totalpris, förutsatt att det framgår av avtals- villkoren att en sådan prisändring får göras och arrangören dagar före paketresans början på ett klart och tydligt sätt meddelar resenären pris- höjningen. Meddelandet ska innehålla en motivering till prishöjningen och en beräkning av denna. Det ska lämnas i en läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.4.2. Paragrafen genom- för, tillsammans med 19–21 §§, artikel 10 och delar av artikel 11 i direktivet. I paragrafen anges hur stor prishöjning som arrangören ensidigt får göra. Taket på motsvarar regeln i artikel 11.2 i direktivet, som anger att högre prisändringar än så ger resenären rätt att bl.a. säga upp avtalet, se vidare under kommentaren till 21 § nedan. Vidare framgår att rätten till prishöjning måste ha föreskrivits i avtalsvillkoren för att en prishöjning ska få göras. Hur sådana avtals- villkor ska vara utformade framgår av 19 §, se vidare kommentaren till den bestämmelsen. För att en prishöjning ska få göras krävs också att arrangören dagar före paketresans början med- delar resenären prishöjningen. Det innebär att en prishöjning inte får göras senare än före paketresans början. Meddelandet till resenären ska innehålla en motivering till prishöjningen och en beräkning av denna. Meddelandet ska lämnas i en läsbar och var- aktig form som är tillgänglig för resenären. En regel som delvis motsvarar innehållet i paragrafen finns i 11 § första stycket andra ledet och tredje stycket första ledet i den nu gällande lagen om paketresor. Priset får inte höjas av andra skäl eller i högre utsträckning än vad som för- anleds av ändringar som inträffat sedan avtalet ingicks och som beror på 1.att kostnaden för passagerartransporter som ingår i paketresan har ökat till följd av högre kostnader för bränsle eller andra energikällor, 2.att nivån på skatter eller avgifter som tas ut av tredje parter som inte direkt medverkar vid genomförandet av paketresan har höjts för de rese- tjänster som ingår i avtalet eller 3.att valutakurser av relevans för paketresan har ändrats. Avtalsvillkor om prisändring ska ange av vilka skäl priset kan höjas, hur prisändringar ska beräknas och ge resenären rätt till motsvarande pris- sänkning om de kostnader som kan utgöra skäl för prishöjning i stället minskar från det att avtalet ingicks fram till paketresans början. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.4.2. Paragrafen genomför, tillsammans med 18 och 20–21 §§, artikel 10 i direktivet. En motsva- rande bestämmelse finns i 11 § i den nu gällande lagen om paketresor. I paragrafens första stycke anges vilka skäl som kan utgöra grund för prishöjning. Priset får bara höjas i den utsträckning som föranleds av att vissa i paragrafen uppräknade kostnader har ökat sedan avtalet ingicks. De uppräknade kostnaderna ska vara relevanta för de rese- tjänster som ingår i paketreseavtalet. Ändringarna måste alltså med- föra att det blir dyrare att utföra de resetjänster som ingår i avtalet. De kostnader som avses är kostnader för bränsle eller andra energi- källor, skatter eller avgifter och valutakurser. Kostnaderna är alla sådana som arrangören inte själv kan påverka. En skillnad mot 11 § i den nu gällande lagen om paketresor är att det i den nya lagen särskilt anges vilka transportkostnader som kan föranleda en prishöjning. I paragrafens andra stycke anges vad avtalsvillkor om prisänd- ringar ska innehålla. Avtalsvillkoren måste ange av vilka skäl priset kan höjas och hur prisändringar ska beräknas. Vidare anges att villkor om prisändring ska ge resenären rätt till motsvarande prissänkning om de kostnader som kan utgöra skäl för prishöjning i stället minskar från det att avtalet ingicks fram till paketresans början. Till skillnad från vad som gäller för prishöjningar har resenären alltså rätt till prissänkning vid minskade kostnader ända fram till paketresans början, förutsatt att avtalet innehåller villkor om pris- ändringar. Regeln genomför artikel 10.4 i direktivet. En regel som i huvudsak motsvarar denna regel finns i 11 § tredje stycket andra ledet i den nu gällande lagen om paketresor. Vid en prissänkning får arrangören göra avdrag för faktiska administrativa kostnader. Arrangören ska på resenärens begäran visa hur dessa kostnader har beräknats. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.4.2. Paragrafen genomför artikel 10.5. Bestämmelsen saknar motsvarighet i den nu gällande lagen om paketresor. Med faktiska administrativa kostna- der avses t.ex. kostnader för att hantera prissänkningen, såsom återbetalning av överstigande belopp, utfärdande av nytt kvitto på betalt belopp osv. Är arrangören före paketresans början tvungen att göra ändringar i paket- reseavtalet genom att väsentligen ändra någon av resetjänsternas huvud- sakliga egenskaper, eller kan arrangören inte uppfylla de särskilda krav från resenären som arrangören har accepterat, eller höjer arrangören priset av de skäl som sägs i 19 § men med ett belopp som överstiger av paketresans totalpris, ska arrangören utan onödigt dröjsmål på ett klart och tydligt sätt meddela resenären detta. Meddelandet ska ges i en läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären.