sou · H3B383 · 2016-01-01 00:00:00 — I avsnitt 16.6.1 berörs vilka effekter förslaget kan antas få för svensk arbetsmark- nad och svenska kollektivavtal. Förslaget bedöms leda till att arbetstagarorganisationer på cen- tral nivå i betydligt större utsträckning än själva analyserar sina branschavtal och lämnar in kollektivavtalsvillkor för att und- vika att gör och låter offentliggöra en egen ana- lys. Det får förutsättas att arbetstagarorganisationerna frivilligt gör detta för att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen vid utstatio- nering. I viss begränsad utsträckning kan komma att behöva göra analysen. Sammantaget bedöms det vara fråga om en begränsad utökning av arbetsuppgifter, som kan ta uppskattningsvis högst en fjärdedels årsarbetskraft i anspråk. Eftersom arbetsuppgiften är ny och har annan karaktär än myndig- hetens nuvarande uppdrag kan dock t.ex. kostnad för rekrytering tillkomma. får således något ökade kostnader med anled- ning av den nya arbetsuppgiften. Däremot bedöms kommitténs förslag i andra delar innebära att det sluts flera kollektivavtal i utstationeringssituationer med tillåtna avvikelser från den lagstift- ning har tillsyn över. Verkets arbete med och kostnader för tillsynen bedöms därmed minska något. De samman- tagna kostnaderna för verksamhet bedöms med kommitténs förslag inte öka, trots att verket får en helt ny arbets- uppgift. Med förslaget blir det lättare och billigare för utlänningar att få veta vad som kan behöva uppfyllas vid utstationering här. 19.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare Det har lämnats flera andra utredningsförslag om ändringar i utstationeringslagen (SOU 2015:13 och SOU 2015:38), och lagen innehåller paragrafer med bokstavsbeteckningar (5 a och 5 b §§). Det förefaller lämpligt att paragraferna i lagen numre- ras om när eventuella samlade ändringar i lagen genomförs. De för- slag som kommittén lämnar bygger emellertid på sedvanligt sätt på den lagtext och paragrafnumrering som gäller . I samband med den senaste ändringen i utstationeringslagen (SFS 2013:351) hamnade en rubrik fel (rubriken ”Talans väckande”). Det föreslås att den rubriken flyttas till sin rätta plats, närmast före 21 §. Denna lag gäller när en arbetsgivare som är etablerad i ett annat land än utstationerar arbetstagare här i landet i samband med att arbetsgivaren tillhandahåller tjänster över gränserna. Dessutom finns i 8 § bestämmelser om arbetsgivare som har sitt hemvist eller säte i och utstationerar arbetstagare till ett annat medlemsland inom Europeiska ekonomiska samarbetsområ- det (EES) eller . Det som sägs i 5 a och 5 b §§ gäller bara om arbetsgivaren är etablerad inom EES eller . Paragrafen reglerar tillämpningsområdet för utstationeringslagen. Det sista, tredje stycket är nytt och innebär att begränsningarna enligt 5 a § i möjligheten att vidta stridsåtgärder och att begräns- ningarna enligt 5 b § av kollektivavtalsverkningarna när ett kollek- tivavtal har slutits efter stridsåtgärder eller hot om sådana åtgärder bara gäller om arbetsgivaren är etablerad inom EES eller . Är den utstationerande arbetsgivaren bara etablerad utanför det området gäller alltså inte de nämnda begränsningarna. Förslaget har berörts i avsnitt 14.6 och avsnitt 14.9.3. Begreppet etablerad i tredje stycket är avsett att ha samma innebörd som i första stycket (se prop. 1998/99:90 s. 38). Om arbets- givaren väl är etablerad inom EES eller , ska 5 a och 5 b §§ tillämpas även om arbetsgivaren också skulle vara etablerad utanför det området. Med minimilön avses minimilön enligt kollektivavtalet utan av- drag för ersättning för utgifter som uppkommit till följd av utstatione- ringen. Paragrafen innehåller en definition av begreppet minimilön, som används i 5 a §, och klargör att ersättning för utgifter som upp- kommit till följd av utstationeringen som den utstationerande arbetsgivaren kan ha betalat till den utstationerade arbetstagaren inte ingår i minimilönen enligt kollektivavtalet. Förslaget har behandlats i avsnitt 13.3. En stridsåtgärd mot en arbetsgivare i syfte att genom kollektiv- avtal få till stånd en reglering av villkoren för utstationerade arbets- tagare får vidtas endast om de villkor som krävs 1.motsvarar villkoren i ett centralt kollektivavtal som tillämpas i hela på motsvarande arbetstagare i den aktuella branschen, 2.bara avser minimilön eller andra minimivillkor på de områden som avses i 5 § och inte hindrar tillämpningen av för arbetstagarna förmånligare villkor, och 3.är förmånligare för arbetstagarna än det som följer av 5 §. Avser den åsyftade regleringen villkoren för utstationerade uthyrda arbetstagare, gäller i stället att stridsåtgärden får vidtas endast om de villkor som krävs 1.motsvarar villkoren i ett sådant centralt kollektivavtal som tillämpas i hela på motsvarande arbetstagare i uthyrnings- branschen och som respekterar det övergripande skydd för arbetstagare som avses i och rådets direktiv /104/EG om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, 2.bara avser lön eller villkor på de områden som avses i 5 § och inte hindrar tillämpningen av för arbetstagarna förmånligare villkor, och 3.är förmånligare för arbetstagarna än det som följer av 5 §. Finns det i den aktuella branschen flera tillämpliga centrala kollek- tivavtal, avses villkoren i det kollektivavtal som har de för arbets- givarsidan mest förmånliga villkoren. Paragrafen innehåller bestämmelser om under vilka förutsättningar stridsåtgärder mot en utstationerande arbetsgivare får vidtas i syfte att genom kollektivavtal få till stånd en reglering av villkoren för utstationerade arbetstagare. Stridsåtgärder i strid mot paragrafen är olovliga enligt 41 c § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbets- livet. Förslaget har behandlats i avsnitt 14.4. Den s.k. bevisregeln i nuvarande 5 a § andra stycket har ingen motsvarighet i det lämnade förslaget. Paragrafen gäller bara om den angripne arbetsgivaren är etable- rad inom EES eller , se 1 §. Första stycket motsvarar helt nuvarande 5 a § första stycket med det förtydligandet att de krävda villkoren inte får innefatta ett hinder för den utstationerande arbetsgivaren att tillämpa för de ut- stationerade arbetstagarna förmånligare villkor, t.ex. om det följer av anställningsavtalet, tillämpligt utländskt kollektivavtal eller tillämplig utländsk lagstiftning. De krävda avtalsvillkoren får alltså inte vara tvingande till arbetstagarnas nackdel. Andra stycket motsvarar i sak helt nuvarande 5 b § första stycket med samma förtydligande som sagts. Avser den åsyftade reg- leringen villkoren för både utstationerade uthyrda arbetstagare och andra utstationerade arbetstagare, ska andra stycket tillämpas endast avseende villkoren för utstationerade uthyrda arbetstagare och första stycket tillämpas endast avseende villkoren för andra utstationerade arbetstagare. Bedömningen av de krävda villkoren ska i princip hänföra sig till den tidpunkt då stridsåtgärden inleds. Det är alltså villkoren i det då gällande centrala kollektivavtalet som avses. Det finns emellertid inte något hinder mot att arbetstagarorganisationen framställer sina krav enligt en hängavtalsmodell där det krävda avtalet innehåller tydliga hänvisningar till villkoren i vid var tid gällande tillämpligt branschavtal (jämför prop. 2009/10:48 s. 48). De krävda villkoren får inte innefatta krav på retroaktiv tillämp- ning för tiden före avtalsslutandet. Det följer av att bestämmelsen bara gäller för en stridsåtgärd som vidtas i syfte att ”få till stånd” en avtalsreglering. Att den krävda regleringen som längst får avse den tid arbetstagarna är utstationerade här följer av att utstationerings- lagen, förutom 8 §, bara gäller när arbetstagarna är utstationerade här (1 § första stycket). Inget hindrar dock att arbetstagarorganisa- tionen kräver en reglering som (för framtiden) ska tillämpas vid varje utstationering här som den utstationerande arbetsgivaren vid- tar. Det har inte någon betydelse för stridsåtgärdens tillåtlighet vilka villkor den utstationerande arbetsgivaren redan tillämpar för de utstationerade arbetstagarna. Tredje stycket berör den situationen att det i en bransch finns fler än ett centralt kollektivavtal som tillämpas i hela på mot- svarande arbetstagare. Vilket kollektivavtal som har de för arbets- givarsidan mest förmånliga villkoren får avgöras efter en samlad helhetsbedömning. Det är bara villkor om lön och på de områden som avses i 5 § som ska beaktas vid den bedömningen. Ett kollektivavtal som slutits efter en stridsåtgärd enligt 5 a § eller varsel om en sådan åtgärd enligt 45 § lagen (1976:580) om med- bestämmande i arbetslivet innebär inte skyldigheter för arbetsgivaren i förhållande till en arbetstagarorganisation, dennes förtroendemän eller det allmänna enligt annan lagstiftning än denna lag. Ett sådant kollektivavtal som avses i första stycket ska inte beaktas vid tillämpningen av 22 och 25 §§ lagen (1982:80) om anställnings- skydd. Paragrafen innehåller bestämmelser om begränsningar av verkning- arna enligt lagstiftning av ett kollektivavtal som reglerar villkoren för utstationerade arbetstagare och som har slutits efter stridsåtgär- der eller hot om sådana åtgärder. Förslaget har behandlats i av- snitt 14.9. Bestämmelserna i nuvarande 5 b § första stycket har i sak oför- ändrade flyttats till 5 a § andra stycket. Den s.k. bevisregeln i nuvarande 5 b § andra stycket har ingen motsvarighet i det lämnade förslaget. Paragrafen gäller bara om den kollektivavtalsbundna arbets- givaren är etablerad inom EES eller , se 1 §. Paragrafen – både första stycket och andra stycket – reglerar bara sådana kollektivavtal som har slutits efter stridsåtgärder enligt 5 a §, dvs. stridsåtgärder mot en arbetsgivare i syfte att genom kollektivavtal få till stånd en reglering av villkoren för utstatione- rade arbetstagare, eller varsel enligt 45 § lagen (1976:580) om med- bestämmande i arbetslivet. Enligt det sistnämnda lagrummet ska varsel lämnas till både motparten och . Paragrafen är tillämplig på kollektivavtal som slutits efter det att den första mottagaren har fått varslet. Har en stridsåtgärd inte föregåtts av varsel, är den avgörande tidpunkten när stridsåtgärden inleds. Det har för paragrafens tillämpning ingen betydelse om strids- åtgärden avbrutits eller en varslad stridsåtgärd ställts in före avtals- slutandet. Det behöver inte vara samma arbetstagarorganisation som vid- tagit stridsåtgärden, eller varslat, som sluter kollektivavtalet. Paragrafen gäller även kollektivavtal som på arbetsgivarsidan slutits av en arbetsgivarorganisation. Första stycket gäller skyldigheter enligt annan författning än utstationeringslagen för den kollektivavtalsbundna arbetsgivaren i förhållande till arbetstagarorganisationer och deras förtroendemän samt det allmänna. I avsnitt 14.9.2 finns det exempel på lagstiftning som avses. Andra stycket gäller bestämmelserna om turordning vid uppsäg- ning av arbetstagare på grund av arbetsbrist och företrädesrätt till återanställning enligt 22 och 25 §§ lagen (1982:80) om anställnings- skydd. En arbetsgivare som är bunden av ett tillämpligt kollektivavtal som reglerar villkoren för utstationerade arbetstagare kan i den utsträck- ning villkoren är sådana som avses i 5 a § inte med giltig verkan träffa en överenskommelse som strider mot avtalet med en utstationerad arbetstagare som inte är bunden av det. En sådan utstationerad arbets- tagare har rätt att utkräva dessa villkor av arbetsgivaren. Paragrafen, som är ny, kompletterar bestämmelserna om kollektiv- avtalsbundenhet i 26 och 27 §§ lagen (1976:580) om medbestäm- mande i arbetslivet. Förslaget har behandlats i avsnitt 14.10.2. Paragrafen gäller både kollektivavtal som slutits frivilligt och kollektivavtal som slutits efter stridsåtgärder eller varsel om sådana åtgärder. Paragrafen gäller även om arbetsgivaren inte är etablerad inom EES och . Paragrafen gäller bara i fråga om utstationerade arbetstagare som inte är bundna av kollektivavtalet. För utstationerade arbetstagare som genom medlemskap i den avtalsslutande arbetstagarorga- nisationen är bundna av kollektivavtalet gäller enligt 26 och 27 §§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet motsvarande bestämmelser som i paragrafen. Paragrafen gäller bara sådana kollektivavtalsvillkor som avses i 5 a §, dvs. sådana villkor som avser minimilön och andra minimi- villkor på de områden som avses i 5 § eller, i fråga om utstatio- nerade uthyrda arbetstagare, lön och villkor på de områden som av- ses i 5 §. Paragrafen berör och påverkar inte den utstationerade arbetstagarens eventuella rätt till förmåner på andra områden än avseende lön och de områden som avses i 5 § eller rätt till förmåner utöver det minimum som avses i 5 a § första stycket 2. Mål om tillämpning av paragrafen handläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister (21 § tredje stycket). En arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal som reglerar villkoren för utstationerade arbetstagare ska på begäran av en avtals- bunden arbetstagarorganisation tillhandahålla doku- mentation av anställningsavtal, lönespecifikationer, tidrapporter och intyg över gjorda löneutbetalningar i den utsträckning det behövs för att organisationen ska kunna bedöma om kollektivavtalet följts i fråga om de villkor som avses i 5 a §. Arbetsgivaren är också skyldig att på begäran av en avtalsbunden arbetstagarorganisation tillhandahålla en översättning av dokumentationen till svenska språket. Skyldigheterna enligt första stycket gäller den arbets- tagare dokumentationen rör är utstationerad här i landet och därefter. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om den avtals- slutande arbetstagarorganisationens kontrollbefogenheter i förhåll- ande till en arbetsgivare som är bunden av ett kollektivavtal som reglerar villkoren för utstationerade arbetstagare. Förslaget har be- handlats i avsnitt 14.10.3. På grund av 1 § första stycket och hänvisningen till de villkor som avses i 5 a § samt andra stycket gäller paragrafen bara doku- mentation om arbetstagare som är eller har varit utstationerade här och förhållandena under deras utstationeringstid. Paragrafen gäller även om arbetsgivaren inte är etablerad inom EES och . Det kollektivavtal som arbetsgivaren är bunden av kan ha slutits frivilligt eller efter stridsåtgärder eller varsel om sådana åtgärder. Paragrafen ger kontrollbefogenheter åt både den avtalsslutande arbetstagarorganisationen och de förbund, avdelningar, klubbar och andra juridiska personer som på grund av medlemskap i den avtalsslutande arbetstagarorganisationen är bundna av kollektiv- avtalet enligt 26 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbets- livet. Skyldigheten enligt första stycket att tillhandahålla dokumenta- tion och översättning gäller bara i den utsträckning det behövs för att arbetstagarorganisationen som framställt begäran ska kunna bedöma om kollektivavtalet följts i fråga om de villkor som avses i 5 a §, dvs. sådana villkor som avser minimilön och andra minimi- villkor på de områden som avses i 5 § eller, i fråga om utstatione- rade uthyrda arbetstagare, lön och villkor på de områden som avses i 5 §. Den utstationerande arbetsgivaren kan före tillhandahållandet maskera sådan information i handlingarna som inte behövs för detta syfte. Skyldigheten att på begäran tillhandahålla dokumentationen med- för att en kollektivavtalsbunden utstationerande arbetsgivare måste se till att handlingarna finns så att han eller hon kan uppfylla skyl- digheten. En begäran om dokumentation och en begäran om översättning av dokumentationen kan framställas . Görs framställning- arna har den utstationerande arbetsgivaren att uppfylla respektive begäran . I kravet på att dokumentationen ska tillhandahållas arbetstagar- organisationen ligger att organisationen ska ges möjlighet att göra en kopia eller avskrift av handlingarna. Handlingarna behöver inte tillhandahållas i original. Den översättning till svenska språket som tillhandahålls måste hålla en viss minsta kvalitet genom att vara begriplig, men översätt- ningen behöver inte ha gjorts av någon som är av myndighet eller annan godkänd eller auktoriserad som översättare. Är handlingen i original redan på svenska, behöver den inte översättas. Andra stycket reglerar hur länge skyldigheten att på begäran tillhandahålla dokumentation och översättning gäller. Skyldigheten gäller bara den arbetstagare dokumentationen rör är utstationerad här i landet och därefter. Det innebär att en begäran som görs inom ska efterkommas även om sluttidpunkten för fristen skulle infalla därefter. I stycket avses tid då den berörde arbetstagaren är utstationerad här av just den utstationerande arbetsgivare som fått begäran. Sanktionen för brott mot paragrafen är enligt 20 a § andra stycket skadestånd till den avtalsbundna arbetstagarorganisationen för den kränkning som har inträffat. Mål om tillämpning av paragrafen handläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister (21 § tredje stycket). Behörig företrädare vid kollektivavtalsförhandlingar På begäran av en arbetstagarorganisation ska arbetsgivaren utse en företrädare som har behörighet att för arbetsgivaren förhandla om och sluta kollektivavtal och meddela organisationen vem som utsetts och dennes kontaktuppgifter. be- gäran ska innehålla 1.uppgift om att organisationen önskar sluta kollektivavtal, 2.upplysning om organisationen har medlemmar hos arbetsgivaren eller inte 3.upplysning om de villkor i den aktuella branschen som avses i 5 a §, och 4.kontaktuppgifter till en företrädare som har behörighet att för organisationen förhandla om och sluta kollektivavtal. Arbetsgivarens företrädare ska efter utgången av fristen för att utse företrädare ta kontakt med arbetstagarorganisa- tionens företrädare och redogöra för arbetsgivarens inställning till önskemålet om att sluta kollektivavtal. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om utseende av en företrädare för en utstationerande arbetsgivare med behörighet att för arbetsgivaren förhandla om och sluta kollektivavtal. Rubriken närmast före paragrafen är ny. Förslaget har behandlats i av- snitt 15.7. Skyldigheterna enligt paragrafen för den utstationerande arbets- givaren och dennes företrädare gäller oberoende av om arbetsgiva- ren redan har slutit ett svenskt kollektivavtal. Paragrafen gäller även om arbetsgivaren inte är etablerad inom EES och . Skyldigheterna för den utstationerande arbetsgivaren enligt paragrafen gäller bara arbetsgivaren utstationerar arbetstagare här. Det följer av tillämpningsområdet för lagen enligt 1 §. Skulle den utstationerande arbetsgivaren upphöra med sin utstationering av arbetstagare här sedan en begäran enligt första stycket mottagits men innan fristen i första eller andra stycket löpt ut, behöver den aktuella skyldigheten enligt paragrafen alltså inte fullgöras. Med dagar avses i paragrafen kalenderdagar. Det finns inget särskilt formkrav för en arbetstagarorganisations begäran enligt första stycket. Begäran kan alltså göras skriftligen eller muntligen, men begäran måste innehålla det som anges i stycket. Begäran kan göras på svenska. I fråga om punkt 2 finns det inget krav på att arbetstagarorga- nisationen anger vilka eller hur många utstationerade arbetstagare hos arbetsgivaren arbetstagarorganisationen har. När det gäller punkt 3 ska begäran innehålla upplysning om innehållet i de konkreta villkor som avses i punkten. Finns det i fråga om minimilön eller andra minimivillkor på de områden som avses i 5 § på någon eller några punkter inte några kollektivavtals- villkor som kan genomdrivas med stridsåtgärd enligt 5 a § ska det anges. Begäran kan förutom den information som anges i punktupp- ställningen innehålla även annat, t.ex. upplysning om arbetstagar- organisationens möjlighet att vidta en stridsåtgärd enligt 5 a § eller en framställan om förhandling enligt 10 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Innehåller en begäran inte all den information som anges i punkt- uppställningen eller är lämnad information till någon del felaktig, har begäran inte rättsverkan enligt paragrafen. Den utstationerande arbetsgivaren ska från arbets- tagarorganisationens begäran utse en företrädare som har behörig- het att för arbetsgivaren förhandla om och sluta kollektivavtal och meddela den arbetstagarorganisation som framställt begäran vem som utsetts och dennes kontaktuppgifter. Fristen räknas från den tidpunkt arbetstagarorganisationens begäran kommit någon som kan anses företräda den utstationerande arbetsgivaren – t.ex. en anmäld behörig ställföreträdare för arbetsgivaren som avses i 4 § andra punkten förordningen (2013:352) om anmälningsskyldighet vid utstationering av arbetstagare – tillhanda. Den utstationerande arbetsgivaren får utse vem som helst som sin företrädare, dock att personen ska enligt tillämplig lag ha rätts- lig handlingsförmåga att såsom fullmäktig företräda arbetsgivaren vid förhandlingar om och slutande av kollektivavtal. Företrädaren ska vara en fysisk person. Den utstationerande arbetsgivaren kan utse flera företrädare som bara gemensamt har behörigheten att företräda arbetsgivaren vid förhandlingar om och slutande av kollek- Företrädaren behöver inte finnas i . Den kontakt- person som anmälts enligt 11 § kan utses till företrädare. Den utstationerande arbetsgivarens meddelande till arbetstagar- organisationen kan lämnas till den företrädare organisationen an- gett i sin begäran eller till någon annan som kan anses företräda organisationen. Meddelandet kan vara skriftligt eller muntligt och det behöver inte vara på svenska. Företrädarens redogörelse enligt andra stycket ska som mini- mum innehålla ett bestämt besked om den utstationerande arbets- givaren kan tänka sig att sluta ett kollektivavtal med den arbets- tagarorganisation som framställt begäran eller inte. Redogörelsen kan innehålla även annan information, t.ex. om den utstationerande arbetsgivarens önskemål om innehållet i ett eventuellt kollektiv- avtal eller om att arbetsgivaren redan är bunden av kollektivavtal i förhållande till en svensk arbetstagarorganisation. Redogörelsen kan vara skriftlig eller muntlig och den behöver inte vara på svenska. Företrädaren behöver inte komma till för att lämna redo- görelsen. Sanktionen för brott mot paragrafen är enligt 20 a § tredje stycket skadestånd för den förlust som uppkommit och kränkning som har inträffat till den arbetstagarorganisation som gjort begä- ran. Arbetsgivaren får därvid betala skadestånd även vid företräda- rens brott mot paragrafen. Mål om tillämpning av paragrafen handläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister (21 § tredje stycket). ska vara förbindelsekontor och tillhandahålla information om de arbets- och anställningsvillkor som kan bli tillämp- liga vid en utstationering i . ska även hjälpa till med information om så- dana kollektivavtalsvillkor som kan komma att krävas med stöd av en stridsåtgärd enligt 5 a § eller som annars kan komma att bli tillämpliga. ska samarbeta med motsvarande förbindelse- kontor i andra länder inom EES och i . I andra stycket har en paragrafhänvisning justerats till följd av att bestämmelserna i nuvarande 5 a § första stycket och 5 b § första stycket samlats i 5 a §. Också en språklig justering har gjorts för att uppnå kongruens med uttryckssättet i 5 a §. En arbetstagarorganisation ska ge in sådana kollektivavtalsvill- kor till som organisationen kan komma att kräva med stöd av en stridsåtgärd enligt 5 a §. ska i den utsträckning en arbetstagarorganisation inte redan har lämnat in kollektivavtalsvillkor enligt första stycket analysera vilka villkor i centrala kollektivavtal som tillämpas i hela som en arbetstagarorganisation får kräva med stöd av en strids- åtgärd enligt 5 a §. Om finner skäl till det, ska verket göra en sådan analys även i andra fall. Paragrafen innehåller bestämmelser om inlämnande av kollektiv- avtalsvillkor till myndighet och analys av sådana villkor. Andra stycket är nytt.