sou · H4B369 · 2016-10-24 00:00:00 — Kulturskolor behöver även kunna inhämta råd och inspiration om hur barn och unga med funktionsnedsättningar kan inkluderas. Utredningen menar att detta är angelägna uppgifter för ett nationellt kulturskolecentrum (avsnitt 6.3) men även en ökad och regional samordning kan bidra till utveckling inom detta område (avsnitt 6.7). Med olika typer av främjandeinsatser som information och inspiration via internet, fortbildningsdagar och konferenser, kan dessa initiativ fungera som kunskapsstöd till kommunerna när det gäller att inkludera barn och unga med funkt- ionsnedsättning. Det är utredningens bedömning att insatser inom detta område bör prioriteras vid bedömningen av de utvecklings- Gårdare och H. Sandh, Funktionsnedsättning, funktionsuppsättning – boken om hur vi får en kulturskola för alla (, 2011). Inspel till utredningen (2015). 114Möte med Specialpedagogiska skolmyndigheten . Utredningens förslag och rekommendationer bidrag som utredningen föreslår att ett kulturskolecentrum ska ansvara för (avsnitt 6.4). Migration och nya barn och unga i En grupp som kulturvanemässigt står långt från är nyanlända barn och unga från andra länder. I och med det senaste årets ökning av nyanlända står i stort sett alla kommuner inför utmaningen att lyckas inkludera nya svenskar som flytt från sina hemländer. Här ser utredningen klara tecken på att kulturskolorna kan och vill men, också bör spela en viktig roll. Flera kulturskolor har tagit initiativ, till exempel Sala kulturskola, som har som ambition att skriva in samtliga asylsökande barn och unga i sin verk- samhet. Viktiga samarbetspartners för att nå dessa barn och unga kan vara den lokala socialförvaltningen och organisationer inom det civila samhällets som arbetar med denna grupp. Föreningen genomförde en konferens i som fokuserade på att inkludera nyanlända barn och unga. Konferensen var upptakten till ett projekt, delvis finansierat av Allmänna arvsfonden, med syftet att ge ensamkom- mande och nyanlända barn och unga bättre uppväxtvillkor genom kulturskoleverksamhet. Att tidigt kunna erbjuda nyanlända barn och unga meningsfull fritidssysselsättning ser utredningen som en stor tillgång för en kommun. Kommunen tar i dessa fall vara på i egenskap av mötesplats som gör det möjligt att mötas i en skapande gemenskap utan det talade språket som barriär. Utredningen menar att , på samma sätt som övrig verksamhet, utgör en viktig del av samhällets välfärd som behöver förstärkas mot bakgrund av de många nya kommun- invånarna. Avgift ett hinder för vissa Ett av de hinder som utredningen har att belysa är de termins- avgifter och andra avgifter som tar ut. Många kultur- skolor är fullt medvetna om denna problematik och prövar därför nya sätt att exkluderade grupper. I samtal med några av de kom- muner som gjort riktade insatser för att inkludera barn i segreg- Utredningens förslag och rekommendationer erade stadsdelar framkommer att avgiftsfri verksamhet varit nödvändig. I de fall man prövat att ta ut även en mycket låg avgift har barnen uteblivit. Men de menar också att enbart avgiftfrihet inte räcker. Utredningens slutsats är att terminsavgifter i är ett av flera hinder för deltagande (se även avsnitt 3.6.2). Att enbart sänka avgifterna leder sannolikt inte till att nya grupper av barn hittar till verksamheten. För detta krävs att sänkta avgifter kombineras med andra insatser så att blir mer bekant och inklud- erande även för dem som inte känner sig hemma i verksamheten . Den tidigare fritidspengen, som syftade till att underlätta för barn i familjer med försörjningsstöd att delta i organiserade fritids- verksamheter går inte längre att söka. Ersättningen avskaffades och i stället har riksnormen för barn höjts inom försörjningsstödet. För barn i åldrarna 7–samt hemmavarande skolungdomar i åldern 19–har höjts med , det vill säga . Även om försörjningsstödet tar hänsyn till barns och ungas rätt till en meningsfull fritid vill utredningen rekommendera kommun- erna att tillämpa avgiftsfrihet för barn och unga i familjer med försörjningsstöd för att underlätta för ett bredare deltagande. Kommunerna bör i sådana fall beakta kommunalrättsliga grund- principer och att kompetensenligheten måste bedömas i varje enskilt fall. Bedömning: Det är utredningens bedömning att transporter är en viktig fråga för barns och ungas tillgänglighet till kulturskola. Fjärrundervisning med hjälp av digital teknik har en stor potential för att öka barns och ungas deltagande. Utredningens förslag och rekommendationer Skolskjuts som hinder och möjlighet På många håll i landet sätter skolskjutsen ramarna för barns och ungas möjligheter att delta i den kommunala verk- samhet. Det exakta antalet som har rätt till skolskjuts vet vi inte men det rör sig om många barn och unga som i vissa fall åker långt för att ta sig till och från skolan. I de fall där kulturskoleunder- visning inte ges under skoldagen eller i direkt anslutning till denna, och innan skolskjutsen går, eller där det saknas en väl fungerande kollektivtrafik, krävs att föräldrar eller andra vuxna har möjlighet att lämna och hämta barnen. Barn som kommer från familjer som saknar sådana förutsättningar riskerar att exkluderas från under- visning. Ett flertal kulturskolechefer från framför allt norra menar att det är svårt att bedriva kulturskoleverksamhet i kommuner där många elever är beroende av skolskjuts om inte verksamheten pågår under eller i direkt anslutning till skoldagen. I de kommuner där skolskjuts ingår som en del av den befintliga kollektivtrafiken förekommer att elever får skolkort med fyra resor per dag som också inkluderar fritidsaktiviteter. Detta förutsätter att det finns befintlig kollektivtrafik som passar för resor mellan och hemmet. I några kommuner har man löst problemet genom en ökad flexibilitet och låter yngre elever åka med en senare buss, till exempel den buss som är avsedd för gymnasie- eleverna. När det gäller resor mellan kommuner, för till exempel elever som går i grundskola eller gymnasieskola i en annan kom- mun än hemkommunen, kan en ökad interkommunal samverkan underlätta för barn och unga att delta i andra kommuners kultur- skoleverksamhet. Det kan också göra det möjligt för dem med ett smalt kulturintresse att få undervisning i en annan kommun eller att utöva sitt konstuttryck tillsammans med andra barn som har samma intresse. Utredningen är medveten om frågans komplexitet men det är utredningens bedömning att transporter är en viktig fråga för barns och ungas tillgänglighet till en kulturskola. Utredningens förslag om att skapa bättre förutsättningar för samordning mellan kom- muner och den regionala nivån (avsnitt 6.7) avser att bidra till utveckling inom området. Utredningens förslag och rekommendationer Fjärrundervisning kan öka deltagandet Några kulturskolor har börjat undersöka hur fjärrundervisning kan bidra till att inkludera fler barn och unga men initiativen är få. Utredningens bedömning är att detta är ett område där insatser av det föreslagna nationella kulturskolecentrumet liksom en ökad och regional samordning kan göra stor skillnad. Fjärr- undervisning kan vara ett alternativ för den som bor långt ifrån närmaste kulturskola eller är bosatt i en kommun där utbud är begränsat. Genom att deltagaren kan ha kontakt med en pedagog över internet kan undervisning genomföras på distans med färre fysiska träffar men ändå med fullt lärarstöd. Barn och unga som deltar i fjärrundervisning kan också delta i projekt eller en orkester med andra deltagare på . Undervisnings- formen kan ge en större flexibilitet och även tilltala många barn och unga, men den kräver också ett större ansvar från deltagaren och en hög kvalitet vad gäller såväl bild som ljud under själva överföringen. Ett utvecklingsarbete som driver har visat att det är fullt möjligt att skapa en undervisningssituation där deltagare och pedagog kan kommunicera i realtid utan störande eftersläpning och med mycket god bild- och ljudkvalitet. Utredningen vill understryka vikten av att fjärrundervisning inte kan ersätta fysiska möten med eller andra deltagare. Det kan vara en fördel att genomföra undervisningen digitalt i kultur- skolans lokaler. På så sätt kan deltagaren få specialiserad fjärr- undervisning inom sitt uttryck men även möta andra pedagoger och deltagare i gemensamma aktiviteter som till exempel orkester- spel eller större projekt. Bedömning: Utredningens bedömning är att den som arbetar i en kulturskola bör ha tillgång till kompetensutveckling och kunna bedriva sin verksamhet i lokaler som är anpassade för verksamheten med ändamålsenlig utrustning. Det har under utredningens samråd framkommit att behovet av kompetensutveckling generellt är stort inom , något Utredningens förslag och rekommendationer som även föreningen har påpekat vikten av. Utredningens har uppmärksammats på att det kan vara svårt för pedagoger inom kulturskolornas mindre konstområden att få för- ståelse för områdets specifika förutsättningar, eftersom verksam- heternas största kompetens av tradition ligger inom musik- området.115 I exempelvis tar regionen ett ansvar för fortbildningen av pedagoger. Att hitta kommun- gemensamma former för fortbildning har utredningen identifierat som ett behov som förslaget om en ökad regional samordning skulle kunna tillgodose (se avsnitt 6.7). Insatser som gynnar kom- petensutveckling bör även kunna beaktas inom ramen för utred- ningens förslag om att inrätta statsbidrag för att främja utveckling av de kommunala kulturskolorna. För att den kommunala ska kunna vara en inklud- erande bildningsinstitution ser utredningen det som av vikt att fokus läggs på den pedagogiska utvecklingen i syfte att utveckla ett gemensamt professionellt språk. Detta förutsätter att tid avsätts i verksamheterna för att utifrån pedagogiska diskussioner och kollegial reflektion och genom att ta vara på beprövad erfarenhet och forskning, lägga fast vilka de grundläggande villkoren för undervis- ningen bör vara. behöver gemensamt reflektera över vad som är väsentligt att åstadkomma inom den gemensamma verksamheten.116 Den som arbetar i kulturskola bör ha goda arbetsförhållanden och kunna bedriva undervisning i lokaler som är avsedda för ända- målet och ha tillgång till den utrustning som verksamheten kräver. Som beskrivits i avsnitt 3.5 förekommer att peda- goger arbetar i en miljö som medför en hög arbetsbelastning och stora påfrestningar i synnerhet för hörseln. Underlagen är få på detta område, men medvetenheten om lämpliga lokaler har ökat menar Lärarförbundet117 men vad gäller arbetsbelastningen finns tydliga svårigheter. Anställda i sektorn upplever sig ha fått en ökad arbetsbelastning bland annat genom att nya arbets- uppgifter har introducerats utan att har lagts till. 115Mejl från teaterlärare i kulturskolor. 116A-L , J. . West, Musikutbildning i en föränderlig tid, Pedagogiska publikationer från 1996:1 (KMH-förlaget, 1996). Utredningens förslag och rekommendationer Även utrymmet för långsiktig planering bedöms vara litet. Detta uppfattar utredningen som särskilt bekymmersamt sett i ljuset av att av lärarkåren enligt undersökning har övervägt att byta jobb. Denna bransch består av anställda med en hög medelålder och möjligheterna till avancemang eller få ett nytt jobb på en relativt begränsad arbetsmarknad inom konst och kultur är små.118 En studie om musiklärare i visade att en femtedel i någon grad upplevde att arbetsbördan var så stor att de inte hade utrymme att ens reflektera över det dagliga undervis- andet.119 Den åsikten delades av fler musiklärare vid kulturskolor, än musiklärare vid renodlade musikskolor, vilket kan tyda på att uppgifterna har blivit fler i musikskolor som breddats till att bli kulturskolor, men utan att motsvarande utrymme för nya uppgifter har getts. Det egna engagemanget framstår som avgörande för många att orka; för så många som av musiklärarna var ett musikaliskt engagemang utanför mer eller mindre avgörande för att orka med musiklärararbetet och bland yngre lärare svarade många att deras musikaliska engagemang utanför skolan var helt avgörande för att orka med arbetet. Utredningen menar att den som arbetar i en kulturskola bör ha goda möjligheter att planera och följa upp sitt arbete, delta i ett arbetslag och känna att arbetsinsatsen är uppskattad både av eleverna och av samhället i stort. Enkät om arbetsvillkor. Tidningen (). Tivenius, Kommunala musiklärare: av musiklärare vid svenska kommunala musik- och kulturskolor 2004(2010). Enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474) ska kommittéer beräkna och redovisa ekonomiska konsekvenser av sina förslag. Detta gäller kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda. När det gäller kostnads- ökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller lands- ting, ska kommittén föreslå en finansiering. En sådan redovisning görs nedan i avsnitt 7.14. Enligt 15 § kommittéförordningen ska kommittéer även analysera konsekvenser för det kommunala självstyret, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möj- ligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Det är utredningens mening att en juridisk ram i form av en kultur- skolelag vore mest verkningsfullt för att tydliggöra att kulturskola är av nationellt intresse, men mot bakgrund av de ekonomiska kon- sekvenser som den så kallade finansieringsprincipen föranleder när en tidigare frivillig uppgift görs obligatorisk (avsnitt 5.3), bedömer utredningen att det inte är görligt att överlämna ett sådant förslag till regeringen. En helstatligt finansierad kulturskola ser inte utredningen som ett mål i sig, utan det är en lagreglerad kulturskola, i likhet med landets folkbibliotek, som bedöms som angeläget. I stället föreslår utredningen att ett antal sammanhängande för- slag genomförs och att en utvärdering utförs för att avgöra vilken effekt förslagen har haft på barns och ungas tillgång till en inkluderande kulturskola. Om utvärderingens resultat visar att tillgång till kulturskola fortsatt saknas, och om det finansiella läget så tillåter, bör regeringen överväga att skärpa styr- ningen och genom lagstiftning göra den kommunala obligatorisk i form av kulturskola som drivs av en enskild kommun eller genom samverkan med annan kommun. Utredningen föreslår att regeringen för bör lägga fram nationella mål för den kommunala . Med utgångs- punkt i dessa mål föreslår utredningen följande sammanlänkade förslag: Bidrag till samordning på regional nivå Förstärkta utbildningsvägar för att uppnå en inkluderande kulturskola på egen grund Tidsbegränsat verksamhetsbidrag till kulturskola Bidrag till nationell spetskompetens Dessa förslag avser att bilda en robust infrastruktur för kultur- skolesektorn och bidrar till att tydliggöra statens, landstingens respektive kommunernas ansvarstagande för barns och ungas till- gång till kulturskola av hög kvalitet. Den kommunala är en del av samhällets välfärd. Parterna medverkar till att utifrån sina kompetenser skapa en robust infrastruktur med barnet i centrum och samverkan som frivillig grund. Förslagens konsekvenser redovisas nedan. Utredningen föreslår att regeringen för beslut av lägger fram följande mål: Förslag: Regeringen bör för lägga fram nationella mål för den kommunala . ge barn och unga möjlighet att lära, utöva och uppleva konst- uttryck i första hand i grupp, bedrivas på barns och ungas fria tid, präglas av hög kvalitet och en konstnärlig och genremässig bredd med verksamhet inom tre eller flera konstuttryck, tillämpa en pedagogik som utgår från barnets egna erfarenheter och intressen, ge barn och unga goda förutsättningar att ha inflytande på verk- samhetens utformning och innehåll, ha en hög andel pedagogiskt och konstnärligt utbildad personal, verka i för verksamheten anpassade lokaler med ändamålsenlig utrustning, aktivt verka för att kommunens barn och unga har kännedom om och ges likvärdig möjlighet att delta i dess verksamhet, och arbeta i bred samverkan och bedriva en utåtriktad verksamhet gentemot det övriga samhället. För att följa och stödja det kommunala arbetet utifrån dessa mål föreslår utredningen att ett nationellt kulturskolecentrum inrättas med ansvar för att följa nationell uppföljning och statistik. Ekonomiska konsekvenser för staten Förslaget har inga ekonomiska konsekvenser. Ekonomiska konsekvenser för kommuner och landsting Förslaget har inga ekonomiska konsekvenser. Nationella mål för verksamheten syftar till främja en mer jämlik och likvärdig kulturskola genom att tydliggöra de förhållningssätt och målsättningar som utredningen menar bör genomsyra det kommunala arbetet som en vision och en vägled- ning för att verksamheten ska kunna vara relevant i sin samtid. En avsaknad av nationella mål för den kommunala skulle sannolikt innebära fortsatta stora skillnader i barns och ungas tillgång till en inkluderande kulturskola över landet och där- med sämre möjligheter till kulturutövande. Utredningen föreslår att ett nationellt kulturskolecentrum inrättas som ett särskilt beslutsorgan inom med följande ansvarsområden: Främja erfarenhetsutbyte och samverkan Främja kulturskolerelaterad kunskap med grund i forskning och beprövad erfarenhet Fördela bidrag till nationell spetskompetens Fördela bidrag för kulturskoleverksamhet i gles- och landsbygd Ett nationellt kulturskolecentrum (avsnitt 6.3) föreslås inrättas som ett särskilt beslutsorgan inom . Ekonomiska konsekvenser för staten Kostnaden för verksamheten kan uppskattas till . Denna uppskattning bygger på 8 årsarbetskrafter, där den årliga kostnaden för varje årsarbetskraft beräknats till , inklusive lön och sociala avgifter samt en schablonmässigt beräknad over head-kostnad för exempelvis lokaler. Antalet årsarbetskrafter är en grov uppskattning av den arbetstid som verksamheten kräver och har fördelats enligt följande: två årsarbetskrafter för nationell statistik och uppföljning, två årsarbetskrafter för bidragsfördelning, två årsarbetskrafter för erfarenhetsutbyte och samverkan, en års- arbetskraft för forskningsfrämjande. Därutöver beräknar utred- ningen att en årsarbetskraft för verksamhetens ledning tillkommer. Utöver denna schablonmässiga beräkning av kostnad per års- arbetskraft bygger beräkningen på att verksamheten behöver en budget för andra utgifter på . I detta ingår t.ex. kostnader för webbsida, informations- och kommunikations- insatser, resor och kostnader för köp av externa tjänster. Därutöver föreslås att verksamheten anvisas ett bidragsanslag om . Av dessa föreslås fördelas i form av utvecklingsbidrag (avsnitt 6.4), i form av ett tidsbegränsat verksamhetsbidrag till kultur- skola (6.5) samt i form av ett bidrag till nationell spetskompetens (avsnitt 6.6). Ekonomiska konsekvenser för kommuner och landsting Förslaget om att uppdra åt ett nationellt kulturskolecentrum att ansvara för nationell uppföljning innebär vissa kostnader för landets kommuner på grund av ett nytt krav om uppföljning. Kostnaden för uppföljning av kulturskoleverksamhet beräknas till . Förslaget svarar upp mot ett behov av ökat erfarenhetsutbyte, kun- skap och utvecklingsmöjligheter som uttrycks av de kommuner utredningen har varit i kontakt med. Ett sådant centrum är en viktig beståndsdel i en stödjande infrastruktur som avser att bidra till höjd kvalitet och ökad tillgänglighet i den kommunala kultur- skolan. En kulturskola som präglas av hög kvalitet kan bidra till att öka attraktionskraften hos en kommun och göra den mer intres- sant att leva i. I många, i synnerhet mindre kommuner, har kultur- skolan en central funktion för det lokala kulturlivet och med ytterligare bredd, både vad gäller deltagande barn och unga och vad gäller utbudet, kan få en än bättre kompetens i rollen som kulturresurs som kan möta det övriga samhällets behov. I avsaknad av en nationell aktör på kulturskoleområdet kommer sannolikt verksamheternas behov av kunskapsutveckling, erfaren- hetsutbyte, samverkan och uppföljning inte att tillgodoses. kan det innebära att förlorar sin starka position i sam- hället på grund av bristande relevans sett ur ett medborgar- perspektiv. 7.4Bidrag till regional samordning Utredningen föreslår att vissa statsbidrag till regional kulturverk- samhet förordning (2010:2012) ska tillskjutas i syfte att förstärka samordningen av kulturskole- verksamhet på regional nivå (se avsnitt 6.7). En sådan ny inriktning av bidraget förutsätter ett tillägg om kulturskoleverksamhet som ett nytt verksamhetsområde i bidragets förordning. Det föreslagna beloppet har beräknats utifrån för vardera av landets tjugo landsting och . Det är visserligen inte en uppgift för staten att råda över hur kommuner och landsting samverkar. Men staten kan bidra till att skapa bättre förutsättningar för att samverkan på frivillig grund ska komma till stånd. Staten finansierar regionala kulturverksamheter tillsammans med landstingen och eftersträvar en god användning av resurserna. Att särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur uttrycks även av de nationella kulturpolitiska målen som är styrande för staten och vägledande för kommuner och landsting. Statsbidraget bör med tiden anpassas utifrån de nya organisat- oriska förutsättningar som ges med anledning av kommande för- slag från (Fi 2015:09). En ändring i förordning (2010:2012) föreslås träda i kraft . Ekonomiska konsekvenser för staten Utredningen föreslår att , beräknat utifrån per län, avsätts till att underlätta för samordning mellan kommuner och den regionala nivån i landets tjugo landsting och . Ekonomiska konsekvenser för kommuner och landsting Förslaget om att förstärka samordningen av kultur- skoleverksamhet på regional nivå förutsätter en motprestation av bidragsmottagaren i enlighet med förordningen om fördelning av vissa statsbidrag till regional kulturverksamhet. Sådana statsbidrag får endast användas till verksamhet som även får bidrag från lands- ting, kommun eller annan huvudman vilket leder till en utgifts- ökning för kommunerna. Det innebär att den kommun som väljer att inte lämna bidrag kan inte heller få bidrag från . Omfattningen av en sådan utgiftsökning är av förklarliga skäl svår att på förhand bedöma. Eftersom bidraget syftar till en ökad sam- ordning, ökad interkommunal samverkan och samverkan med den regionala nivån bör förslaget kunna leda till minskade kost- nader för den enskilda kommunen. Utredningen ser stora möjligheter att kunna bryta den relativa isolering som den enskilda kommunala ofta präglas av genom att främja en ökad samordning kommuner emellan och med den regionala nivån (avsnitt 6.7). Kommunernas villkor skiljer sig kraftigt åt och små kommuner eller kommuner i glesbygd har exempelvis inte samma förutsättningar vad gäller tillgänglighet eller för att bygga kompetens på det sätt som en stor organisation har. De samråd som utredningen genomfört visar på ett stort intresse från landsting/regionala aktörer och kommuner för en förstärkt infrastruktur för samverkan. Det kan vara svårt att frigöra resurser från en enskild kulturskola för att bidra till ökad interkommunal och regional samverkan, både sett till förmåga och mandat. Där- emot kan en regional aktör, som verkar utifrån ett kommun- gemensamt uppdrag, verka för allas bästa, med en helhetssyn och överblick som är svårt att uppnå för en enskild kommun. Detta förslag syftar till att ge ökade förutsättningar för sam- verkan kommuner emellan, liksom mellan kulturskolor och de kulturinstitutioner och organisationer som har landsting eller region som huvudman, i syfte att bättre ta till vara de gemensamma resurs- erna. På så sätt kan en bred kvalitetshöjning och ökad effektivitet uppnås.