sou · H4B34 · 2016-01-15 00:00:00 — Om den enskilde är en juridisk person ska prövningen av insikt och erfarenhet och bedömningen av lämplig- het också omfatta personer som har ett väsentligt inflytande över verksamheten. Verkställande direktör, styrelseledamöter, styrelse- suppleanter och bolagsmän bedöms ha ett sådant inflytande. Också ägare och andra kan ha ett väsentligt inflytande över verksamheten. Utredningen föreslår också ett krav på att den som ansöker om god- kännande ska ha ekonomiska förutsättningar att bedriva verksam- heten långsiktigt. Förändringar i den nu nämnda personkretsen samt förändrande ekonomiska förutsättningar ska enligt förslaget anmälas till den som lämnat huvudmannens godkännande, dvs. till Skolinspek- tionen eller ansvarig kommun. förslag har remissbehandlats. (Fi 2015:01) har genom tilläggsdirektiv fått i uppdrag att vidareutveckla förslag om krav på ekonomisk långsiktighet, insikt, erfarenhet och lämplighet samt bedöma om någon motsvarande prövning bör göras av an- ställda i offentlig verksamhet som befinner sig i ledande ställning (se dir. 2015:108). Skollagen – en översikt av vissa bestämmelser Huvudmannens ansvar för utbildningen framgår av 8 §. Där anges att huvudmannen ansvarar för att utbildningen genomförs i enlig- het med bestämmelserna i skollagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av skollagen och de bestämmelser för utbildningen som kan finnas i andra författningar. Rektors (och också förskolechefs) uppgifter anges i 9 §. Där slås inledningsvis fast att det pedagogiska arbetet vid en skolenhet ska ledas och samordnas av en rektor. En rektor ska särskilt verka för att utbildningen utvecklas. Bestämmelsen innebär ingen reglering av hur ledningen närmare ska organiseras. Rektorns lednings- och sam- ordningsansvar enligt paragrafen avser generella frågor, t.ex. om den övergripande organisationen av det pedagogiska arbetet, arbetet med elever i behov av särskilt stöd, skolans kontakter med arbetslivet, formerna för samarbete med hemmen samt kompetensutveckling av personalen. Det har inte ansetts möjligt att i lagen göra någon fullständig uppräkning av vilka uppgifter som omfattas av det peda- gogiska lednings- och samordningsansvaret. En utgångspunkt är dock att rektorn ska ha ansvaret för sådana mer övergripande frågor där ett särskilt ansvar i egenskap av skolledare framstår som normalt och naturligt. I likhet med andra kommunala chefer beslutar i regel rektorer i kommunala skolor med stöd av kommunallagen på delegation från nämnden i en rad ärenden som inte direkt berör själva den pedago- giska verksamheten och dess utformning. Hit hör t.ex. anställning av personal, ekonomi- och lokalfrågor. I 2 kap. 10 § skollagen finns vidare en bestämmelse som rör rektors (och förskolechefs) beslu- tanderätt. I de frågor som följer av den här bestämmelsen har rektor en självständig beslutanderätt som inte vilar på delegation. Enligt bestämmelsen beslutar rektorn om sin enhets inre organisation och ansvarar för att fördela resurser inom enheten efter elevernas olika förutsättningar och behov. Rektorn fattar i övrigt de beslut och har det ansvar som framgår av särskilda föreskrifter i skollagen eller andra författningar. Det kan t.ex. handla om arbete för att förebygga, upp- täcka och åtgärda alla typer av kränkande behandling, eller de beslut i skolan som rör enskilda elever och innebär myndighetsutövning, t.ex. om ledighet. Hit hör också det systematiska kvalitetsarbetet på skolenhetsnivå, formerna för elevinflytande och föräldramedverkan samt utarbetande av lokala ordningsregler tillsammans med elever, personal och vårdnadshavare (prop. 2009/10:165 s. 254). Skollagen – en översikt av vissa bestämmelser föreskrifter i skollagen om rektorns beslutanderätt finns flera sådana bestämmelser i skolförordningen (2011:185), gymnasieförordningen (2010:1039) och vuxenutbildningsförordningen (2011:1108). Rek- tors ansvarsområde framgår också av innehållet i varje skolforms läroplan. Det ansvar som föreskrivs i läroplanerna tar framför allt sikte på hur undervisningen ska utformas och samordnas, lärares och personals kompetensutveckling och att skolans internationella kontakter utvecklas eller stimuleras. I de läroplaner som gäller de obli- gatoriska skolformerna anges vidare t.ex. att rektorn har ett särskilt ansvar för att formerna för samarbete mellan skolan och hemmen utvecklas och att samverkan med skolor och arbetslivet utanför skolan utvecklas så att eleverna får konkreta erfarenheter av betydelse för deras val av fortsatt utbildning och yrkesorientering. Läroplanerna för gymnasieskolan och gymnasiesärskolan anger bl.a. att rektorn har ett särskilt ansvar för att vårdnadshavare får insyn i elevernas skolgång och att studie- och yrkesvägledningen organiseras så att eleverna får information om och vägledning inför de olika val som skolan erbjuder och inför val av framtida yrkesområde och fortsatta studier. Vad som ryms och inte ryms inom en rektors befogenheter kan i övrigt utläsas av viss praxis. Av Högsta förvaltningsdomstolens (Regeringsrätten) dom RÅ 2001 not. 195 framgår att en rektor inte har befogenhet att vägra en elevs personliga assistent att närvara vid undervisningen. I fallet hänvisade till 1 kap. 12 § skollagen (1985:1100) där det bl.a. anges att den som är huvudman för en del av det offentliga skolväsendet ansvarar för att utbildningen genomförs i enlighet med bestämmelserna i skollagen och de bestämmelser som kan finnas i annan lag eller förordning (motsvarigheten till denna bestämmelse finns numera i 2 kap. 8 § skollagen). Domstolen anförde att bestämmelsen inte kunde läggas till grund för ett beslut om en elev med funktionshinder skulle få an- vända personlig assistent som i annat sammanhang bedömts utgöra ett för eleven nödvändigt hjälpmedel under vistelsen i skolan. har vidare i HFD 2012 ref. 62 slagit fast att en huvudman har rätt att med hänsyn till arbetsmiljön besluta att en viss person inte får utföra den personliga assistansen åt en elev i skolverksamheten. I fallet hade en grundskolelev beviljats assistansersättning bl.a. för tid som han vistades i skolan. Som per- sonliga assistenter hade hans vårdnadshavare anställts. Skollagen – en översikt av vissa bestämmelser beslutade med stöd av 2 kap. 1 § första, andra och fjärde styckena arbetsmiljölagen (1977:1160) att den personliga assistansen för pojken inom ramen för skolans verksamhet av arbetsmiljömässiga skäl inte fick utföras av någon av vårdnadshavarna. Kommunen gjorde gällan- de att assistenternas kritik och tillrättavisande av pedagogerna i undervisningssituationer samt hotfulla uttalanden om skolans per- sonal och ledning var omständigheter som utgjorde en fara för arbets- miljön för personal och elever. anförde att den som ytterst svarar för arbetsmiljön i en skola enligt arbetsmiljölagen har en skyldighet att vidta åtgärder för att se till att skolpersonal och elever har en god arbetsmiljö. Det kan då finnas behov av att gripa in exempelvis mot personer som annars bedömts ha rätt att vistas i skolan men som genom sin närvaro har visat sig ha en alltför negativ påverkan på arbetsmiljön. Enligt domstolen hade det inte framkommit annat än att kommunen av hänsyn till arbetsmiljön i skolan haft fog för sitt beslut. I sin dom påpekade också på att kommunens beslut i det aktuella fallet visserligen innebar en begränsning av pojkens möjligheter att fritt välja personliga assisten- ter för den tid han vistades i skolan. Beslutet innebar dock inte att han förvägrades insatsen som sådan. Kommunens beslut kom därför inte i konflikt med beslut att bevilja pojken personlig assistans även för skoltid. 7.5Elevers och vårdnadshavares inflytande 4 kap. 9 § skollagen föreskriver bl.a. att elever ska ges inflytande över utbildningen. Här avses både det inflytande som eleverna ska ha som grupp och kollektiv och det inflytande som tillkommer varje individ. Det anges vidare i bestämmelsen att elever fortlöpande ska stimuleras och ta aktiv del i arbetet med att vidareutveckla utbild- ningen och hållas informerade i frågor som rör dem. Kravet innebär att det inte är tillräckligt att ge möjligheter för eleverna till detta, utan att ett mer aktivt arbete krävs från skolans sida. I andra stycket sägs att informationen och formerna för elever- nas inflytande ska anpassas efter deras ålder och mognad. Eleverna ska alltid ha möjlighet att ta initiativ till frågor som ska behandlas inom ramen för deras inflytande över utbildningen. Skollagen – en översikt av vissa bestämmelser deras sammanslutningars arbete med inflytandefrågor ska även i övrigt stödjas och underlättas. Här avses t.ex. tillhandahållande av lokaler och utrustning för elevsammanslutningarnas arbete och visst ekonomiskt stöd. Av 14 § första stycket framgår att den närmare utformningen av inflytandet ska anges i samband med planeringen av verksamheten. Den bestämmelsen omfattar bl.a. hur elevernas initiativrätt ska ut- formas. Enligt 10 § ska elevföreträdare och övriga elever ges tillfälle att under skoltid behandla frågor av gemensamt intresse. Skolan måste alltså avsätta tid och resurser för elevernas arbete med inflytande på olika nivåer. I planeringen av undervisningen måste särskild hänsyn tas som gör det möjligt för eleverna att tidsmässigt delta i olika sam- verkansorgan och för elevföreträdarna att samla in synpunkter och att samordna, förankra och återföra förslag och beslut. Skolans fostransuppdrag att till eleverna förmedla grundläggande värderingar som det råder stor enighet om ska ske i samarbete med hemmen. Det framgår av 1 kap. 4 § där det anges att utbildningen också syftar till att i samarbete med hemmen främja barns och elevers allsidiga personliga utveckling till aktiva, kreativa, kompetenta och ansvarskännande individer och medborgare. 4 kap. 12 § innehåller en allmänt utformad bestämmelse om att vårdnadshavarna för elever i förskoleklassen, , grundsär- skolan, specialskolan, sameskolan och fritidshemmet ska erbjudas möjlighet till inflytande i utbildningen. 7.6Bestämmelser om ordningsregler och disciplinära åtgärder 5 kap. innehåller regler om trygghet och studiero. I 5 § anges att det för varje skolenhet ska finnas ordningsregler. De ska utarbetas under medverkan av eleverna och följas upp på varje skolenhet. I detta arbete ska bestämmelserna i 4 kap. om elevernas inflytande beaktas. Det är rektorn, enligt andra stycket, som beslutar om ord- ningsregler. har gett ut informationsmaterialet Ordnings- regler för en trygg och lärande skolmiljö i syfte att vara ett stöd för rektorer och lärare i arbetet med ordningsreglerna på skolan. Skollagen – en översikt av vissa bestämmelser 7.6.1Allmänna befogenheter för rektor och lärare I 5 kap. finns vidare bestämmelser som ger rektor och lärare allmänna befogenheter vad gäller disciplinära och andra särskilda åtgärder. Av förarbetena till bestämmelserna framgår bl.a. att de disciplinära åtgärderna inte ska användas för att bestraffa en elev. Avsikten är i stället att de ska leda till ett ändrat beteende hos den elev som är föremål för åtgärderna och därmed skapa en bättre skolsituation så- väl för den aktuelle eleven som för övriga som verkar i skolan (prop. 2009/10:165 s. 326). I 6 § anges i första stycket att rektorn eller en lärare får vidta de omedelbara och tillfälliga åtgärder som är befogade för att tillför- säkra eleverna trygghet och studiero eller för att komma tillrätta med en elevs ordningsstörande uppträdande. I de två situationer som nämns får åtgärder vidtas oavsett tidpunkt och plats så länge det sker inom ramen för rektorns eller lärarens yrkesutövning. Med omedel- bara och tillfälliga åtgärder avses ingripanden under en kort och begränsad tid och som syftar till att komma till rätta med en akut situation. Det ansågs inte möjligt att i förarbetena ange alla åtgär- der som kan vidtas med stöd av bestämmelsen, men t.ex. kan det handla om tillrättavisningar eller omflyttningar i klassrummet för att sära på elever. Även utvisning ur klassrummet eller kvarsittning, som regleras i särskilda bestämmelser i kapitlet, är i och för sig åtgärder som kan vidtas inom ramen för den allmänna befogenheten. För tyd- lighetens skull har de dock reglerats i egna paragrafer. Bestämmelsen är därtill avsedd att reglera situationer som när en rektor eller en lärare behöver sära på två elever som bråkar eller förhindra elevers pågå- ende skadegörelse. Det har i rättspraxis utvecklats principer om skol- personalens rätt att enligt allmänna principer ingripa fysiskt inom ramen för sin tillsynsplikt (se NJA 1988 s. 586 och NJA 2009 s. 776). Av dessa domar följer att utrymmet för att tillgripa kroppsliga in- grepp är klart begränsat. Var gränsen för det tillåtna ska dras måste bedömas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Genom bestämmelsen i 6 § första stycket kommer dessa principer till uttryck i lag. Möjligheten att i skolverksamheten ingripa fysiskt med våld eller tvång regleras även genom bestämmelserna om nödvärn och nöd i 24 kap. . uttalade fall att dessa bestämmelser måste tolkas med beaktande av den tillsynsplikt Skollagen – en översikt av vissa bestämmelser som en lärare, och annan skolpersonal, har i förhållande till eleverna. Tillsynsplikten innebär enligt att en lärare i inte obetydlig utsträckning intar en slags garantställning i förhållande till eleverna med inte endast rätt utan också skyldighet att ingripa för att hindra att elever skadar andra personer eller egendom eller själva blir utsatta för skada. Av förarbetena till bestämmelsen i 6 § framgår bl.a. att de åtgär- der som vidtas av lärare och rektorer ska vara inriktade på att för- bättra elevers framtida uppträdande. Det ska inte vara frågan om ett slags bestraffning för elevens tidigare uppträdande. Syftet med de åtgärder som vidtas ska alltid vara att förbättra skolsituationen såväl för den elev som är föremål för åtgärder som för övriga elever. Själv- klart får åtgärderna inte inskränka elevernas grundläggande fri- och rättigheter enligt regeringsformen. Åtgärder enligt bestämmelsen får t.ex. aldrig riktas mot en elev på grund av att eleven har använt sig av sin grundlagsskyddade rätt till yttrandefrihet och informations- frihet (prop. 2009/10:165 s. 323). Av andra stycket i 6 § framgår att rektorn och i vissa fall lärare har befogenheter att vidta särskilda åtgärder med stöd av 7–23 §§ i kapitlet. Dessa åtgärder är utvisning, kvarsittning, tillfällig omplace- ring, tillfällig placering vid en annan skolenhet, avstängning och om- händertagande av föremål och har ansetts så ingripande för eleven att de därför regleras särskilt. De redovisas närmare nedan. 6 § innehåller också en proportionalitetsbestämmelse. I tredje stycket anges nämligen att en åtgärd enligt första eller andra stycket får vidtas endast om den står i rimlig proportion till sitt syfte och övriga omständigheter. I förarbetena betonas att de åtgärder som vid- tas inte får inskränka en elevs rätt till utbildning (prop. 2009/10:165 s. 681). Som framgår i avsnitt 7.6.4 får rektor, när det gäller vissa obligatoriska skolformer, besluta att stänga av en elev. En förutsätt- ning för detta är dock att eleven erbjuds kompensation för den undervisning som han eller hon går miste om på grund av avstäng- ningen. När det gäller underåriga elever måste också utgångspunkten enligt 6 § vara att åtgärden vidtas med hänsyn till barnets bästa i enlighet med bestämmelsen i 1 kap. 10 §. I den bestämmelsen, som har sin grund i artiklarna 3 och 12 i , sägs att i all utbildning och annan verksamhet enligt skollagen som rör barn ska barnets bästa vara utgångspunkt. Med barn avses varje människa Skollagen – en översikt av vissa bestämmelser Vidare anges att barnets inställning ska så långt det är möjligt klarläggas. Barn ska ha möjlighet att fritt uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör honom eller henne. Barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. När det vidare gäller kravet på proportionalitet får åtgärden som vidtas inte heller utgöra kroppslig bestraffning. Med att åtgärden ska vara rimlig med hänsyn till åtgärdens syfte och övriga omstän- digheter avses bl.a. elevens ålder och beteende. Rektorn eller läraren måste vara särskilt återhållssam med att besluta om åtgärder enligt denna och åtföljande bestämmelser när det gäller elever i förskole- klassen eller i lägre årskurser. 7.6.2Utvisning, kvarsittning, utredning och varning Befogenhet att visa ut en elev från undervisningslokalen tillkommer en lärare i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan enligt 5 kap. 7 §. Förutsätt- ningar för utvisning föreligger om 1) eleven stör undervisningen eller på annat sätt uppträder olämpligt, och 2) eleven inte har ändrat sitt uppförande efter uppmaning från läraren. Det kan t.ex. röra sig om att eleven uppträder stökigt och stör undervisningen eller vägrar att överlämna ett föremål som läraren enligt 22 § i samma kapitel har rätt att omhänderta. Utvisningsperioden gäller för högst återstoden av ett undervisningspass. Under samma förutsättningar som anges i 7 § och för samma skolformer får en lärare eller rektor besluta om kvarsittning enligt 8 §. Kvarsittning innebär enligt bestämmelsen att eleven ska stanna kvar i skolan under uppsikt högst efter att skoldagens under- visning har avslutats eller infinna sig i skolan högst innan undervisningen börjar. Om en elev vid upprepade tillfällen stört ordningen eller uppträtt olämpligt eller om eleven gjort sig skyldig till en allvarligare förseelse ska rektorn enligt 9 § se till att saken utreds. Bestämmelsen omfattar elever i förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Efter en sådan utredning får rektorn besluta att tilldela eleven en skriftlig varning. En sådan varning ska innehålla information om vilka åtgärder som Skollagen – en översikt av vissa bestämmelser kan komma att vidtas om eleven inte ändrar sitt beteende. Det fram- går av 11 §. 7.6.3Tillfällig omplacering och tillfällig placering vid en annan skolenhet I 5 kap. 12 och 13 §§ finns bestämmelser om tillfällig omplacering respektive tillfällig placering vid en annan skolenhet. Tillfällig ompla- cering innebär att en elev ska följa undervisningen i en annan under- visningsgrupp än den eleven annars hör till eller undervisas på annan plats inom samma skolenhet. En sådan åtgärd får tillgripas om åt- gärderna som gjorts efter utredning inte varit tillräckliga eller om det annars är nödvändigt för att tillförsäkra de andra eleverna trygghet och studiero. En tillfällig placering vid en annan skolenhet kan till- gripas om åtgärden med tillfällig omplacering inte är tillräckligt ingri- pande eller om sådana åtgärder på grund av andra omständigheter inte är möjliga att genomföra. I bägge fallen är det rektorn som har befogenhet att fatta beslut – vid beslut om tillfällig placering vid en annan skolenhet fattas beslutet gemensamt med rektorn vid den mot- tagande skolenheten. Åtgärder med tillfällig omplacering respektive tillfällig placering vid annan skolenhet får bara om det finns synner- liga skäl gälla och aldrig än . I sammanhanget ska nämnas att det inom det obligato- riska skolväsendet också finns en möjlighet för kommunen att frångå en elevs vårdnadshavares önskemål om att eleven ska placeras vid en särskild skolenhet inom kommunen. Enligt t.ex. 10 kap. 30 § andra stycket anges nämligen för att kommunen får frångå elevens vårdnadshavares önskemål bl.a. i det fallet att det är nöd- vändigt med hänsyn till övriga elevers trygghet och studiero. Bestäm- melsen är tänkt att användas i undantagsfall och det understryks i förarbetena att den ska tillämpas restriktivt. Misskötsamheten behöver inte vara direkt riktad mot de andra eleverna, utan bestämmelsen kan tillämpas även om eleverna påverkas indirekt genom att t.ex. en lärare är utsatt för en elevs agerande. Det som ska vara avgörande är dock att elevens beteende har en negativ inverkan på andra elevers trygghet och studiero (prop. 2006/07:69 s. 19). Skollagen – en översikt av vissa bestämmelser När det gäller vissa obligatoriska skolformer, nämligen , specialskolan och sameskolan, får rektorn besluta att stänga av en elev helt eller delvis om 1) det är nödvändigt med hänsyn till övriga elevers trygghet och studiero, 2) syftet med utvisning, kvarsittning och skriftlig varning inte uppnåtts eller det finns andra särskilda skäl med hänsyn till elevens beteende, och 3) eleven erbjuds kom- pensation för den undervisning som han eller hon går miste om på grund av avstängningen. Det framgår av 5 kap. 14 §. En sådan av- stängningstid får bara pågå som behövs för en skynd- sam utredning av vilka andra åtgärder som kan behövas enligt 15 §. En elev får inte stängas av för än och inte heller vid fler tillfällen än två gånger per kalenderhalvår. Det uttalas i förarbetena att det ligger i sakens natur att bestäm- melsen om avstängning i de obligatoriska skolformerna ska tillämpas med stor restriktivitet. Andra åtgärder för att komma tillrätta med elevens uppträdande ska dessutom visat sig otillräckliga. Avstäng- ning är alltså en yttersta åtgärd för sådana fall då andra åtgärder har prövats men inte fått avsedd effekt (prop. 2009/10:165 s. 328). En motsvarande bestämmelse om avstängning helt eller delvis finns också för de frivilliga skolformerna i 17 §. Förutsättningar för avstängning enligt denna bestämmelse ser något annorlunda ut jäm- fört med reglerna för de obligatoriska skolformerna, vilket bl.a. beror på att det inte råder skolplikt för de elever som berörs. En elev får enligt 17 § helt eller delvis stängas av om 1) eleven med otillåtna hjälpmedel eller på annat sätt försöker vilseleda vid bedömningen av elevens måluppfyllelse och kunskaper, 2) eleven stör eller hindrar utbildningens bedrivande, 3) eleven utsätter någon annan elev eller av utbildningen berörd person för kränkande behandling, eller 4) elevens uppförande på annat sätt inverkar negativt på övriga elevers trygghet och studiero. Beslutanderätten tillkommer huvudmannen och huvudmannen har möjlighet att besluta att ett beslut om avstäng- ning ska gälla . Om det kan antas att någon av förutsätt- ningarna för avstängning enligt punkterna 2–4 är uppfyllda och be- slutet är nödvändigt med hänsyn till elevernas trygghet och studiero, får rektorn besluta om omedelbar avstängning. Den första situationen gäller traditionellt ”fusk” där elevens syfte är att prestera ett bättre resultat i olika avseende än vad elevens kun- Skollagen – en översikt av vissa bestämmelser Den andra situationen tar sikte på att en elev stör eller på annat sätt hindrar att utbildningen kan genomföras på avsett sätt. Den tredje situationen som det kan bli aktuellt med avstäng- ning är om en elev utsätter en annan elev eller av utbildningen berörd person, lärare, städpersonal, personal inom studie- och yrkesväg- ledningen osv., för kränkande behandling. Den fjärde situationen hänger samman med de två föregående punkterna. Om en elev på ett annat sätt än vad som där anges uppför sig på ett sådant sätt att övriga elevers trygghet och studiero påverkas på ett negativt sätt kan detta utgöra grund för avstängning. Det ligger i sakens natur att i de fall som avses i punkterna 2–4 ska uppförandet ha varit påtagligt störande för övriga elever. Dessutom krävs att tillsägelser och var- ningar inte har resulterat i ett förbättrat beteende. Avstängning ska tillgripas först när andra möjligheter att komma till rätta med elevens beteende är uttömda. Ett beslut om avstängning får som huvud- regel inte avse än under ett kalenderhalvår. Det framgår av 18 § första stycket. Enligt andra stycket får dock avstängningen förlängas om syftet med en kortare avstängning inte har uppnåtts eller om det av någon annan anledning bedöms som nödvändigt med hänsyn till elevens uppträdande. Ett beslut får aldrig avse än återstoden av pågående kalenderhalvår och tre ytterligare kalenderhalvår.