sou · H4B35 · 2016-01-18 00:00:00 — forskning har framställt det som att partidemokratin har försvagats . I en rapport till den förra Demokratiutred- ningen skriver och att partiernas 34Hagevi & Loxbo, 2015. 35Madestam, 2014. kanalfunktion hamnat i kris och att den lokala organisationen kan ses som en vital demokratisk mötesplats.36 Den negativa medlemsutvecklingen och professionaliseringen av politiken kan ha bidragit till denna utveckling. Forskningen visar också att makten i lokalpolitiken har förskjutits från fritidspolitiker till de heltids- arvoderade politikerna, vilket vi redogör för i kapitel 9 om den lokala politikens organisering. Det är tänkbart att denna utveckling också tagit sig uttryck i en maktförskjutning i de politiska partierna. Flera forskare, däribland statsvetaren , menar dock att bilden av en försvagad interdemokrati bygger på en idealiserad bild av hur partierna tidigare fungerade. Det är mycket som tyder på att partierna på 1950 och 1960-talen var betydligt mer hierarkiska och toppstyrda än vad de är i dag.37 Diskussionen om intern demo- krati inom partierna kom först igång . Hagevi och Loxbo menar också i sin underlagsrapport att det finns flera tecken som visar på att interndemokratin stärkts . Detta är ett resultat av olika samhällsförändringar, t.ex. den ökade utbild- ningsnivån, den tilltagande individualiseringen och en minskad aukto- ritetstro. Dessa förändringar har lett till att de som är med- lemmar i ett parti sannolikt är mer kritiskt granskande och kräver mer att säga till om . Dessutom har relationen mellan partier och media förändrats. Det som förr var mer av partiinterna affärer tilldrar sig ett allt större medialt intresse, som rapporteringen från parti- kongresser, partistämmor, riksting och landsmöten får betyd- ligt större utrymme i media än de fick tidigare. Det innebär, enligt Hagevi och Loxbo, att det har blivit svårare för partiledningen att ostört manipulera och utöva makt över ombuden och medlem- marna.38 I enkätundersökningar där partimedlemmar och icke- partimedlemmar får ge sin bild av medlemsinflytande framkommer också en bild av att interndemokratin förbättrats. I tabellen här nedan, som visar resultaten av SOM-undersökningar , redovisas allmänhetens och partimedlemmars uppfatt- ning om partiernas möjligheter att ge medlemmarna inflytande 37Teorell, 1998. 38Hagevi & Loxbo, 2015. över partiernas politik. Undersökningen har förvisso besvarats av ett begränsat antal partimedlemmar, men visar att medlemsinflyt- andet inte har försämrats. Källa: Hagevi & Loxbo, 2015. Data från , . Primärforskare för SOM- institutets data är Gissur Ò (m.fl. 2015; 2014) och för 1999 (m.fl. 2000). Frågan lyder ”Det finns olika uppfattningar om de politiska partierna. Hur tycker du partierna fungerar när det gäller:” varpå bland annat ”Att ge medlemmar inflytande över partiets politik” nämndes. Det var möjligt att svara ”mycket bra”, ”ganska bra” (sammanslaget till bra i tabellen), ”ganska dåligt” och ”mycket dåligt” (sammanslaget till dåligt i tabellen) samt ”vet ej”. Resultaten i denna undersökning kan också jämföras med kommun- och landstingsfullmäktigeundersökningen (KOLFU) som gjorts av Förvaltningshögskolan vid . Enligt denna är det fler kommunpolitiker som upplever att de lokala partiorganisa- tionerna har inflytande i politiken än sedan.39 Förändringen är marginell, men visar åtminstone att inflytandet inte har försvagats. Trots att partimedlemmars upplevda inflytande tycks ha stärkts är det mycket som tyder på att interndemokratin i partierna är långt ifrån tillfredställande. Enligt undersökningen som redovisas i tabellen ovan är det fortfarande av partimedlemmarna som upplever den som dålig. Den allmänna uppfattningen av partierna är också att de är topp- styrda. Bland personer som inte är medlemmar är det mindre än var femte som tror att partimedlemmarna har goda möjligheter till inflytande över partiernas politik. Enligt SCB:s enkätstudie av för- troendevalda som hoppat av var det också som upplevde att de inte fått genomslag för sina argument i partiet.40 Källa: Kölln, 2015. I en enkät som genomfördes av i samarbete med utredningen och som redovisas i tabell 6.6 har frågor ställts till partimedlemmar om hur mycket inflytande de har och hur mycket de borde ha. De flesta uppger att medlemmarna har lite inflytande och upplever att de borde ha mer. De flesta tycker också att det vore bra eller mycket bra om alla medlemmar får rösta 39Undersökningen presenteras i Hagevi & Loxbo, 2015, och är genomförd av och av . Undersökningen visar att det finns skillnader mellan olika partier, men sammantaget är det fler politiker som upplever att de lokala partiorganisationerna har inflytande 2008 än 1999. 40SCB, 2015a. i valet av partiledare och att medlemmarna spelar en roll i fram- tagandet av de nationella valplattformarna.41 Det finns flera orsaker till att medlemmarnas inflytande är begränsat. I utredningens enkät till de lokala partiorganisationerna bad vi företrädarna att värdera ett antal påståenden om varför med- lemmarnas möjligheter att delta i partiets interna beslutsprocesser är begränsade. Det skäl som rankades högst var att medlemmarna saknade tid att sätta sig in i och ägna sig åt besluten. Kraven på effektiva och snabba beslutsprocesser sågs också som en begräns- ning. Annan forskning visar att partiernas organisatoriska utveck- ling bidragit till att medlemmarna fått mindre att säga till om. Partierna har byggt upp en allt större professionell apparat. Idé- utveckling sker, enligt en studie av de s.k. policyprofessionella som genomfört, och sammanfattats i en rapport till utredningen, av socialantropologen , statsvetaren och sociologen , i stor utsträckning av anställd personal.42 De policyprofessionella agerar inom partierna, på PR- byråer eller tankesmedjor kopplade till partierna (se kapitel 10 om deltagande och inflytande på nationell nivå). Professionaliseringen av partierna, vilket vi ytterligare redogör för i avsnittet här nedan, har enligt studien fört med sig att medlemmarna fått mindre inflytande över idéutvecklingen i partierna. 6.6Partiernas reaktioner på medlemstappet Det minskade antalet medlemmar betyder att partierna har tvingats förändra hur de kommunicerar med väljarna och hur de organiserar verksamheter såsom idéutveckling, valkampanjer och opinionsbild- ning. Som vi visade i avsnittet om interndemokratin har medlems- minskningen påverkat partierna på olika sätt beroende på deras tradition. Medlemsminskningen har varit svårare att bemöta för de traditionella folkrörelsepartierna. Att ha ett stort antal medlemmar visar att dessa partier företräder breda samhällsgrupper. De väljar- orienterade partierna är inte på samma sätt i behov av ett stort antal medlemmar för sin legitimitet. De kan vinna legitimitet genom de 41Kölln, 2015. 42Garsten m.fl., 2015, s. 208 ff. idéer de presenterar eller genom att tillgodose väljarnas krav.43 Medlemmarnas roll har begränsats till insatser i valrörelsen, och partimedlemskapet är framför allt relevant när det gäller att åta sig ett förtroendeuppdrag.44 I de intervjuer utredningen har genomfört med företrädare för partierna uppger samtliga riksdagspartier att medlemsutvecklingen är en mycket betydelsefull fråga för partierna. När frågor ställdes om huruvida partiets politik utformas efter medlemmarnas eller väljarnas intresse och åsikter svarade partiföreträdarna på nationell nivå att medlemmarnas åsikter och intressen väger tyngre. Samtliga partier uppger också att de från centralt håll genomför aktiviteter för att rekrytera nya medlemmar. I undersökningen av de lokala partiorganisationerna och i utredningens intervjuer med partiföre- trädare ges flera exempel på åtgärder som partierna genomför för att rekrytera nya medlemmar. Ett flertal lokalorganisationer genomför utåtriktade kampanjer för att värva medlemmar, såsom dörrknack- ning, rundringning, annonser i lokalpressen, café- och torgmöten och medverkan vid festivaler. Några partier har haft interna värv- ningstävlingar och i ett parti har en kampanj gått ut på att varje medlem ska värva ytterligare en. Flera förträdare uppger att sociala medier är viktiga för att värva medlemmar och ett parti har kontaktat personer som gjort inlägg och kommentarer som de anser motsvarar deras ideologi. Några partier har headhuntat personer som de anser ska gå med i partiet. Ett parti har tagit fram parti- information på andra språk för att nå ut till nyanlända. Flera före- trädare uppger att de arbetar med mentorer för att skola in per- soner som just gått med. På utredningens begäran har SCB ställt en fråga i sin enkät till folkvalda i kommunfullmäktige om de upplevde att det egna partiet arbetade aktivt för att rekrytera nya medlemmar från underrepre- senterade grupper, såsom unga och utrikes födda. Enligt denna uppgav var fjärde förtroendevald att deras parti gör detta i hög grad medan upplevde att de gör det i viss grad. upplever att deras parti inte arbetar alls på att förbättra representativiteten i deras medlemskår.45 Nära hälften av de till- 43Dahl, 2011. 44Karlsson & , 2011. 45SCB, 2015a. frågade lokalorganisationerna i vår enkät uppgav också att de arbetar aktivt för att hålla kvar de medlemmar de redan har. Sociala verk- samheter, trivselkvällar, fredagsluncher och föreläsningar är exem- pel på verksamheter som anses vara viktiga för att undvika att medlemmar lämnar. Flera företrädare nämner just frågan att hålla kvar medlemmarna och medlemsvården som en utmaning. Medlem- mar som inte får en uppgift eller som känner att de inte får utlopp för sitt engagemang har en tendens att lämna partiet. Det råder ingen tvekan om att partierna anser att medlemmarna är viktiga. Däremot anser partierna att medlemmarna har olika roller att fylla. De två funktioner som de lokala organisationerna ansåg vara viktigast, vilket framgår av tabellen här nedan, är kom- munikationen med väljarna och insatser vid valrörelserna. Även i idéutveckling och vid tillsättningen av förtroenevalda anses medlem- marna vara viktiga, medan de är av mindre betydelse för omvärlds- bevakningen och det praktiska arbetet i partierna. Källa: Utredningens enkät till de lokala partiorganisationerna –. Skattningen har skett på en fyragradig skala (1= ingen betydelse, 2= liten betydelse, 3= stor betydelse, 4= mycket stor betydelse). Staplarna visar medelvärden för respektive funktion. I enkäten till de lokala partiorganisationerna ställdes dessutom en fråga om hur de lokala företrädarna bedömde att medlemsutveck- lingen påverkat partiets olika verksamheter. Resultatet visar att ingen verksamhet har försämrats som ett resultat av medlemsutvecklingen, förutom det praktiska arbetet inom partierna. medlemsutvecklingen mellan olika partier och mellan olika platser i landet. Flera lokalorganisationer uppger att det sjunkande med- lemsantalet har lett till att många uppgifter läggs på några få aktiva. Flera företrädare menar att det blivit svårare att hitta lämpliga kandidater, särskilt kandidater från underrepresenterade grupper såsom unga och utrikes födda. Slutligen är det flera som menar att medlemsutvecklingen påverkar engagemanget bland de som redan är aktiva. Nya medlemmar kan motivera de som redan är parti- aktiva och stimulera den lokala organisationen. Totalt sett verkar det inte som om medlemsminskningen inne- burit att kontaktytan mellan partierna och väljarna minskat. sker kommunikationen med väljarna till stor del genom massmedia och sociala medier. Möjligheten att skicka email till politiker lik- som politikernas närvaro på sociala medier leder till att kontaktytan i någon mån kan anses större . Enligt vår enkät är det runt hälften av partierna som anger att internet och sociala medier används ofta eller mycket ofta av partimedlemmarna för interna diskussioner om aktuella politiska frågor. En lika stor andel uppger att de använder internet ofta eller mycket ofta för att kom- municera med väljarna. Det är dock enbart runt var tionde parti- organisation som uppger att de använder internet när det kommer till interna omröstningar. Trots att antalet partimedlemmar har minskat är nivån på det gene- rella politiska intresset i samhället oförändrat. Attitydundersök- ningar visar att intresset i samhället för att åta sig förtroende- uppdrag är begränsat. I undersökning uppgav av respondenterna att de kunde tänka sig att ta ett politiskt uppdrag för det parti de sympatiserar med.46 Ytter- ligare uppgav att de kanske skulle kunna ta ett uppdrag. Inställningen till att åta sig ett politiskt uppdrag verkar inte förändrats utan har varit . I en undersökning för svarade runt var fjärde 46 , 2011. person att de absolut eller kanske skulle kunna åta sig ett politiskt uppdrag i kommunen för det parti som de sympatiserade med.47 Det är svårt att avgöra huruvida de personer som säger sig vara villiga att åta sig ett politiskt uppdrag verkligen skulle göra det om de blev tillfrågade, men undersökningarna ger en indikation på att det finns en grupp individer som skulle vara redo att engagera sig. Dessutom är det betydligt fler unga vuxna än äldre som uppger att de kan tänka sig att åta sig ett förtroendeuppdrag. Enligt den undersökning som genomfördes i var det av respondenterna under som skulle kunna tänka sig att ta ett uppdrag, mot enbart av de som var . Uppdragsvilligheten var även högre bland män än kvinnor. Även om partierna själva anger att de aktivt arbetar på att rekrytera nya medlemmar har de flesta som gått in ett parti gjort det på eget initiativ eller för att de ingår i ett socialt sammanhang med andra partiaktiva. Enligt SCB:s studie av folkvalda på kommu- nalnivå var det enbart var femte politiker som gått med i ett parti efter att blivit tillfrågade av partiet direkt.48 Något fler än hälften hade gått med i partiet på eget initiativ medan hade blivit tillfrågade av en familjemedlem, vän eller bekant. Det kan vara så att de flesta individer upplever att initiativet att gå med i partiet var deras eget även om ett parti faktiskt har varit i kontakt och påverkat dem på något sätt innan. Resultatet kan dock tolkas som att det finns utrymme för partierna att locka fler medlemmar genom uppsökande verksamhet. visar resultaten från vår enkät till de lokala partiorga- nisationerna, vilken vi visar i figur 6.6 här nedan, att de som rekry- teras till partierna, och troligen även en stor del av de som uppger att de gått med på eget initiativ, är personer som någon av de partiaktiva personligen har kontakt med. Sammantaget är sociala nätverk och kontakter särskilt betydelsefulla för vem som blir parti- medlem. I SCB:s enkät till de förtroendevalda i kommunfullmäk- tige framkommer att av de förtroendevalda har en för- älder som också varit förtroendevald. De sociala nätverkens betyd- else för partiengagemang har även visats i andra studier. Statsvetaren har studerat varför personer med högre utbildning 47Region , 2014. 48SCB, 2015a. är överrepresenterade i de politiska partierna. Enligt hans studie är inte utbildning i sig en faktor, utan snarare de sociala nätverk som högutbildade skaffar sig under sin studietid.49 I en studie om bekant- skapens betydelse för demokratin av statsvetaren framkommer att av svenskarna uppger sig vara bekanta på nära håll med en riksdagsledamot eller en kommunpolitiker. Sannolikheten att vara bekant med en riks- dagsledamot är fyra gånger högre bland akademikerfamiljer än bland arbetarfamiljer och dubbelt så hög bland personer med hög än med låg inkomst.50 Källa: Utredningens enkät till de lokala partiorganisationerna –. Respondenterna har tagit ställning till frågan; ”I vilken utsträckning lyckas parti et rekrytera nya medlemmar i samband med följande typer av aktiviteter/kontakter”; 1= aldrig, 2= sällan, 3= ibland, 4= ofta, 5= mycket ofta. Staplarna visar medelvärden för respektive aktivitet/kontakt. Nätverkens betydelse leder till en exkludering av personer hemma- hörande inom vissa sociala kategorier, t.ex. personer som bor i socioekonomiskt svaga områden. Statsvetaren visar i sin studie Politik på stadens skuggsida att personer som bor i socio- ekonomiskt svaga områden har betydligt mindre chans att bli rek- ryterade och partiaktiva än personer som bor i socioekonomiskt starka områden. Dessa individer har en lägre politisk delaktighet än övriga, oberoende av faktorer såsom utbildning eller ekonomiska 49Persson, 2012. 50Oscarsson, 2003. resurser.51 Detta beror, enligt Strömblad, på att de bor i områden som är mindre ”politikertäta” och att de därmed har mindre chans att komma i kontakt med politiker och rekryterande nätverk. Rekrytering av kandidater för förtroendeuppdrag I tidigare undersökningar har det framkommit att partierna har svårigheter att rekrytera kandidater till förtroendeuppdrag. Dessa svårigheter har tilltagit i de undersökningar som gjordes på 1970 och 1980-talet.52 Enligt en undersökning som gjordes inför Demo- kratiutredningen var det av de lokala parti- organisationerna som hade svårigheter att fylla partilistorna. I vår enkät till de lokala partiorganisationerna var det däremot 22 pro- cent som uppgav att de hade svårt att hitta personer som var villiga att ställa upp som kandidater i kommunalvalet 2014.53 I en under- sökning genomförd av inför valet uppgav också var fjärde lokal partiorganisation sådana problem.54 Källa: Utredningens enkät till de lokala partiorganisationerna –. Rekryteringsproblemen varierar mellan olika partiorganisationer lokalt, och även om medlemsminskningen inte totalt sett inneburit att partierna står inför ett problem när det kommer till att tillsätta kandidater så kan det finnas problem lokalt. I sammanhanget ska tilläggas att mer än 6 000 förtroendeuppdrag försvunnit de senaste 51Strömblad, 2003. 53Vår enkät hade ett bortfall på , vilket är större än de tidigare enkäterna. Dessutom valde att inte delta. 54SKL, 2015b. 25 åren, varpå det totalt sett är färre förtroendevalda som ska utses. utnyttjar partierna sina medlemmar alltmer vid tillsätt- ningen av förtroendeuppdrag. Av samtliga partimedlemmar är det som är eller har varit förtroendevald mot 24 pro- cent 1987.55 Det är ungefär 100 000 personer som är aktiva i ett parti. Vid valet nominerades sammanlagt 51 000 politiker och sammanlagt valdes cirka 40 000 personer till något förtroendeupp- drag. Partimedlemskapet har därmed blivit tydligare förknippat med att vara förtroendevald. Partiernas agerande är avgörande för vem som kandiderar När det kommer till att sätta samman listor inför valen är partier- nas agerande avgörande för vem som ska kandidera. Partierna är grindvakter, som uttrycker det i sin rapport till utred- ningen.56 I huvudsak är det valberedningarna som har inflytande över hur listorna sätts samman, men eftersom de flesta partierna tillämpar provval kan medlemmarna påverka processen. De flesta som blir folkvalda tenderar dock inte att själva agera aktivt för att kandidera. SCB:s studie av de folkvalda visar att det enbart var av de folkvalda som själva hade bett om att bli uppsatta på valsedeln, medan hade blivit tillfrågade.57 Ett liknade resultat framkommer i den studie som och gjort av de partiaktiva års val. Enligt dem tycks kandidaterna inte vara särskilt entusiastiska för uppdraget, och de flesta kandiderar på någon annans uppmaning. års val var det enbart av de som kandiderade som gärna ville bli invalda, medan var fjärde kandidat helst inte ville bli upp- satt på listan.58 Av de som blev invalda var det dessutom fem pro- cent som helst inte ville och en procent som absolut inte ville. I en tidigare artikel beskriver därför , och partiaktivisten som en motvilligt engagerad altruist.59 Det faktum att flera motvilliga kandidater väljs in kan vara en förklaring till 55Hagevi & Loxbo, 2015. 56Wide, 2015. 57SCB, 2015a. 58SKL, 2015b. 59Erlingsson, , 2014. varför flera valda också hoppar av sitt uppdrag direkt efter mandat- periodens början. Sammantaget är det en liten grupp partimedlemmar som bestäm- mer över vem som ska bli vald. Enligt vår enkät är det mer än hälf- ten av partiorganisationerna som uppger att det är mindre än 20 per- soner som deltar vid de beslutsprocesser som rör partiernas list- sammansättning. Det begränsade antalet ska inte förstås som att det är en liten elit som stänger ute andra, utan snarare att gruppen aktiva partimedlemmar på lokal nivå är begränsad till antalet. Ett problem med denna utveckling är att det i regel är en liten, socialt homogen grupp som fattar beslut om vilka som blir nominerade. Detta påverkar vem som blir vald, men också vem som väljer att själv kandidera. För utomstående kan partierna ses som slutna och exklusiva sällskap, vilket kan medföra att få är villiga att träda in i dem, framhäva sig själva och arbeta för att göra en politisk karriär . Denna slutenhet kan leda till att flera politiskt engagerade väljer andra kanaler för sitt politiska intresse än att aktivera sig i ett poli- tiskt parti. 6.7Professionaliseringen av de politiska partierna Medlemsminskningen har lett till att de politiska partierna har tillgång till färre aktiva som på frivillig basis är villiga att utföra uppgifter inom partier. Som en lösning på detta har partierna an- ställt personal som utför partiverksamhet på heltid. Sedan 1960- talet har antalet anställda i de politiska partierna ökat med ungefär fem gånger.60 En likande utveckling har skett i andra jämförbara länder i . Denna utveckling har inneburit att partierna har dragit på sig allt större kostnader för personal. Partiernas uppskatt- ade utgifter är högre vad de var år 1960.61 För att täcka de ökade kostnaderna har partistödet ökat med en motsva- rande storlek. Partistödet infördes och har därefter ökat med fem gånger i fast penningvärde. Bakgrunden till att partistödet infördes var inte minskningen av medlemmar, vilken då inte på- 60Kölln, 2015. 61Hagevi & Loxbo, 2015. börjats, utan att politiken blivit mer komplext. började sammanträda om och valkampanjerna började i sig bli mer krävande. Det ansågs också som viktigt för demokratin att de poli- tiska partierna hade rättvisa och jämlika ekonomiska förutsättningar att utöva inflytande på de politiska processerna.62 Enligt Hagevis och Loxbos analys följer dock ökningen av parti- stödet delvis trenden med ett minskat medlemsantal. Parti- stödet ökade förvisso även under de år då medlemstalet ökade, men ökningstakten har varit kraftigare . Ökningen har varit cirka 15,5 miljoner , vilket motsvarar årsarbetskostnaden för cirka 25 tjänstemän. uppgår det svenska partistödet till . Det ska tilläggas att antalet arvoderade politiker också har ökat kraftigt . I relation till andra inkomster är partistödet helt domine- rande för de politiska partierna. Enligt Utredningen om offentlighet för partiers och valkandidaters intäkter (SOU 2004:22) finansierades av partiernas verksamhet av partistödet. Medlemsavgifterna står för runt fem pro- cent av intäkterna, vilket visar att medlemmarna inte är nödvändiga för partiernas ekonomiska överlevnad. Mer än två tredjedelar av samtliga lokalorgansationer som svarade på vår enkät uppgav att det kommunala partistödet betalade för av orga- nisationens verksamhet. Enligt Hagevi och Loxbo finns det en bred acceptans i samhället för partistödet. Enligt en enkät, som genomförts inom ramen för deras forskningsprojekt, är det av den svenska befolkningen som instämmer i påståendet att partistödet är viktigt för att vår demokrati ska fungera, medan enbart tar av- stånd. Bland partimedlemmar är det runt två tredjedelar som instäm- mer i påståendet. 62 Gidlund & , SOU 1999:130. 6.7.2Professionaliseringen av valkampanjer, idéutveckling och opinionsbildning De ökade kostnaderna för partierna har främst uppkommit genom de allt dyrare och professionaliserade valkampanjerna. Denna utveck- ling noterades , men har därefter fördjupats. I någon mån visar utvecklingen att partierna inte är villiga att helt förlita sig på medlemmarna när det gäller kommunikationen med väljarna, genomförande av valkampanjerna, idéutveckling och opi- nionsbildning.