sou · H3B321 · 2016-01-01 00:00:00 — Kommittén ska se över de nuvarande reglerna om sjuklön och analysera om de är ändamålsenliga. Frågan om den nuvarande sjuklöneperiodens längd ska övervägas. Särskilt småföretagarnas situation ska uppmärksammas. Sjuklönereglernas konsekvenser för olika aktörer ska belysas, t.ex. arbetsgivares benägenhet att anställa samt att engagera sig i åtgärder som förebygger sjukfrånvaro eller främjar återgång i arbete. Kommittén ska också belysa sjuklöne- reglernas konsekvenser för arbetsgivares drivkrafter att främja en god arbetsmiljö. En kartläggning ska göras av hur motsvarande ansvar för arbetsgivare hanteras i andra länder. Nuvarande möjlighet för arbetsgivare att under vissa förutsättningar få en arbetstagares sjukpenning eller viss procent av utbetald lön från ska analyseras och vid behov ska ändringar i reglerna föreslås. Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring Kommittén ska analysera och visa på lösningar som innebär att arbetsmarknadens parter tar över ansvaret för den arbetslivs- inriktade rehabiliteringen för anställda som är sjukskrivna. Detta förutsätter dock en fungerande riskspridning mellan arbetsgivare i olika branscher. Kommittén ska då uppmärksamma hur dessa lösningar kan komma att påverka arbetsgivarens ansvar enligt arbetsmiljölagen. Kommittén bör överväga lämpligheten och konsekvenserna av att införa en från statsbudgeten fristående försäkring utifrån syftet att skapa en långsiktigt hållbar sjukförsäkring. Förutsättningarna för en sådan lösning ska analyseras och för- och nackdelar belysas. Särskilt ska kommittén analysera om det är möjligt att skapa stabila regler som gör att ohälsotalet endast samvarierar med förekomst av sjukdomar och skador bland de försäkrade eller långsiktiga för- ändringar i arbetslivet. Även hållbarheten i antagandet att staten, i händelse av en ökning som innebär högre avgifter för sjukförsäk- ringen, skulle tillåta en balansering som innebär högre avgifter eller lägre ersättningsnivåer ska analyseras. Kommittén bör även över- väga möjligheterna att finansiera en sådan försäkring med en spe- cialdestinerad socialförsäkringsavgift. I detta sammanhang ska kommittén belysa effekten av att staten genom en sådan kon- struktion avhänder sig ett finans- och fördelningspolitiskt argu- ment. Kommittén ska även analysera och överväga hur balansen mellan de strikt försäkringsmässiga inslagen och de inslag som verkar i omfördelande syfte ska utformas. Vidare ska konsekven- serna för systemets riskdelning åskådliggöras, till exempel effek- terna av att den försäkrades avgifter som andel av inkomsten inte skulle vara fortsatt enhetliga. Kommittén ska analysera om de självrisker som finns i sjukför- säkringen är tillräckliga, bl.a. med beaktande av de kontrollproblem som finns. Även för- och nackdelarna med alternativa utformningar av självriskerna ska övervägas. Kommittén ska kartlägga olika modeller för skadekontroll i allmänna och privata försäkringar i och i andra länder. Kommittén ska därefter utreda for- merna för skadekontrollen, organisationen av denna, kompetens- behov och eventuellt behov av utbildning m.m. Kommittén ska även ur ett internationellt perspektiv analysera vilka effekter olika självrisker och skadekontroller kan få på arbetskraftsutbudet. Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring 8.2.1Bedömning av rätt till sjukpenning Det nu gällande regelverket för att bedöma arbetsförmåga vid prövning av rätten till sjukpenning infördes i huvudsak , den s.k. rehabiliteringskedjan. Rehabiliteringskedjan gäller fullt ut bara för den som har en anställning. Om den försäkrade är egen företagare bedöms arbetsförmågan i förhållande till de vanliga arbetsuppgifterna fram till och med dag 180 i sjukperioden. Efter det bedöms arbetsförmågan i förhållande till normalt förekom- mande arbeten på arbetsmarknaden. Om den försäkrade är arbets- lös bedöms arbetsförmågan i förhållande till normalt förekom- mande arbeten på arbetsmarknaden redan från början av sjuk- perioden. i en sjukperiod bedöms om den för- säkrade kan klara av sitt vanliga arbete. ska också ta reda på om den försäkrades arbetsgivare har möjlighet att tillfälligt erbjuda andra arbetsuppgifter eller att anpassa arbets- platsen eller arbetsförhållandena på ett sådant sätt att det blir möj- ligt för den försäkrade att arbeta trots sjukdomen. Den försäkrade har bara rätt till sjukpenning om han eller hon varken kan utföra sitt vanliga arbete eller något annat arbete som arbetsgivaren tillfäl- ligt kan erbjuda. kan begära att den försäkrade lämnar in ett utlåtande från sin arbetsgivare. I utlåtandet ska det framgå vilka möjligheter det finns att ta tillvara arbetsförmågan inom arbets- givarens verksamhet. När den försäkrade har varit sjukskriven ska Försäkrings- kassan ta reda på om arbetsgivaren kan erbjuda en permanent om- placering till ett annat arbete som den försäkrade klarar av trots sin sjukdom. har den försäkrade bara rätt till sjukpen- ning om han eller hon inte kan utföra något arbete alls hos sin arbetsgivare. Om den försäkrade fortfarande inte kan arbeta på grund av sin sjukdom när det har gått ska en prövning göras om den försäkrades arbetsförmåga skulle kunna tas tillvara utanför arbets- givarens verksamhet. Det innebär att arbetsförmågan ska bedömas i förhållande till arbeten som är normalt förekommande på arbets- marknaden. Om det bedöms att den försäkrade kan klara ett arbete Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring som är normalt förekommande på arbetsmarknaden har han eller hon inte rätt till sjukpenning. Detta gäller dock inte om det be- döms att den försäkrade med stor sannolikhet kommer att kunna gå tillbaka till ett arbete hos sin arbetsgivare före dag 365. Då bedöms arbetsförmågan i förhållande till ett arbete hos den försäk- rades arbetsgivare även efter dag 180.1 En bedömning av arbetsför- mågan i förhållande till normalt förekommande arbeten på arbets- marknaden ska heller inte göras om en sådan bedömning kan anses oskälig. Från och med dag 366 bedöms den försäkrades arbetsförmåga alltid i förhållande till normalt förekommande arbeten på arbets- marknaden. Om det bedöms att den försäkrade kan klara av ett sådant arbete har han eller hon alltså inte rätt till sjukpenning. Detta gäller även om det är troligt att den försäkrade kommer att kunna gå tillbaka till ett arbete hos sin arbetsgivare . Om det däremot kan anses oskäligt att bedöma den försäkrades arbetsförmåga i förhållande till normalt förekommande arbete på arbetsmarknaden kan han eller hon även fortsättningsvis ha rätt till sjukpenning. När den försäkrade sjukanmäler sig befinner han eller hon sig normalt 1 i rehabiliteringskedjan. Om det har förflutit färre än mellan sjukperioderna läggs sjukperioderna dock ihop. Detta innebär att arbetsförmågan kan komma att bedömas i för- hållande till andra arbetsuppgifter hos den försäkrades arbetsgivare eller normalt förekommande arbeten på arbetsmarknaden redan från början av en ny sjukperiod. En försäkrad kan få hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels sjuk- penning beroende på hur mycket han eller hon måste avstå från att arbeta. Enligt huvudregeln kan den försäkrade få sjukpenning på nor- malnivå för . Sjukpenning på normalnivå utgör av den försäkrades årsinkomst. Detta gäller så länge årsinkomsten 2007/08:136. Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring inte överstiger 7,5 gånger prisbasbeloppet. Om den försäkrade har en lägre årsinkomst än av prisbasbeloppet får han eller hon ingen sjukpenning. Om den försäkrade är arbetslös kan han eller hon få högst per dag i sjukpenning, vilket är lika mycket som den högsta ersättningen från arbetslöshetskassan. Har den försäkrade en allvarlig sjukdom kan han eller hon ansöka om att få sjukpenning på normalnivån för fler än . Den som inte har rätt till sjukpenning på normalnivån kan ansöka om att få sjukpenning på fortsättningsnivå. Sjukpenning på fortsättningsnivån ges som huvudregel för och motsvarar av den sjukpenninggrundande inkomsten. Under vissa förutsättningar kan sjukpenning på fortsättningsnivå ges även . En försäkrad som är kan ha rätt till sjukersätt- ning om arbetsförmågan är nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psy- kiska prestationsförmågan. För att rätt till sjukersättning ska före- ligga krävs att den försäkrades arbetsförmåga är stadigvarande ned- satt. Detta innebär att den ska kunna anses nedsatt för all över- skådlig framtid. Arbetsförmågan ska bedömas i förhållande till alla förvärvsarbeten på hela arbetsmarknaden. I det begreppet ingår även arbeten som anordnas för personer med funktionsnedsätt- ning, t.ex. lönebidragsanställningar. Sjukersättning kan ges som hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels förmån. Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring 8.3Tidigare utredningar och förslag Kommittén redogör här i korthet för de utredningar under 2000- talet som bedöms vara mest relevanta för uppdraget. 8.3.1Socialförsäkringsutredningen (SOU 2006:86) föreslog en fristående sjukförsäkring. Motiveringen var att de försäkrades intresse av att inte betala mer än nödvändigt för försäkringstjänsten och ha en tillräck- ligt hög ersättning skulle få positiva effekter på normer och attity- der på individnivå. Utredningen ansåg att en mjuk sjukförsäkring låg bakom att allt fler lämnade arbetslivet på grund av ohälsa. Andra faktorer än arbetsoförmåga till följd av sjukdom hade påver- kat bedömningen och sjukfrånvaron hade varierat och rum på ett sätt som inte var motiverat av förändringar i hälsoläge eller åldersstruktur. En tidsbegränsning av rätten till sjukpenning till ansågs vara nödvändig. Riktlinjer för sjukskrivningstider liksom en mer formaliserad prövning av arbetsförmågan kunde enligt ut- redningen också ge mer stadga åt sjukskrivningsprocessen.2 8.3.2Utredningen om en översyn av aktivitetsersättningen (SOU 2008:102) Utredningen om en översyn av aktivitetsersättningen föreslog att aktivitetsersättningen avskaffas och ersätts av sjukersättning till unga (SU). Kriterierna för rätt till denna ersättning föreslogs ta sin utgångspunkt i de nuvarande kriterierna för rätt till sjukersättning, men skulle endast kunna beviljas som hel ersättning. Därmed skulle enligt kommittén endast den som för all överskådlig framtid helt saknar arbetsförmåga och som inte genom insatser kan få arbets- förmåga beviljas SU. Utredningen föreslog att Centrala studie- stödsnämnden skulle ta över ansvaret för studiestödet till ungdo- mar som med anledning av en funktionsnedsättning har förlängd skolgång.3 Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring 8.3.3Arbetsförmågeutredningen (SOU 2009:89) föreslog att begreppet arbetsförmåga i sjukförsäkringen ska förbehållas dem som har ett arbete. Moti- veringen var att arbetsförmåga uppstår när en bestämd individ utför specifika arbetsuppgifter i en specifik miljö. Arbetsförmåga är alltså enligt utredningen relationellt och situationsberoende. Så gott som alla människor har enligt någon ar- betsförmåga om de har turen att finna exakt den kombination av uppgifter och miljö som passar dem, men sannolikheten att hitta en sådan kombination kan vara större eller mindre. För bedömningen mot arbetsmarknaden föreslog utredningen begreppet medicinska förutsättningar för arbete. Motivet var att det då är fråga om att kunna eller inte kunna, utan om hur sannolikt det är att individen kommer att kunna försörja sig på den reguljära arbetsmarknaden och vilka krav på omställning och ansträngning som lagstiftaren har ansett ska gälla enligt försäk- ringsvillkoren.4 8.4Översikt av genomförda reformer Kommittén redogör inledningsvis övergripande för genomförda ändringar i ersättningen från sjukpenningförsäkringen . Därefter följer en genomgång av större förändringar i sjukförsäk- ringen som gjorts . Arbetsförmåge- begreppet ägnas särskild uppmärksamhet. 2011/12:113 Ett återinförande av begreppet normalt förekommande arbete anges att begreppen ”normalt förekommande arbete” och ”reguljära arbets- marknaden” är svåra att tillämpa och att gränsen för rätten till ersättning kan vara svår att förstå. Regeringen ansåg att det är mycket viktigt att ett helt nytt begrepp, som ger bättre förutsätt- ningar för en mer rättssäker och likformig tillämpning, kan införas så snart det är möjligt. Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring 8.4.1Ändringar av ersättningsnivå, karens och sjuklöneperiod ändrades ersättningsnivån i sjukförsäkringen till av den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) upp till 7,5 basbelopp i samband med att sjukpenningen blev skattepliktig. Denna nivå förblev oförändrad . Därefter har sjukför- säkringen ändrats upprepade gånger. sänktes ersättnings- nivån till i sjukperioden och till från och med dag 4 till och med dag 90. Därefter var ersättningen . Arbetsgivarperioden med sjuklön in- fördes . Ersättningen var av lönen dag 1–dag 4–14. Från dag 15 tog vid med ersättning på av SGI. En karensdag infördes i sjuklönen . Vid sjukdom hade den försäkrade först en karensdag, därefter ersättning om 75procent av lönen dag 2–dag 4–14 från arbetsgi- varen. Därefter betalades sjukpenning från om 80procent av SGI:n till och med den 365:e sjukdagen och därefter 70procent av SGI:n. infördes regler för hur stor den kompletterande ersättningen från arbetsgivaren fick vara. Sjuklönen sänktes till . var fortfarande en karensdag. Sjukpenningen från dag 15 och framåt sänktes till av SGI. höjdes sjuklönen till av lönen. Sjuk- penningen höjdes till av SGI:n. 1juli 2003 förlängdes sjuklöneperioden . är sjuklöneperioden åter 14 dagar.5 Taket i sjukförsäkringen höjdes från 7,5 till 10 prisbasbelopp . sänktes det till 7,5 prisbas- belopp igen.6 kan sjukpenning på normalnivå som regel längst betalas i sammanlagt . 5Sjögren , , (2005). 2006/07:01. Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring Dessa kallas ramtid. Ersättningen uppgår till av SGI:n. kan sjukpenning på fortsätt- ningsnivå betalas i . Ersättningen är något lägre än av den sjukpenninggrundande inkomsten.7 1994/95:147 Rätten till förtidspension och sjukpenning samt folkpension till gifta I propositionen tydliggjorde regeringen att vid bedömning av i vilken utsträckning en sjukdom sätter ned arbetsförmågan ska det bortses från arbetsmarknadsmässiga, ekonomiska, sociala eller lik- nande förhållanden. Förtydligandet gjordes som en följd av en glidning i synen på sjukdomsbegreppet hos patienter, sjukvårds- personal och personer verksamma inom socialförsäkrings- administrationen. Vidare föreslogs i propositionen att om den för- säkrade kunde antas återgå i sitt vanliga arbete eller annat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligt erbjudit, skulle arbetsförmåge- bedömningen begränsas till att avse sådant arbete. 1996/97:28 Kriterier för rätt till sjukpenning och förtidspension förändrades kriterierna för rätt till sjukpenning och förtidspension. Det övergripande syftet med förändringarna var att renodla sjukförsäkringen utifrån medicinska kriterier. I pro- positionen angavs bland annat följande. Syftet med att bedöma arbetsförmågan mer renodlat utifrån medi- cinska kriterier är att utforma klarare regler som medverkar till att tydliggöra gränserna för vad som bör ersättas från socialförsäkringen. En renodling av försäkringssystemen är positiv också för att den ger möjlighet att hänvisa människor till de samhällsorgan som är bäst läm- pade att ta sig an deras problem. Det är också viktigt att stärka arbets- linjen. I de fall det finns en partiell arbetsförmåga bör denna tas till vara. Om en försäkrad har svårigheter att ta till vara den arbetsförmåga han eller hon har kvar, sin sjukdom till trots, är detta i första hand ett arbetsmarknadsproblem. Inom socialförsäkringen anses en försäkrad ha arbets- förmåga när han eller hon, trots en sjukdom, har förmåga att försörja 2007/08:136. Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring sig själv genom förvärvsarbete. Regeringen delar utredningens upp- fattning att denna definition av begreppet arbetsförmåga bör gälla även i fortsättningen.8 Regeringen föreslog att arbetsförmågan skulle prövas enligt en steg-för-stegmodell i sju steg. I dessa steg angavs hur prövningen av arbetsförmågan successivt vidgas från att inledningsvis avse om den försäkrade kan utföra sitt vanliga arbete eller annat arbete som arbetsgivaren tillfälligt erbjuder. Regeringen ansåg att med den övergripande benämningen ”normalt förekommande arbeten” kan tillämpningen anpassas till förändringarna på arbetsmarknaden utan att reglerna behöver ändras. Förslagen antogs och ändringarna trädde i kraft . 2000/01:96 Sjukersättning och aktivitetsersättning i stället för förtidspension Regeringen föreslog i propositionen att förtidspension och sjukbi- drag inom pensionssystemet skulle ersättas med sjukersättning inom sjukförsäkringen. Vidare föreslogs att försäkrade i åldrarna 19–som av medicinska skäl hade nedsatt arbetsförmåga med minst en fjärdedel skulle ha rätt till tidsbegränsad aktivitetsersätt- ning om nedsättningen kunde antas bli bestående under . Aktivitetsersättningen skulle betalas ut högst i taget. För- säkrade med funktionshinder i åldrarna 19–skulle ha rätt till hel aktivitetsersättning utan någon prövning av arbetsförmågan så länge studier bedrevs på grundskole- eller gymnasienivå. Förslagen antogs och ändringarna trädde i kraft . 2004/05:21 Drivkrafter för minskad sjukfrånvaro Regeringen föreslog i propositionen ett medfinansieringsansvar för arbetsgivare omfattande av sjukpenningkostnaderna för anställda som är helt sjukskrivna. Syftet var att skapa ekonomiska 1996/97:28. Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring drivkrafter och göra det mer lönsamt för arbetsgivare att vidta åt- gärder för att minska de långa sjukskrivningarna. Vidare föreslogs att högkostnadsskyddet för arbetsgivares sjuk- lönekostnader skulle ersättas av en försäkring för arbetsgivare med ett mindre antal anställda. Det föreslogs även vissa begränsningar i arbetsgivarnas betalningsskyldighet för den särskilda sjukför- säkringsavgiften. Begränsningarna utgjordes av ett fribelopp och ett högkostnadsskydd. Det föreslogs även att sjukförsäkringsavgiften skulle sänkas, att sjuklöneperioden skulle förkortas och att sjukpenningnivån skulle återställas. I propositionen lämnades även förslag till tidsgränser för när senast skulle upprätta en rehabiliteringsplan och kalla till avstämningsmöte. Slutligen föreslogs en obligatorisk, förnyad utredning av fall med sjukersättning utan tidsbegränsning. Förslagen antogs och ändringarna trädde i kraft . 2005/06:142 Höjt inkomsttak vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst och höjd lägstanivå för hel föräldrapenning Regeringen föreslog i propositionen en höjning av inkomsttaket för sjukpenninggrundande inkomst från 7,5 till tio gånger prisbas- beloppet. Som skäl angav regeringen bland annat att reallöneök- ningarna gjort att andelen försäkrade (16–) med inkomster över 7,5 prisbasbelopp beräknats till för män respektive för kvinnor. Regeringen ansåg att om en allt större grupp av de försäkrade fick inkomster över 7,5 gånger gällande prisbasbelopp fanns det en risk för att försäkringens legi- timitet skulle försvagas och dess roll som allmän försäkring falla bort. Förslaget antogs och ändringen trädde i kraft . Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring 2006/07:1 Budgetpropositionen I propositionen föreslog regeringen bl.a. att medfinansieringen skulle slopas, att taket för den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) skulle sänkas och att SGI skulle multipliceras med faktorn 0,989 vid beräkning av dagersättning. be- talade arbetsgivare en särskild sjukförsäkringsavgift om av sjukpenningen för anställda med hel sjukpenning, s.k. medfinan- siering. Regeringen ansåg att arbetsgivarnas medfinansiering av sjukpenningkostnaden hade hämmat särskilt mindre företags vilja att växa och att anställa personal samt försvårat för kroniskt sjuka och människor med funktionshinder att få arbete. Regeringen före- slog att den särskilda sjukförsäkringsavgiften skulle slopas vid ut- gången av 2006 och att inga avgifter skulle tas ut för sjukpenning som har utgetts efter . Det föreslogs att SGI skulle multipliceras med faktorn 0,989 i avvaktan på ett införande av SGI grundad på historiska inkomster. I propositionen föreslogs även en sänkning av SGI-taket från 10 till 7,5 gånger prisbasbelop- pet. Förslaget avsåg inte föräldrapenningen. Förslagen antogs och trädde i kraft . 2007/08:124 Från sjukersättning till arbete Regeringen föreslog i propositionen så kallad steglös avräkning för personer som hade rätt till en icke tidsbegränsad sjukersättning för . Personer med sådan ersättning föreslogs kunna återgå i arbete utan att rätten till ersättningen omprövas. Sjukersättningen skulle i stället minskas först när reduceringsinkomsten översteg ett visst fribelopp. För övriga personer med sjukersättning eller aktivitetsersättning föreslog regeringen en möjlighet att ha ersättningen vilande när personen arbetar. Regeringen föreslog också att sjukersättning skulle kunna dras in eller minskas om en försäkrad hade återfått arbetsförmåga, i stället för om arbetsförmågan hade förbättrats väsentligt. tillstyrkte förslagen, med den ändr- ingen att även den som hade beviljats icke Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring tidsbegränsad sjukersättning enligt reglerna före skulle omfattas av de särskilda reglerna.9 Förslagen antogs och ändringarna trädde i kraft . 2007/08:136 En reformerad sjukskrivningsprocess för ökad återgång i arbete Regeringen föreslog i propositionen att tidsgränser skulle anges för stegen i den s.k. steg-för-steg modellen och att den tid under vilken en försäkrad, som inte var arbetsoförmögen till följd av en allvarlig sjukdom, kunde få sjukpenning skulle begränsas. Regeringen föreslog även att prövningen av arbetsförmågan gentemot hela arbetsmarknaden skulle ändras. I stället för att bedöma om den försäkrade har förmåga att försörja sig genom ett på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete skulle pröv- ningen avse om den försäkrade kunde försörja sig genom arbete på den reguljära arbetsmarknaden. I skälen för sina förslag pekade regeringen på att det inte fanns någon närmare definition av vilka arbeten som är normalt före- kommande och inte någon beskrivning av vilken förmåga en person måste ha för att klara ett på arbetsmarknaden normalt förekom- mande arbete. Vidare ansåg regeringen att den renodling utifrån medicinska kriterier som eftersträvats genom reform inte hade åstadkommits. Regeringen föreslog att det vid bedömningen av om den försäkrades arbetsförmåga är nedsatt skulle beaktas om den försäkrade har förmåga att för- sörja sig själv genom förvärvsarbete på den reguljära arbetsmark- naden. Bedömningen skulle göras i förhållande till varje typ av ar- bete och det skulle räcka att den försäkrade kan utföra något sådant arbete. Det kunde dock inte anses att en försäkrad kan försörja sig genom förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden om den försäkrade endast kan utföra arbeten som, även utifrån en nationell arbetsmarknad, är mycket udda och sällan förekommande. Rege- ringen ansåg att det självfallet måste röra sig om en betydande 2008/09:SfU4. Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring funktionsnedsättning för att den försäkrade ska bedömas helt sakna arbetsförmåga. I begreppet den reguljära arbetsmarknaden angavs ingå även vissa subventionerade anställningar som nystartsjobb. Däremot skulle inte sådana subventionerade anställningar inbegripas som endast är tillgängliga för människor med funktionshinder, t.ex. anställning med lönebidrag eller inom . Regeringen angav också att en försäkrad som – av medicinska skäl – endast kan för- sörja sig om en sådan anställning kan ordnas ska anses ha nedsatt arbetsförmåga till dess ett lämpligt arbete blir tillgängligt för den försäkrade. Regeringen föreslog också att sjukersättning endast skulle komma i fråga om den försäkrades arbetsförmåga är stadigvarande nedsatt.