sou · H4B318 · 2016-03-01 00:00:00 — Den tid som den dömde varit frihetsberövad i den andra staten och i med anledning av de brott som påföljden avser ska tillgodoräknas honom eller henne vid verkställigheten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den upphävda bestämmelsen i 3 kap. 22 § ska fortfarande tillämpas för den som före ikraftträdandet meddelats ett strafftids- beslut enligt lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. 23 Ändringen innebär att tredje stycket tas bort. 2Utredningens uppdrag och arbete Regeringen beslutade att utse en särskild utredare för att göra en översyn av lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. Syftet är att presentera en ny, användarvänlig och modern lagstiftning som bättre svarar mot dagens krav på en effektiv och ändamålsenlig verksamhet och ett rättssäkert förfarande. Direktiven framgår av bilaga 1. I uppdraget till utredaren ingår bl.a. att –föreslå hur lagstiftningen kan förändras så att det tydligare framgår när och hur verkställighet får eller ska inledas, under vilka förutsättningar omedelbar verkställighet ska ske och vilka skäl som ska utgöra hinder mot verkställighet, –föreslå hur bestämmelserna om beräkning av den tid verkställig- heten ska pågå kan utformas på ett mer ändamålsenligt och rättssäkert sätt samt så att de är lättare att förstå och tillämpa, –bedöma vilka förändringar som behövs för att anpassa bestäm- melserna till de krav som ställs i det internationella straffrätts- liga samarbetet, och –lämna fullständiga författningsförslag. Utredningsarbetet påbörjades och har bedrivits på sedvanligt sätt med regelbundna sammanträden. Utredningen har sammanträtt vid sammanlagt tio tillfällen. Utredningens uppdrag och arbete I direktiven anges att utredaren under genomförandet av upp- draget ska samråda med och inhämta upplysningar från berörda myn- digheter och organ, bl.a. Kriminalvården, , Åklagar- myndigheten, , och . Företrädare för Kriminalvården och Åklagar- myndigheten har deltagit i utredningens arbete som experter. Sam- råd har därmed skett löpande under arbetets gång. Därutöver har experter från förvaltningsdomstol, allmän domstol, , och deltagit i arbetet. Vid särskilda kontakter med , , och har samråd skett genom att myndigheterna fått del av utredningens ställningstaganden och beretts tillfälle att lämna synpunkter på dessa. För att få en bättre inblick i den praktiska tillämpningen har utredaren, sekreteraren och experten från gjort studiebesök på (), Anstalten () och Frivården (). Vidare har utredaren, sekreteraren och experterna från Kriminalvården också besökt Kriminalvårdens placeringssektion (). Utredaren och sekreteraren har vidare sammanträffat med Justitiekanslern och ombudsmän för att presentera utredningens ställningstaganden och få del av myndigheternas erfarenheter på området. Information om lagstiftning från andra nordiska länder har inhämtats dels genom kontakter med företrädare från de nordiska justitieministerierna, dels genom sökningar i databaser. Vi har emellertid framför allt med hänsyn till lagstiftningens tekniska och detaljerade karaktär och nära anknytning till respektive lands straff- system funnit det svårt att jämföra och dra några omedelbara slut- satser av vad som sålunda framkommit om de andra nordiska ländernas system. I avsnitt 9.3 lämnas dock en kort översikt av regler om beräkning av strafftid i , , och . Utredningens uppdrag och arbete har ett arbete med att reformera 34 kap. pågått parallellt i . Arbetet bygger på och behandlar bl.a. de förslag i betänkande Nya Påföljder (SOU 2012:34) som rör framför allt regleringen om återfall i brott och sammanträffande av påföljder. Vissa berörings- punkter finns mellan det arbetet och vårt arbete. Bland annat före- slås i en lagrådsremiss att vissa bestämmelser ska flyttas från brotts- balken till strafftidslagen. Vidare föreslås ändringar i bestämmelser som även ändras enligt våra förslag (se t.ex. 34 kap. 10 § brotts- balken). Efter lagrådsbehandling pågår beredningen av förslagen. Någon proposition har ännu inte lämnats till . Vid över- vägandena har vi därför utgått ifrån det nuvarande rättsläget och hur 34 kap. ser ut i sin nuvarande lydelse. I några avseenden väcker våra förslag frågor om även mot- svarande ändringar bör genomföras beträffande sluten ungdoms- vård. Det gäller t.ex. förslaget om ändrade förutsättningar för nöjdförklaring. Vi har emellertid inte ansett att det inom ramen för vårt uppdrag ingått att även göra en motsvarande översyn av lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård. Det innebär att det med utgångspunkt i de förslag som vi lämnar kan finnas anledning att i annan ordning även i delar se över regelverket om verkställighet av sluten ungdomsvård. I avsnitt 6.5.2 och 13.3 berörs dock konsekvenserna för och lämnas vissa förslag som gäller den myndigheten. Betänkandet är indelat i 15 avsnitt. I avsnitt 2 behandlas utredningens uppdrag och arbete. Därefter beskrivs Kriminalvårdens uppgifter och organisation i avsnitt 3. I avsnitt 4 finns en redogörelse för gällande rätt på området och i avsnitt 5 behandlas reformbehovet och vilka utgångspunkter vi har haft för förslagen. Avsnitt 6 behandlar inledande av verkställighet av fängelsestraff och våra överväganden och förslag i dessa avseen- den. I avsnitt 7 behandlas frågan om nöjdförklaring och våra över- väganden och förslag i den delen. Avsnitt 8 behandlar frågan om uppskov och våra överväganden och förslag beträffande detta. Utredningens uppdrag och arbete avsnitt 9 finns våra överväganden och förslag beträffande beräkning av strafftid och tillgodoräknande av tid för frihetsberövande. Av- snitt 10 behandlar våra överväganden och förslag i fråga om bemyn- digande, beslutsmyndighet samt omprövning och överklagande av beslut. I avsnitt 11 finns våra förslag och överväganden beträffande vissa frågor om överförande av straffverkställighet. Avsnitt 12 behandlar vissa frågor om samråd och kompetensutveckling. Konsekvenser av våra förslag redovisas i avsnitt 13 och frågor om ikraftträdande och övergångsbestämmelser behandlas i avsnitt 14. Avsnitt 15 innehåller författningskommentaren. 3Kriminalvårdens uppgifter och organisation Kriminalvården är en av största myndigheter och var det genomsnittliga antalet årsarbetskrafter drygt 9 300 (11 000 anställda). Verksamheten bedrevs då vid 31 häkten, 47 anstalter och 34 frivårdskontor. hanterade Kriminalvården knappt 17 000 klienter . Av dessa var drygt 1 600 intagna i häkte, knappt 4 000 intagna i anstalt och cirka 11 500 verkställde kriminalvårdspåföljd i frivård. 1 Antalet nyintagna i anstalt uppgick till knappt 8 350 personer. Kriminalvårdens anslag uppgår till 8 120 miljoner kronor.2 I det följande lämnas en översiktlig redogörelse för Kriminal- vårdens uppgifter och organisation. För en mer utförlig redo- görelse hänvisas till slutbetänkande Tillsyn över polisen och Kriminalvården (SOU 2015:57). Enligt instruktionen för Kriminalvården ansvarar myndigheten för följande uppgifter:  verkställa utdömda påföljder, 1Enligt preliminära uppgifter . 2Regleringsbrev för avseende Kriminalvården (regeringsbeslut ). Kriminalvårdens uppgifter och organisation bedriva häktesverksamhet, samt utföra personutredningar i brottmål.3 Kriminalvården ska vidare enligt instruktionen verka för att påföljder verkställs på ett säkert, humant och effektivt sätt, lag- föring kan ske på ett effektivt sätt och återfall i brott förebyggs. Kriminalvården ska särskilt vidta åtgärder som syftar till att brotts- lighet under verkställigheten förhindras, frigivningen förbereds, narkotikamissbruket bekämpas och innehållet i verkställigheten anpassas efter varje individs behov.4 Enligt instruktionen får Kriminalvården även bistå andra myndig- heter med inrikes- och utrikestransporter av personer som är beröv- ade friheten.5 Den nationella transportenheten (tidigare Kriminal- vårdens transporttjänst) utför dessa transporter och även transporter åt den egna myndigheten. Kriminalvården har även möjlighet att enligt förordningen (2002:954) om statsbidrag till vissa organisationer inom kriminal- vårdens område besluta om statsbidrag till ideella organisationer som bedriver sådant arbete inom område som är ägnat att främja dömdas återanpassning till samhället. Utöver vad som sagts anges Kriminalvårdens uppgifter även i regeringens årliga regleringsbrev för Kriminalvården och i andra eventuella regeringsbeslut. I det följande beskrivs översiktligt de uppgifter som häktena, anstalterna, frivårdskontoren och den nationella transportenheten ansvarar för. Häktenas uppgifter anges bl.a. i häkteslagen (2010:611) och häktes- förordningen (2010:2011). I häkte vistas i huvudsak häktade, dvs. personer som är misstänkta för brott, men som inte har dömts. Det finns även andra kategorier som t.ex. verkställighetsfall, dvs. personer som har dömts och börjat verkställa fängelsestraffet men 31 § förordningen (2007:1172) med instruktion för Kriminalvården. 42 § ibid. 56 § ibid. Kriminalvårdens uppgifter och organisation inte har placerats på anstalt ännu, eller som sitter tillfälligt i häkte av annan anledning, t.ex. i väntan på omplacering till annan anstalt. Andra kategorier intagna på häkte kan vara personer som har misskött sin villkorliga frigivning eller som hålls i förvar enligt utlänningslagen (2005:716). Enligt överenskommelse med Polisen driver Kriminalvården arrestverksamhet i anslutning till häkten på vissa orter i landet. Inom ramen för den verksamheten vistas vid dessa häkten även personer som är gripna eller anhållna för brott samt andra frihets- berövade som t.ex. personer som är omhändertagna enligt lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m. 6 Kriminalvårdens verksamhet i häktena består bl.a. i att planera och utforma verkställigheten i häkte för den som är häktad på grund av misstanke om brott så att frihetsberövandet kan vidmakt- hållas, eventuellt meddelade restriktioner upprätthållas och negativa följder av frihetsberövandet motverkas. Häktena ska bl.a. erbjuda intagen i häkte vistelse i gemensamhet med andra häktade, ha upp- sökande verksamhet och i övrigt vidta andra åtgärder för att bryta isoleringen samt bereda lämplig sysselsättning i form av t.ex. arbete. I den utsträckning det är lämpligt och den intagne samtycker till det, ska åtgärder vidtas för att ge honom eller henne det stöd och den hjälp som behövs. Häktena ska också t.ex. utfärda strafftidsbeslut, ta fram underlag inför beslut om initialplacering i anstalt och straff- tidsbeslut som fattas på nationell nivå samt svara för vissa transporter.7 Anstalternas uppgifter anges bl.a. i fängelselagen (2010:610) och fängelseförordningen (2010:2010). Anstalterna ansvarar för att verk- ställa utdömda fängelsestraff med undantag av de fängelsestraff som ska verkställas i form av intensivövervakning med elektronisk kontroll. Verkställighet av fängelsestraff i anstalt sker genom att den dömde tas in i anstalt. Anstalterna har olika säkerhets- 6Kriminalvårdens årsredovisning 2014, s. 19 och 20. 7Arbetsordning för Kriminalvården (version från ), s. 73. Kriminalvårdens uppgifter och organisation klassificering, från 1 till 3, där 1 är den högsta säkerhetsklassen och 3 är den lägsta. För varje intagen i anstalt ska det upprättas en individuellt utformad verkställighetsplan som anger vilka åtgärder som ska vid- tas . Planen ska utformas i samråd med den intagne samt i samverkan med frivården och eventuellt berörda myndigheter. Syftet med planeringen är att fylla tiden i kriminal- vården med aktiviteter som ska minska risken för återfall i brott samt motverka negativa följder av frihetsberövadet. En intagen i anstalt ska ges möjlighet till sysselsättning i form av arbete, utbildning, brotts- och missbruksrelaterad programverk- samhet eller annan strukturerad verksamhet. När det gäller arbete för de intagna finns i de flesta anstalter t.ex. verkstads- och monter- ingsarbeten, snickeri, städ, tvätt och kök, medan det på några anstalter finns jord- och skogsbruk. För intagna i anstalt får det anordnas utbildning som motsvarar vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna samt utbildning i svenska för invandrare (sfi). För sådan utbildning ansvarar Kriminalvården.9 I mån av resurser finns möjlighet att studera på högskolenivå. På vissa anstalter bedrivs också arbets- marknadsutbildningar som upphandlas av Arbetsförmedlingen i samråd med Kriminalvården. Vid några anstalter bedrivs även yrkes- inriktad utbildning i Kriminalvårdens regi.10 Enligt fängelselagen (9 kap.) har Kriminalvården vidare ett ansvar för att tillgodose de intagnas behov av vård. En intagen som behöver hälso- och sjukvård ska vårdas enligt de anvisningar som ges av läkare. Om den intagne inte kan undersökas eller behandlas på lämpligt sätt i anstalten, ska den allmänna sjukvården anlitas. Om det behövs, ska den intagne föras över till sjukhus. Den intagne ska stå under bevakning om det är nödvändigt av säkerhets- skäl. I anstalternas uppgifter ingår också att i förekommande fall överväga förutsättningar för s.k. särskilda utslussningsåtgärder (fri- gång, utökad frigång, halvvägshus och vårdvistelse), ta initiativ till utredning av sådana åtgärder samt att ansvara för uppföljning och 8Arbetsordning för Kriminalvården (version ), s. 72. 924 kap. 10 § skollagen (2010:800). 10Kriminalvårdens årsredovisning 2014, s. 35. Kriminalvårdens uppgifter och organisation kontroll av ärenden om frigång och vårdvistelse. På anstalterna ligger också att bl.a. utfärda strafftidsbeslut och ta fram underlag för omplacering, uppskjuten villkorlig frigivning, strafftidsbeslut som fattas på nationell nivå och i ärenden om internationell verk- ställighet. Därutöver ansvarar även anstalterna för vissa transporter. Frivårdskontorens uppgifter anges bl.a. i och i för- ordningen (1998:642) om verkställighet av frivårdspåföljder. Frivårdskontoren ansvarar för att verkställa domar på skyddstillsyn med eller utan föreskrift om samhälls- tjänst, kontraktsvård eller annan vård eller behandling, villkorliga domar med föreskrift om samhällstjänst, domar på fängelse som verkställs genom intensivövervakning med elektronisk kontroll, övervakning efter villkorlig frigivning, och personutredningar i brottmål efter begäran av domstol.12 I frivårdskontorens ansvar ligger att säkerställa att eventuella före- skrifter får avsett innehåll. Kontoren ansvarar också för att kontrollera att den dömde uppfyller sina skyldigheter under verk- ställigheten och för att vidta åtgärder vid misskötsamhet. Klienter vid frivårdskontoren får en handläggande tjänsteman. Målet är att de som står under övervakning även ska få stöd av en lekmannaövervakare. Om en lekmannaövervakare inte är förordnad får den handläggande tjänstemannen även rollen som övervakare.13 För varje klient som står under övervakning eller verkställer fängelsestraff i form av intensivövervakning ska det på motsvarande sätt som när ett fängelsestraff ska verkställas upprättas en individu- ellt utformad verkställighetsplan. I planen ska anges vilka åtgärder som ska vidtas under övervaknings- respektive verkställighetstiden. 11Arbetsordning för Kriminalvården (version ), s. 72 och 73. 12Arbetsordning för Kriminalvården (version ), s. 73. 13Tillsyn över polisen och Kriminalvården, SOU 2015:57, s. 78. Kriminalvårdens uppgifter och organisation Planen ska utformas i samråd med klienten och i samverkan med eventuellt berörda myndigheter. För klienter som dömts till vill- korlig dom eller skyddstillsyn med föreskrift om samhällstjänst ska även upprättas en arbetsplan som ska innehålla bl.a. uppgifter om var arbetet ska utföras och vilka arbetstider som ska gälla. När det gäller klienter som verkställer fängelsestraff genom intensivöver- vakning ingår vidare i frivårdskontorens uppgifter att göra oanmälda hembesök för att kontrollera att den dömde inte är påverkad av alkohol eller andra droger. Frivårdskontoren svarar för administrativt stöd åt övervaknings- nämnderna.15 Ansvaret för att möta Kriminalvårdens behov av transporter av klienter ligger i huvudsak på den nationella transportenheten, vars transportpersonal och fordon är fördelade över landet. Enligt instruktionen för Kriminalvården får myndigheten emellertid också bistå andra myndigheter med inrikes- och utrikestransporter av personer som är frihetsberövade, se ovan. Uppdrag kan komma från t.ex. och . Även i dessa fall ligger ansvaret för transporterna på den nationella transport- enheten. När det gäller utrikestransporterna avser majoriteten av dessa verkställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslut. Det är ofta fråga om att , som har huvudansvaret för verkställighet av sådana beslut som har fattats av verket, överlämnat ärendet till Polis- myndigheten. anlitar i sin tur Kriminalvårdens nationella transportenhet vid genomförandet. är dock verkställande myndighet även när Kriminalvården bistår vid transporten. Den nationella transportenheten utför dessutom flertalet transporter i samband med internationellt straffrättsligt samarbete.16 14Tillsyn över polisen och Kriminalvården, SOU 2015:57, s. 79. 15Arbetsordning för Kriminalvården (version ), s. 74. 16Författningar som ligger till grund för dessa transporter är bl.a. lagen (2015:96) om erkän- nande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen och förord- ningen (2003:1178) om överlämnande till enligt en europeisk arresteringsorder. Kriminalvårdens uppgifter och organisation Planering och genomförande av dessa transporter skiljer sig van- ligtvis inte från de transporter som enheten utför i samband med avvisningar eller utvisningar. Ofta är det fråga om överförande av straffverkställighet, dvs. att t.ex. en frihetsberövande dom som ådömts någon i en annan stat får verkställas i eller att en sådan dom som ådömts någon i får verkställas utomlands. blev 35 lokala kriminalvårdsmyndigheter, Transporttjänsten och en myndighet, Kriminalvården.18 Fram har myndigheten varit indelad i ett huvudkontor med ett verksledningskansli och nio enheter, sex regioner, en transporttjänst samt en oberoende intern- revision. I syfte att förbättra styrning, rättssäkerhet och kontroll för- bereddes en omorganisation. Den nya organisationen trädde i kraft . Från och med detta datum är myndigheten indelad i ett huvudkontor med nio nationella avdel- ningar, en nationell transportenhet och ett servicecenter samt sex regioner och en oberoende internrevision. I det följande lämnas en kort beskrivning av Kriminalvårdens nya övergripande organisationsstruktur. Generaldirektören är myndighetschef och utgör tillsammans med kriminalvårdsdirektören (generaldirektörens ställföreträdare) Kriminalvårdens myndighetsledning. Vid , som ligger i , finns nio avdelningar. De nio avdelningarna är: 17Tillsyn över polisen och Kriminalvården, SOU 2015:57, s. 81 och 82. 2004/05:176, bet. 2005/06:JuU2, rskr. 2005/06:21. 19Kriminalvårdens årsredovisning 2014, s. 7. Kriminalvårdens uppgifter och organisation avdelningen för anstalt och häkte, som leds av anstalts- och häktesdirektören avdelningen för frivård, som leds av frivårdsdirektören avdelningen för säkerhet, som leds av säkerhetsdirektören avdelningen för ledningsstöd, som leds av kriminalvårdsdirektören avdelningen för ekonomi, som leds av ekonomidirektören avdelningen för HR, som leds av HR-direktören avdelningen för IT, som leds av IT-direktören avdelningen för kommunikation, som leds av kommunikations- direktören avdelningen för lokalförsörjning, som leds av fastighetsdirektören. Inom avdelningen för anstalt och häkte finns rättsenheten, som leds av chefsjuristen. Rättsenheten består av fem sektioner. Sektionen för verksjuridik ansvarar bl.a. för att identifiera behov av ändringar av internt och externt regelverk samt för samordning av arbetet med föreskrifter och andra styrande dokument. Sektionen för allmänna klientärenden ansvarar för omprövningar av klient- beslut och beslut om särskilda utslussningsåtgärder samt för processer och praxisutveckling avseende sådana ärenden. Sektionen ger vidare rådgivning, stöd och utbildning till lokal och regional nivå samt följer upp och kvalitetssäkrar rättstillämpningen på lokal nivå. Sektionen för centrala klientärenden ansvarar för beslut om särskilda villkor och uppskjuten villkorlig frigivning, vissa straff- tidsbeslut samt vissa beslut om internationell straffverkställighet, inklusive de uppgifter som ankommer på Kriminalvården som behörig myndighet enligt lagen (2015:96) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen. Sektionen svarar också för omprövningar och processer i sådana ärenden, utvecklar praxis inom området, samt lämnar råd- givning, stöd och utbildning bl.a. avseende strafftidsberäkning. Placeringssektionen ansvarar för beslut, omprövningar, processer samt praxisutveckling avseende doms befordran till verkställighet och placering, inklusive placering på säkerhetsavdelning. Kriminalvårdens uppgifter och organisation sektionen ansvarar för Kriminalvårdens diarium, arkiv och registratur på nationell nivå. Vid huvudkontoret finns också internrevisionen som leds av chefen för internrevisionen. Till huvudkontoret hör också de två nationella fristående enheterna; nationella transportenheten, som leds av chefen för nationella transportenheten och Kriminalvårdens servicecenter, som leds av chefen för service- center. När det gäller den nationella transportenhetens organisation skiljer den sig från övriga delar av huvudkontoret genom att det inom enheten finns organisatoriska enheter även på regional och lokal nivå. Den nationella transportenheten är uppdelad i fyra inrikessektioner utifrån olika geografiska områden (Syd, Mitt, Nord och ) och en utrikessektion. Sektionernas lokala nivå utgörs av transportkontor bestående av en eller flera transport- grupper. Avdelningscheferna, chefen för internrevisionen, chefen för nationella transportenheten och chefen för servicecenter rapporterar direkt till generaldirektören. Kriminalvårdens regionala nivå består av sex geografiska nivåer (Mitt, Nord, , Syd, Väst och Öst). En region består av ett regionkontor och ett antal lokala verksamhetsområden (se nedan). En region leds av en regionchef som rapporterar till anstalts- och häktesdirektören, frivårdsdirektören och säkerhetsdirektören. Regionkontorens huvuduppgift är att leda, planera och operativt stödja och samordna verksamhetsområdenas arbete med att verk- ställa utdömda påföljder, bedriva häktesverksamhet och utföra personutredningar i brottmål. 20 Arbetsordning för Kriminalvården (version ), s. 13 och 14 samt 61 och 62. Kriminalvårdens uppgifter och organisation Den lokala nivån inom utgörs av verksamhetsom- råden för anstalt och häkte samt verksamhetsområden för frivård. Ett verksamhetsområde består i sin tur av ett eller flera verksam- hetsställen. Med verksamhetsställen avses anstalter, häkten och frivårdskontor. För ett verksamhetsområde ansvarar kriminalvårdschefen som rapporterar till respektive regionchef. Vid varje verksamhetsställe finns en eller flera kriminalvårdsinspektörer som leder det dagliga arbetet och rapporterar till kriminalvårdschefen. Kriminalvårds- inspektören kan vara chef för ett helt verksamhetsställe, ett eller flera arbetslag inom verksamhetsstället eller en viss verksamhet vid verksamhetsstället.21 21 A.a. s. 14. De påföljder som kan följa på brott är böter (25 kap. ), fängelse (26 kap. ), villkorlig dom (27 kap. brotts- balken) och skyddstillsyn (28 kap. ). Därutöver kan domstolen under vissa förutsättningar besluta att den dömde ska överlämnas till särskild vård. Sådant överlämnande kan komma i fråga för missbrukare (31 kap. 2 § ), psykiskt störda lagöverträdare (31 kap. 3 § ) och unga lagöverträdare (32 kap. ). Av påföljderna betecknas enligt 1 kap. 3 § böter och fängelse som straff. Böter döms ut enligt vad som är föreskrivet för brottet i dagsböter, penningböter eller normerande böter.