sou · H4B310 · 2016-02-01 00:00:00 — Forskningsresultaten nedan är baserade på traditionella massmedier, och säger ingenting om vilken roll digitala och sociala medier spelar för EU-kunskaperna. Som nyhetskälla spelar dock nyheter i tv, radio, morgontidningar på papper och nyhetssidor på internet fortfarande en större roll än sociala medier.9 7Standard Eurobarometer 82 2014 (Public opinion in Union). 8Se bl.a. 2015. 9Strömbäck & 2015. Bättre information om EU EU-bevakning får minskat utrymme? Bland debattörer och forskare finns en samsyn om att svensk EU- bevakning – med ett fåtal undantag – präglas av oregelbundna punktinsatser och valrapportering i samband med Europaparlamentsvalen vart femte år.10 EU-journalistiken karakteriseras ofta som tråkig, onyanserad och med starka nationella vinklingar. Dessutom anses den endast ha fokus på några få kontroversiella ämnen och extraordinära händelser.11 I den mån denna bild stämmer, blir den än mer problematisk i ljuset av att EU-bevakningen dessutom får minskat utrymme . ”Paradoxalt nog”, skriver , ”tycks mediernas ambitioner ha sänkts i takt med att EU:s inflytande ökat”.12 Dagens bevakning, säger före detta Brysselkorrespondenten , ”ligger långt ifrån de ambitioner vi hade ”.13 När det gäller tryckt press finns det tecken på att EU-bevakning- en har fått minskat utrymme . En studie som jämför förekomsten av EU-relaterade artiklar i , och åren 2001, 2004, 2006, 2009 och 2010 visar att det har skett en nedgång i antalet EU-artiklar i samtliga tidningar.14 Nedgången skedde dessutom från en redan låg nivå. låg förhållandevis dåligt till i jämförelse med t.ex. Helsingin Sanomat. Medan innehöll EU-relaterade nyheter , fanns det i Helsingin Sanomat och i Irish Times.15 En undersökning av rapporteringen kring riksdagsvalen – 2010 bekräftar att EU-relaterade frågor har fått minskat utrymme i mediernas valrapportering. var av frågorna på mediernas dagordningar i valrörelsen EU-relaterade. Därefter har de EU-relaterade frågorna minskat kraftigt till att vara helt frånvarande på mediernas dagordningar.16 10Tallberg m.fl. 2011a. 11Bjereld 2009, 2010, Berglez 2009. 12Wester 2009, s. 10. 13Wester 2009, s. 10. 15Palm 2002, s. 96. 16Asp 2014, s. 7. Se även 2014. Bättre information om EU har det också funnits flera exempel där stora nyhetsmedier har satsat på en fördjupad EU-bevakning med tonvikt på det som har relevans för . Satsningarna har varit ambitiösa, men sällan uthålliga. Den bristande uthålligheten kan troligen förklaras främst av knappa resurser och den ekonomiska situationen men också av att EU inte bedöms ha något stort nyhetsvärde för en bred publik.17 En pågående satsning är (tidigare 24Direkt), som har EU-bevakning som en del av sitt uppdrag. har sänt från sessioner samt olika seminarier, debatter och samtal om vad som pågår i EU.18 När det gäller SVT:s nyheter finns det anledning att tro att nyhetstäckningen (mätt som EU-relaterade nyheters andel av det totala nyhetsflödet) förblivit i stort sett oförändrat över . 18Enligt kommer de att förändra EU-bevakningen och planerar ett nytt upplägg . Ambitionen är att koppla arbetet i /med den politiska debatten i . Bättre information om EU kommunikation har följt hur nyhetsprogrammet rapporterar om EU.19 Av det totala flödet av inrikes- och utrikesnyheter i Rapport är EU-relaterade nyheter. Detta är en siffra som har varit relativt sedan det svenska EU-inträdet till och med (då studien avslutades). En annan studie kommer fram till en liknande siffra för åren 2011– 2013.20 Det saknas uppgifter för nyheter i radio. EU framställs allt oftare som bortaplan? Det förefaller även som om media, precis som skolan, förmedlar bilden av att EU är något avlägset och avskilt från det nationella. Till exempel har det i SVT:s Rapportsändningar över åren skett en förskjutning från att behandla EU i ett inrikespolitiskt perspektiv till ett utrikesperspektiv. Tittarna möter därmed inte EU i Rapports sändningar främst på en svensk arena utan på en utrikesarena.21 När siffrorna bryts ner till inrikes- och utrikesnyheter är det också tydligt att inrikesrapporteringen om EU var som mest intensiv i samband med folkomröstningen om medlemskapet, inträdet 1995 och euroomröstningen . EU och Europasamarbetet tog också en större plats i nyhetsflödet mellan de båda folkomröstningarna. Efter folkomröstningen om euron har EU på den inrikespolitiska dagordningen i stort sett helt lyst med sin frånvaro i Rapport.22 Även om studien avslutades finns det inget som talar för att utvecklingen varit annorlunda . Även tidningarna publicerar oftast sina EU-artiklar under sektionen för utrikesnyheter. I storstadspressen hamnar av EU- artiklarna under utrikesnyheter, medan hamnar under inrikesnyheter. Övriga artiklar återfinns främst under ekonomi och opinion.23 Landsortspressen kopplar dock i något högre grad ihop EU-relaterade frågor med lokala förhållanden, och innehåller oftare än storstadspressen artiklar med EU-koppling under sektionerna för regionala/lokala nyheter.24 Studien omfattar åren 1980–2010. 23Byström & Eng 2015. 24Byström & Eng 2015. Bättre information om EU Politiska konflikter får undanskymd roll? I flera studier framkommer att media ofta inte förmår förmedla vilka politiska alternativ eller konfliktlinjer som finns i pågående frågor på EU-nivå. Den ”konflikt” som förmedlas handlar snarare om ”” kontra ”EU” än om de olika politiska alternativen som ligger bakom beslut i EU. Detta är särskilt allvarligt ur ett demokrati- och delaktighetsperspektiv, eftersom ”konfliktlinjerna” i många frågor även skär genom det svenska samhället. När media abdikerar från denna rapportering och ersätter den med budskap som implicerar att konflikten handlar om ”mot EU” (eller mot andra medlemsländer), minskar också individers och organiserade intressens möjligheter att ta ställning till sakfrågor. I en avhandling beskrivs hur detta kan bidra till en känsla av distans mellan det svenska och det europeiska.25 En indikation på denna tendens finner vi i en studie av Rapports sändningar . Trots att rådet och är gemensamma lagstiftare får händelser i rådet (dvs. där konfliktlinjen går mellan medlemsländerna) betydligt mer uppmärksamhet än händelser i (där konfliktlinjen i högre grad går mellan politiska alternativ).26 De transnationella politiska alternativen får därmed en undanskymd plats och ersätts med rapportering om den linje. Därmed ”avpolitiseras” EU-samarbetet, vilket försvårar mediekonsumenternas möjligheter att bilda sig en uppfattning om frågan. Förmodligen bidrar detta också till att många talar om EU-rapporteringen som ”tråkig”. Att nyheterna förefaller ge ett relativt sett mycket större utrymme till diskussioner och beslut i rådet än i resulterar sannolikt också i en förstärkning av bilden av ”vi” och ”dem”, eller av ”EU” som enhet som går att särskilja från ””. I ljuset av att rådet är mer synligt än i media, är det ännu mer problematiskt ur demokratisynvinkel att media inte rapporterar om de politiska alternativen i EU-relaterade frågor i samband med riksdagsvalen. När de svenska representanterna i rådet indirekt väljs genom riksdagsvalet, sker i stort sett ingen rap- Bättre information om EU portering alls.27 Väljarna vet därmed ofta inte vilka sakfrågor det parti de röstar på vill arbeta för inom EU. Även med andra mätmetoder visar det sig att de politiska alternativen i väldigt liten utsträckning får utrymme i media. I en studie av rapportering i tio viktiga och centrala politiska frågor som beslutade om –2014, framkommer samma tendens. Studien fokuserar på bevakningen kring tiden för beslut av . Frågor som undersöks är bl.a. föräldraledighet, finansskatt, EU:s budget och ACTA.28 Genomgången visar att DN bara valde att rapportera om fyra av tio ärenden och att tidningen endast valde att återge de politiska konfliktlinjerna bakom beslutet.29 Flera exempel på denna tendens har också beskrivits i detalj av frilansjournalisten . De sakpolitiska intressekonflikter som legat till grund för förhandlingar, kompromisser och beslut på EU-nivå förvandlas till nyheter på temat ”mot EU” när de når svensk press.30 I en studie av Rapports nyhetssändningar framkommer dessutom att mycket få av de nyhetsinslag som innehåller en sakpolitisk EU-koppling handlar om andra frågor än ekonominyheter.31 Sammanfattningsvis kan den genomsnittlige mediekonsumenten varken få en bild av att de nationella valen avgör vem som ska representera vid utformingen av politiken och i lagstiftningsarbetet i rådet, eller vilka politiska konfliktlinjer som finns att ta ställning till eller försöka påverka i EU-politiken. Kombinerat med bristfälliga grundkunskaper från skolan framstår det som helt naturligt att allmänhetens intresse för politik på EU-nivån är betydligt lägre än politik på nationell nivå, och att kunskaper om politik på EU-nivån är betydligt sämre än motsvarande kunskaper om politik på nationell nivå. När vi till detta läger de politiska partiernas EU-förmedling, får vi ännu en delförklaring till dessa stora skillnader. 28De 10 besluten härstammar från Hix . ACTA är en förkortning av The Anti-Counterfeiting Trade Agreement (Handelsavtal för bekämpning av varumärkesförfalskning). Bättre information om EU Det saknas aktuell forskning kring hur de politiska partierna ”talar” om EU. Vi kan därför bara ge en översiktlig bild och dra slutsatsen att partierna i alltför låg grad står för informations- och kunskapsförmedling om EU-relaterade frågor. vill vi uppmana forskare och studenter på universitet och högskolar att genomföra nya studier på detta område. Om vi först tittar på kvantitet så är det ingen tvekan om att EU- dimensionen är försvinnande liten i de politiska partiernas retorik. En studie visar att andelen EU-uttalanden i partiernas valmanifest inför riksdagsvalen minskade – från en redan mycket låg nivå – mellan 1995 och 2010.32 En annan studie, som använder en delvis annorlunda mätmetod, kommer fram till samma resultat för de tre partier som studerades.33 Den förstnämnda studien visar även att av alla uttalanden som görs av politiker i media handlar om Europasamarbetet och att andelen dessutom har sjunkit . Detta är betydligt lägre än i övriga länder som jämförs i studien. I förefaller siffran t.ex. vara den fyrdubbla och i den femdubbla jämfört med Sverige.34 När det gäller den plats som EU-relaterade frågor får i valrörelser visar en undersökning som jämför partiernas och mediernas dagordningar inför riksdagsvalen –2010 på liknande resultat. Sedan valet har andelen EU-relaterade frågor fått allt mindre utrymme på partiernas dagordningar och under valen 2006 och 2010 – och sannolikt även val – saknades de EU-relaterade frågorna helt och hållet.35 35Asp 2014, s. 7. Bättre information om EU När det gäller innehållet i de politiska partiernas förmedling av information om t.ex. vilka frågor de vill driva på EU-nivån visar en kortfattad genomgång som vi gjorde att partierna i hög (om än varierande) grad separerar ”EU” från nationella politiska frågor på sina webbplatser. Hos så gott som alla partier förekom ”EU” som en separat flik eller meny, ibland under rubriken ”internationellt”, medan EU ofta inte omnämndes alls i politiska frågor som har stark EU-koppling. Partierna signalerar samma sak som skolan och media att EU är ett system skiljt från och att ”EU- frågor” kan separeras från svensk politik. Dessutom informerar partierna mycket sparsamt och i många fall inte alls om sitt samarbete med sina närstående europeiska partier (Europartierna). Europapartiernas policybeslut verkar sällan föranleda någon större uppmärksamhet i de svenska partiernas kommunikationsarbete. Så är till exempel de valplattformar som de flesta Europapartier tar fram inför Europaparlamentsvalen ofta osynliga i den svenska kampanjen.36 När vi sedan gick igenom valmanifesten inför riksdagsvalet , med en delvis annan metod än den i ovanstående tidsserie, 36 m.fl. 2010, s. 98–99. Bättre information om EU visade det sig att partierna i väldigt låg grad berättar om vilka konkreta förslag de vill driva inom EU. Form, omfång och sättet förslagen presenterades på skilde sig mellan valmanifesten. En direkt jämförelse kan därför vara missvisande men resultaten ger en tydlig fingervisning om hur få EU-relaterade frågor som lyfts fram av partierna i valtider. Av de 54 förslag som Socialdemokraterna presenterade handlade 7 om EU-nivån, och av Alliansens 269 förslag handlade 6 stycken om EU-nivån. Ytterligare 9 ”avsiktsförklaringar” med EU-politiken fanns med i valmanifestet men dessa presenterades inte på samma sätt som övriga förslag. hade 105 förslag varav fem relaterade till EU-nivån, och motsvarande siffror för var 6 av 78. saknade helt sådana förslag. Med ett undantag () behandlades EU i ett separat avsnitt, ofta långt bak i dokumentet. Med andra ord saknades i stort sett helt den typ av som skulle ha gett väljarna kunskap om vilka valmöjligheter de hade när de valde parti. Bättre information om EU Bedömning: I EU-relaterade frågor har regeringen en särställning som också innebär ett långtgående informationsansvar. Det informationsbehov som finns i samhället, särskilt vad avser regeringens löpande EU-arbete och möjligheten att kronologiskt kunna följa lagstiftningsprocessen i sakfrågor, behöver särskilt beaktas för att förbättra möjligheterna till insyn och delaktighet i den EU-relaterade politiken. bör hitta bättre former för att informera om pågående politiska processer på EU- nivå. Till grund för kommunikationsarbete finns en kommunikationspolicy, som bl.a. tydliggör värdet av utåtriktad information: Demokratisk styrning förutsätter kommunikation. Hur väl demokratin fungerar avgörs i stor utsträckning av medborgarnas kunskaper och tillgång till fakta, bedömningar av konsekvenser, ståndpunkter och argument. Insyn, kunskaper och dialog bidrar till att skapa förståelse och legitimitet. Medborgarna är uppdragsgivare. Det ska därmed vara möjligt för dem att ha god insyn i verksamheten. har med andra ord ett demokratiskt ansvar att kommunicera med omvärlden.37 Den utåtriktade kommunikationen om regeringens EU-politik sker i huvudsak via . Under fliken i EU finns översiktlig rapportering kring rådets möten samt information om regeringens övergripande prioriteringar för EU-arbetet, regeringens arbete i samt övergripande information om de olika politikområdena inom EU, där tonvikt ligger på 2020-strategin och Östersjöstrategin. För de flesta politikområden finns en mycket kortfattad text om regeringens övergripande syn, följt av länkar antingen till EU-upplysning eller till rådets webbplats. Den intresserade kan, efter en del sökande, ta del av information ett rådsmöte eller Europeiska rådets möten samt läsa en sammanfattande artikel efteråt. 37 Kommunikationspolicy för (2012). Bättre information om EU Webbplatsen riktar sig primärt till media och intresserad allmänhet. För allmän information om EU finns länkar till andra sidor så som och EU:s egna informationssidor. sköter det dagliga arbetet med den interna och externa kommunikationen av regeringens EU-politik.38 Varje departement ansvarar för publicering av aktuellt material inom sina respektive områden. Kommunikationsavdelningen är stödjande och samordnande för samtliga departement. Det finns ingen medarbetare vid kommunikationsavdelningen som arbetar heltid med enbart EU-information. EU- perspektivet har i stället integrerats i det löpande arbetet. Däremot arbetar motsvarande fem heltidstjänster med press- och informationsfrågor på representationen i . Representationen i ansvarar för att rapportera om regeringens Brysselbaserade EU-arbete. ligger tonvikten på webbnotiser och länkar inför och efter ministerrådsmöten, men när representationen kommer att få en egen webbsida under kommer även andra aktiviteter som minister- eller statssekreterarbesök, seminarier, debatter och liknande inom regeringens EU-prioriteringar att lyftas fram. Det krävs goda kunskaper om såväl den svenska beslutsprocessen som EU:s beslutsprocess för att kunna hitta information om aktuella sakfrågor och svenska EU-relaterade dokument på . Det är svårt att via webbplatsen få tidig information om vilka EU- relaterade frågor som kan förväntas bli aktuella, att få fördjupad information om dessa och besked om vem som ansvarar för respektive fråga, vilket försvårar möjligheten till insyn och delaktighet. Även informationen om hur frågorna behandlas i är bristfällig. Det går heller inte att få information om vilka rådsbeslut som inte har stött eller vilka överträdelseärenden som är aktuella mot Sverige.39 Utöver enstaka webbfilmer utnyttjas inte heller de möjligheter som står till buds för att pedagogiskt 38Statsrådsberedningen har det yttersta samordningsansvaret. 39Denna information redovisas i regeringens skrivelse ”om EU”, men är inte sökbar. Bättre information om EU Sammantaget framstår den allmänna EU- information som återfinns under rubriken ”i EU” som statisk och alltför summarisk. Informationen kan inte heller sägas leva upp till kraven på öppenhet och insyn som normalt är vägledande för svenska offentliga institutioner. Webbplatsen har sökfunktioner, men den som inte i förväg vet vilka slags dokument som finns har liten möjlighet att hitta rätt information. Det finns ett antal sökrutor som kan kryssas i (artikel på webbplats, debattartikel, informationsmaterial, kommenterad dagordning, pressmeddelande, rapport, regeringsuppdrag, rättsdokument, tal, uttalande, webb-TV, överenskommelse och avtal). Sökrutor saknas för några av de viktigare svenska EU-dokumenten för den som vill följa en specifik fråga, till exempel faktapromemorior eller regeringens svar på kommissionens offentliga samråd.40 Det är heller inte möjligt att följa ett ärende från kommissionens utkast till förslag till svenskt genomförande.41 För den som vill sätta sig in i ett nationellt ärende utan EU-anknytning går det att följa dess hantering från kommittédirektiv till proposition/förordningsmotiv eller skrivelse. Även när en EU-rättsakt ska genomföras i finns de grundläggande dokumenten, som kommittédirektiv, departementsserien, lagrådsremiss och proposition samlade på en plats. Däremot saknas en samlad information om den omfattande process som föregick det nationella genomförandet i form av kommissionens offentliga samråd, kommissionens förslag, faktapromemorior, eventuella samråd med det omgivande samhället och de synpunkter som då framkommit, förhandlingarna i rådet etc. Mot denna bakgrund föreslår vi att följande bör genomföras: Förslag: ska skapa en EU-portal på med information om regeringens EU-politik och alla viktigare pågående processer, inklusive lagstiftningsarbetet. 40Enstaka departement, däribland Finansdepartmentet, lägger ut svar på kommissionens samråd. Dessa är dock svåra att finna. Det fanns tidigare långtgående planer på EU-upplysningen att erbjuda en liknande tjänst. Bättre information om EU En förutsättning för delaktighet är att det finns tillgång till löpande information om aktuella EU-relaterade frågor samt information om när de ska behandlas och vem som fattar beslut. bör skapa en EU-portal som riktar sig till en intresserad allmänhet och som innehåller övergripande information om regeringens EU- arbete och prioriteringar, om EU:s roll i den svenska politiken, om insyns- och inflytandekanaler i regeringens politik i olika sakfrågor med kopplingar till EU-nivån, samt om alla viktigare pågående processer och lagstiftningsärenden på EU-nivån och regeringens roll i dessa. Vid avgörandet av vilka lagstiftningsärenden som bör anses viktiga kan bedömningen göras från samma utgångspunkter som när departementen tar ställning till behovet av faktapromemorior i EU- ärenden.42 Informationen bör göras tillgänglig på en samlad plats på . Länkar bör skapas när kommissionen presenterar dokumenten för ett offentligt samråd eller utkast och förslag till ny lagstiftning. Den intresserade ska därefter kunna följa ärendet fram till genomförandet i svensk rätt. Det är viktigt att regeringens politiska ställningstaganden och prioriteringar i ärendet samt inkomna synpunkter från det omgivande samhället görs väl synliga. På EU-portalen ska finnas bl.a. politiska överenskommelser som görs inom ramen för Europeiska rådets möten, kommenterade dagordningar och information om frågornas behandling vid rådsmöten (motsvarande regeringens underlag till , och länkar till stenografiska uppteckningar från statsrådens samråd med inför rådsmötena) samt eventuella EU-promemorior och propositioner. Portalen bör också innehålla information om arbetet i de särskilda EU-beredningsgrupperna (se avsnitt 4.5.1). Det ska även finnas information om eventuella e-samråd i frågan, inklusive de synpunkter som inkommit vid dessa. På portalen bör även Sieps publikationer länkas upp. Portalen kan på detta sätt bli den naturliga ingången för den som arbetar med EU-relaterade frågor, t.ex. journalister och företrädare för intresseorganisationer. Även tjänstemän inom riksdagsförvaltningen, , myndigheter, kommuner, landsting/regioner med flera kommer att ha stor nytta av att informationen samlas på ett ställe. 42 Se 2012 (Cirkulär 2). Bättre information om EU Vi bedömer att det behöver knytas tre personer till det löpande arbetet med portalen; en redaktör, en webbredaktör och en assistent med kvalificerad erfarenhet av dokumenthantering. informerar genom EU-upplysningen om EU-relaterade frågor i det löpande riksdagsarbetet och övergripande om utvecklingen i Europeiska unionen, EU:s institutioner och i vissa sakfrågor. Via kan den enskilde ta del av dokument som rör arbete med EU-relaterade frågor.43 Dokument från utskottens och kammarens behandling av lagstiftningsärenden som härrör från EU går att hitta på samma sätt som nationellt initierade lagstiftningsärenden. Vidare finns regeringens underlag, i form av kommenterade dagordningar inför rådsmöten, tillgängliga inför samråden i . Justerade stenografiska anteckningar från statsrådens samråd med publiceras på i efterhand. Statsministerns samråd med inför och återrapporteringen i kammaren, kan följas via webb-TV. Det förekommer även att offentliga evenemang (som i regel webbsänds) handlar om en EU-relaterad fråga. har även en omfattande allmän informations- och besöksverksamhet som riktar sig till media, myndigheter, organisationer, näringslivet och allmänheten (däribland skolelever och vidareinformatörer). Ett stort antal besöksgrupper från grund- och gymnasieskolan tas emot . I demokrativerkstan kan eleverna på olika sätt prova på arbetet som riksdagsledamot genom rollspel, frågespel och liknande uppgifter. Vid en översiktlig genomgång av frågesport och demokrativerkstans elektroniska rollspel som vi gjorde fanns ingen tydlig information om EU-nivåns betydelse för demokratin i eller för verksamhet. Ur ett brett och allmänt nationellt perspektiv har dock EU-upplysning utan jämförelse tjänat som landets främsta förmedlare av basinformation om EU. 43 Fram publicerades förslag från EU (meddelanden, förslag till direktiv och förordningar, rapporter kommissionens yttranden m.m.). Enligt har publicering upphört på grund av tekniskt fel. I faktapromemorior informerar regeringen innehållet i nya EU-förslag. Bättre information om EU Bedömning: Behovet av EU-information i är mycket stort. Lättillgänglig och för svenska förhållanden anpassad basinformation behöver tillhandahållas av EU-upplysningen vid riksdag för att möjliggöra kunskapsinhämtning för den intresserade. EU-upplysningen inrättades i samband med medlemskapet för att garantera allsidig och saklig information om EU och medlemskap, och därmed stärka den demokratiska opinionsbildningen. EU-upplysningens uppgift är att ge allmänheten, grupper i samhället (främst vidareinformatörer inom skola, media och bibliotek) samt förtroendevalda på olika nivåer, tillgång till opartisk information om ärenden, beslut och utvecklingen inom EU, i första hand utifrån ett svenskt perspektiv.