sou · H4B387 · 2016-12-15 00:00:00 — enligt detta kapitel får som part föra talan för ett barn eller en elev som medger det. När Skol- inspektionen för sådan talan får myndigheten i samma rättegång också föra annan talan för bar- net eller eleven om han eller hon medger det. För barn krävs vårdnadshavares medgiv- ande. Verksamheten ska utgå från en helhetssyn på barnet och bar- nets behov samt utformas så att den främjar allsidiga kontakter och social gemenskap. Bestämmelserna i om part ska gälla även den för vilken Skolinspektionen för talan enligt detta kapitel när det gäller jävsförhållande, pågående rättegång, personlig inställelse samt förhör under sanningsförsäkran och andra frågor som rör bevisningen. När ett barn eller en elev för talan enligt detta kapitel får Skol- inspektionen inte väcka talan för barnet eller eleven om samma sak. Sådan verksamhet som avses i 2–5 §§ ska utformas med respekt för barnets rättigheter och i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar och de mänskliga rättigheterna som män- niskolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla män- niskors lika värde, jämställdhet samt solidaritet mellan människor. Den ska förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättig- heterna och de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på. Var och en som verkar inom sådan verksamhet ska främja de mänskliga rättigheterna och ak- tivt motverka alla former av kränkande behandling. Verksam- heten ska utgå från en helhets- syn på barnet och barnets behov samt utformas så att den främjar allsidiga kontakter och social gemenskap. Den vars verksamhet står under tillsyn enligt denna lag är skyl- dig att på tillsynsmyndighetens begäran lämna upplysningar samt tillhandahålla handlingar och annat material som behövs för tillsynen. Den som omfattas av förbudet mot diskriminering och förbudet mot repressalier i fråga om diskri- minering är skyldig att på till- synsmyndighetens begäran lämna uppgifter om meriter när tillsyns- myndigheten biträder en begäran av en enskild enligt 6 kap. 10 a §. Regeringen får meddela föreskrifter om att även någon annan som kan lämna upplysningar eller innehar handlingar och annat mate- rial som avser den granskade verksamheten och behövs för tillsynen ska vara skyldig att på tillsynsmyndighetens begäran lämna upplys- ningar, handlingar och annat material. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka upplysningar, handlingar och annat material som ska lämnas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Diskrimineringslagen (2008:567) gäller fortfarande i fråga om diskriminering och repressalier som har ägt rum före ikraftträdan- det samt i fråga om aktiva åtgärder som har eller skulle ha vidtagits före ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (2016:749) om särskilt skydd mot repressalier för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden9 Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (2016:749) om särskilt skydd mot repressalier för arbetstagare som slår larm om allvarliga miss- förhållanden ska ha följande lydelse. Om den som anser sig ha Om den som anser sig ha blivit utsatt för repressalier som blivit utsatt för repressalier som strider mot denna lag visar om- strider mot denna lag visar om- ständigheter som ger anledning ständigheter som ger anledning att anta att så är fallet, är det att anta att så är fallet, ska repre- arbetsgivaren som ska visa att så- ssalier anses ha vidtagits. dana repressalier inte har vidtagits. Detta gäller dock inte om arbetsgivaren visar omständigheter som styrker att sådana repressalier inte har vidtagits. Denna lag träder i kraft . 9 Lag (2016:749) om särskilt skydd mot repressalier för arbetstagare som slår larm om all- varliga missförhållanden träder i kraft . förordning om upphävande av förordningen (2006:1083) om barns och elevers deltagande i arbetet med planer mot diskriminering och kränkande behandling Härigenom föreskrivs att förordningen (2006:1083) om barns och elevers deltagande i arbetet med planer mot diskriminering och kränk- ande behandling ska upphöra att gälla . förordning om ändring i förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion Härigenom föreskrivs att det i förordningen (2007:825) med läns- styrelseinstruktion ska föras in en ny paragraf, 4 a §, av följande lyd- else. verksamhetsområden arbeta för att förebygga och motverka diskrimi- (2008:567). bland annat arbeta med kun- ning till olika verksamheter. Denna förordning träder i kraft . Om myndigheten vid sin till- syn enligt skollagen (2010:800) finner brister som rör åtgärder mot diskriminering eller annan kränkande behandling och som föranleder ett ingripande av myn- digheten, ska Barn- och elev- ombudet informeras om detta innan ärendet slutligt avgörs. förordning om ändring i förordningen (2011:556) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 3, 13 och 15 §§ förordningen (2011:556) med instruktion för ska ha följande lydelse. 3 § Om myndigheten vid sin till- syn enligt skollagen (2010:800) finner brister som rör åtgärder mot kränkande behandling och som föranleder ett ingripande av myndigheten, ska Barn- och elev- ombudet informeras om detta innan ärendet slutligt avgörs. Barn- och elevombudet ska 1. utföra de uppgifter som enligt 6 kap. skollagen (2010:800) ska ombesörjas av myndigheten när det gäller att tillvarata barns och elevers enskilda rätt, 2. ta initiativ till eller med- 2. ta initiativ till verka i utbildnings- och informa- verka i utbildnings- och informa- tionsverksamhet som rör 6 kap. tionsverksamhet som rör 6 kap. skollagen samt genom rådgivning och upplysning förklara hur be- stämmelserna förhåller sig till dis- krimineringslagen (2008:567), och 3. upprätthålla kontakter med 3. upprätthålla kontakter med kommuner, andra myndigheter, kommuner, andra myndigheter, rör kränkande behandling. Barn- och elevombudet får bestämma att någon annan tjänste- man vid ombudets kansli får utföra ombudets arbetsuppgifter när denne är förhindrad att göra det. Barn- och elevombudet får ge i uppdrag åt ett ombud att föra talan för myndighetens räkning i ett mål om skadestånd som avses i 6 kap. 13 § skollagen (2010:800). Denna förordning träder i kraft . förordning om statsbidrag för verksamhet som förebygger och motverkar diskriminering Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag för verksamhet som förebygger och motverkar diskriminering på grund av kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörig- het, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning och ålder. Bidrag enligt denna förordning lämnas i mån av tillgång på medel. Vid fördelning av bidrag bör en geografisk spridning över hela landet eftersträvas. 2 § Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor prövar frågor om bidrag enligt denna förordning. 3 § Syftet med bidraget är att stödja verksamhet vars syfte är att förebygga och motverka diskriminering enligt diskrimineringslagen (2008:567). 4 § Bidrag får lämnas till organisationer och stiftelser under de förut- sättningar som anges i 5 och 6 §§. 5 § Bidrag får lämnas till en ideell organisation eller en stiftelse som 1.bedriver verksamhet i , 2.har ett syfte som stämmer överens med de värderingar som präglar ett demokratiskt samhälle, och 3.i sin verksamhet respekterar demokratins idéer, inklusive prin- ciperna om jämställdhet och förbud mot diskriminering. 6 § Bidrag får lämnas om 1.verksamheten bedrivs med tydliga mål och metoder, 2.verksamheten har en långsiktig inriktning, och 3.det finns personer i verksamheten som har kunskaper om dis- kriminering och om de bestämmelser som gäller inom området. 7 § Bidrag får lämnas för verksamhet som förebygger och motver- kar diskriminering enligt 1 § genom 1.avgiftsfri rådgivning och stöd till en enskild om hur han eller hon kan ta till vara sina rättigheter, och 2.opinionsbildning, kurs- och seminarieverksamhet samt allmän information och rådgivning. För att bidrag ska lämnas måste minst hälften av bidraget använ- das för sådan verksamhet som avses i första stycket 1. 8 § Bidrag får inte lämnas till en organisation eller en stiftelse som har skulder för svenska skatter eller avgifter hos Kronofogdemyndig- heten eller som är i likvidation eller försatt i konkurs. 9 § Ansökan om bidrag ska göras skriftligen. Den sökande ska till Myndigheten för ungdoms- och civilsam- hällesfrågor lämna de handlingar och uppgifter som myndigheten behöver för att kunna pröva ansökan. 10 § Bidrag beviljas i taget. Beslutet får förenas med villkor. Villkoren ska framgå av beslutet. 11 § Bidraget betalas ut i förskott . Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor får besluta att ett beviljat bidrag inte ska betalas ut om det kan antas att bi- draget har beviljats på grund av felaktiga uppgifter. 12 § Den som har fått bidrag enligt denna förordning ska för upp- följning och utvärdering av verksamheten till Myndigheten för ung- doms- och civilsamhällesfrågor lämna en ekonomisk redovisning av de mottagna medlen. Bidragsmottagaren ska redovisa vilka resultat som har uppnåtts och hur resultaten förhåller sig till den verksamhet som bidraget har beviljats för. En revisor ska granska redovisningen och intyga att beviljade medel använts i enlighet med beslutet om bidrag. Revisorns rapport över granskningen ska bifogas redovisningen. Om det bidrag som har tagits emot uppgår till minst fem prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, ska revisorn vara auktoriserad eller godkänd. 13 § Den som har fått bidrag enligt denna förordning ska på begä- ran av Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor lämna det underlag som myndigheten behöver för att granska en redovis- ning som avses i 12 §. 14 § Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor ska i sin årsredovisning redogöra för vilka som har fått bidrag enligt denna förordning samt med vilka belopp. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor ska dessutom till regeringen lämna en sammanfattande redogörelse för vad utbetalade bidrag har använts till och, om möj- ligt, ge en samlad bedömning av bidragets effekter i förhållande till dess syfte. 15 § Mottagaren av bidrag enligt denna förordning är återbetalnings- skyldig om 1.mottagaren genom att lämna oriktiga uppgifter eller på annat sätt har förorsakat att bidraget har lämnats felaktigt eller med för högt belopp, 2.bidraget av något annat skäl än vad som anges i 1 har lämnats felaktigt eller med för högt belopp och mottagaren borde ha insett detta, 3.mottagaren inte lämnar sådan redovisning som avses i 12 §, 4.villkor i beslutet om bidrag inte har följts. 16 § Om en bidragsmottagare är återbetalningsskyldig enligt 15 § ska Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor besluta att helt eller delvis kräva tillbaka bidraget. Om det finns särskilda skäl för det, får myndigheten besluta att efterge återkravet helt eller delvis. 17 § På bidrag som krävs tillbaka ska ränta tas ut från och med den dag som infaller efter det att beslut om återkrav har fattats och efter en räntesats som överstiger statens utlåningsränta . Om det finns sär- skilda skäl för det, får Myndigheten för ungdoms- och civilsam- hällesfrågor efterge kravet på ränta helt eller delvis. 18 § Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor får med- dela de föreskrifter som behövs för verkställigheten av denna för- ordning. 19 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Denna förordning träder i kraft och tillämpas första gången i fråga om statsbidrag för . Genom förord- ningen upphävs förordningen (2002:989) om statligt stöd för verk- samhet som förebygger och motverkar diskriminering. Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande för bidrag som har beviljats före . 2Utredningens uppdrag och arbete Vi ska enligt våra direktiv och tilläggsdirektiv (dir. 2014:10, se bi- laga 1, och dir. 2015:129, se bilaga 31) lämna förslag på hur arbetet mot diskriminering kan organiseras och effektiviseras. Det är en mänsklig rättighet att inte utsättas för diskriminering. Trots det är vårt samhälle långt ifrån fritt från diskriminering. Detta är givetvis ett problem. Ett annat problem är att många av dem som har diskri- minerats inte får stöd och hjälp med att ta till vara sina rättigheter. Det övergripande syftet med vår utredning har varit att hitta lös- ningar på dessa problem eller åtminstone vägar för att minska dem. Uppdraget har bestått av ett antal olika delar. En del handlar om organisationen av arbetet med tillsyn över och främjande av lika- behandling. Där har vi, som framgår av våra ursprungsdirektiv, haft i uppdrag att göra en översyn av DO:s roll och uppdrag. En annan del handlar om att se om andra aktörer på lokal och regional nivå i större utsträckning kan delta i arbetet mot diskriminering. I vårt ursprungsuppdrag ingår även att göra en översyn av diskriminerings- lagens bevisbörderegel, för att se om den som utsätts för diskri- minering och väcker talan i domstol verkligen får den bevislättnad som lagstiftningen är avsedd att ge. I föräldraledighetslagen finns en bevisbörderegel som är utformad på liknande sätt som i diskri- mineringslagen. Vårt uppdrag har även omfattat att överväga änd- ringar i motsvarande bestämmelse i föräldraledighetslagen. Den andra delen, som framgår av våra tilläggsdirektiv, handlar om att se om en annan ordning för tillsyn över och främjande av lika- 1 I bilaga 2 finns ett tilläggsdirektiv (dir. 2014:79) med förlängd tid för vårt uppdrag. Utredningens uppdrag och arbete behandling kan bidra till ett effektivare arbete mot diskriminering. I den delen av uppdraget har även ingått att överväga om ansvaret för tillsyn över arbetet med åtgärder mot diskriminering i skollags- reglerad verksamhet bör flyttas från DO till Skolinspektionen eller om myndigheterna genom ett fördjupat samarbete kan lösa de pro- blem som dagens lagstiftning ger upphov till. Vårt uppdrag har varit att göra en fullständig genomlysning av frågan om och i så fall hur regleringen i diskrimineringslagen som rör skolans område bör flyttas över till skollagen och samordnas med reglerna där om skydd mot kränkande behandling av barn och elever. Enligt våra tilläggs- direktiv har vi vidare haft i uppdrag att se över skyddet mot diskri- minering i offentlig verksamhet. I vårt uppdrag har slutligen ingått att även se över skollagens bevisbörderegel. Arbetet har bedrivits i nära samråd med experterna. Utredningen har löpande haft sammanträden och andra kontakter med experterna. Sammanlagt har 12 sammanträden hållits. Enligt direktiven ska utredaren inhämta synpunkter från myndig- heter och organisationer som är särskilt berörda av de frågor som uppdraget omfattar. Detta har skett på följande sätt. Utredningen har anordnat en hearing med företrädare för olika intresseorganisationer, för att få deras syn på de frågor som vårt upp- drag omfattar. Vid hearingen deltog företrädare för stöd till trossamfund (SST), kvinnolobby, Pensio- närernas riksorganisation (PRO), Lika Unika, (), , bisexuellas, transpersoners och queeras rättigheter (RFSL), Nätverket för Barn- konventionen, (), Sam- arbetsorgan för etniska organisationer i (SIOS) och Handi- kappförbunden. Utredningen har också haft möten med företrädare för arbetsmarknadens parter; i (LO), Företagarna, (), Kommuner och Landsting, , Akademikers () och . Utredningen har träffat företrädare för antidiskrimineringsbyrå- erna i , , och samt haft ett möte Utredningens uppdrag och arbete med ordföranden i föreningen (). Utredningen har även skickat ut en enkät till samtliga anti- diskrimineringsbyråer som fick statligt stöd . Utredningen har haft kontakter med företrädare för Delegationen för jämställdhet i arbetslivet (A 2011:05), Kommissionen mot anti- ziganism (A 2014:03), (U 2014:06) samt Utredningen om nationella minoriteter (Ku 2016:02). Utredningen har deltagit i en konferens om framtidens lokala och regionala antidiskrimineringsarbete anordnad av Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) och SIOS. Utredningen har vidare haft möten med företrädare för läns- styrelserna, DO, MUCF, Skolinspektionen, Barn- och elevombudet vid Skolinspektionen och . Såväl som DO, MUCF och Skolinspektionen har för övrigt varit repre- senterade i utredningens expertgrupp. Utredningen har gjort ett studiebesök hos Ligebehandlingsnævnet i . Vårt arbete har pågått under . De delar av upp- draget som framgår av ursprungsdirektiven har till stor del slutförts medan arbetet med uppdragen enligt tilläggs- direktiven har bedrivits . Det innebär att redogörelser för olika myndigheters arbetssätt och organisation i vissa fall avser förhållanden som ligger något eller . Detsamma gäller undersökningar som vi har genomfört. Vi har i görligaste mån uppdaterat siffror och information. Men tids- aspekten innebär att myndigheternas arbete kan ha utvecklats sedan vi avslutade vårt arbete i de delarna. Det är dock utredningens bedömning att detta inte bör ha någon betydelse för slutsatserna. Den fortsatta framställningen kan delas in i fem delar. I betänkandets första del, som omfattar kapitel 3–7, redovisas den allmänna bakgrund som ligger till grund för utredningens över- väganden och förslag. I kapitel 3 ger vi en beskrivning av förbudet mot diskriminering. Kapitel 4 innehåller en beskrivning av hur lika- behandlingsorgan i några andra europeiska länder arbetar. Regleringen av DO:s uppdrag redogör vi för i kapitel 5. Kapitel 6 och 7 handlar Utredningens uppdrag och arbete om DO:s hantering av individanmälningar. Vi beskriver först hur DO och några andra myndigheter handlägger individanmälningar (kapitel 6) och analyserar sedan DO:s beslut med anledning av en- skildas anmälningar om diskriminering (kapitel 7). I betänkandets andra del, kapitel 8–14, finns våra överväganden och förslag om hur man bäst skapar ett effektivt arbete mot diskri- minering. I kapitel 8 beskriver vi hur vi har lagt upp vårt arbete med att finna åtgärder som kan bidra till ett effektivare arbete mot diskriminering. Det arbetet redovisas i kapitel 9–14. Våra övervägan- den och förslag i de olika frågorna finns i respektive kapitel. Först diskuterar vi frågan om DO:s möjligheter att i större utsträckning hjälpa dem som har utsatts för diskriminering (kapitel 9). Därefter behandlar vi vårt förslag om att inrätta en domstolsliknande nämnd som kan pröva frågor om diskriminering och hur en sådan nämnd skulle kunna utformas (kapitel 10 och 11). Kapitel 12 innehåller över- väganden och förslag kring hur arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå kan stärkas. I kapitel 13 diskuterar vi reglerna som rör kostnader för rättegångar i mål om diskriminering. Kapitel 14 slutligen innehåller våra reflektioner kring olika möjligheter att orga- nisera arbetet med tillsyn över och främjande av likabehandling som skulle kunna göra arbetet effektivare. Betänkandets tredje del, kapitel 15 och 16, behandlar två av de frågor som vårt utredningsarbete har omfattat nämligen bevisbörde- reglerna och skyddet mot diskriminering i offentlig verksamhet. Kapi- tel 15 innehåller en analys av bevisbördereglerna i diskriminerings- lagen och skollagen samt våra överväganden och förslag om hur de reglerna (och motsvarande regel i föräldraledighetslagen och lagen om särskilt skydd mot repressalier för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden) bör utformas. I kapitel 16 disku- terar vi frågan om skydd mot diskriminering i offentlig verksamhet och om dagens reglering ger tillräckligt skydd. Betänkandets fjärde del, kapitel 17 och 18, behandlar den delen av uppdraget som rör diskriminering i skollagsreglerad verksamhet och tillsynen över att dessa regler följs. I kapitel 17 diskuterar vi vem som bör ha ansvaret för att motverka diskriminering i skolan. Kapitel 18 innehåller våra överväganden om hur en samlad reglering av åtgärder mot diskriminering och annan kränkande behandling i skollagen bör utformas. Utredningens uppdrag och arbete Slutligen i betänkandets femte del, kapitel 19 och 20, finns de avslutande kapitlen som innehåller författningskommentar (kapi- tel 19) och en beskrivning av konsekvenserna av förslagen (kapi- tel 20). Som bilagor till betänkandet har fogats utredningens direktiv och tilläggsdirektiv (bilaga 1, 2 och 3) samt en förteckning över analy- serade domar (bilaga 4). 3 Förbudet mot diskriminering Vi ska föreslå hur arbetet mot diskriminering kan organiseras och effektiviseras. Våra förslag ska syfta till att säkerställa goda förut- sättningar för diskriminerade personer att ta till vara sina rättigheter. Regleringen i svensk rätt av frågor om diskriminering har sitt ursprung i och har utformats mot bakgrund av internationella åtag- anden. I detta kapitel redogör vi därför först för internationella åtaganden av intresse (3.1), främst (3.1.1), (3.1.2) och EU-rätt som gäller diskriminering (3.1.3). Därefter redogör vi för den svenska diskrimineringslag- stiftningen (3.2). Vi ger en beskrivning av aktuella regler i rege- ringsformen (3.2.1), en allmän beskrivning av diskrimineringslagen (3.2.2) och av vissa av de olika ord och uttryck som används i sammanhanget (3.2.3). Därefter redogör vi för de sju diskriminerings- grunderna och vad som utmärker dem (3.2.4). Avsnitt 3.2.1–3.2.4 har i stort sett samma uppläggning som motsvarande redogörelse i SOU 2014:41. I 3.2.5 redogör vi avslutningsvis kort för straffbestäm- melsen om olaga diskriminering. Skyddet mot diskriminering är en viktig del av skyddet av de mänsk- liga rättigheterna. Det ska nämligen garantera att alla faktiskt kan ta del av sina rättigheter. En översiktlig beskrivning av de svenska reglerna om diskriminering och vad som påverkat utformningen av dem bör därför innefatta redogörelser för konventioner och andra internationella dokument som gäller mänskliga rättigheter. (FN:s) allmänna förklaring om de mänsk- liga rättigheterna antogs . Den utgör grunden för dagens om- fattande globala och regionala regelsystem som syftar till att skydda de enskildas mänskliga rättigheter. De 30 artiklarna i den allmänna förklaringen har utvecklats i en rad deklarationer och konventio- ner. Alla EU:s medlemsstater är parter i ett stort antal FN-fördrag om mänskliga rättigheter. Skyddet mot diskriminering i har sin huvudsakliga grund i två olika regelsystem som samspelar med varandra. Dels finns Europakonvention, dels finns och Euro- peiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Nedan beskriver vi dessa båda regelsystem. Den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättig- heterna och de grundläggande friheterna, , undertecknades . Konventionen bygger på FN:s konvention om mänskliga rättigheter och ger skydd mot diskriminering i 47 euro- peiska länder. Alla EU-länder har anslutit sig till konventionen. Den gäller som svensk lag sedan den 1 januari 1995.2 De stater som har anslutit sig till konventionen ska garantera var och en som befinner sig under deras jurisdiktion de fri- och rättig- heter som anges i avdelning ett i konventionen. Rättigheterna anges i artiklarna 2–18 och innefattar bl.a. rätten till liv och förbud mot tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling (artik- larna 2 respektive 3), rätt till personlig frihet (artikel 5), rätten till domstolsprövning och en rättvis rättegång i mål om civila rättig- heter och skyldigheter eller anklagelse om brott (artikel 6), rätten till respekt för privat- och familjeliv, hem och korrespondens (arti- kel 8), tankefrihet och religionsfrihet (artikel 9), yttrandefrihet (arti- kel 10), mötes- och föreningsfrihet (artikel 11), rätt till ett effektivt rättsmedel (artikel 13) och förbud mot diskriminering avseende rättigheterna i konventionen (artikel 14). Artiklarna 19–51 innehåller bestämmelser om Europeiska domstolen för de mänskliga rättig- heterna, bl.a. dess sammansättning och rättegångsregler. 1Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna.