sou · H4B341 · 2016-06-07 00:00:00 — Polisens tillgång till signalspaning i försvarsunderrättelseverk- samhet behandlas i kapitel 19, Försvarsunderrättelseverksamhet och militär underrättelsetjänst. 18.1.2Allmänt om den rättsliga regleringen Den rättsliga reglering som är av störst betydelse i detta samman- hang är följande: •I 8 § polislagen (1984:387) finns ett generellt krav på att en polis- man, som har att verkställa en tjänsteuppgift under iakttagande av vad som föreskrivs i lag eller annan författning, ska ingripa på ett sätt som är försvarligt med hänsyn till åtgärdens syfte och övriga omständigheter. Ett ingripande som begränsar någon av de grund- läggande fri- och rättigheter som avses i 2 kap. regeringsformen får dock inte grundas enbart på en sådan bedömning. •27 kap. innehåller grundläggande bestämmelser om bl.a. beslag, hemlig avlyssning av elektronisk kommunika- tion, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning. •Lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt all- varliga brott innehåller bestämmelser som ger myndigheterna möjlighet att i förebyggande syfte använda bl.a. hemlig avlyssning och hemlig övervakning av elektronisk kommunikation samt hemlig kameraövervakning. •Lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas under- rättelseverksamhet innehåller bestämmelser som bl.a. ger Polis- De brottsbekämpande myndigheternas verksamhet myndigheten, Säkerhetspolisen och vissa möjligheter att i underrättelseverksamhet i hemlighet hämta in uppgifter om elektronisk kommunikation för att förebygga, förhindra eller upptäcka viss allvarligare brottslig verksamhet. •Lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll innehåller särskilda bestämmelser om användning av tvångsmedel i syfte att utreda om en utlänning eller en organisation eller grupp som han eller hon tillhör eller verkar för planlägger eller förbereder terro- ristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. •Lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation innehåller bestämmelser om bl.a. tele- och internetoperatörers skyldighet att radera respektive lagra uppgifter om elektronisk kommunika- tion. Lagen innehåller även bestämmelser om att operatörerna har tystnadsplikt beträffande dessa uppgifter och om att de i vissa fall är skyldiga att lämna ut abonnemangsuppgifter till bl.a. •Lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål inne- håller bestämmelser om rättslig hjälp i brottmål i och utomlands, bl.a. när det gäller användning av hemliga tvångs medel. •Polisdatalagen (2010:361), lagen (1998:620) om belastningsregis- ter, lagen (1998:621) om misstankeregister, lagen (2000:344) om Schengens informationssystem, lagen (2006:444) om passagerar- register, lagen (2010:362) om polisens allmänna spaningsregister och personuppgiftslagen (1998:204) innehåller förhållandevis de- taljerade regler om polisens behandling av personuppgifter. har det genomförts ett stort antal lagändringar på detta område som bl.a. har syftat till att åstadkomma en bra balans mellan behovet av en effektiv brottsbekämpning och skyddet för den De brottsbekämpande myndigheternas verksamhet personliga integriteten.1 Vissa av dessa lagstiftningsåtgärder har före- gåtts av en omfattande kartläggning av de brottsbekämpande myn- digheternas behov och nytta av vissa tvångsmedel.2 har i sitt betänkande3 föreslagit att det, som ett komplement till det allmänna proportionalitetskravet i 8 § polislagen, ska införas en ny lag om särskilda inhämtningsåtgärder i de brottsbekämpande myndigheternas verksamhet. Lagen föreslås bl.a. innehålla bestämmelser om när polisen får använda dolda kroppsmikrofoner, handmanövrerade kameror och s.k. pejling. För- slaget i den delen syftar till att stärka den personliga integriteten och innebär bl.a. att upptagning med sådan utrustning endast får före- komma dels i förundersökning om åtgärden kan antas vara av sär- skild betydelse för utredning av brott för vilket är föreskrivet fäng- else eller däröver, dels i underrättelseverksamhet om det finns särskild anledning att anta att åtgärden kan bidra till att förebygga, förhindra eller upptäcka brott av angivet slag. Datainspektionen har det övergripande ansvaret för att värna skyddet för enskildas personliga integritet såvitt avser behandling av person- uppgifter i den brottsbekämpande verksamheten. Post- och telesty- relsen har i uppdrag att utöva tillsyn över att tjänsteleverantörerna följer lagen om elektronisk kommunikation och skyldigheten att lagra vissa uppgifter för brottsbekämpande ändamål. Vidare har enligt lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet i upp- gift att utöva tillsyn över brottsbekämpande myndigheters använd- ning av hemliga tvångsmedel. Säkerhets- och integritetsskydds- nämnden har även tillsyn över polisens behandling av personuppgifter enligt polisdatalagen och lagen om polisens allmänna spaningsregis- ter. Nämnden är också skyldig att på begäran av enskild kontrollera om han eller hon har varit föremål för polisens personuppgiftsbe- 1 Regeringens proposition Integritet och effektivitet i polisens brottsbekämpande verksamhet, prop. 2009/10:85, Regeringens proposition De brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation, prop. 2011/2012:55 och Regeringens proposition om Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott, prop. 2013/14:237. 2 Utredningens om vissa hemliga tvångsmedel betänkande Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott, SOU 2012:44. 3 betänkande Särskilda spaningsmetoder, SOU 2010:103. De brottsbekämpande myndigheternas verksamhet handling och om personuppgifter har behandlats i enlighet med lag eller annan författning. utför kontroller på begäran av enskilda när det gäller hemliga tvångs- medel och därmed sammanhängande verksamhet. Om nämnden i sin verksamhet uppmärksammar förhållanden som kan utgöra brott, ska nämnden anmäla det till eller annan behörig myndighet. Vidare ska nämnden om man finner omständigheter som Datainspektionen bör uppmärksammas på, anmäla det till inspektio- nen. Justitiekanslern ska pröva anmälningar från Säkerhets- och integri- tetsskyddsnämnden om felaktigheter som kan medföra skadestånds- ansvar för staten. Dessutom har Justitiekanslern och om- budsmän () till uppgift att utöva tillsyn bl.a. över myndigheternas användning av tvångsmedel och behandling av personuppgifter. 18.2Hemlig rumsavlyssning och annan ljudupptagning som inte avser elektronisk kommunikation I de brottsbekämpande myndigheternas underrättelse- och utred- ningsverksamhet används mikrofoner och därmed jämförbar utrust- ning för att avlyssna eller spela in ljud. Utöver hemlig rumsavlyssning av angivet slag förekommer det att exempelvis en polis, eller någon som samarbetar med polisen, använder en dold kroppsmikrofon eller annan liknande utrustning för att spela in, eller för att låta någon annan direkt ta del av ett sam- tal som denne själv deltar i, trots att någon eller några av de andra personerna som deltar i samtalet är ovetande om inspelningen eller avlyssningen. När det gäller inspelning eller avlyssning med dold kroppsmikrofon eller liknande är utgångspunkten att var och en som deltar i ett sam- tal (eller i ett sammanträde) i princip kan förfoga över detsamma och tillåta t.ex. avlyssning eller ljudupptagning. Det finns inte heller De brottsbekämpande myndigheternas verksamhet någon reglering som specifikt tar sikte på polisens rätt att få ägna sig åt sådan verksamhet. Av den generella regleringen i 8 § polislagen – som gäller för all utövning av polisiära tvångsbefogenheter – följer dock att en polisman, som har att verkställa en tjänsteuppgift under iakttagande av vad som föreskrivs i lag eller annan författning, ska ingripa på ett sätt som är försvarligt med hänsyn till åtgärdens syfte och övriga omständigheter. Dessutom sätter polisdatalagen vissa yttre gränser för behandlingen av ljudupptagningar.4 De brottsbekämpande myndigheternas möjligheter att använda hemlig rumsavlyssning är däremot särskilt reglerat i 27 kap. rätte- gångsbalken. Med hemlig rumsavlyssning avses avlyssning eller upp- tagning i hemlighet och med hjälp av tekniskt hjälpmedel som är avsett att återge ljud, och avser tal i enrum, samtal mellan andra eller förhandlingar vid sammanträde eller annan sammankomst, som all- mänheten inte har tillträde till. Regleringen tar alltså sikte på situa- tioner där ingen av de som deltar i samtalet eller sammankomsten har samtyckt till avlyssningen eller upptagningen (jfr 4 kap. 9 a § brotts- balken). Av regleringen framgår bl.a. att hemlig rumsavlyssning alltid kräver tillstånd av domstol och att enskildas integritetsintressen till- varatas av ett offentligt ombud. Tillstånd för hemlig rumsavlyssning får meddelas endast när någon är skäligen misstänkt för ett brott som har ett minimistraff om fyra års fängelse samt vid viss annan allvarlig brottslighet. Ett beslut om hemlig rumsavlyssning förutsät- ter vidare att åtgärden är av synnerlig vikt för utredningen samt att skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som den innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse. Det finns också begränsningar beträffande var rumsavlyssning får användas, på vilket sätt uppgifter som kommit fram vid avlyssningen får användas och hur länge de får bevaras m.m. Av betydelse för den personliga integriteten är även att regle- ringen innehåller bestämmelser om hur länge ett tillstånd får gälla, om utformningen av besluten och om underrättelse till den miss- tänkte i efterhand. 4 Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens uttalande , dnr 84-2013, angående behandling av personuppgifter i uppgiftssamlingar med spaningsfilmer. De brottsbekämpande myndigheternas verksamhet 18.2.3Risker för den personliga integriteten Hemlig rumsavlyssning gör det möjligt att få veta vad som sägs vid privata sammankomster, exempelvis hemma hos någon av de miss- tänkta. Detta tvångsmedel är därför ett viktigt komplement till andra hemliga tvångsmedel och anses ha stor betydelse för möjligheterna att utreda framför allt grov organiserad brottslighet. Det hänger samman med att den typen av gärningsmän ofta är riskmedvetna och väl insatta i hur myndigheterna arbetar. En effektiv utredning av bl.a. grov organiserad brottslighet förutsätter att de brottsbekämpande myndigheterna kan samla in information på många olika sätt, t.ex. information om vad misstänkta säger till varandra vid privata sam- mankomster, och sammanställa denna information. är hemlig rumsavlyssning ett tvångsmedel vars använd- ning i stort sett alltid innebär beaktansvärda integritetsintrång, särskilt när åtgärden riktas mot privat miljö som t.ex. bostäder. Avlyssningen omfattar allt som utspelar sig i det avlyssnade rummet, dvs. även samtal om känsliga frågor som helt saknar betydelse för brottsutredningen eller till och med gäller någon annan än den misstänkte. Möjligheten till hemlig rumsavlyssning är dock begränsad till all- varlig brottslighet och omgärdas av ett antal funktioner som skyddar den personliga integriteten, t.ex. krav på domstolsprövning och offentliga ombud samt begränsningar av den krets som får granska upptagningen eller uppteckningen. Det sistnämnda minskar risken för oönskad spridning av insamlade uppgifter. Regleringen innehåller även bestämmelser om underrättelse i efterhand som framstår som väl avvägda. Dessutom finns, utöver den allmänna tillsyn som utövas av bl.a. Datainspektionen, SIN som har särskilt ansvar för tillsyn över de brottsbekämpande myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel. Även avlyssning eller inspelning med hjälp av exempelvis dolda kroppsmikrofoner kan leda utredningar framåt och innebära att viktiga bevis säkras, särskilt i arbetet mot organiserad brottslighet. Metoden kan dessutom utgöra ett skydd för den som bär mikrofo- nen, eller användas för att den som leder en viss spaningsoperation, av rättssäkerhetsskäl eller av operativa skäl, ska kunna följa händelse- utvecklingen. De brottsbekämpande myndigheternas verksamhet Inspelningar som görs med dolda kroppsmikrofoner och motsva- rande utrustning kan innebära ett allvarligt integritetsintrång, även om de uppgifter som lämnas i sådana sammanhang i vissa fall kan antas vara något mindre integritetskänsliga än de uppgifter som är åtkomliga genom hemlig rumsavlyssning. En viktig skillnad är att en inspelning med dold kroppsmikrofon endast fångar upp ljud i polisens närhet, medan en hemlig rumsavlyssning omfattar allt som händer i exempelvis en bostad. Av betydelse i sammanhanget är även att inspelning med dold kroppsmikrofon inte omfattas av brotts balkens förbud mot olovlig avlyssning. 18.3Hemlig kameraövervakning och annan bildupptagning I de brottsbekämpande myndigheternas underrättelse- och utred- ningsverksamhet används videokameror och därmed jämförbar utrustning för optisk personövervakning. De brottsbekämpande myndigheternas användning av hemlig kameraövervakning regleras i första hand i 27 kap. . Hemlig kameraövervakning innebär att fjärrstyrda videokameror, andra optisk-elektroniska instrument eller därmed jämförbara utrustningar används för optisk personövervakning vid förunder- sökning i brottmål, utan att upplysning om övervakningen lämnas. Regleringen omfattar alltså inte ljudupptagningar och inte heller optisk personövervakning med utrustning som inte är fjärrstyrd. Av regleringen framgår att hemlig kameraövervakning i princip kräver domstols tillstånd, men att åklagare i vissa brådskande situa- tioner får ge ett tillstånd som i efterhand underställs domstolens prövning, samt att enskildas integritetsintressen tillvaratas genom ett offentligt ombud. Tillstånd för hemlig kameraövervakning får meddelas endast vid förundersökning angående brott med ett miniminstraff om två års fängelse samt vid viss annan allvarlig brottslighet. De brottsbekämpande myndigheternas verksamhet att åtgärden är av synnerlig vikt för utredningen. Kameraövervak- ning får endast avse en plats där den misstänkte kan antas komma att uppehålla sig eller, om det inte finns någon som är skäligen misstänkt för brottet, den plats där brottet har begåtts eller en nära omgivning till denna plats. Ett beslut om hemlig kameraövervakning förutsätter dessutom att skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som den innebär för den misstänkte eller för något annat mot- stående intresse. Det regleras också på vilket sätt uppgifter som kommit fram vid en hemlig kameraövervakning får användas och hur länge de får bevaras. Av betydelse för den personliga integriteten är även att regle- ringen innehåller bestämmelser om hur länge ett tillstånd får gälla, om utformningen av besluten och om underrättelse till den miss- tänkte – eller till – i efter- hand. Dessutom ska det i beslutet, när det finns skäl för det, anges övriga villkor för att tillgodose intresset av att enskildas personliga integritet inte kränks i onödan. Det kan exempelvis föreskrivas att övervakning av en lokal som även disponeras av andra endast får göras när man genom fysisk spaning kan konstatera att den miss- tänkte befinner sig där. Vissa ytterligare möjligheter att använda hemlig kameraövervak- ning följer av lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvar- liga brott. Den regleringen innebär i korthet att hemlig kamera övervakning får användas även i förebyggande syfte, om det med hänsyn till omständigheterna finns en påtaglig risk för att en person kommer att utöva brottslig verksamhet av särskilt allvarligt slag (t.ex. sabotage, mordbrand, högförräderi, spioneri och terrorist- brott). Detsamma gäller om det finns en påtaglig risk för att det inom en organisation eller grupp kommer att utövas sådan brottslig verksamhet och det kan befaras att en person som tillhör eller verkar för organisationen eller gruppen medvetet kommer att främja denna verksamhet. Det förekommer även att de brottsbekämpande myndigheterna använder exempelvis handmanövrerade kameror för optisk person övervakning. Sådan övervakning omfattas inte av den reglering som har beskrivits ovan. Det finns inte heller någon annan lagstiftning som tar sikte på användningen av sådana hjälpmedel. Av den gene- rella regleringen i 8 § polislagen följer dock att en polisman som har De brottsbekämpande myndigheternas verksamhet att verkställa en tjänsteuppgift under iakttagande av vad som före- skrivs i lag eller annan författning, ska ingripa på ett sätt som är för- svarligt med hänsyn till åtgärdens syfte och övriga omständigheter. Dessutom sätter polisdatalagen vissa yttre gränser för behandlingen av bildupptagningar.5 Användningen av kameraövervakning för andra syften än brotts- bekämpning behandlas i kapitel 20 Övervakning med kamera. 18.3.3Risker för den personliga integriteten Hemlig kameraövervakning anses vara ett mycket effektivt verktyg vid utredning av allvarliga brott, i och med att det ger en möjlighet för de brottsbekämpande myndigheterna att iaktta och spela in miss- tänkta brottslingars agerande. Vid sådan brottslighet är det också – med hänsyn till att gärningsmännen ofta är säkerhetsmedvetna och har god kunskap om hur myndigheterna arbetar – av stor vikt att myndigheterna kan samla in information på många olika sätt och sammanställa denna information. Även användningen av exempelvis handmanövrerade kameror kan leda utredningar framåt och innebära att viktiga bevis säkras, sär- skilt i arbetet mot organiserad brottslighet. Användningen av sådan utrustning kan dessutom – på samma sätt som exempelvis dolda kroppsmikrofoner – utgöra ett skydd för den som bär utrustningen, eller användas för att den som leder en viss spaningsoperation, av rättssäkerhetsskäl eller av operativa skäl, ska kunna följa händelse utvecklingen. är hemlig kameraövervakning ett tvångsmedel vars användning innebär beaktansvärda integritetsintrång, särskilt när åtgärden riktas mot privat miljö som exempelvis bostäder. Den plats som övervakningen avser kan dessutom besökas eller passeras av andra personer än den misstänkte. En person, som inte är misstänkt för brott, som kan komma att filmas kan ha personliga skäl till att andra inte ska veta var han eller hon befinner sig. 5 Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens uttalanden (dnr 177-2012) respektive (dnr 84-2013), angående behandling av person- uppgifter i uppgiftssamlingar med spaningsfilmer. De brottsbekämpande myndigheternas verksamhet Möjligheten till hemlig kameraövervakning är dock begränsad till allvarlig brottslighet och omgärdas av ett antal funktioner som skyd- dar den personliga integriteten, t.ex. krav på domstolsprövning och offentliga ombud samt begränsningar av den krets som får granska upptagningen eller uppteckningen. Det sistnämnda minskar risken för oönskad spridning av insamlade uppgifter. Det finns även bestämmelser om underrättelse i efterhand som framstår som väl avvägda . Dessutom finns den särskilda tillsynen som SIN utövar. 18.4Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation Brottsbekämpande myndigheter kan i hemlighet avlyssna innehållet i telefonsamtal och andra meddelanden som överförs eller har över- förts i ett elektroniskt kommunikationsnät, exempelvis sms och e- post. Lagen skiljer på hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, som vi be- handlar i nästföljande avsnitt. Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation innebär enligt 27 kap. 18 § RB att sådana meddelanden avlyssnas i hemlighet eller tas upp genom ett tekniskt hjälpmedel för återgivning av innehållet i meddelandet. De brottsbekämpande myndigheternas användning av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, dvs. myndigheternas möjligheter att i hemlighet avlyssna eller ta upp innehållet i medde- landen som överförs eller har överförts i ett elektroniskt kommuni- kationsnät till eller från ett telefonnummer eller annan adress, regle- ras i första hand i 27 kap. . Av regleringen framgår att hemlig avlyssning av elektronisk kom- munikation i princip kräver domstols tillstånd, men att åklagare i vissa brådskande situationer får ge ett tillstånd som i efterhand underställs domstolens prövning, samt att enskildas integritets intressen tillvaratas genom ett offentligt ombud. De brottsbekämpande myndigheternas verksamhet Tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation får meddelas endast vid förundersökning angående brott med ett mini- minstraff om två års fängelse samt vid viss annan allvarlig brottslig- het. Det krävs dessutom att någon är skäligen misstänkt för brottet och att åtgärden är av synnerlig vikt för utredningen samt att skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som den innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse. Åtgär- den får endast avse telefonnummer, adress eller kommunikationsut- rustning som på visst närmare angivet sätt kan knytas till den miss- tänkte. Det finns även vissa absoluta begränsningar av vilken elektronisk kommunikation som får avlyssnas. Avlyssning får t.ex. inte avse samtal eller tal där exempelvis en advokat eller läkare deltar, som inte hade kunnat höras som vittne om det som framkommit. Det regleras också hur uppgifter som kommer fram vid en hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation får användas. Om det är åklagaren som har gett tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och rätten vid sin efterföljande pröv- ning av ett verkställt beslut finner att det inte borde ha getts tillstånd, får de inhämtade uppgifterna inte användas i en brottsutredning till nackdel för den som har omfattats av avlyssningen, eller för någon annan som uppgifterna avser. I övrigt gäller att en upptagning eller uppteckning som har gjorts vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation ska granskas möjligt. Granskningen får i princip bara göras av undersökningsledaren, åklagaren eller rätten. I de delar som upptagningarna eller uppteckningarna är av betydelse från brottsutredningssynpunkt, ska de bevaras till dess förundersök- ningen har lagts ned eller avslutats eller, om åtal väckts, målet har avgjorts slutligt. I de delar upptagningarna eller uppteckningarna är av betydelse för att förhindra förestående brott, ska de bevaras så länge det behövs för att förhindra brott. Upptagningarna eller uppteckningarna ska därefter förstöras. Om det har kommit fram uppgifter som får behandlas i register eller på annat sätt enligt de förutsättningar som ställs upp i exempelvis polisdatalagen eller lagen om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet, får dock uppgifterna sparas och användas enligt dessa lagar. I den situationen gäller de särskilda lagarnas bestämmelser om gallring med mera. De brottsbekämpande myndigheternas verksamhet Av betydelse för den personliga integriteten är även att regle- ringen innehåller bestämmelser om hur länge ett tillstånd får gälla, om utformningen av besluten och om underrättelse till den miss- tänkte – eller till SIN – i efterhand. Dessutom ska det i beslutet, när det finns skäl för det, anges övriga villkor för att tillgodose intresset av att enskildas personliga integritet inte kränks i onödan. Det kan exempelvis föreskrivas att avlyssning av utrustning som även dispo- neras av andra, exempelvis datorer på ett bibliotek, endast får göras när man genom fysisk spaning kan konstatera att den misstänkte an- vänder eller avser att använda utrustningen. Ytterligare bestämmelser om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation finns i lagen (1991:572) om särskild utlänningskon- troll och lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. Enligt lagen om särskild utlänningskontroll får domstol, om det föreligger synnerliga skäl, ge de brottsbekämpande myndigheterna tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation för att utreda om utlänningen eller en organisation eller grupp som han eller hon tillhör eller verkar för planlägger eller förbereder terroristbrott.