sou · H4B373 · 2016-10-28 00:00:00 — Enligt artikel 5 ska staterna respektera det ansvar och de rättigheter och skyldigheter som tillkommer föräldrar (eller motsvarande) att på ett sätt som står i överensstämmelse med den fortlöpande utvecklingen av barnets förmåga ge lämplig ledning och råd då barnet utövar de rättigheter som erkänns i konven- tionen. Av artikel 18 framgår att föräldrarna eller vårdnadshavarna har huvudansvaret för barnets uppfostran och utveckling och att barnets bästa för dem ska komma i främsta rummet. Vidare fram- går att staterna ska ge lämpligt bistånd till föräldrar och vårdnads- havare då de fullgör sitt ansvar för barnets uppfostran. Det anges också att staterna ska vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att barn till förvärvsarbetande föräldrar har rätt att åtnjuta den barn- omsorg som de är berättigade till. Enligt artikel 22 ska konventionsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att ett barn som söker flyktingstatus, eller anses 46CRC/GC/2005/6, p. 47CRC/GC/2003/5, p. som flykting i enlighet med tillämplig internationell eller nationell rätt och tillämpliga förfaranden, får lämpligt skydd och humanitärt bistånd vid åtnjutandet av de tillämpliga rättigheter som anges i konventionen och i andra internationella instrument rörande mänsk- liga rättigheter eller humanitär rätt som staterna tillträtt. Detta gäller oberoende av om barnet kommer ensamt eller är åtföljt av sina för- äldrar eller någon annan person. Bland de rättigheter som erkänns i konventionen finns även rätten i artikel 26.1 för varje barn att åtnjuta social trygghet, innefattande socialförsäkring (jfr artikel 9 i FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter). Enligt artikeln ska staten vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa denna rätt i enlighet med sin nationella lagstiftning. Konventionen anger alltså att barnet har rätt att ”åtnjuta” social trygghet snarare än rätt ”till” social trygghet. Detta eftersom barnets ekonomiska trygghet i allmänhet hänger samman med vårdnadshavarnas ekonomiska situation.48 Det framgår inte närmare av artikeln i vilken omfattning social trygghet ska åtnjutas eller vad som avses med socialförsäkring. Artikel 26 gäller dock samhällets ekonomiska stöd till barn. Arti- keln begränsas av den förutsättning som finns i artikel 4, dvs. att staterna ska genomföra konventionen till det yttersta av sina till- gängliga resurser och, där så behövs, inom ramen för internationellt samarbete. har uttalat att förverkligandet av barnets rätt till social trygghet, inklusive socialförsäkring, är en viktig beståndsdel för att garantera små barn (alla barn ) en grundläggande levnadsstandard i överensstämmelse med deras rättigheter.49 Artikel 27 ger barn rätt till den levnadsstandard som krävs för deras utveckling. Enligt artikeln har föräldrarna huvudansvaret för att säkra denna rättighet. Vid behov måste staterna i enlighet med nationella förhållanden och inom ramen för sina resurser bistå för- äldrarna i detta ansvar och vid behov ge barnet bistånd. 48Handbok om , , 2008, s. 283. 49CRC/GC/7, p. ratificerade konvention om flyktingars rättsliga ställ- ning och tilläggsprotokoll om flyktingars rättsliga ställning 1954 respektive 1967 (prop. I konventionen finns grund- läggande internationella bestämmelser om flyktingskap, bl.a. krite- rier för när en person ska betraktas som flykting. Enligt artikel 23, som har rubriken ”Understöd av det allmänna”, ska en flykting tillerkännas samma behandling som statens egna medborgare i fråga om understöd och bistånd från det allmänna. Artikel 24 innehåller bestämmelser om rättigheter som tillkommer en flykting i tillflykts- landet med avseende på arbetslagstiftning och socialförsäkring. Av artikeln följer att flyktingar, som lovligen vistas inom landet, ska tillerkännas samma behandling som landets egna medborgare be- träffande socialförsäkring. Med socialförsäkring avses bl.a. lagstad- gade bestämmelser rörande moderskap. Internationella arbetsorganisationen () är för sysselsättnings- och arbetslivsfrågor. har antagit 189 konven- tioner och drygt 200 rekommendationer men ungefär hälften av konventionerna är inte längre gällande. Åtta konventioner beteck- nas som ”kärnkonventioner” och berör grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet. har ratificerat närmare hundra konventioner, däribland de åtta kärnkonventionerna och grundlägg- ande konventioner på det sociala trygghetens område. På det sist- nämnda området finns t.ex. konvention (nr 102) om minimistandard för social trygghet, konvention (nr 118) om likställighet på social- försäkringsområdet och konvention (nr 157) om migrantarbetares rättigheter.50 Vidare har t.ex. rekommendation (nr 202) om natio- nellt socialt grundskydd antagits. 2013/14:52, s. 4. sociala stadga motsvarar de rättigheter som finns i FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Stadgan tillkom 1961 och reviderades 1996. har ratificerat den ursprungliga stadgan och den reviderade versionen av stadgan (SÖ 1962:57 respektive SÖ 1998:35 samt prop. 1962:175 respektive prop. 1997/98:82). Stadgan övervakas av den europeiska kommittén för sociala rättigheter. Artikel 8 i den reviderade stadgan innehåller bestämmelser om att arbetstagare har rätt till ledighet minst före och efter barnsbörd. Arbetstagaren ska ha rätt till antingen betald ledighet, tillräckliga socialförsäkringsförmåner eller andra förmåner som betalas med allmänna medel. Artikel 12 i den revi- derade stadgan föreskriver rätt till social trygghet. Nivån på trygg- hetssystemet ska vara likvärdig med det som föreskrivs i den euro- peiska balken om social trygghet. I artikel 16 i den reviderade stadgan anges att familjelivet ska främjas ekonomiskt och socialt med bl.a. sociala förmåner. Bestämmelserna i nämnda artiklar gäller endast för medborgare i medlemsländer som har ratificerat stadgan.51 När det gäller flyktingar och statslösa åtar sig staterna dock att behandla dessa så förmånligt som möjligt och i enlighet med tillämpliga internationella konventioner.52 51Tillägg till europeisk social stadga (reviderad), p. 52a.a., p. 2 och 3. 4Invandring, etablering och försörjning I detta kapitel ges en översiktlig beskrivning av invandringsmönster och en mer detaljerad beskrivning av de som invandrat till med fokus på bl.a. ålder och antalet barn. Eta- bleringen på arbetsmarknaden för de som kommer till be- skrivs i kapitlet liksom den hjälp till etablering som samhället erbju- der. I kapitlet ges också en beskrivning av försörjning och levnads- förhållanden i landet och betydelsen av offent- liga transfereringar. Som redogörs för i kapitel 3 behöver personer som kommer från ett land utanför och EU/EES uppehållstillstånd för att kunna resa in och vistas i . Eftersom medborgare i ett EU-land inte behöver uppehållstillstånd, saknas ofta fullständig information om varför EU-medborgare väljer att flytta till . För nordiska medborgare gäller fri rörlighet mellan länderna sedan mitten av 1950- talet och av den anledningen registreras inte någon grund för bosätt- ning för denna grupp. Redovisningarna avseende demografi och migration i detta kapi- tel baseras huvudsakligen på publicerad statistik från () samt på bearbetningar av SCB:s databas . Databasen är en longitudinell individdatabas för bl.a. uppföljning av integration.1 Enligt STATIV anses en person invandrad från och med datum för folkbokföring. Vad gäller redovisningen av försörjning och levnadsförhållanden i landet baseras denna på ett antal olika stati- stikkällor, huvudsakligen från SCB, av vilka flertalet avser årliga genomsnitt av t.ex. inkomster och transfereringar. 1 SCB (2014) Dokumentation av STATIV databasen. Invandring, etablering och försörjning Komplexiteten i individers beteenden och flyttmönster liksom begränsningar i befintlig statistik vad gäller möjligheten att beskriva förhållanden efter invandring medför att redo- visningarna i detta kapitel, framför allt vad gäller levnads- och in- komstförhållanden i vissa fall blir övergripande. Utredningen har t.ex. i beskrivningar av förhållanden för de som kommit till i flera fall begränsats till att använda de begrepp som är till- gängliga i den befintliga statistiken såsom t.ex. ”utrikes född” och ”utländsk bakgrund”.2 I flera fall är redovisningen uppdelad utifrån om föräldrar kom- mer till från länder utanför EU/EES eller från länder inom EU/EES. Uppdelningen är nödvändig för att senare kunna bedöma effekterna av utredningens förslag. Som utvecklas mer i kapitel 6 (överväganden och förslag) gör utredningen nämligen bedömningen att den begränsningsregel som föreslås inte kan upprätthållas för den personkrets som omfattas av EU:s samordningsförordning.3 4.1Invandring till och från Såväl invandringen till som utvandringen från har ökat . har 1,3 miljoner kvinnor och 1,4 miljoner män flyttat till . utvandrade 700 000 kvinnor och 800 000 män från Sverige.4 har netto- invandringen, dvs. skillnaden mellan in- och utvandring, ökat kraf- tigt, från ca 30 000 personer , med ungefär lika många kvinnor som män, till ca 45 000 män och 35 000 kvinnor 2015, se figur 4.1. 2För en beskrivning av begreppet ”utländsk bakgrund” se avsnitt 4.4. 3Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om sam- ordning av de sociala trygghetssystemen. 4SCB (2016), Från till – invandring och utvandring för födda i olika länder . Invandring, etablering och försörjning Figur 4.1 Nettoinvandring (invandring-utvandring) 2000–2015 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 Källa: SCB. Orsakerna till att personer invandrar till varierar vilket innebär att också sammansättningen av de personer som in- vandrar ser olika ut . Förutom att söka skydd undan kon- flikter och oroligheter söker sig människor till för att arbeta och studera men också för att återförenas med sin familj eller för att bilda familj. Tabell 4.1 visar invandring efter grund för bosätt- ning . Statistiken baseras på SCB:s statistik över antalet personer som invandrat dvs. Med grund för bosättning avses här både permanent och tillfällig bosätt- ning i . Grupperingen baseras på redovis- ning och avser bosättning för utomnordiska medborgare enligt vilka EU/EES-medborgare har uppehållsrätt och medborgare från länder utanför EU/EES har fått uppehållstillstånd.5 Personer från länder utanför EU/EES utgör en majoritet av de som invandrade till . Den vanligaste grunden för bosättning var de som fått uppehållstillstånd som flykting, skydds- behövande eller av synnerligen ömmande skäl ().6 Även anhöriginvandring utgör ett vanligt skäl för uppehållstillstånd för 5SCB Dokumentation av STATIV databasen 1997–2016 (). 6I detta kapitel används i vissa fall begreppet skyddsskäl vid hänvisning till dessa personer. Invandring, etablering och försörjning medborgare från länder utanför EU/EES. Anhöriginvandring redo- visas i tabellen enligt anhöriga till flyktingar och skyddsbehövande (), anhöriga till övriga invandrade () samt an- höriga till arbetstagare (). Den relativt stora andelen med okänd grund för bosättning utgörs huvudsakligen av medborgare i ett EU/EES-land som givits uppehållsrätt. Tabell 4.1 Invandring efter grund för bosättning exklusive Från utanför EU/EES Konventionsflyktingar, flykting, Från EU/EES Källa: SCB. Tabellen visar invandringens sammansättning som är den senast tillgängliga statistiken. över en längre tidsperiod varierar de olika skälen för invandring. är det framför allt krig och konflikter i omvärlden som bidragit till den ökade invandringen till . Även familjebildning har varit en anledning till att framför allt kvinnor kommer till . I följande figur redovisas hur invandringen utvecklats efter ovan gruppering av grund för bosättning för medborgare från länder utanför EU/EES samt från länder inom EU/EES, exklu- sive , . Den största ökningen återfinns i gruppen flyk- tingar och skyddsbehövande samt anhöriga till dessa. Även antalet personer med okänd grund för bosättning från länder inom EU/EES Invandring, etablering och försörjning och som har uppehållsrätt har ökat kraftigt . Gruppen övriga anhöriga från länder utanför EU/EES har varit relativt kon- stant över perioden och antalet som invandrat har fluktuerat kring 15 000 personer . Figur 4.2 Invandring 2004–2015 efter grund för bosättning exklusive Arbetstagare, studerande /EES Övriga ej EU/EES Anhöriga arbetsmarknad till ej EU/EES- Arbetsmarknad, studerande ej EU/EES- Anhöriga till ej EU/EES-medborgare Flykting, synnerligen ömmande skäl 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 Källa: SCB. Vid beviljande av uppehållstillstånd är kvinnorna oftare i majoritet i gruppen anhöriga medan männen är i majoritet bland de som be- viljats uppehållstillstånd av skyddsskäl. Detta beror framför allt på att män i högre utsträckning är de som söker asyl först och an- höriga, ofta kvinnor och barn, ansluter i ett senare skede.7 Ytter- ligare en förklaring är att kvinnor i högre grad än män kommer till för att bilda familj. För de personer som invandrat sammanfaller vanligtvis medborgar- skap med personens födelseland. eller knappt 15 000 personer av de som invandrade var svenska medborgare vilket är en minskning med men en ökning med ca 2 000 personer i absoluta tal. 7 En grupp som inte berörs i detta kapitel är det betydande antalet barn som kommit till utan vårdnadshavare. Invandring, etablering och försörjning Invandringen till förväntas även att ligga på en relativt hög nivå även om prognoserna är osäkra. En indikation på hur invandringen kommer att utveckla sig är antalet personer som sökt asyl samt hur många per- soner som finns i mottagningssystem. Följande figur visar antalet asylsökande till vecka 2016 baserat på statistik. Asylsökande , –vecka 2016 sökte 48 149 flickor/kvinnor och 114 728 pojkar/män asyl i vilket är en fördubbling jämfört med det totala antal som sökte asyl under 2014.8 Det kraftiga inflödet av asylsökande avtog och antalet sökande är lägre än antalet sökande respektive 2015. Som en konsekvens av det ökade antalet asylsökande ökade an- talet inskrivna i mottagningssystem med mer än 100 000 personer . Totalt var drygt 160 000 sökande in- skrivna i mottagningssystem . Av dessa var ca 18 000 barn i åldrarna 0–varav 1 400 barn hade fått 8 (). Invandring, etablering och försörjning uppehållstillstånd men bodde kvar i mottagnings- system i väntan på att anvisas boende i en kommun.9 Det är inte möjligt att med säkerhet bedöma när och i vilken omfattning de i mottagningssystem kommer att beviljas uppehållstillstånd och inte heller när i tiden dessa personer blir folkbokförda och därmed bosatta i landet. SCB:s befolknings- prognos ger dock en indikation på när i tiden de som kommer till kan förväntas bli bosatta här. Bosättningstillfället samt an- talet som förväntas komma till och få uppehållstillstånd är uppgifter som är väsentliga vid bedömning av bland annat effekter av utredningens förslag. I figuren nedan redovisas den av SCB prognostiserade invand- ringen av barn i åldrarna 0–från länder utanför EU/EES –2025 samt utfallet av faktisk invandring 2014–2015.10 Prognos invandring, antal barn 0–, från länder utanför EU/EES, 2016–2025 samt utfall –2015 Källa: SCB. 9www.migrationsverket.se (). 10Prognos beställd av analysfunktion vilken bland annat baseras på Migra- tionsverkets prognos . Invandring, etablering och försörjning Prognosen visar på relativt kraftiga fluktuationer i antalet barn som förväntas folkbokföras i från länder utanför EU/EES. ses en relativt kraftig ökning och ungefär 16 000 barn för- väntas komma till . Följande år nästan halveras antalet för att nå en ny topp . Den senare ökningen är huvudsak- ligen en följd av en förväntad ökning av anhöriginvandringen. –2025 förväntas totalt ca 100 000 barn i åldrarna 0–komma till från länder utanför EU/EES. 4.2Vilka invandrar till ? De som invandrar till är ingen homogen grupp, det finns stora variationer vad gäller t.ex. ursprungsland, orsak till invandring och bakgrund i övrigt. I tabell 4.2 redovisas deskriptiv statistik för kvinnor och män i åldrarna 18–som invandrade år 201411 efter medborgarskap utanför respektive inom EU/EES. Totalt var det ca 53 000 personer i åldersgruppen som var medborgare i ett land utan- för EU/EES som folkbokfördes i och ca 4 000 per- soner som var medborgare i ett EU/EES-land. 11 används i detta avsnitt eftersom det är då detaljerad deskriptiv statistik finns tillgänglig. SOU 2016:73 Invandring, etablering och försörjning Deskriptiv statistik för personer 18–vid året för invandring, Från utanför EU/EES Från EU/EES 18–29 år 30–39 år 40–49 år 50–64 år 0–(bland de med barn) (bland samtliga) Andel med 3 eller fler barn (bland de med barn) 0–4 år 0–8 år Andel sammanboende med barn (av samtliga) Andel ensamstående med barn (av samtliga) Källa: STATIV. Kvinnor är i genomsnitt något yngre än männen vid invandringen även om skillnaderna är små för de som invandrar från länder utan- för EU/EES. Andelen som invandrar med barn är avse- värt högre för kvinnor än för män. Nästan hälften av kvinnorna, Invandring, etablering och försörjning , hade barn medan motsvarande andel för männen var ca en fjärdedel. För kvinnor och män som invandrade från ett EU/EES-land finns ett liknande mönster med en högre an- del män som invandrar utan barn samt en anhöriginvandring av efterföljande kvinnor och barn. Det är mindre vanligt att de som invandrar har många yngre barn. Det var av kvinnorna med barn (ca 700 kvinnor) och av männen med barn (ca 500 män) som hade tre eller fler barn som var yngre än . Omkring en tredjedel av samtliga kvinnor i åldrarna 18–som invandrade 2014 från länder utanför EU/EES var sammanboende med barn. Motsvarande andel för männen var knappt en fjärdedel. av kvin- norna och mindre än en procent av männen var ensamstående med barn yngre än . Vad gäller utbildningsnivån vid tillfället för invandringen är upp- gifterna behäftade med osäkerhet eftersom det ofta tar tid att registrera och validera utländsk utbildning och examina. Detta åter- speglas också i den relativt höga andelen ”okänd” utbildning i tabellen. En lägre andel män som invandrar från ett land utanför EU/EES är i förvärvsarbete tidigt jämfört med de som invandrar från ett EU/EES-land. är andelen förvärvsarbetande män dubbelt så hög jämfört med kvinnor, för de som invandrar från länder utanför EU/EES, och nästan dubbelt så hög för de som invandrat från ett EU/EES-land, 62 respektive 37 pro- cent.12 En aspekt som är viktig att beakta i analysen av en begränsning i föräldrapenningen för de som kommer till med barn är familjens sammansättning såväl vid invandringen som . Det genomsnittliga antalet barn föräldrarna hade när de kom till var runt två för föräldrar som kom från länder utanför EU/EES och något lägre för de föräldrar som kom från länder inom EU/EES. Enbart en liten andel av de som invandrade 2014 hade många barn . Enligt SCB har kvinnor som kommer från länder med en relativt sett lägre ekonomisk utveckling, lägre utbildnings- nivå och relativt sämre hälsotillstånd i genomsnitt fler barn vid 12 Det bör också noteras att förvärvsarbete mäts vilket innebär att inte alla som invandrade omfattas av måttet. Invandring, etablering och försörjning invandringen jämfört med kvinnor födda i kvinnor som invandrar från länder utanför och EU är också barna- födandet högt vid året för invandring samt efter invandring, för att sedan avta med tiden.14 För de kvinnor som har ett barn är sannolikheten att de även föder ett andra barn lika hög för kvinnor födda i länder med låg ekonomisk utveckling som för kvinnor födda i . av kvinnorna med ett barn föder även ett andra barn. Fler barn i familjen betyder även att för dessa föräldrar ökar behovet av föräldraledighet och tid till omsorg om barnen jämfört med de föräldrar som inte får fler barn i . De personer som invandrar till har ofta medföljande familjemedlemmar, men det är även vanligt att familjemedlemmar finns kvar i till exempel hemlandet och att dessa ansluter efter något eller . Anhöriginvandringen utgör också, som visas ovan, en förhållandevis stor andel av den totala invandringen till och en majoritet av de anhöriga som ansluter är gifta eller samman- boende och har barn som är . STATIV-databasen möjliggör en mer detaljerad beskrivning av familjeförhållanden för barn 0–som invandrat till , se närmare i nedan figur. 13Utrikesföddas barnafödande – före och efter invandring, SCB (2014) s. 32–34. 14Utrikesföddas barnafödande – före och efter invandring, SCB (2014) s. 19. Invandring, etablering och försörjning Källa: STATIV. för barn 0–som invandrade 2014 efter grund för bosättning från länder utanför EU/EES respektive från ett EU/EES-land, exklusive ensamkommande barn Utanför EU/EES Majoriteten av de barn som invandrade från länder utanför EU/EES har två föräldrar. Nästan en femtedel av de barn som invandrade från länder utanför EU/EES hade en ensam- stående mamma. Andelen med en förälder var större för de som invandrade från länder utanför EU/EES. Av dem som invandrade från länder utanför EU/EES var andelen yngre relativt sett högre än den åldersfördelning befolkningen som helhet har. De under som invandrar utgör av samtliga invandrade från länder utanför EU/EES. Invandring, etablering och försörjning Figur 4.6 Antal personer med medborgarskap utanför EU/EES som fått uppehållstillstånd i efter ålder (0–) och kön Källa: STATIV. utgjorde barn av samtliga invandrade från länder utanför EU/EES, eller totalt drygt 10 000 barn. Detta är en fördubbling jämfört med . –2014 har totalt sett ca 30 000 barn invandrat från länder utanför EU/EES. Ungefär lika många pojkar som flickor invandrade , var pojkar och 48 pro- cent var flickor. Den höga andelen äldre tonåringar som kan obser- veras i figuren utgörs till stor del av ensamkommande barn där pojkar är i majoritet. Av de barn som var vid bosätt- ningen i var det ca en femtedel som var . Det bör återigen noteras att de som invandrar till från länder utanför EU/EES utgör en heterogen grupp och innefattar personer som kan ha vuxit upp eller som kommer från länder med olika ekonomiska, sociala och kulturella förhållanden. Detta kan också medföra att vägen till etablering i ser olika ut beroende på vilket land personen kommer ifrån. I följande avsnitt ges en översiktlig beskrivning av etableringen på arbetsmarknaden för de som invandrat till med fokus i landet, där så är möjligt. Invandring, etablering och försörjning En av de viktigaste förutsättningarna för etablering i samhället för dem som kommer till är möjligheten att etablera sig på arbetsmarknaden. För de som invandrar ser förutsättningarna för etablering på arbetsmarknaden mycket olika ut beroende på t.ex. utbildningsnivå, tidigare arbetslivserfarenhet och språkkunskaper. Även grunden för invandringen spelar roll, där den som invandrar på grund av arbete eller studier har en lättare väg in på den svenska arbetsmarknaden än vad som är fallet för de som har fått uppe- hållstillstånd av skyddsskäl. Grunden för bosättning samspelar ofta, men inte alltid, med den region (från länder utanför EU/EES eller från länder inom EU/EES) som personen kommer ifrån. Av de som kommer till är också majoriteten utrikes födda även om gruppen inbegriper personer som är födda i och som åter- invandrar. Andelen förvärvsarbetande är i genomsnitt lägre för utrikes födda kvinnor och män än för kvinnor och män födda i . Det finns stora skillnader i arbetskraftdeltagandet inom den grupp som kommer till . I syfte att fördjupa problembeskrivningen och även kunna bedöma effekterna av utredningens förslag beskrivs därför dessa skillnader nedan. I följande figur redovisas andelen förvärvsarbetande i befolkningen i åldrarna 20–indelat efter inrikes respektive utrikes födda och grund för bosättning (skydds- behövande och deras anhöriga respektive övriga). Invandring, etablering och försörjning