sou · H4B381 · 2016-11-25 00:00:00 — Vi föreslår att inte ska ändra ett beslut om utmätning av lön om resultatet av ändringen skulle sakna bety- delse för sökanden och svaranden. skickar Kronofogdemyndig- heten ut nya beslut till alla gäldenärer och deras arbetsgivare om normalbeloppet vid löneutmätning ändras till följd av den årliga omräkning som görs för att beloppen ska följa ändringar i prisläget även om ändringen bara är några kronor. Förslaget innebär en årlig besparing om enbart i portokostnader. Till detta kommer minskad administration hos arbetsgivare och utbetal- ande myndigheter. Bättre skyddsregler vid avhysning Avhysning innebär att en tidigare ägare eller nyttjanderättshavare med tvång flyttas från fast egendom, bostadslägenhet eller något annat utrymme. sker avhysning efter att det slagits fast att en nyttjanderätt är förverkad. Avhysning kan också ske efter en tvångsvis försäljning av fast egendom eller en bostadsrätt om köparen begär handräckning för att avlägsna tidigare ägare eller nyttjande- rättshavare. kom det in 6 684 ansökningar om avhysning till Krono- fogdemyndigheten. 2 224 av dessa verkställdes. 472 barn berördes av en avhysning. Ytterligare 1 581 barn riskerade att bli berörda av en avhysning som dock inte verkställdes av olika skäl. Att tvingas flytta från en bostad är mycket ingripande. Det är därför viktigt att det finns tillräckliga skyddsregler för den som riskerar avhysning som sökandens rätt att få tillgång till sin egendom måste tillgodoses. För att en förpliktelse att flytta ska få verkställas krävs att för- pliktelsen fastställts i en dom som har fått laga kraft eller innehåller ett särskilt förordnande om att den får verkställas innan laga kraft. Ett sådant förordnande kan sättas ur spel om en högre rätt beslutar om inhibition efter att domen överklagats. Den summariska pro- cessen vid innebär ett förenklat förfarande. Om ansökan bestrids överlämnas målet till domstol, men om svar- anden inte svarar inom föreskriven tid meddelar Kronofogdemyn- digheten ett utslag. Utslaget får verkställas innan det har fått laga kraft. Om svaranden ansöker om återvinning kan domstol meddela inhibition. Vi har övervägt om det bör införas ett krav på att utsök- ningstiteln ska ha fått laga kraft innan en avhysning får verkställas eller om det bör införas ökade möjligheter för domstol att meddela inhibition. Vi anser dock att gällande regler i kombination med att vi föreslår en lagstadgad skyldighet för att tillämpa proportionalitetsprincipen och att särskilt beakta om avhysningen avser svarandens eller tredje mans hem om det blir aktuellt att överväga anstånd med verkställigheten utgör tillräckliga skyddsregler. Vi anser därför att det inte behöver införas några fler möjligheter att skjuta upp verkställigheten av en avhysning. Vi anser också att gällande tidsfrister är ändamålsenliga och väl avvägda. Vid avhysning från en bostad ska alltid underrätta socialnämnden i förväg för att socialnämnden ska kunna hjälpa framför allt barnfamiljer som tvingas flytta från sin bostad. Vi föreslår att också ska kontrollera att socialnämnden mottagit underrättelsen. Vidare föreslår vi att Krono- fogdemyndigheten ska underrätta socialnämnden så fort en bostad utmätts för att socialnämnden ska kunna arbeta för att motverka eller underlätta en eventuell framtida försäljning av bostaden och efterföljande handräckning. En effektivare hantering av avhysningsgods leder till minskade kostnader för magasinering När verkställer en avhysning påträffas det ofta egendom som inte tas om hand av den som ska avhysas. Krono- fogdemyndighetens hantering av avhysningsgods innebär praktiska svårigheter och kostar mycket pengar. har den årliga kostnaden legat mellan 9 och 10 miljo- ner kronor. Staten har stått för merparten av kostnaden. att ska kunna kasta egendom som uppen- bart saknar värde eller av annat skäl inte bör förvaras. Innan egen- domen kastas ska parterna underrättas, om det kan ha betydelse för dem. Förslaget innebär att inte behöver magasinera lika mycket egendom som vilket kommer att leda till lägre magasineringskostnader för staten. Bostadsrätter ska kunna utmätas på samma sätt som småhusfastigheter Bostadsrätter kan under vissa förhållanden undantas från utmät- ning på grund av att svaranden har behov av egendomen, s.k. bene- ficieegendom. Det bakomliggande syftet är att svaranden och svarandens familj ska vara skyddade av bostadssociala skäl. Det finns emellertid inte något motsvarande skydd för andra bostads- former förutom hyreslägenheter som skyddas genom att de inte får överlåtas och därmed inte har något förmögenhetsvärde som kan utmätas. Småhusfastigheter får utmätas så länge det är försvarligt med hänsyn till det ekonomiska utfallet och även i övrigt pro- portionerligt. Även i dagens samhälle finns det ett starkt socialt skyddsbehov för bostäder. Men skyddsbehovet är det samma för den som äger en småhusfastighet eller något annat boende som för den som äger en bostadsrätt. Vi anser att detta skyddsbehov ska tillgodoses genom att i varje enskilt fall ska göra en försvarlighets- och proportionalitetsbedömning innan en bostad utmäts, inte som genom att bostadsrätter sär- behandlas genom beneficiebestämmelser. Vi föreslår därför att bo- stadsrätter ska kunna utmätas på samma sätt som småhusfastigheter. Ett modernare förfarande för tvångsvis försäljning av fast egendom Vi föreslår att reglerna om tvångsvis försäljning av fast egendom moderniseras och teknikanpassas så att fast egendom kan säljas på offentlig auktion genom både muntligt, skriftligt och elektroniskt budgivningsförfarande. Den som deltar i en muntlig budgivning ska kunna vara närvarande genom videolänk. Olika budgivningssätt ska kunna kombineras i ett och samma auktionsförfarande. och fördelningssammanträden ska inte längre vara obligatoriska utan ska i varje enskilt fall ta ställning till om sammanträde behövs. Vårt förslag innebär att försäljnings- processen kan behovsanpassas vilket leder till ökad effektivitet och minskade kostnader för såväl som parterna. Samma regler ska gälla vid tvångsvis försäljning av fast egendom och bostadsrätter Vi föreslår att reglerna om tvångsvis försäljning av bostadsrätter harmoniseras med reglerna om tvångsvis försäljning av fast egen- dom. De tidsfrister och möjligheter att bevilja anstånd som gäller vid försäljning av fast egendom ska även gälla vid försäljning av bo- stadsrätter. avgifter för försäljning ska också harmoniseras. Förslagen innebär enhetliga och mer lättillämpade regler för tvångsvis försäljning av bostäder. gäller särskilda mini- och maxigränser för Kronofogdens avgifter vid försäljning av fast egendom medan försäljningsavgiften för bostadsrätter, liksom för annan lös egendom, är av köpeskillingen. Säljs en bostadsrätt för uppgår alltså försäljningsavgift- erna till medan motsvarande avgift för att sälja en småhusfastighet för en lika hög köpeskilling var . Vi föreslår att reglerna om avgifter vid försäljning av fast egen- dom ska gälla även vid försäljning av bostadsrätter. Detta kommer att innebära lägre försäljningsavgifter för bostadsrätter vilket gör att det blir ett bättre ekonomiskt utfall av försäljningen för borge- närer och gäldenärer. Förslaget beräknas leda till minskade avgifts- intäkter för staten med . Om bostadsrätter inte längre ska undantas från utmätning som bene- ficium kan å andra sidan fler bostadsrätter komma att utmätas. ska kunna uppdra åt fastighetsmäklare att sälja bostadsrätter Vi föreslår att tvångsvis försäljning av bostadsrätter, precis som tvångsvis försäljning av fast egendom, ska kunna ske genom att uppdrar åt en fastighetsmäklare att sälja bostadsrätten under hand. Eftersom en fastighetsmäklare ofta kan ha bättre förutsättningar än att nå poten- tiella köpare kan försäljningsförfarandet bli effektivare vilket gagnar både sökanden och svaranden i utsökningsförfarandet. Förslaget beräknas också leda till minskade kostnader för Kronofogdemyndig- heten med . Även om de allmänna förutsättningarna för utmätning är uppfyllda är det ändå inte säkert att all egendom som tillhör gäldenären kan utmätas. Egendomen kan vara undantagen på grund av dess sär- skilda beskaffenhet, på grund av en särskild föreskrift eller på grund av att svaranden har behov av egendomen, s.k. beneficieegendom. Reglerna om beneficium fungerar i huvudsak bra. Vissa ord och uttryck som används är emellertid ålderdomliga och omoderna. Vi föreslår en anpassning till dagens språkbruk och samhällsförhållan- den. I dagens samhälle är sparande i t.ex. värdepappersfonder och i marknadsnoterade aktier vanligt och har blivit en sparandeform som för många har ersatt sparande på bankkonto. Det finns därför inte längre någon anledning att i beneficiehänseende skilja på spar- ande på bankkonto och sparande i andra sparandeformer där sparan- det enkelt går att omvandla till pengar. Inga privaträttsliga handlingar ska kunna verkställas direkt finns det vissa privaträttsliga handlingar som är direkt verk- ställbara. Reglerna i lagen (1933:269) om ägofred och lagen (1919:426) om flottning i allmän flottled tillämpas sällan eller i princip aldrig medan reglerna i rennäringslagen (1971:437) används i viss utsträckning. Knappt 2 000 utsökningsmål avser indriv- ning med stöd av debiteringslängder från samfällighetsföreningar. Förklaringen till den direkta verkställigheten är att det allmännas uppgifter och befogenheter lagts över på ett privaträttsligt subjekt som inte fritt kan välja sina gäldenärer. Regleringen är enkel och kostnadseffektiv för samfällighetsföreningarna men innebär merarbete för och rättsosäkerhet för gäldenären. Vi har funnit att nackdelarna överväger fördelarna och att samfällig- hetsföreningar precis som andra borgenärer med privaträttsliga fordringar ska ansöka om betalningsföreläggande eller väcka talan vid domstol för att få sin fordran fastställd. Först därefter ska ford- ringen kunna drivas in. 1Uppdraget och dess genomförande Regeringen beslutade om utredningens direktiv (dir. 2014:127). Direktiven bifogas betänkandet som bilaga 1. Utredningen har haft det övergripande uppdraget att göra en allmän översyn av utsökningsbalken, utsökningsförordningen och andra anslutande regelverk. Översynen ska omfatta både materiella och processuella regler. Det huvudsakliga syftet med utredningens översyn är enligt direktiven att lämna förslag som moderniserar de utsökningsrätts- liga bestämmelserna med beaktande av samhällsutvecklingen. Över- gripande målsättningar är att lagstiftningen ska bli modern och ändamålsenlig och att utsökningsförfarandet ska bli mer effektivt. Utredningen ska så långt som möjligt föreslå regler som är tek- nikneutrala så att det skapas förutsättningar för en ändamålsenlig an- vändning av modern teknik i verksam- het. I uppdraget har ingått att ta ställning till vilka ändringar som krävs för att möjliggöra en ökad användning av elektronisk kom- munikation mellan berörda aktörer. En modernisering av de utsökningsrättsliga bestämmelserna ska leda till att reglerna blir enkla och tydliga. Utsökningsförfarandet ska vara förutsebart. Det ska vara tydligt för parterna vilka olika moment som ingår i förfarandet, vilka beslut som fattas och åtgärder som vidtas samt i vilka skeden som invändningar och överklaganden kan göras. Utsökningsförfarandet ska bli mer effektivt. Förfarandet ska bli snabbare och mer verkningsfullt som de grundläggande kraven på rättssäkerhet och socialt skydd upprätthålls. Uppdraget och dess genomförande ska vara förutsebar för parterna och parterna ska kunna få befogade invändningar prövade. Utredningen ska analysera om de skyddsregler som finns till förmån för gäldenären och dennes familj i tillräcklig utsträckning tillgodoser behovet av socialt skydd. En utgångspunkt är att det ska finnas tillräckligt utrymme för och dom- stolar att pröva om en utsökningsåtgärd i ett enskilt fall står i pro- portion till de konsekvenser den får för gäldenären och dennes familj. åtaganden enligt Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europa- konventionen) och FN:s konvention om barnets rättigheter (barn- konventionen) ska särskilt beaktas i detta sammanhang. I utredning- ens uppdrag har även ingått att göra de internationella jämförelser som är befogade. Enligt direktivet ska utredningen överväga särskilt angivna frågor inom följande områden. •Utredning om gäldenärens tillgångar •Samverkan mellan och andra myndig- heter •Reglerna om beneficium och utmätning av bostäder •Medverkan till frivilliga lösningar och processledning •Exekutiv försäljning och redovisning av influtna medel Utredningen får även lämna andra förslag på åtgärder som kan leda till ett effektivare utsökningsförfarande. Utredningen ska lämna fullständiga författningsförslag som så långt som möjligt ansluter till utsökningsbalkens nuvarande syste- matik och terminologi. Vidare ska utredningen ta ställning till om det finns anledning att kodifiera den praxis enligt vilken vissa utsök- ningsrättsliga frågor har fått sin lösning. Utredningen ska bedöma och redovisa de ekonomiska konsekven- serna av förslagen för näringslivet, särskilt för små och medelstora Uppdraget och dess genomförande företag, enskilda och det allmänna. Vidare ska utredningen redovisa vilka konsekvenser de förslag som lämnas kan få för jämställdheten mellan kvinnor och män. Om förslagen medför ökade kostnader för det allmänna ska förslag till finansiering redovisas. Utredningen har bedrivit sitt arbete i nära samarbete med expert- erna. Utredningen har hållit elva endagarssammanträden och två stycken tvådagarssammanträden i internatform med experterna. Utredningen har haft en referensgrupp från Kronofogdemyndig- heten bestående av kanslichefen , verksjuristen , teamchefen , kronofogden , kronofogden , kronofogden , kronofogden och verksjuristen . Utredningen har haft tre sammanträden med referensgrup- pen. Utredningen har mellan sammanträdena haft såväl muntliga som skriftliga kontakter med experter och deltagare i referensgruppen för diskussion av särskilt utvalda frågor. I utredningens uppdrag har ingått att göra de internationella jäm- förelser som är befogade. Utredningen har därför skickat särskilda frågor till , , , , och . De svar vi fått om ländernas olika rättsliga reglering och lösningar av utsökningsrättsliga frågor har diskuterats i anslutning till att vi formulerat våra överväganden. I detta sammanhang bör det dock framhållas att det finns avsevärda skillnader mellan de olika juridiska rättstraditionerna inom obeståndsrätten. I vissa länder finns det rättsliga aktörer som inte har någon motsvarighet i . Grundläggande synsätt skiljer sig åt mellan länder och rättskulturer och varje lands rättsordning måste bedömas som en helhet, där reg- leringen vad gäller exempelvis utsökning, kreditgivning och konkurs- frågor bör ses i ljuset av ett större sammanhang. Det finns därför skäl att framhålla att det är svårt att göra jämförelser på detta om- råde. En jämförelse med utländsk rätt blir därmed snarare av värde på ett mera övergripande plan än som exempel på lösningar av enskilda frågor som vi har haft i uppdrag att överväga. Våra frågor och de olika ländernas svar finns i bilaga 3. Uppdraget och dess genomförande Genom utredningens experter har samråd skett med Kronofogde- myndigheten, , , , Svensk Inkasso, och i . Utredningen har diskuterat särskilda frågor med företrädare för Finansdepartemen- tet och har samrått med kommuner och Landsting (SKL). Utredningen har även samrått med barnrättighetsutredningen (S 2013:08) och vårdnadsutredning (Ju 2014:14). Utred- ningen har följt arbetet i och de författningsänd- ringar som föranletts med anledning av det s.k. Olsby-målet. för Enskilda Vägar (REV) har lämnat skriftliga synpunkter när det gäller frågor som handlar om verkställighet av samfällighets- föreningars debiteringslängder. för- säkring har lämnat skriftliga synpunkter som rör vissa försäkrings- rättsliga frågor. Utredningen har haft ett möte med före detta justitierådet . På ett av utredningens expertsammanträde har teamchefen för ett av specialverkställighetsteam berättat om samverkan med andra myndigheter och controllern och kronoinspektören har berättat om arbete med avhysningar. Utredningen har haft ett möte med kronofogden som har berättat om sin forskning inom obe- ståndsområdet. Utredningen har presenterat utredningsarbetet på Nordiska , Svensk Inkassos medlemsmöte och på en konferens för juristenheten vid Krono- fogdemyndigheten . Utredaren har deltagit i ett semi- narium anordnat av , av- delningen för insolvensrätt och sakrätt, . Omslagsbilden, UB s’équilibre, har formgetts av . Vår utgångspunkt är att vårt primära uppdrag är att föreslå änd- ringar i det utsökningsrättsliga regelverket. Därefter föreslår vi de följdändringar som behövs i annan lagstiftning. Uppdraget och dess genomförande Under arbetets gång har vi uppmärksammat brister i andra regel- verk än i det utsökningsrättsliga, men som på olika sätt påverkar utsökningsförfarandet. Frågor som inte omfattas av vårt uppdrag, men som vi anser bör utredas i särskild ordning, redovisar vi löpan- de i betänkandet. Att motverka eller minska överskuldsättningen i samhället är inte vår primära uppgift. Den frågan har dessutom utretts relativt i Utredningen om överskuldsättning som redovisat sitt arbete i be- tänkandet Överskuldsättning i kreditsamhället? (SOU 2013:78). Utredningen om överskuldsättnings uppdrag var bl.a. att föreslå en åtgärdsinriktad strategi för att motverka skuldsättning. Härefter har regeringen i budgetpropositionen för presenterat en strategi mot överskuldsättning som syftar till att dels motverka att enskilda får ekonomiska problem, dels hjälpa de som fått problem med skulder för att förbättra sin ekonomiska situation. redovisade Utredningen om vissa konsumentkrediter (Ju 2015:04) be- tänkandet Stärkt konsumentskydd på marknaden för högkostnads- krediter (SOU 2016:68). Denna utredning har haft i uppdrag att föreslå åtgärder för att åstadkomma en mer ansvarsfull marknad för konsumentkrediter. Att införa åtgärder för motverka eller minska överskuldsättningen i samhället är således en fråga som bereds i annan ordning. Systemövergripade frågor omfattas i vart fall inte primärt av vårt uppdrag. Även om det går att argumentera för att systemövergripan- de frågor ryms inom vårt uppdrag att föreslå ”andra åtgärder för ett effektivare utsökningsförfarande” är vår utredningstid för begrän- sad för att vi ska kunna överväga så komplexa frågor. Vi har därför valt att prioritera de delfrågor som uttryckligen anges i vårt direktiv. Vi överväger inte heller större ändringar i frågor som rör statens finanser, t.ex. avgifters storlek och de skillnader som finns i dessa av- seenden mellan mål där sökanden är staten och enskilda borgenärer. När det gäller den språkliga utformningen av reglerna behöver vi enligt direktiven inte göra en fullständig språklig översyn av utsök- ningsbalken. Vi har valt att prioritera utsökningsbalkens tre första kapitel. När vissa centrala ord och uttryck har bytts ut har vi gjort de följdändringar som krävs i återstående kapitel i utsökningsbalk- en, utsökningsförordningen och i förekommande fall i annan lag- stiftning. Uppdraget och dess genomförande Betänkandet är uppdelat i tre band. Band 1 har följande innehåll. I kapitel 2 finns en övergripande bakgrundsbeskrivning av dagens utsökningsförfarande. Kapitel 3 innehåller en redogörelse för behovet av en översyn av det utsökningsrättsliga regelverket och utgångs- punkter för vår översyn. Övergripande överväganden och förslag för en modernare utsökningsbalk finns i kapitel 4. I detta kapitel över- väger vi även de i direktivet utpekade delfrågorna om exekutions- titlar. Därefter behandlar vi de särskilt utpekade delfrågorna enligt följande ordning. medverkan till frivilliga lösningar och processledning i kapitel 5, utredning av tillgångar och myndighetssamverkan i kapitel 6, reglerna om beneficium vid ut- mätning i kapitel 7, löneutmätning i kapitel 8, tvångsvis försäljning och redovisning av pengar i kapitel 9 och avhysning i kapitel 10. Överväganden och förslag om andra åtgärder för ett effektivare ut- sökningsförfarande överväger vi löpande i de nu redovisade kapitlen. Några frågor som avser avgifter och rättegångskostnader överväger vi i kapitel 11. I kapitel 12 överväger vi några överklagande- och delgivningsfrågor. Band 2 innehåller våra författningsförslag i kapitel 13, ikraft- trädande och övergångsbestämmelser i kapitel 14 och författnings- kommentar i kapitel 15. I band 3 redovisar vi i kapitel 16 de konsekvenser som våra för- slag förväntas medföra. Band 3 innehåller också två särskilda yttran- den, sammanfattningen översatt till engelska samt betänkandets bilagor. I samband med det beslu- tades att utmätningsmannen skulle benämnas kronofogde och att landet skulle delas in i 81 kronofogdedistrikt som skulle överens- stämma med polis- och åklagardistrikten. blev dåvarande centralmyndighet för administrationen av exeku- tionsväsendet. Som central myndighet hade direk- tivrätt i organisatoriska och administrativa frågor, men regionalt var kronofogdemyndigheterna i vissa avseenden, t.ex. i fråga om budget och medelstilldelning, fortfarande underställda länsstyrelserna som ansvarade för viss tillsyn över indrivning och redovisning av skatter och avgifter i länet. Länsstyrelserna var s.k. överexekutor fram till utsökningsbalkens ikraftträdande . ändrades kronofogdemyndigheternas organi- sation på så sätt att en kronofogdemyndighet bildades i varje län. Kronofogdemyndigheterna underställdes som chefs- myndighet. fick ansvaret för att leda, styra och sam- ordna hela skatte- och exekutionsväsendets respektive verksamheter, inklusive resurs- och personalfrågor. Eftersom det ansågs föreligga ett behov av ännu färre och större myndigheter genomfördes en ny indelning av kronofogdemyndigheternas organisation. De 24 kronofogdemyndigheterna ersattes då av tio regionmyndig- heter. tillkallade regeringen en särskild utredare för att se över kronofogdemyndigheternas organisation och arbetsuppgifter (dir. 2002:142). Utredningen, som antog namnet Utredningen om kronofogdemyndigheternas framtid, föreslog i be- tänkandet En kronofogdemyndighet i tiden (SOU 2003:97) att de tio regionala myndigheterna skulle bli en sammanhållen myndighet, att borgenärsuppgifter skulle skiljas från kronofogdemyndigheterna och flyttas till de debiterande myndigheterna samt att vissa offensiva borgenärsuppgifter skulle överföras till (tidigare Riks- skatteverket). Med utgångspunkt i utredningens förslag uttalade regeringen i budgetpropositionen för (prop. 2004/05:1 vol. 3) att exekutionsväsendets indelning i regioner skulle upphöra och att verksamheten skulle överföras till en rikstäck- ande myndighet. Regeringen förklarade att den avsåg att återkomma till frågan om den rikstäckande verksamhetens organisatoriska hem- vist, dvs. om denna skulle vara knuten till eller bedrivas inom ramen för en helt fristående myndighet. Kronofogdemyndig- heterna och skulle i avvaktan på detta fortsätta det arbete som inletts med att utveckla samverkan mellan myndigheter- na när det gäller gemensamt stöd, dvs. drift och utveckling av it-stöd samt övrigt administrativt stöd. I budgetpropositionen för (prop. 2005/06:1 vol. 3) uttalade regeringen att den tidigare redovisade bedöm- ningen om en rikstäckande myndighet, benämnd Kronofogdemyn- digheten, kvarstod. Eftersom diskussionen om den närmare utform- ningen av den nya organisationen dragit ut saknades det dock förutsättningar för att genomföra den rikstäckande myndig- het som tidigare aviserats redan till årsskiftet 2005/2006. Regeringen ansåg att ansvaret för administrativ ledning och styrning av verk- samheten, liksom , borde ligga på . I och med regeringens förslag i propositionen (2005/06:200) En i tiden avvecklades de tio regionala kronofogde- myndigheterna och en ny myndighet med rikstäckande verksamhet, , inrättades från .