sou · H4B331 · 2016-04-18 00:00:00 — 4.4Finns det prisskillnader m.m. mellan elområdena och om så bör fastighetstaxeringen av elproduktionsenheter påverkas av dessa? 4.4.1Hur påverkar elområden och elprisområden m.m. fastighetstaxeringen? Kraftverksbyggnad, tomtmark till kraftverksbyggnad och fallrätt samt taxeringsenhet vars värde till övervägande del utgörs av rätt till andels- eller ersättningskraft indelas enligt 4 kap. 5 § första stycket 8 FTL som taxeringsenhetstypen elproduktionsenhet. Kraft- verk delas vid fastighetstaxeringen in i vattenkraftverk och värme- kraftverk. Värmekraftverken är i sin tur indelade i kärnkraftverk, kraftvärmeverk, kondenskraftverk och vindkraftverk enligt 15 kap. 1 § andra stycket FTL. För kondenskraftverk bestäms dock inga taxeringsvärden (7 kap. 16 § 5 FTL). I en elproduktionsenhet får enligt 4 kap. 10 § andra stycket FTL inte kraftverksbyggnad, mark eller markanläggning ingå som tillhör mer än ett av de olika slagen av kraftverk. Enligt 7 kap. 1–3 och 15 §§ FTL ska värderingen ske med utgångspunkt i värdefaktorer som är egenskaper knutna till fastigheten med betydelse för marknadsvärdet. är indelat i värdeområden för byggnader och ägoslag som värderas med ledning av riktvärden. Värdeförhållandena inom ett värdeområde ska i allt väsentligt vara enhetliga. Värdeområdena ska därför bestämmas så att inverkan av de värdefaktorer, som särskilt beaktas vid riktvärdets bestämmande, ska kunna bedömas enhetligt. Vattenkraftverk värderas med hjälp av en ortsprisrelaterad avkast- ningsmetod medan övriga kraftverk värderas med hjälp av en pro- duktionskostnadsmetod. För såväl vattenkraftverk som värmekraft- verk bestäms riktvärdena med beaktande av bl.a. lönsamhet (se 15 kap. 6 och 13 §§ FTL), vilket fått ökad betydelse för värderingen när omsättningen av elproduktionsenheter är låg. Frågan är då om det förhållandet att , som framgår ovan är indelat i fyra elområden, bör påverka värderingen av elproduk- tionsenheter. En ytterligare fråga är om inmatningskostnaderna för el på näten bör ha en sådan påverkan med tanke på att dessa är geo- grafiskt differentierade. För att områdesindelningen eventuellt ska påverka fastighetstaxeringen måste det först undersökas i vad mån värdeinverkan av elpriserna eller andra relevanta värdefaktorer skil- jer sig åt mellan områdena. Det är först om det finns sådana pris- skillnader m.m. som dessa möjligen bör leda till en differentierad indelning i värdeområden och beaktas vid bestämmandet av taxe- ringsvärdena för elproduktionsenheter. Annorlunda uttryckt måste undersökas om de olika elområdena också utgör olika ”elprisom- råden”. Med det senare avses ett område inom vilket priset på el är detsamma. Ett elprisområde kan följaktligen omfatta flera elområ- den. Motsvarande undersökningar måste göras i fråga om inmat- ningskostnaderna för el. Då bör också uppmärksammas att kost- nadernas inverkan beaktas på olika vis i värderingsmodellen för vat- tenkraftverk respektive den för övriga kraftverkstyper. 4.4.2Elprisernas beroende av marknadsutvecklingen i stort Det är de så kallade flaskhalsarna i transmissionsnätet som kan or- saka de i ett fastighetstaxeringssammanhang relevanta prisskillna- derna mellan elområdena. Med det sagt, kan i förbigående nämnas, att elpriset i sig i sådana fall i huvudsak är avhängigt kol- och gas- priserna. Skälet till det är att det framför allt är kol- och gaseldade kraftverk som kompletterar vind-, vatten- och kärnkraft som pris- sättande kraftteknologi i sådana situationer. är det växan- de utbudet av förnybar elproduktion en generell prispressande faktor. I sistnämnda avseende handlar det primärt om att vindkraften ökat markant i , och . I har också avsevärda solkraftsinvesteringar gjorts. Av större betydelse i aktuellt sammanhang är om ökad överfö- ringskapacitet tillkommer mellan elområdena, eftersom dessa då oftare kan komma att utgöra ett elprisområde. I ett sådant fall min- skar följaktligen betydelsen av elmarknadens struktur för fastig- hetstaxeringen. Ovan framgår att planerar kraftiga utbyggnader av stamnätet de kommande tio åren. Några bestämda slutsatser av utbyggnadens effekter i fastighetstaxeringsavseende är emellertid, enligt utredningens mening, inte möjliga att dra i nu- läget. Här kan enbart konkluderas att förändringar kommer att ske mot bakgrund av de omfattande investeringar som har gjorts och görs i ny transmissionskapacitet inom och till och från an- gränsande länder. Det kan inledningsvis konstateras att den elmarknad som är rele- vant i ett fastighetstaxeringssammanhang är den så kallade grossist- marknaden för el. Det är marknadsplatsen för elproducenter, dvs. ägarna av elproduktionsenheterna, och elhandelsföretag samt vissa stora elanvändare. Elpriset på den marknaden kan alltså påverka ett kraftverks lönsamhet och potentiellt dess marknadsvärde. De transaktioner som görs på den öppna kommersiella elmark- naden, som inte inkluderar reglermarknaden, reflekterar aktörernas planering för sin timvisa produktion och leveranser av el under den näraliggande framtiden. Resultatet av dessa transaktioner är att varje så kallad balansansvarig aktör går in i varje enskild timme med balans mellan sina produktions- och leveransåtaganden. Varje pro- ducent och konsument av el måste, direkt eller indirekt, ha ett avtal med en balansansvarig aktör. Denne är ekonomiskt ansvarig för att klienternas samlade timvisa produktion och förbrukning är i balans. Om all planerad produktion och all förväntad förbrukning kommer till stånd för alla balansansvariga, så är elmarknaden i balans. Där- med behöver systemoperatören, , inte ingripa och inga transaktioner behöver ske på reglermarknaden. Om det uppstår avvikelser i enskilda balansansvarigas portföljer och dessa avvikelser aggregeras till en balansbrist på systemnivå, måste systemoperatören gripa in och se till att balansen mellan pro- duktion och användning återställs. För att åstadkomma detta ut- nyttjar denne tidigare lämnade bud på köp eller försäljning av reg- lerkraft. Därmed etableras balans på elmarknaden och ett pris på reg- lerkraft. Den kommersiella elmarknaden består av tre marknadsplatser: •Nord Pools spotmarknad, där aktörerna lämnar timvisa köp- och säljbud för nästa dygn. av elen handlas på denna marknadsplats och den omfattar hela . Aktörernas bud är geografiskt definierade till bestämda elområden. Förenk- lat uttryckt säljer producenterna den el de avser att producera till aktuellt pris i samma elområde som produktionen sker. För elleve- rantörer innebär det att de köper in el i samma elområde som försäljningen till slutkund sker. Elpriset baseras på utbud, efter- frågan och tillgänglig överföringskapacitet. Om efterfrågan är större än utbudet sker överföring av el mellan områdena och i sådana fall kan de nämnda flaskhalsarna och resulterande olika elprisområden uppkomma. •Elbas, där aktörerna under handelsdagen lämnar köp- och sälj- bud avseende leveranser fram till före leveranstimmen. Denna marknad är ett komplement till spotmarknaden. De balans- ansvariga aktörerna kan här återställa balansen mellan sina klien- ters produktion och förbrukning. •Terminsmarknaden, där aktörerna via handel med olika finan- siella instrument (futures, forwards och optioner) kan prissäkra sin framtida försäljning eller framtida köp på spotmarknaden. När det gäller det för ett fastighetstaxeringssammanhang aktuella spotmarknadspriset måste skiljas på systempris och områdespriser. Systempriset är det pris som bildas när man ställer samman samt- liga bud om köp och försäljning under antagandet att det inte finns några begränsningar i transmissionsnäten. Priset är alltså detsamma i hela . Systempriset utgör prisreferens för den finansiella elmarknaden och är, såsom gemensamt för hela marknaden, inte relevant i förevarande sammanhang. Här är i stället områdespris- erna av intresse och därmed i vad mån utgör ett eller flera elprisområden i en sådan omfattning att det bör påverka fastighets- taxeringen. 4.4.4Prisskillnader på grossistmarknaden sedan de fyra svenska elområdena infördes Det kan konstateras att sedan införandet av de fyra svenska elom- rådena har prisskillnaderna dem emellan varit små. Områdena har under av tiden utgjort ett elprisområde (se figur 4.6). Det är framför allt mellan områdena SE3 och SE4 som prisskillnader har uppstått när så har skett. Figur 4.6 Andel av tiden med ett gemensamt pris i , – finns skäl att återge bedöm- ning av elområdesreformens konsekvenser (Ei R2014:08, s. 9): bedömer att elområdesreformen i stort har genomförts utan allvarligare konsekvenser och att utvecklingen i många avseenden har gått i en gynnsam riktning för marknaden som helhet. Elområdesindelningen har, precis som förväntades, givit upphov till regelbundna prisdifferenser inom , vilka också har påverkat våra handelspartner i öst, väst och syd. Dessa differenser har skapat relativa merkostnader för kunder i södra landet jämfört med i de norra delarna, vilket naturligtvis alltid får konsekvenser i någon form. Bortsett från efter reformen, då betydande prisdifferenser kunde noteras vid ett antal tillfällen, har prisdifferenserna dock varit relativt begränsade. Mot bakgrund av ovanstående, vill vi dock poängtera att risken för större prisdifferenser inte alls är försumbar. Det finns sce- narier för framtiden som inte alls är orealistiska och som skulle inne- bära att denna risk ökar. , då Sydvästlänken är i drift och förstärker överfö- ringskapaciteten mellan elområde 3 och elområde 4 … är bedömningen att det inte finns skäl att förvänta en situation med fler eller större prisdifferenser mellan dessa områden . Det är dock viktigt att notera att Sydvästlänken i sig inte förändrar balansen mellan produk- tion och förbrukning i elområde 4 ... Där riskerar vi även framöver att se en marknad med potentiella obalanser orsakad av stort köpintresse. 4.4.5Inmatningskostnader för el – nättariffer En fråga som uppkommer är om de geografiska skillnaderna i kost- naderna för inmatningen av el på näten bör påverka fastighetstaxe- ringen i högre grad än som sker . När det gäller vattenkraften tas redan sådan hänsyn genom den så kallade belägenhetsfaktorn i 1 kap. 32 c § fastighetstaxeringsförordningen (1993:1199), förkor- tad FTF. För andra kraftverkstyper beaktas inmatningskostnaderna vid bestämmandet av riktvärdeangivelsen. En elproduktionsenhet ansluts beroende på installerad effekt till stam-, region- eller lokalnät. Stora anläggningar behöver normalt anslutas till stamnätet, medan mindre anläggningar kan anslutas till något av de andra näten. För anslutningen betalar anläggningsäga- ren en avgift till nätägaren enligt vad som föreskrivs närmare i el- lagen (1997:857). Ett nyttjandeavtal reglerar hur stor överförings- kapacitet anläggningsägaren abonnerar på. Avgifterna ska täcka kostnader för energiförluster, avgifter till överliggande nät, mätning av el, drift och underhåll av ledningar m.m. samt kapitalkostnader för investeringar. säkerställer genom tillsyn att tarifferna är skäliga. För de elproduktionsenheter som är aktuella i förevarande sam- manhang är det framför allt fråga om inmatning av el på stamnätet och kostnader (anslutningsavgifter) enligt den så kallade stamnäts- tariffen.7 Den består av en effektavgift och en energiavgift, vilka fastställs av . Svenska kraftnäts intäkter från effekt- och energiavgiften var enligt dess årsredovisning för cirka 2,3 respektive . Effektavgiften ska täcka Svenska kraftnäts kostnader för att driva, underhålla och bygga ut stamnätet. Avgiften baseras på årliga kapacitetsabonnemang för inmatning respektive uttag. Den är geo- grafiskt differentierad på så sätt att avgiften för inmatning är högre 7 Uppgifterna är i huvudsak hämtade från Stamnätstariffens utveckling –2015, (dnr 2012/758) och informationen avseende stamnätstariffen på Svenska kraftnäts webbplats. i norr än söder. Det omvända gäller för uttag av el. Differentierin- gen syftar till en långsiktigt kostnadseffektiv utbyggnad av stamnä- tet. Genom sin konstruktion samverkar tariffen i detta avseende med elområdesindelningen. avser att analysera el- områdesreformens inverkan och effektavgiftens differentiering in- för den tillsynsperiod som påbörjas . har fördelat avgiften på så sätt att betalas av producenterna (inmatning) och 70 pro- cent av förbrukarna (utmatning). Producenternas del av effekt- avgiften kan komma att öka i takt med Svenska kraftnäts planerade kraftiga ökning av investeringar i försörjningssäkerhet och reinve- steringar i bl.a. de äldsta delarna av stamnätet, marknadsintegration (nya utlandsförbindelser) och anslutningen av ny elproduktion. Energiavgiften finansierar Svenska kraftnäts inköp av el för att täcka de förluster som uppkommer vid överföringen på stamnätet. Kraften köps i det elområde där förlusterna har uppkommit. Ener- gipriset på upphandlad, så kallad förlustkraft, baseras på de priser som betalar för att köpa el för att ersätta förluster i stamnätet. Energipriset bestäms i förväg ett kalenderår i taget. köper förlustkraften på spotmarknad och säkrar priset på förlustkraften i förväg genom finansiella kon- trakt. 4.4.6Elprisskillnadernas och inmatningskostnadernas effekter för fastighetstaxeringen Utredningens bedömning: De elprisskillnader som förekom- mer mellan de svenska elområdena kan, om skillnaderna på- verkar marknadsvärdet för elproduktionsenheter i fastighets- taxeringsrättslig mening, hanteras inom ramen för det gällande regelverket för fastighetstaxering. Vid behov får följaktligen, vid det förberedelsearbete som föregår en allmän eller förenklad fastighetstaxering av sådana enheter, indela riket i ändamålsenliga värdeområden och för dessa fastställa riktvärde- angivelser som beaktar skillnader i marknadsvärdet. Det gällande regelverket kan även i erforderliga fall genom värdeområdesindelning ta hänsyn till skillnaderna avseende in- matningskostnaderna för el. För vattenkraftverk beaktas skillna- der avseende inmatningskostnaderna på stamnätet genom den så kallade belägenhetsfaktorn. I övriga fall kan inmatningskostna- derna på stam-, regional- och lokalnäten, om de påverkar elpro- duktionsenheternas marknadsvärde, hanteras genom främst in- delning i värdeområden. Utredningen har att ta ställning till om det gällande regelverket som styr fastighetstaxeringen av elproduktionsenheter behöver för- ändras för att kunna ta hänsyn till för taxeringen relevanta geogra- fiska skillnader i elpriset och inmatningskostnaderna för el m.m. Enligt 7 kap. 2 § första stycket FTL ska riket indelas i värde- områden för byggnader och ägoslag som ska värderas med ledning av riktvärden. Riktvärdena för elproduktionsenheter ska för varje värderingsenhet bestämmas för kombinationer av värdefaktorer som i någon utsträckning varierar inom värdeområdet och som har särskild betydelse för marknadsvärdet (7 kap. 3 § första stycket FTL). För övriga värdefaktorer ska riktvärdet bestämmas med ut- gångspunkt i förhållanden som i genomsnitt eller i huvudsak råder inom värdeområdet (andra stycket i sistnämnda paragraf). De upp- gifter om värdenivå m.m. (riktvärdeangivelse) som inom varje värde- område krävs för att bestämma riktvärdet ska redovisas på karta, i tabell eller på annat sätt (7 kap. 3 § fjärde stycket FTL). Den givna metoden för att hantera ovannämnda elprisskillnader och inmatningskostnader m.m. är att vid behov indela riket i värde- områden som tar hänsyn till skillnaderna. är enligt gäl- lande regelverk bemyndigat att besluta om indelningen i sådana områden. Verket kan följaktligen föreskriva att värdeområdesindel- ningen ska sammanfalla med indelningen i elprisområden. Det sker i förberedelsearbetet inför en fastighetstaxering. När det gäller vär- deringen av vattenkraftverken och övriga elproduktionsenheter är dock hela ett värdeområde (21 § före- skrifter om värderingen av hyreshus-, ägarlägenhets-, industri- och elproduktionsenheter vid allmänna fastighetstaxering, SKVFS 2012:9). Med andra ord anses en elproduktionsenhets läge som sådant inte ha någon självständig betydelse (jfr häremot t.ex. en småhusenhet i ett attraktivt läge där läget ofta är den helt avgörande värdefaktorn). För utredningens syfte är det, såsom gjorts ovan, tillräckligt att fastslå att eventuella geografiska elprisskillnader kan hanteras inom ramen för gällande regelverk. Det finns likväl anledning att kort säga något om det praktiska behovet av en ändrad värdeområdes- indelning. Då kan konstateras att behovet har det varit be- gränsat. Skälet till det är att den svenska elmarknaden i hög grad är en nordisk elmarknad. Vidare har prisskillnaderna mellan de fyra svenska elområdena sedan elområdesreformen varit förhållande- vis små och uppkommit framför allt mellan elområdena SE3 och SE4. Skillnaderna har också minskat . Dessutom tillkom- mer ytterligare transmissionskapacitet mellan de sistnämnda områ- dena och planerar, visserligen över , att investera avsevärda belopp i en utbyggnad av stamnätet. Sådan kapacitet tillkommer också mellan och angränsande länder. Sammantaget finns det, enligt utredningens mening, flera faktorer som talar för att prisskillnaderna kommer att fortsätta att minska. Likväl kan en motsatt utveckling, t.ex. vid avsevärda och långva- riga produktions- eller överföringsstörningar, inte uteslutas. Ener- gimarknadsinspektionen har som redovisas ovan funnit att risken för ökade prisdifferenser inte är försumbar. Under ut- redningens gång har dessutom branschrepresentanter anfört att ris- ken för prisdifferenser mellan de olika elområdena kan komma att öka framöver, bland annat till följd av beslut om att stänga kärn- kraftverk. Om det inför en allmän fastighetstaxering (eller förenklad sådan som föreslås i avsnitt 9.4.3) skulle visa sig att marknadsvärdena för elproduktionsenheter följer elprisområdena, och att en differentie- ring därför är nödvändig, menar dock utredningen att det kan ske inom ramen för gällande regelverk. När det gäller vattenkraftverk skulle detta ske genom att olika riktvärdeangivelser beräknas för det s.k. normkraftverket (jfr 15 kap. 3 § FTL) inom vart och ett av de fyra värdeområden som motsvarar elprisområdena. Vid dessa beräkningar ligger elpriserna och kostnaderna inom vart och ett av områdena till grund för respektive beräkning. Taxeringen sker se- dan som med ledning av de värdefaktorer och de formler som regleras i fastighetstaxeringslagen och fastighetstaxeringsförord- ningen. Den enda skillnaden är således att beräkningen grundar sig på den riktvärdeangivelse som är fastställd för respektive område och som därmed beaktar skillnader i elpriser och kostnader. På samma sätt kan olika riktvärdeangivelser fastställas för övriga typer av kraft- verk. Det nu sagda gäller även inmatningskostnaderna för el på de oli- ka näten. Kostnaderna för inmatning på stamnätet är differentie- rade för vattenkraften enligt den så kallade belägenhetsfaktorn i 1 kap. 32 c § FTF. Vidare beaktas sådana kostnader för inmatning på lokal-, region- och stamnäten för el producerad i andra slags kraft- verk än vattenkraftverk. Det sker närmare bestämt vid jämkningen med hänsyn till elproduktionens lönsamhet (15 kap. 13 § FTL och 1 kap. 34 § andra stycket FTF). Mot denna bakgrund saknas sammanfattningsvis, enligt utred- ningens mening, anledning att göra ändringar i värderingsmodellen som mer generellt beaktar skillnader i elpriser vid bestämningen av elproduktionsenheternas marknadsvärde (taxeringsvärde). Om geo- grafiska elprisskillnaderna m.m. emellertid påverkar marknadsvärdet för elproduktionsenheter, i den mening som avses i fastighets- taxeringslagen, får detta beaktas genom värdeområdesindelningen som beslutas av . Utredningen vill dock här uppmärksamma regeringen på att bl.a. 1 kap. 25 a, 31 och 34 §§ FTF bör anpassas till att det nu finns fyra olika prisområden. När det gäller att beakta utnyttjandetiden och beräkna utnyttjandefaktorn i 1 kap. 31 § FTF kan beräkningen av det vägda elpriset göras som ett genomsnitt av elpriset mellan de fyra elprisområdena. Skulle det visa sig att elpriserna varierar mellan elprisområdena på ett sådant sätt att detta bör beaktas får det vägda elpriset i stället beräknas per elprisområde. Slutligen kan noteras att utredningen uppmärksammats på att det finns utländska undersökningar som tyder på att elpriset per kraftverksslag kan avvika från det börsnoterade spotpriset. Enligt utredningens mening är det emellertid inte möjligt att generellt ta hänsyn till avvikelser av detta slag. Den ändamålsenliga utgångs- punkten för avkastningsberäkningen och jämkningen med hänsyn till lönsamhet enligt 15 kap. 6 och 13 §§ FTL är ett allmänt och lättillgängligt elpris. Det är inte fallet när det gäller elpriser per kraftslag. Det saknas också systematiska undersökningar som visar i vilken utsträckning sådana avvikelser förekommer i ett svenskt sammanhang. Det skulle dessutom krävas att eventuella avvikelser registrerades på ett löpande, tillförlitligt och allmänt tillgängligt sätt, vilket åtminstone inte sker . Likväl kan konstaterade av- vikelser i elpriset av aktuellt slags vara en omständighet bland andra som hänsyn tas till vid bestämningen av riktvärdeangivelsen, om prisavvikelsen inverkar på en viss kraftverkstyps marknadsvärde i fastighetstaxeringslagens mening och därmed på elproduktions- enheternas taxeringsvärde. har de olika typerna av kraft- värmeverk skilda riktvärdeangivelser där hänsyn tas till särskilda förutsättningar för respektive kraftverkstyp. 5Värmecentraler och kraftvärmeverk, m.m. I samband med förberedelserna års allmänna fastighets- taxering av elproduktionsenheter aktualiserades frågan om kraft- värmeverken har taxerats på ett korrekt sätt . Vid dessa tidigare taxeringar har inte värmeproduktionen beaktats (inte åsatts något värde) och den har därmed inte heller beskattats. I avvaktan på denna utrednings nedan utförda översyn av fastighetstaxeringen och fastighetsbeskattningen av kraftvärmeverk och värmecentraler har det i lagen (2012:852) om fastighetstaxering av kraftvärmeverk åren 2013–2018 föreskrivits att för kraftvärmeverk ska taxeringsvärden som fastställs vid allmän fastighetstaxering och särskild fastighetstaxering åren 2014–2018 endast omfatta värdet av elproduk- tionen. Som framgår nedan föranleder ovannämnda översyn olika syste- matiska och terminologiska överväganden. I avsnitt 6 tas frågor av liknande slag upp vilka bl.a. ger anledning till förslag till ändringar i 15 kap. fastighetstaxeringslagen (1979:1152), förkortad FTL. Till exempel värderas kraftverk enligt olika regler beroende på om de i fastighetstaxeringslagens mening klassificeras som vattenkraftverk eller värmekraftverk. Denna terminologi är emellertid inte adekvat i en normalspråklig mening eftersom vindkraftverk indelas som en typ av värmekraftverk utan att vara det i teknisk mening. Värmecentraler och kraftvärmeverk, m.m. Utredaren ska analysera vilka anläggningar i form av värmecentraler och kraftvärmeverk som lagstiftningen kommit att omfatta i prak- tiken och vilka konsekvenser det har fått för fastighetsbeskattnin- gen och fastighetstaxeringen med undantag för den påverkan som lagen (2012:852) om fastighetstaxering av kraftvärmeverk åren 2013– 2018 har haft. I detta sammanhang ska utredaren beakta konkurrens- förutsättningarna för olika typer av produktionsanläggningar på värmemarknaden. Utredaren ska analysera om det är motiverat att anläggningar med enbart värmeproduktion även i fortsättningen ska utgöra specialbyggnader och därmed vara skattebefriade samt i så fall i vilken utsträckning. Det kan, enligt direktiven, även ifrågasättas om definitionen av värmecentral har en lämplig utformning och om uppdelningen i skattepliktiga kraftvärmeverk och skattebefriade värmecentraler över huvud taget är adekvat. Att renodlad värmeproduktion undantas från fastighetstaxering, medan kraftvärmeverk inte undantas, med- för enligt direktiven en snedvridning av konkurrensförutsättning- arna för olika typer av produktionsanläggningar på värmemarknaden.