sou · H4B385 · 2016-12-15 00:00:00 — Tvärtom är överlappningen mellan kategorierna stor. 12 Se t.ex. SCB (2014) Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … Fristående kurser, distanskurser, deltidskurser Eftersom kursen utgör basenheten i hela högskolan så är utbudet av kurser mycket stort. Den utbildningsform som fr. a. lämpar sig för livslångt lärande är den fristående kursen som definieras av att ges fristående, dvs. ej bundet till ett flerårigt program. Fristående kurs- er som ges som distansutbildning och som ges på deltid är naturligtvis särskilt väl anpassade för att nyttjas i vuxnas livslånga lärande. Distans- studier är en stor och etablerad studieform där kan bygga på en stark tradition – grundlagd långt före it-samhället och digitali- seringen. Det är svårt att definiera vad som utgör distansutbild- ning – bestämningen av detta begrepp har förskjutits kraftigt under den starka och snabba utveckling som distansutbildningen med stöd av it genomgått. Varje lärosäte klassificerar själv vad som utgör distansutbildning utifrån bestämningen ”utbildning där lärare och studenter i huvudsak är åtskilda och rum”. 2013 gavs 14 000 fristående kurser 2013 fanns 70 000 helårsstudenter på fristående kurser Utbudet av fristående kurser har fördubblats (1993–2013), men har minskat Andelen av kursutbudet som består av korta kurser (< 30 hög- skolepoäng) följer samma utveckling, dvs. först fördubblas antalet korta kurser för att minska Humaniora och samhällsvetenskap dominerar kursutbudet av fristående kurser på campus ges på deltid av fristående kurser ges på distans av fristående kurser på distans ges på deltid fanns 73 400 distansstudenter, dvs. 21 pro- cent av totala antalet studenter Kvinnor dominerar (också) gruppen distansstudenter 13 SOU 2015:70 och (2011). Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … Distansstudenterna karakteriseras av att vara äldre studenter med lågutbildade föräldrar De flesta distansstudenter har tidigare erfarenhet av högskole- utbildning. Utbudet av kurser som kan läsas fristående är stort – 14 000. (Enligt en vidare tolkning t.o.m. ännu högre – 27 600 fristående kurser 2013. )14 Som påpekats torde ett så omfattande utbud av kurser vara unikt i den internationella högskolevärlden. Antalet fristående kurser har också växt mycket kraftigt – fördubblats – , men denna trend bröts 2010/11 då det politiska påbudet att studenter bör läsa mer sammanhållna program med tydlig yrkesin- riktning stärktes, som studenterna själva i ökad utsträck- ning eftersträvade programformen. Ändå utnyttjas fristående kurser av 70 000 helårsstudenter, dvs. av alla studen- ter. Det är framför allt inom humaniora och samhällsvetenskap som utbildningen av tradition organiseras i form av fristående kurser. Fristående kurser som ges som distansutbildning och som ges på deltid är naturligtvis särskilt väl anpassade för att nyttjas av vuxna som befinner sig i arbetslivet, ofta på avstånd från en högskola. Med av kursutbudet på distans och av dessa på deltid så finns goda möjligheter att nyttja utbudet för kom- petensutveckling i det livslånga lärandet. Det är välkänt att högre utbildning domineras av kvinnor – rela- tionen har länge varit cirka 60–40 till kvinnors fördel. Men inom distansutbildning är den kvinnliga dominansen ännu större. Dessa studenter är – inte oväntat – äldre än campusstudenter och karak- teriseras också av att vara otraditionella studenter med lågutbildade föräldrar. Trots detta har distansstudenter oftast redan en hög- skoleutbildning – de har läst på högskolan innan de började med distansstudier. ”Det innebär att distansutbildningens betydelse är större för det livslånga lärandet än för att bredda rekryteringen till högskolan.”15 14Det finns administrativt/tekniska problem med att definiera vad som är en fristående kurs – registrerade data medger bara att identifiera kurs oavsett om det är en fristående kurs eller en programkurs. I betänkandet används två olika definitioner av fristående kurs. Se SOU 2015:70 s. 113, 164–165. 15Högskoleverket (2011) s. 6. Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … Det finns också ett mindre antal program (oftast ett- eller ett och ett halvt åriga, 60–90 högskolepoäng) som utgör ett slags på- byggnadsutbildning som kan ses som fort- och vidareutbildning. Dessa program finns i huvudsak inom vård- och lärarutbildningar. (Utbildning till specialistsjuksköterska, barnmorska, psykoterapeut, speciallärare, specialpedagog.) Digitaliseringen har gett distansutbildningen en ny dimension och en kraftig skjuts framåt. Webbaserade lärplattformar har utvecklats, standardiserats och utnyttjats först för just distansstudier, men efter- hand också för gängse campusutbildning. Denna process har suddat ut gränser mellan traditionell campusutbildning och distansutbildning. De digitala verktygen har visat sig användbara för all utbildning – oavsett distributionsform – vilket återspeglas i uttrycken ”dual mode” och ”blended learning”. Utbyggnaden av bredband och annan infra- struktur är naturligtvis också nödvändiga villkor för utvecklingen av högre utbildning. Digitaliseringen av högre utbildning omfattar således mycket mer än en utökad distansutbildning.16 Sammantaget är det tydligt att utbudet av högre utbildning som lämpar sig för livslångt lärande, i form av fristående kurser och kurser på distans och deltid, är mycket stort. Fristående kurser, distans- utbildning och distansstudenter har ökat kraftigt men minskat . Fort- och vidareutbildning – kompetensutveckling och livslångt lärande Det är i viss mån möjligt att mäta omfattningen av fort- och vidare- utbildning även om det innebär betydande definitionsproblem. Den enda registrerade basenheten är – som angetts – kurs utan att det anges om kursen är fristående, ingår i ett program eller utgör en fort- och vidareutbildningskurs. Det senare utgör ett syfte med kursen som egentligen enbart kan registreras i studentens huvud. Samma kurs kan läsas av en annan student inom ett program och med annat syfte. Men om man approximerar att en fort- och vidareutbildnings- kurs karakteriseras av att ges på deltid () och att kurs- deltagarnas medianålder är 35–så framgår att:17 16Utvecklingen av distansutbildning i svensk högskola kan följas i (2011). 17Denna definition används i SOU 2015:70 s. 185. Också fakta är hämtade därifrån. Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … Antalet fort- och vidareutbildningskurser, inom det totala utbudet av fristående kurser, har ökat (1993–2014) från att utgöra till . Fort- och vidareutbildningskurser består mest av korta kurser (<30 hp) Andelen fort- och vidareutbildningskurser på avancerad nivå är liten men stabil Fort- och vidareutbildningskurser finns i lika stor utsträckning på campus som på distans De flesta fort- och vidareutbildningskurserna finns inom huma- niora, lärarutbildning och hälso- och sjukvårdsutbildningar – men alla har minskat . Det finns således ett gott utbud av vad som kan karakteriseras som fort- och vidareutbildningskurser – mer än var fjärde fristående kurs är en fort- och vidareutbildningskurs, och – inte oväntat – är detta i 18 SOU 2015:70 s. 188. Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … huvudsak korta kurser som ges både på campus och på distans. Men man kan ifrågasätta om den ambition som ligger i fort- och vidareutbildning uppnås när en så liten andel av kurserna ges på avancerad nivå. Ännu mer kritiskt är den dramatiska minskningen av fort- och vidareutbildning inom de två yrkesområden som har en bristande kompetensförsörjning – lärare/skola och vård- området. Återkommande utbildning – vilka återkommer till högskolan? Det finns god kunskap om i vilken mån studenter återkommer till högskolan efter sin första utbildningsperiod.19 Kunskapen bygger på en omfattande undersökning av alla nybörjare i högskolan /79–1997/98 som följts till 2009. Totalt rör det sig om mer en miljon individers studiemönster. Mer än har återkommit till nya högskolestudier efter en första avslutad studieperiod. Bland kvinnorna har hälften åter- kommit och bland männen en tredjedel En stabil andel om av en nybörjarkull återkommer för studier om högst en termin Benägenheten att återvända till en ny studieperiod är högst bland nybörjare inom området vård och omsorg En majoritet av de män som tagit examen inom teknikområdet byter inriktning vid den andra studieperioden Det finns inte någon tids- eller åldersgräns för att återvända till högskolestudier. Det är slående hur tydliga skillnader som råder mellan kvinnors och mäns studiemönster. Mäns och kvinnors studieval är olika redan från start – män studerar genomgående under sin första studietid än kvinnor som väljer kortare utbildningar. Detta kan delvis, men ej helt, förklara varför kvinnor återkommer till studier i högre utsträckning. 19 (2012). Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … Av de som studerar högst en termin har cirka 85 pro- cent varit registrerade på fristående kurser, varav nästan hälften inom ämnesområdet juridik och samhällsvetenskap. En-terminsstudenter- na är betydligt äldre än övriga studenter. Mycket talar för att de studerar någon kurs av fortbildnings- eller bildningsskäl. Vård och omsorg utgör det största området för studenter som återkommer till utbildning och detta är ett stort och kvinnodomi- nerat området. Dock hade cirka en fjärdedel av både kvinnor och män bytt inriktning där området vård och omsorg samt undervis- ningsområdet var vanligast bland kvinnor och det tekniska området bland män. Bilden av återkommare till högskolan speglar också hur arbets- marknaden tar olika ansvar för fort- och vidareutbildning. Inom vissa områden finns påbyggnadsutbildningar, framför allt inom vårdom- rådet. De tre examina som finns på avancerad nivå inom vårdområdet (specialistsjuksköterske-, barnmorske-, psykoterapeutexamen) för- klarar till stor del varför vårdområdet är det vanligaste området att återvända till. Andelen som har återkommit för en ny studieperiod är lägst inom området medicin och odontologi vilket kan förklaras av att läkarnas specialistutbildning inte sker inom högskolan. Samma fenomen gäller inom teknikområdet där den företagsinterna fort- bildningen är omfattande. Det framgår också att en betydande andel studenter återkommer till högskolan för kompetensväxling, dvs. de studerar en helt ny inriktning. Detta gäller bland annat undervis- ningsområdet – trots att det här också erbjuds påbyggnadsutbild- ningar på avancerad nivå (speciallärare, specialpedagog). Det tycks inte finnas någon tids- eller åldersgräns för att åter- vända till högskolestudier. Det framgår t.ex. av att bland de personer som tog examen var det cirka 1 100 som återvände för en andra studieperiod läsåren 2005/06–2009/10, dvs. efter den första studieperioden. Mer än hälften var då . Sammantaget står det klart att en betydande andel av befolkning nyttjar högskolan i sitt livslånga lärande. Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … MOOCs – Online Courses – ses ibland som digita- liseringens frälsning av den högre utbildningen som kommer att revolutionera högskolan på samma sätt som handeln revolutionerats av Amazon, skivindustrin av Spotify och transportnäringen av Uber. MOOCs kan grovt definieras som öppna och lätt tillgängliga storskaliga kurser med internet som plattform. Kurserna vänder sig oftast mot en mycket bred publik, är i allmänhet avgiftsfria och med fritt tillträde. En enda MOOC kan i extremfallet genomföras av hundratusentals användare simultant, vilket ställer stora krav på teknik, pedagogik och kvalitetskontroll – i synnerhet om kurserna ger formella akademiska meriter. MOOC slog igenom i men har inte fått samma starka genomslag i och ännu mindre i . Skälen till olika genomslag kan finnas i förutsättningarna för högre utbildning i respektive kulturer. I är merdelen av utbildningen organiserad i fleråriga program och avgiftsbelagd. Då framstår det som en nästan revolutionär förändring att välrenommerade lärosäten erbjuder korta- re kurser gratis. Konstrasten är särskilt stor mot där det av tradition varit förhållandevis enkelt att få tillträde till en fristående kurs – på heltid, deltid, eller distans – och som alltid varit avgiftsfri. För svenska förhållanden ligger det revolutionära i att MOOC inte kräver förkunskaper. Det blir möjligt för en kurs- deltagare att komma förbi hela den komplexa antagnings- och urvals- processen som annars gäller för tillträde till högre utbildning i . Utvecklingen av MOOC har utanför gått mycket snabbt och flera plattformar för att distribuera MOOCs har utvecklats. Några av dessa drivs som icke-kommersiella verksamheter medan andra är kommersiella till sin karaktär. Oavsett kommersiell status organiseras MOOCs vanligen så att ett universitet står för kursens akademiska innehåll medan plattformsföretaget står för de tekniska lösningarna. Denna ansvarsfördelning hindrar inte att universitet ibland varit grundare av plattformsföretaget. Dominerande plattfor- mar är de amerikanska Coursera, edX, Udacity och den nya brittiska plattformen FutureLearn, men de kvantitativt största satsningarna görs i och , oftast i samarbete med någon av de etable- rade amerikanska plattformarna. MOOCs växer även i , , , , och . Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … Det är svårt att följa aktuella siffror angående hur många MOOCs som ges och hur många som tar del av dem. Beträffande visar en aktuell rapport från att 2014 fanns 64 000 deltagare anmälda till MOOCs vid svenska universitet och drygt 150 2015 fördelat på elva MOOCs som ges av sex läro- säten.20 Det är tveksamt om svenska lärosäten får använda sina an- slagsmedel till MOOCs men det finns ett förslag från Univer- sitetskanslersämbetet att genom ändring i högskoleförordningen göra det möjligt för svenska lärosäten att inrätta MOOCs som en särskild utbildningsform vid sidan av den ordinarie högskoleutbild- ningen. MOOCs har betydande fördelar som karakteriseras av: –utan kostnad – för kursdeltagaren –distribueras till många –”folkbildning” – ett demokratiskt drag Utveckling av högre utbildning Marknadsföring – stärker lärosätets status och internationella anseende Förstärkning av samverkan med samhället Learning Analytics – skapar kunskap om lärande. Det som i huvudsak driver svenska lärosäten att utveckla och ge ut- bildning i form av MOOCs är marknadsföring av lärosätet och att MOOCs tydligt bidrar till utveckling av hela den högre utbild- ningen (i enlighet med vad som ovan anfördes angående svårigheten att skilja på distansutbildning och campusutbildning – all utbildning utvecklas genom blended learning och i dual mode.) Debatten om MOOC har varit mycket polariserad. Liksom det finns mycket starka företrädare för som menar att MOOC 20 UKÄ (2016a) s. 17 och 19. Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … kommer att revolutionera högre utbildning, så finns det skarpa kritiker. De kritiska punkter som anförs mot MOOCs är: Kostnaderna – det är dyrt att utveckla MOOCs Svag kvalitetssäkring och svag kvalitet MOOCs är gratis för studenten – men inte för lärosätena. Att ut- veckla en MOOC är en resurskrävande verksamhet som kan uppgå till per kurs utöver lärartiden.21 Det råder ännu oklarhet om hur MOOCs ska finansieras långsiktigt. Till en del har lärosätena och plattformarna börjat ta ut avgifter, som dock är mycket lägre än för motsvarande campusutbildning. Det är särskilt vanligt att examination och kurscertifiering är förknippade med en kost- nad för kursdeltagaren. Dessa avgifter kan dock inte på långt när finansiera utveckling och drift av hela MOOCs-utbudet. De stora plattformarna drivs både kommersiellt och icke-kom- mersiellt. Eftersom mycket stora investeringar görs i plattformar på kommersiella grunder måste man anta att finansiärer kan se en hållbar affärsmodell avseende MOOCs. En misstanke har därför uppstått att de stora plattformarna under ett ingångsskede drivs gratis för nyttjaren för att på detta sätt bygga en stor databas av välutbildade och intressanta ”kunder”. Denna databas har därefter ett stort kom- mersiellt värde. Likheten med finansieringen av Facebook, Linkedin, etc. är uppenbar. Denna kritik förstärks när den kopplas till det nya fenomenet Learning Analytics. MOOC-plattformarna är totalt inte- grerat i elektroniska nätverk och genererar därmed avsevärda mäng- der data om studenters lärande och beteende i undervisningssitua- tionen vilket kan användas inom forskning om lärande. Detta medför risker av etisk karaktär och kan vara integritetskränkande, men framför allt kan Learning Analytics ges en kommersiell tillämpning och öka risken för en monopolliknande marknad inom högre utbild- ning. Dessa ibland spekulativa teorier om hur MOOC-plattformarna finansieras ger lätt ett konspiratoriskt intryck. Man måste dock vara 21 Enligt det enkätresultat UKÄ redovisar i UKÄ (2016a) s. 45. Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … klar över att högskolan utgör en mycket stor sektor som fort- farande växer över hela världen och som omsätter mycket stora sum- mor – i 2015. Att det finns kommersiella inslag i en så stor och växande verksamhet som högre utbildning är ofrånkomligt. Svensk högre utbildning har ett starkt utgångsläge genom sin flexibla organisation av utbildning i form av kurser och genom sin folkbild- ningstradition. I andra länder bedrivs ofta fort- och vidareutbild- ning, kompetensutveckling och livslångt lärande utanför högskolan i en annan organisation. Utbudet av högre utbildning som lämpar sig för livslångt lärande, både i form av fristående kurser och kurser på distans och på deltid, är mycket stort. Distansutbildningen och distansstudenterna har ökat kraftigt men har minskat . Den del av utbildningsutbudet som kan identifieras som fort- och vidareutbildning är också stort. Men man kan vara kritisk till den nedgång – från en hög nivå – som skett och tveksam inför om det är rätt områden som domi- nerar fort- och vidareutbildningen. av nybörjar- studenter återkommer till högre utbildning vilket tyder på att hög- skolan fungerar som en arena för fort- och vidareutbildning men även för kompetensväxling. Skillnaderna mellan hur kvinnor och män nyttjar högskolan för återkommande utbildning är slående. MOOCs är ett symptom på den högre utbildningens efterfrågan och status, men ej en lösning på högskolans problem att upprätthålla och ut- veckla högre utbildning för en allt större andel av befolkningen. MOOCs driver på den högre utbildningens tekniska och pedago- giska utveckling. Detta sker genom att utnyttja digitaliseringens mycket kraftiga möjligheter, men dess baksidor måste bevakas. Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … Vad är högskolans bidrag till det ökade behovet av kompetensutveckling? Inledningsvis anfördes fyra grundläggande uppgifter för högskolans utbildning: Det är svårt att prioritera mellan dessa uppgifter men det står klart att examensinriktad programutbildning av unga människor, och som förbereder för ett yrkesliv, utgör stommen i högskola och univer- sitet över hela världen – så även den svenska högskolan. Detta gäller trots att den svenska högskolan skiljer sig från omvärlden genom att i grunden vara kursbaserad. Det kursbaserade systemet har en betydande styrka i den flexibilitet det skapar för studenten och för lärosätena. Detta system skapar gynnsamma förutsättningar för livs- långt lärande genom att en så stor andel av det totala utbildnings- utbudet är tillgängligt i form av fristående kurser, ytterligare för- stärkt av att så stor andel utgöres av kurser på deltid och distans. Högskolans utbildningar utnyttjas också i hög grad av vuxna och yrkeslivsarbetande för återkommande utbildning. – med ett folk i utbildning är ett av de länder som investerar mest i utbildning och livs- långt lärande – detta beläggs i flera internationella studier.22 Studier visar också att svenska folket är ett folk i utbildning. , till- sammans med nordiska grannländer, har det högsta deltagandet av alla i utbildning av vuxna (65–) – OECD- genomsnittet är bara hälften så högt.23 Men, högskolan är inte den enda utbildningsanordnaren av fort- och vidareutbildning på tertiär nivå. I själva verket bedrivs kompetensutveckling och personalut- 22Se t.ex. OECDs rapporter Education at a Glance, senaste utgåva , (2015). 23SCB (2013). Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … bildning i huvudsak utanför högskolan. Detta illustreras av en under- sökning om vuxnas lärande från SCB 2014 där det visas att merdelen av all kompetensutveckling och fort- och vidareutbildning sker i form av internutbildning inom företag, myndigheter och andra arbets- organisationer.24 SCB skiljer i undersökningen på formell utbild- ning, dit högskolan räknas, och informell utbildning. 3,5 miljon indi- vider – av den vuxna befolkningen – genomförde någon typ av formell eller informell utbildning under undersökningsperio- den – till helt övervägande del inom informell utbildning, oftast som personalutbildning på arbetsgivarens bekostnad. Det kan före- komma att högskolan är engagerad för sådant uppdrag men detta sker endast i liten omfattning. Rapporten visar också att högskole- utbildade är mer benägna till kompetensutveckling än andra grupper. Livslångt lärande – individens behov Den öppenhet och den flexibilitet som präglar den svenska hög- skolans kursbaserade system, och som möjliggör fortbildning och vidareutbildning, är ett starkt system för livslångt lärande, men det är användbart främst för individen. Detta framstår också som stats- makternas intention med fortbildning och vidareutbildning när stats- rådet i propositionen Ny värld – ny högskola säger att … universitet och högskolor har ett stort ansvar när det gäller att erbjuda utbildning som motsvarar efterfrågan från personer som önskar fortbilda sig eller vidareutbilda sig.25 (Min kursivering.) Hela det stora utbildningsutbud som högskolan erbjuder i form av fristående kurser, på deltid och distans, utgör ett erbjudande för individen att fortbilda eller fortsatt bilda sig och förutsätter att indi- viden initierar sin egen kompetensutveckling genom en ordinarie ansökan om högskoleutbildning. I viss mån avspeglar det faktiska utbildningsutbudet också att högskolan baserar fort- och vidare- utbildningsutbudet på individens önskemål och behov. Det utbild- ningsutbud som lämpar sig och nyttjas för fort- och vidareutbildning domineras av humaniora. Inom denna kategori finns stora språk- utbildningar men ligger i övrigt inte centralt inom arbetsmarknadens 24SCB (2014). 2004/05:162 s. 88. Högskola och livslångt lärande – vilken roll bör högskolan spela … behov av kompetensutveckling. Dock måste beaktas – ovan anfört – att de olika arbetsmarknadsområdena har olika traditioner för sin egen kompetensutveckling och tar ansvar för sina egna kompetens- utvecklingsbehov på olika sätt – ibland med stöd av högskolan, ibland inte. Individens engagemang för sitt eget livslånga lärande och högskolans förmåga att möta detta behov är vitalt för att individen ska kunna fungera som medborgare i ett modernt kunskapssam- hälle. Individens engagemang och högskolans förmåga utgör också villkor för att ska kunna upprätthålla status som kunskaps- nation – men det räcker inte. Under rubriken samhällets ökade behov av fort- och vidareutbildning, kompetensutveckling och livslångt lärande ovan har samhällets och arbetslivets starkt ökade behov av kompetensutveck- ling betonats. Denna – mycket stora – utmaning kan inte mötas genom enbart individuella initiativ. När företag, myndigheter och andra arbetsorganisationer har behov av fortbildning och vidare- utbildning för att systematiskt kompetensutveckla sin personal så är högskolans organisation mindre väl anpassad.