sou · H3B321 · 2016-01-01 00:00:00 — har arbetstillfällen ökat både i låglönegruppen och i höglönegrupperna. har färre företagare än många jämförbara länder. En relativt stor andel av företagarna närmar sig dessutom pensionsålder utan att det finns personer som kan ta över. Några olika förklaringar brukar föras fram till den låga andelen företagare i landet. En förklaring är att har relativt många storföretag och en annan är att jordbrukssektorn, som traditionellt består av företagare, är relativt liten. Trots detta betraktas det låga antalet företagare ofta som ett strukturellt problem inför framtiden.47 Dels handlar detta om att fler företag skulle kunna växa och därmed positivt påverka syssel- sättningen. Dels handlar det om att en sådan näringslivsstruktur är mer motståndskraftig vid nedgångar i ekonomin. Forskning tyder på att tillgång på riskkapital, särskilt i de tidigare stadierna av ett nyföretagande, är ett strukturellt problem i . 45Adermon, A, , M (2011). 46Åberg, (2013). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.27 Andel nya och nedlagda företag av den totala företagsstocken, exklusive primära näringsgrenar och offentlig administration 1997 2005, procent Källa: (2008). Låg omsättning av företag i har lägst nyföretagande och lägst andel försvunna företag jämfört med de EU 15-länder som det finns tillgängliga data för. Omsättningen av företag är hälften så stor som exempelvis i Stor- . har den högsta överlevnadsfrekvensen bland företagen i de undersökta länderna. En förklaring till lägre nyföretagande är att företagsstocken är större än i andra länder.48 Andra förklaringar som förts fram till den relativt låga företagsdynamiken i är hinder mot entreprenörskap.49 48ITPS (2006). 49Henrekson, M & Stenkula, M (2007). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Geografisk rörlighet på arbetsmarknaden är en viktig del av sam- hällsekonomins anpassning till förändrade förutsättningar för pro- duktion och handel. Teknisk utveckling och förändringar på de internationella marknaderna leder till en ständigt pågående struk- turomvandling som kräver rörlighet och flexibilitet på arbetsmark- naden för att sysselsättning och välfärd ska kunna utvecklas på ett gynnsamt sätt. Strukturomvandlingen innebär förändringar i efter- frågan på arbetskraft och dessa förändringar ser olika ut i olika delar av landet. Tillsammans med yrkesmässig och branschmässig rörlig- het är geografisk rörlighet centrala mekanismer för en effektiv matchning mellan lediga arbeten och arbetssökande. Den geografiska rörligheten, både flyttning och pendling, har ökat väsentligt . Män och kvinnor flyt- tar i ungefär lika stor omfattning medan pendling är betydligt van- ligare bland män än hos kvinnor. Den geografiska rörligheten bland utrikes födda ligger på samma nivå som inrikes födda.50 Den geografiska rörligheten varierar med ålder. Det finns ett negativt samband mellan ålder och rörlighet och ett positivt sam- band mellan utbildningsnivå och rörlighet. Rörligheten varierar med konjunkturcykeln, den sjunker i låg- och ökar i högkonjunk- turer.51 Rörlighet mellan anställning och företagande respektive anställning/företagande och studier De flesta studier visar att byte av arbetsgivare, dvs. rörligheten på arbetsmarknaden, varierar med konjunkturcykeln, men att det inte går att utskilja någon klar ökning över tid.52 Arbetsgivarbyten är vanligare bland unga, men inte heller bland unga går det att se att arbetsgivarbytena har blivit vanligare. En del av rörligheten mellan olika arbeten kan dock inte följas i statistiken, eftersom den 50Långtidsutredningen (2008c). 51Andersson, M och , P (2008). 52Långtidsutredningen (2008b) Gartell, M , och , H (2007) Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv numera sker inom ramen för en och samma anställning hos beman- ningsföretag. Fler äldre som studerar En indikation på rörlighet mellan anställningar och studier är att äldre numera studerar i högre utsträckning. har tagit fram statistik på åldersfördelningen för studerande –2009.53 I stora drag har åldersfördelningen varit tämligen . Av rapporten framgår att utvecklingen av antalet studerande, som var eller äldre, är betydligt mer påtaglig eftersom högskolan byggdes ut kraftigt och antalet studerande fördubblades . Antalet studenter som var eller äldre har ökat från 51 000 till 96 000 . Fler kombinerar anställning, företagande respektive studier Enligt SCB uppgick antalet sysselsatta 15–som också studerar på hel- eller deltid till 295 000 personer.54 Som andel av de syssel- satta motsvarade detta . Jämfört med 2005, då det finns jämförbar statistik, har antalet sysselsatta som studerar ökat med 43 000 personer. Som andel av de sysselsatta utgjorde de som kom- binerade sysselsättning och studier 2005. Det innebär att andelen som kombinerar arbete och studier har minskat . Det finns några undersökningar som studerat de som kombi- nerat anställning och företagande. har utifrån registerdata studerat hur många som deklarerar för näringsverk- samhet och som är anställda och som därför benämns som ”kombinatörer”.55 –ökade antalet kombinatörer från ca 319 000 till ca 346 000, dvs. en ökning med 27 000 personer. 53Högskoleverket (2010). 54SCB:s Arbetskraftsundersökning (), årsmedeltal 2010. Med sysselsatta avses enligt anställda, företagare och medhjälpande hushållsmedlem. 55Tillväxtverket (2010). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv rapport från ningspolitisk utvärdering (IFAU) studeras också personer som kombinerar anställning och företagande –2001 ide kunskapsintensiva sektorerna i Sverige.56 Även i denna rapport används registerdata för att identifiera kombinatörer. Av rapporten framgår att det har blivit vanligare med personer som kombinerar anställning och företagande. Andelen kombinatörer har stigit från av de sysselsatta . I studien visas också att kombinatörskap ofta är ett steg från löne- arbete till heltidsföretagande. För den enskilde är det första arbetet ett viktigt steg in i samhället, det är arbete som meriterar till såväl sjukförsäkringen som arbets- löshetsförsäkringen. Inträde- och etableringsfasen på den svenska arbetsmarknaden har försämrats drastiskt för vissa grupper. Detta gäller både ålder och erfarenhet: det är fler ungdomar och andra nytillträdande grupper, t.ex. utrikes födda, som har svårt att klara arbetslivets inträdeskrav. Svårigheterna består oftast i begrän- sad utbildning, språkkunskaper eller andra färdigheter jämfört med konkurrerande arbetssökande. Det kan också handla om personers svaga resurser i andra avseenden, men också att arbetsgivarna systematiskt väljer bort vissa grupper av personer. Ungdomar och utrikes föddas inträde Två grupper som ofta anses ha problem på den svenska arbets- marknaden är unga och utrikes födda. Gemensamt för dessa grup- per är att många saknar tidigare arbetslivserfarenhet (från ). har pekat ut övergången från studier till arbete som ett centralt problemområde på den svenska arbetsmark- naden. Efter avslutade gymnasiestudier följer av inaktivitet för en stor del av ungdomarna. Ungdomar som inte klarat av sina gymnasiestudier har betyd- ande etableringsproblem. Inträdet på arbetsmarknaden efter 56Delmar, F, Folta, T och , K (2008). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv avslutad högre utbildning tar i jämfört med andra EU-länder.57 I en omfattande översiktsstudie har IFAU följt ungdomars och utrikes föddas inträde på arbetsmarknaden – 2003.58 Rapporten visar att ungdomar som föddes i slutet av 1960- talet hade trätt in på arbetsmarknaden före ålder.59 För dem som föddes var denna siffra . Till största del förklaras fördröjningen av att fler utbildar sig . Men övergången till arbete efter avslutad utbildning (matchningen) tar också . Ett mått som brukar användas på inträdet är etableringsålder på arbetsmarknaden. Det är den ålder då av en åldersklass är i förvärvsarbete. Etableringsåldern steg från ca 24 till . Särskilt problematiskt var situationen för dem som inte slutför gymnasiet. Konjunkturläget vid invandringstillfället påverkade till stor del arbetsmarknadsinträdet för utrikes födda. Sammansättningen av de utrikes födda påverkar också, exempelvis med avseende på varifrån de kommer, utbildningsnivå och om de är arbetskraftsinvandrare, flyktingar eller anhöriginvandrare. Av personer som kom till hade trätt in på arbetsmarknaden året efter. Andelen som kom in på arbets- marknaden ökade sedan i takt med att konjunkturen steg kraftigt . Bland invandrare hade trätt in på arbetsmarknaden , och i . Därefter minskade andelen kraftigt i samband med 1990-talets lågkonjunktur. Bland dem som kom 1991 hade trätt in på arbetsmarknaden i landet, och 1993 var motsvarande siffra . En orsak till det långsamma inträdet i arbetslivet kan också vara att andelen okvalificerade arbeten, som ofta uppfattas som en inträdesport till arbetslivet för anlända personer, är relativt låg på den svenska arbetsmarknaden. En annan avgörande skillnad mellan och andra euro- peiska länder är att tar emot många flyktingar och deras 58Eriksson, R et al. (2007). 59En person anses ha inträtt på arbetsmarknaden det år han eller hon upp- når av en medianinkomst för 45-åringar. Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Enligt har av utrikes födda (i åldern 15–) kommit till som flyktingar. Motsvarande siffror för , och , som också för en relativt öppen migrationspolitik, är 13, . För de flesta andra europeiska länder är andelen flyktingar bland invandrare omkring eller under tio procent.60 Det finns inget invändningsfritt sätt att definiera – och därmed beräkna – vilka som försörjer sig på annat sätt än genom arbete. SCB redovisar emellertid statistik över s.k. helårsekviva- lenter. Helårsekvivalenter är en statistisk konstruktion för att ge ett jämförbart mått över tiden på hur stor del av befolkningen som försörjs med sociala ersättningar. En helårsekvivalent motsvarar en person som försörjs med full ersättning , det vill säga två personer som varit arbetslösa var blir en helårsekvivalent tillsammans. Måttet visar alltså på hur många helårspersoner som har sin försörjning från något av välfärdssystemen . Antalet helårspersoner som försörjs med sociala ersättningar och bidrag steg kraftigt under den ekonomiska krisen , med . Där- efter har antalet stadigt minskat med undantag för åren 2001–2004 och . minskade antalet med . Det var framför allt antalet arbetslösa helårspersoner som minskade, med . Helårspersoner med sjuk- och aktivitets- ersättning minskade med . steg antalet med sjukpenning med , efter att ha sjunkit . Helårspersonernas andel av befolkningen var . var andelen som högst med . var andelen åter . Den kraftiga minskningen är framför allt ett resultat av att personer med sjuk- ersättning minskat kraftigt. 60Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2013). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.28 Utvecklingen av antal helårspersoner i åldrarna 20 64 som försörjs med sociala ersättningar och bidrag, 1990 2012 Källa: SCB, . Ett annat sätt att beskriva utvecklingen är att beräkna hur många personer i arbetsför ålder som står utanför arbetskraften. Här undantas heltidsstuderande som inte söker arbete, men personer i olika typer av arbetsmarknadsåtgärder inräknas. Antalet personer som står utanför arbetsmarknaden, bortsett från studenter som inte söker arbete, har varit relativt oförändrat 2005–2012 (diagram 3.29). Antalet är betydligt högre än antalet helårspersoner som försörjs med sociala ersättningar och bidrag. Exempel på grupper som inkluderas är öppet arbetslösa, arbetslösa studenter, latent arbetslösa, personer med sjuk- eller aktivitets- ersättning, sjukskrivna och hemarbetande. Diagram 3.29 Antal personer utanför den reguljära arbetskraften, 16 , 2005 2012 Källa: SCB och Arbetsförmedlingen. Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Även om antalet är relativt oförändrat har sammansättningen för- ändrats avsevärt. Många grupper som tidigare ökat har i stället minskat, till exempel sjukskrivna och personer med aktivitets- och sjukersättning. I stället är det fler som är arbets- lösa eller i olika typer av arbetsmarknadsåtgärder. Ungdomar som varken är i utbildning eller arbete61 De allra flesta ungdomar arbetar eller studerar. Detta gäller av unga i åldern 20–. De övriga är unga som ofta benämns ”NEET”, dvs. personer som är arbetslösa (exklusive per- soner i utbildning) samt unga som inte är i arbetskraften (exklusive personer i utbildning). Antalet NEET visas i de två översta katego- rierna i diagram 3.30. Andelen NEET har varit i stort oförändrad –2013. Hälften av de unga som tillhör NEET kategoriseras som arbetslösa och hälften är inte i arbetskraften, enligt . Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.30 Andel unga i åldern 20 som är sysselsatta, arbetslösa och ej i arbetskraften, 2006 2013, procent Not: Sysselsatta personer som också är studerande särredovisas inte här. Källa: SCB (2013), . En stor grupp unga i åldern 20–är studerande. De finns dels i studerade i kategorin ej i arbetskraften, dels bland personer som är arbetslösa men som också studerar. Om det är arbetslösa ung- domar som studerar i brist på ett arbete eller är studerande som söker ett kompletterande deltidsarbeten till studierna är emellertid inte känt. 3.6Den långsiktiga utvecklingen av sjukfrånvaron Sjukfrånvaron i ligger vid en internationell jämförelse kring genomsnittsvärdet i enligt senaste jämförelse av arbets- kraftsundersökningar. har haft en snabbare ökningstakt i sjukfrånvaron bland de anställda jämfört med genom- snittet. har tillsammans med och haft stora variationer i sjukfrånvarons utveckling medan sjukfrånvaron i länder som , , och inte alls varierat lika mycket. Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.31 Sjukfrånvaron bland arbetande i åtta europeiska länder 1987 2013 (procent av de arbetande), procent De länder som har en högre sjukfrånvaro än genomsnittet är , , och . Den största förändringen uppvisar . Där har andelen sjukfrån- varande under de aktuella mätveckorna ökat från 2013. kan också noteras en ökning för från ca 2,5 till . Bland de länder som ligger under genomsnittet utmärker sig . Sjuk- frånvaron har sjunkit från till av de anställda 2013. Sjukfrånvaron brukar beskrivas med det s.k. ohälsotalet. Ohälso- talet är dock inte ett mått på ohälsan i landet. Det är ett statistiskt mått med sjuk- eller rehabiliteringspenning, arbets- skadesjukpenning, sjuk- eller aktivitetsersättning som ersätts från socialförsäkringen i förhållande till antalet försäkrade i åldern . Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv har ohälsotalet sjunkit från per försäkrad till per försäkrad. Ohälsotalet minskade som mest . har ohälsotalet fortsatt minska om än i en betydligt långsammare takt. En uppdelning av ohälsotalets olika komponenter visar att det framför allt var det minskade antalet sjukpenningdagar som drev utvecklingen nedåt. Mest minskade antalet sjukdagar för kvinnor. Utvecklingen förstärktes av att antalet ersatta sjuk- och aktivitetsersättningsdagar minskade. Minskningen av antalet sjukersättningsdagar har varit störst för kvinnor där antalet ersatta dagar minskat med . har antalet ersatta sjukpenningdagar återigen börjat öka. Ökningen är större för kvinnor än för män. minskar antalet ersatta sjuk- och aktivitetsersättningsdagar mer än ökningen av sjukpenningdagarna, vilket gör att ohälsotalet fort- sätter att minska. Minskningstakten har emellertid avtagit . Diagram 3.32 Ohälsotalets utveckling 2014 Män och kvinnor totalt Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Den viktigaste orsaken till att det s.k. ohälsotalet fortsätter att minska är att det är stora grupper som tidigare beviljats sjukersättning som uppnår den allmänna pensionsåldern. Så länge denna grupp är större än antalet nybeviljade fall av sjukersättning och av sjukpenning kommer ohälsotalet fortsätta att minska. Det ska dock framhållas att antalet nybeviljade sjukersättningar ökar . Totalt beviljades knappt 20 000 nya sjukersättningar , vilket är en ökning med ca 6 000 och 2011. Den generella utvecklingen av sjukpenningtalet återspeglas i alla åldersgrupper. Såväl upp- som nedgångar berör alla åldersgrup- perna. Sjukpenningtalet varierar dock mellan åldersgrupperna. Störst är sjukpenningtalet bland de äldsta 60–och lägst bland de yngsta 20–. Den relativt största ökningen av sjukpenning- talet har inträffat i åldersgruppen 40–. Uppgången är generell och omfattar alla yrkesgrupper och sektorer. Bland personer i service-, omsorgs- och försäljningsyrken samt i arbeten utan krav på yrkesutbildning (städning, renhållningsarbeten m.m.) är den relativa ökningen något större. Ökning är också större för kvinnor än för män. Ökningen är påtaglig för de flesta diagnoser men är relativt något högre för kvinnor med psykiska diagnoser. Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.33 Antal sjuklönefall per anställd i olika sektorer, per kvartal Antal sjukfall per anställd Källa: SCB. Den generella ökningen av sjukpenningtalet återspeglas även i en ökning av antalet sjuklönefall (diagram 3.33). Sjukfrånvaron har ökat . Uppgången är framträdande inom samtliga sektorer på arbetsmarknaden. Öknings- takten har höjts . 3.6.3Ökat inflöde i sjukförsäkringen Inflödet av nya sjukpenningfall har ökat . Ökningen är relativt högre bland anställda med sjuklön och åter- speglar således den ökning av antalet sjuklönefall som redovisades ovan. För anställda utan sjuklön och för arbetslösa har inflödet varit relativt (diagram 3.34). Ökningen bland de anställda har varit större för kvinnor än för män. För kvinnor är uppgången relativt likartad för alla åldersgrup- per , medan uppgången för män är något högre i de äldre åldersgrupperna 40–och 50–. Bland de är uppgången relativt likartad mellan kvinnor och män. Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.34 Inflöde av sjukfall 2005 2013, antal nya fall Uppgången av sjukfrånvaron skiljer sig delvis mellan kvinnor och män med avseende på diagnoser För kvinnor har sjukfrånvaron i psykiska diagnoser ökat medan sjukskrivningar orsakade av sjuk- domar i rörelseorganen inte har ökat nämnvärt. Även för män har de psykiska diagnoserna ökat mest men en relativt kraftig ökning av rörelseorganens sjukdomar kan också ses –2011 för att sedan stabilisera sig på en högre nivå. Inflödet ökar i samtliga län. Skillnaden mellan länen har minskat och ligger numera på en historiskt låg nivå. Inflödet av s.k. återvändare till sjukförsäkringen har minskat då de första som uppnått maxtid i sjukförsäkringen återvände till försäkringen. var det omkring 8 000 per- soner som återvände till sjukförsäkringen efter att ha uppnått den bortre gränsen i sjukförsäkringen en eller flera gånger.62 62Försäkringskassan (2014b). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv De flesta återvändare är arbetslösa och de spelar därför en mar- ginell roll för att förklara det ökade inflödet av anställda till sjuk- försäkringen. Inte heller för de arbetslösa har återvändarna bidragit till att förklara utvecklingen i någon större utsträckning. Undan- taget är ökningen av arbetslösa . Den förklaras huvudsakligen av att den stora stocken av sjukförsäkrade som upp- nådde den bortre tidsgränsen återvände till sjukförsäkringen . Även om dessa återvändare inte tas med i beräkningen har sjukfallen hos de arbetslösa ökat . 3.6.4Sjukfallen varar allt längre Sjukfallslängderna har också ökat (diagram 3.35). Antalet pågående sjukfall är, trots de senaste årens uppgång, fortfarande på en historiskt låg nivå. Antalet sjukfall ligger fort- farande på ungefär samma nivå som den lägsta registrerade nivån . Det minskande antalet sjukfall inleddes med att de korta sjukfallen minskade. Sedan minskade efter hand också längre sjukfall. Även de längsta sjukfallen började minska 2003. På samma sätt startade uppgången i sjukfrånvaron med en ökning av de korta sjukfallen som sedan slog igenom i de längre sjukfallen . Analysen av de olika fallängdernas utveckling försvåras emeller- tid av gruppen återvändare. Den har haft stor betydelse för de olika fallängdernas utveckling. Den stora grupp som uppnådde den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen medförde en kraftig minskning av de längsta fallängderna 2010. På motsvarande sätt ökade antalet korta sjukfall när vissa av dem återvände till sjukförsäkringen. SOU 2015:21Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.35 Antal pågående sjukfall fördelat efter olika fallängder Det är viktigt att också analysera de olika sjukfallängdernas andel av det totala antalet sjukfall (diagram 3.36). De långa sjukfallen ökade kraftigt –2003. Från att 1985 svarat för mer än tredubblades de och svarade 2003 för nästan hälften av alla pågående sjukfall. Den nedgång av sjukfrånvaron som sedan pågick till 2010 innebar framför allt i en minskad andel långa sjukfall. har utvecklingen återigen vänt och de långa sjukfallen ökar återigen. Sjukfall längre än svarade för av samtliga sjukfall . Utvecklingen av sjukfallängderna skiljer sig åt mellan anställda och arbetslösa. Mediantiden i sjukskrivning har ökat svagt för anställda medan ökning av sjukskrivningstiderna varit starkare för arbetslösa. förefaller ökningen för de arbets- lösa ha planat ut medan ökningen av fallängder för anställda tilltagit. Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.36 Olika fallängders andel av det totala antalet pågående sjukfall, procent Källa: Egna beräkningar, . 3.6.5Fler sjukskrivna återgår i arbete De allra flesta sjukfall avslutas genom att den försäkrade blir frisk och återfår arbetsförmågan. Andelen som återgår i arbete, studier eller annan försörjning utanför välfärdssystemen ligger kring 85 pro- cent av de avslutade sjukfallen. har denna andel ökat med . av dem som avslutar sin sjukskrivning övergår till försörjning från andra välfärdssystem. av de avslutade sjukfallen övergår till föräldrapenning eller graviditetspenning och övergår till arbetslös- hetsersättning eller aktivitetsstöd. Andelen som övergår till sjuk- eller aktivitetsersättning har minskat kraftigt. Åren 2006–2008 var det av de avslutade sjukfallen som övergick till sjuk- eller aktivitetsersättning. Andelen har sedan succesivt minskat och uppgick till . Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.37 Utflöde från sjukförsäkringen Andel med ersättning från välfärdssystemen Akassa (Vänster axel) Aktivitetsersättning (Vänster axel) Utanför välfärdssystemen (Höger axel) Sjuk- eller aktivitetsstöd (vänster axel) Föräldrapenning (Vänster axel) Andel som återgår till aktivitet utanför välfärdssystemen Källa: Egna beräkningar, flödesdatabas. Återgång i arbete är mindre vanligt bland dem som varit sjuk- skrivna . har studerat hur utflödet för dem som varit sjukskrivna längre än , 2005, 2007 och 2009 (tabell 3.2). Av dem som varit sjukskrivna längre än 2003 var det som fortfar- ande befann sig i sjukförsäkringssystemet, hade fått sjuk- ersättning, hade återgått i arbete eller försörjning från annan källa än välfärdssystemen. hade blivit ålderspensionärer och lika stor andel var inskrivna som arbets- sökande hos Arbetsförmedlingen. Personer som varit sjukskrivna 2009 skiljer sig på två punkter. Andelen som hade sjukpenning eller sjuk- ersättning var lägre. Det förklaras framför allt av att andelen som hade beviljats sjukersättning minskat kraftigt medan andelen som fortfarande hade sjukpenning ökat något. Den andra skillnaden är att andelen som återfanns hos Arbetsförmedlingen var betydligt större i gruppen långtidssjukskrivna . Andelen hade nästan fördubblats från i gruppen långtidssjuk- skrivna från hos motsvarande grupp . Utvecklingen är inte bara en direkt effekt av införandet av en bortre Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv gräns i sjukförsäkringen utan flödet till Arbetsförmedlingen har även ökat bland dem som inte uppnått denna gräns i sjukförsäkringen.