sou · H4B381d2 · 2016-11-25 00:00:00 — I paragrafen regleras vad som ska gälla för verkställighet av en ut- sökningstitel i ett mål som ska handläggas enligt indrivningslagen. Bestämmelsen motsvarar delar av nuvarande reglering i 3 kap. 23 §. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.2. 20 § Om svaranden visar att han eller hon har fullgjort betalningsskyl- dighet eller annan förpliktelse som ansökan om verkställighet avser, får verkställighet inte ske. Detsamma gäller om svaranden till kvittning åbero- par fordran, som har fastställts genom utsökningstitel vilken får verkställas eller som grundas på skuldebrev eller annat skriftligt fordringsbevis, och i övrigt förutsättningar för kvittning föreligger. Om svaranden gör gällande att annat förhållande som rör parternas mellanhavande utgör hinder mot verkställighet och invändningen inte kan lämnas utan avseende, får verkställighet inte heller ske. som en invändning mot verkställighet prövas får Krono- fogdemyndigheten avvakta med verkställighetsåtgärder. Om det föreligger fall som avses i första eller andra stycket och åtgärd för verkställighet redan har vidtagits i målet, ska åtgärden återgå, om det är möjligt. beslut med anledning av invändning som avses i första eller andra stycket hindrar inte att saken prövas i rättegång. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur ska förfara i samband med att svaranden framställer en invändning mot verkställighet. Bestämmelsens första och andra samt fjärde och femte stycke motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reglering i 3 kap. 21 §. I tredje stycket, som inte har någon motsvarighet i nuvarande bestämmelse, lagfästs praxis att avvakta med verkställighetsåtgärder som en invändning mot Detta innebär också att om Kronofogdemyn- dighetens beslut överklagas kan myndigheten avvakta med verk- ställighetsåtgärder fram till dess att domstolen prövat frågan om inhibition. Bestämmelsen är fakultativ och innebär inte en skyldighet för att alltid avvakta med verkställighets- åtgärder när det framställs en invändning mot verkställighet. Krono- fogdemyndigheten måste alltid göra en avvägning mellan sökandens rätt till verkställighet och svarandens rätt att få sin invändning prövad. Av stor betydelse vid bedömningen är om den tilltänkta åtgärden kan återgå eller om den är oåterkallelig. En ansökan om verkställighet av betalningsskyldighet bör som huvdregel följas av ett beslut om utmätning för att säkerställa sökan- dens rätt, medan myndigheten bör kunna avvakta med att betala ut pengarna till sökanden som en invändning mot verk- ställighet prövas. Motsvarande bör gälla om annan egendom än pengar har utmätts. som en invändning mot verkställighet prövas ska kunna avvakta med att sälja den utmätta egendomen. Det finns inget som hindrar att svaranden invänder mot verkställighet vid upprepade tillfällen. Om Krono- fogdemyndigheten redan tidigare avfärdat en invändning och det inte framkommit några nya omständigheter talar det normalt mot att ska avvakta med verkställighetsåtgär- der innan den nya invändningen prövats. beslut att avvakta med verkställighets- åtgärder som invändningen prövas kan enligt ett tillägg i 18 kap. 6 § inte överklagas särskilt utan endast i samband med överklagande av det senare beslutet, dvs. vid överklagande av beslutet om en invändning mot verkställighet ska bifallas eller avslås. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.18. 21 § Om en utsökningstitel upphävs ska sökt verkställighet ställas in. Åtgärd för verkställighet som redan har vidtagits ska genast återgå om det är möjligt och annat inte har beslutats. I mål om utmätning ska dock vidtagen åtgärd inte återgå utan särskilt beslut förrän det av- görande varigenom utsökningstiteln har upphävts har fått laga kraft. I mål som ska handläggas enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga ford- ringar m.m. ska utmätningen genast återgå. I mål om utmätning ska på begäran utmäta vad sökanden ska betala tillbaka. Om sökanden har ställt säkerhet får denna tas i anspråk för återbetalning. I annat mål ska myndigheten på begäran återställa besittning eller annat förhållande som har rubbats, om hinder inte möter. Sökanden är även skyldig att ersätta skada som svaranden har lidit genom verkställigheten. Detta gäller dock inte i mål som ska handläggas enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Paragrafen innehåller bestämmelser om vad som gäller om en utsök- ningstitel upphävs och om återgång av verkställighet. Bestämmelsen motsvarar nuvarande reglering i 3 kap. 22 §. I bestämmelsen ändras ordet utsöka till utmäta. Detta innebär inte någon förändring i sak. Särreglering för mål som ska handläggas enligt indrivningslagen, och som i nuvarande reglering finns i 3 kap. 23 § förs in i denna bestäm- melse. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.9. Andra avdelningen – Bestämmelser om förfarandet 1 § Ansökan om utsökning görs muntligen eller skriftligen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare före- skrifter om hur ansökan görs. I mål som ska handläggas enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. anses ansökan gjord när den registrerats hos Krono- fogdemyndigheten. Utslag i mål om betalningsföreläggande eller handräckning verkställs självmant av , om inte sökanden har angett att verkställighet inte ska ske. Ansökan om verkställighet anses gjord när ut- slaget meddelades. Paragrafen innehåller bestämmelser hur mål inleds vid Kronofogde- myndigheten och motsvarar delvis nuvarande reglering i 2 kap. 1 §. Enligt första stycket kan ansökan om utsökning göras muntligen eller skriftligen. Begreppet skriftligen omfattar ansökningar som görs i elektronisk form. För att möjliggöra att ansökningar görs i elektro- nisk form har kravet att ansökan ska vara undertecknad av sökan- den eller dennes ombud tagits bort. Nuvarande reglering att reger- ingen eller den myndighet som regeringen bestämmer får medge att ansökan görs på medium för automatisk databehandling har inte införts i denna bestämmelse. Bestämmelsen innehåller i stället ett bemyndigande enligt vilket regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om hur ansökan ska göras. I utsökningsförordningens 2 kap. 9 a § har nuvarande bemyndigande för ändrats på så sätt att får meddela närmare föreskrifter om i vilka format skriftliga ansökningar får göras. Det kan t.ex. handla om att föreskriver att ett särskilt webbaserat for- mulär ska användas eller att e-post eller andra elektroniska format kan godtas. Regleringen är teknikneutral vilket innebär att nya format kan komma att godtas i takt med teknikutvecklingen i samhället i övrigt. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.19. I andra stycket föreskrivs att i mål som ska handläggas enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. anses an- sökan gjord när den registrerats hos . An- sökningar i s.k. indrivningsmål kan göras muntligen, men ansökan anses gjord först när den registrerats. Särregleringen i nuvarande reglering i 2 kap. 30 § tredje stycket har tagits bort. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.8. Enligt tredje stycket verkställs utslag i mål om betalningsföre- läggande eller handräckning självmant av , om inte sökanden har angett att verkställighet inte ska ske. Ansökan om verkställighet anses gjord när utslaget meddelades. Regleringen överensstämmer med nuvarande reglering i 2 kap. 1 § tredje stycket. 2 § Sökanden ska ange den åtgärd som han eller hon yrkar. Den utsökningstitel som ligger till grund för verkställighet ska ges in om inte anser att det inte behövs. Om anspråket grundas på löpande skuldebrev eller annan handling, vars uppvisande utgör villkor för rätt att kräva betalning eller kräva full- görande av annan förpliktelse, ska handlingen ges in i original. Paragrafen innehåller närmare bestämmelser om ansökans innehåll och vilka handlingar som måste ges in och motsvarar delvis nuvaran- de reglering i 2 kap. 2 §. Enligt första stycket ska sökanden ange den åtgärd som yrkas. I andra stycket föreskrivs att den utsökningstitel som ligger till grund för verkställighet ska ges in om inte anser att det inte behövs. Exempel på detta är om utsökningstiteln redan finns hos , såsom utslag i ett mål om betalningsföreläggande eller en utsökningstitel som ändå kommit till handa enligt annan reglering. möjliggöra elektroniska ansökningar har nuvarande krav att utsök- ningstiteln ska ges in i original eller bevittnad kopia tagits bort. I tredje stycket anges att om anspråket grundas på löpande skulde- brev eller annan handling, vars uppvisande utgör villkor för rätt att kräva betalning eller kräva fullgörande av annan förpliktelse, ska handlingen ges in i original. Motsvarande bestämmelse finns i nu- varande reglering i 2 kap. 2 § andra stycket. Kompletterande bestämmelser finns i utsökningsförordningens 2 kap. 2–8 §§. Enligt 2 kap. 1 § utsökningsförordningen gäller inte bestämmelserna i kapitlets 2–8 §§ i mål som handläggs enligt indriv- ningslagen. För dessa mål finns reglering i 6 § indrivningsförord- ningen. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.19. 3 § Ett barns ansökan om verkställighet av skadestånd på grund av brott får göras av endast en vårdnadshavare, om den andra vårdnadshavaren har begått brottet eller om det annars finns särskilda skäl. Paragrafen föreskriver undantag från huvudregeln i 6 kap. 13 § första stycket enligt vilken båda vårdnadshavarna tillsam- mans har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelägenheter. Paragrafen har inte någon motsvarighet i nuvarande regelverk. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.17. Enligt bestämmelsen får ett barns ansökan om verkställighet av skadestånd på grund av brott göras av endast en vårdnadshavare, om den andra vårdnadshavaren har begått brottet eller om det annars finns särskilda skäl. För att särskilda skäl ska föreligga bör det krävas att det i det enskilda fallet finns en godtagbar förklaring till att endast en vårdnadshavare ansöker och som grundas på att den andra vårdnadshavaren inte vill eller kan medverka till att barnet an- söker om verkställighet av skadeståndet. Det kan t.ex. finnas en kon- flikt eller ett motstående intresse, antingen mellan vårdnadshavarna eller mellan en av dem och barnet. Att skadevållaren är närstående till den ena vårdnadshavaren bör också kunna utgöra särskilda skäl för att tillåta att endast den andra vårdnadshavaren medverkar vid ansökan. Att en vårdnadshavare ensam kan ansöka när den andra vårdnadshavaren är förhindrad att medverka t.ex. på grund av sjuk- dom följer av . 4 § ska se till att utsökningsmålet blir så utrett som dess beskaffenhet kräver och att inget onödigt dras in i målet. Genom frågor och påpekanden ska försöka avhjälpa otydligheter och ofullständigheter i parternas framställningar. Om en ansökan om verkställighet är bristfällig ska sökanden föreläg- gas att avhjälpa bristen. Av föreläggandet ska det framgå att ansökan av- visas om föreläggandet inte följs. Föreläggandet behöver inte delges. En ansökan om verkställighet ska avvisas om den är så bristfällig att den inte kan läggas till grund för prövning i sak och sökanden inte har följt ett föreläggande att avhjälpa bristen. Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet att utöva processledning samt om avvisning av ansökan om verkställighet. Bestämmelser om avvisning av ansökan finns i nu- varande 2 kap. 5 §. Regleringen som innebär att Kronofogdemyn- digheten ska utöva processledning har inte någon motsvarighet i dagens regelverk. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.2. I bestämmelsens första stycke klargörs att Kronofogdemyndig- heten ska se till att utsökningsmålet blir så utrett som dess beskaf- fenhet kräver och att inget onödigt dras in i målet. Genom frågor och påpekanden ska försöka avhjälpa otyd- ligheter och ofullständigheter i parternas framställningar. Enligt 4 § förvaltningslagen har myndigheter en allmän skyldig- het att lämna enskilda sökande råd och vägledning i ärenden hos myndigheten. Denna skyldighet gäller även i utsökningsärenden. kan alltid lämna generell information om gällande bestämmelser och om hur myndigheten tillämpar regelverket. opartiskhet kan inte ifrågasättas om den lämnar neutral information om t.ex. gällande bestämmelser. processledning kan t.ex. innebära att myndigheten vid oklarheter genom frågor till en part klargör vad denne menar. Myndigheten bör också påpeka rena förbiseenden från parterna. Vidare kan processledningen innebära att Kronofogde- myndigheten förklarar vad för slags bevisning som krävs för att en viss invändning ska kunna beaktas. kan också informera parter om vad som krävs för att myndigheten ska kunna beakta en invändning mot verkställighet. Som exempel kan nämnas den situationen att svaranden invänder att betalning skett men inte bifogar något underlag som styrker betalningen. I ett så- dant fall bör ta kontakt med svaranden och fråga om det finns något underlag till styrkande av betalningen, t.ex. ett kvitto. När det gäller skyldighet att utöva processledning angående frågor om bevisning kan en jämförelse göras med processledningen vid allmän domstol. Enligt 35 kap. 6 § rätte- gångsbalken ankommer det på parterna att svara för bevisningen. Rätten får endast självmant inhämta bevisning i tvistemål där för- likning om saken inte är tillåten (familjemål) och i mål om brott som hör under allmänt åtal. Att domstolen inte självmant får inhämta bevisning i dispositiva tvistemål innebär inte att rätten behöver hålla sig helt passiv när det gäller bevisfrågor. En diskussion om vilken be- visning som kommer att krävas kan och bör ofta förekomma inom ramen för rättens materiella processledning. Det finns inte heller något som hindrar att rätten föreslår bevisning (prop. 2004/05:131 s. 231). För att opartiskhet inte ska ifrågasättas är det viktigt att processledningen sker öppet med insyn för samt- liga inblandade parter. Den som utövar processledningen måste vara väl insatt i målet och ha de kunskaper som krävs. Hur omfattande processledning ska vara varierar givetvis från fall till fall. Om en part t.ex. är sjuk eller inte talar svenska kan behovet av processledning vara större än i andra mål. Om det finns flera sakägare i ett mål kan processledningen be- höva utföras något annorlunda än i ett mål med bara två parter för att myndighetens opartiskhet inte ska ifrågasättas och för att för- farandet inte ska bli onödigt omständligt. Av andra stycket följer att om en ansökan om verkställighet är bristfällig ska sökanden föreläggas att avhjälpa bristen. Ett kompletteringsföreläggande ska innehålla en upplysning om att ansökan kan komma att avvisas om föreläggandet inte följs. Före- läggandet behöver inte delges vilket uttryckligen framgår av bestäm- melsen. Det innebär att föreläggandet kan meddelas muntligen eller skriftligen t.ex. genom brev eller e-post. Information om förfaran- det kan lämpligen lämnas i samband med föreläggandet. I bestämmelsen regleras inte hur sökanden ska få på sig att komplettera ansökan. Tiden bör dock inte sättas så kort att sökan- den inte ges en rimlig möjlighet att följa föreläggandet. bör det inte vara nödvändigt att ge sökanden efter- som det ligger i dennes intresse att ansökan behandlas. Normalt bör kompletteringsfristen kunna sättas till ett par eller högst . I tredje stycket anges att om sökanden inte följer föreläggandet ska ansökan om verkställighet avvisas om den är så bristfällig att den inte kan läggas till grund för prövning i sak. Ett sådant avvisnings- beslut bör meddelas . Bristen kan gälla inne- hållet i ansökan eller de handlingar som måste ges in. Innebörden av regleringen är inte att varje liten brist i en ansökan ska kunna med- föra att ansökan avvisas. Bristen måste vara så väsentlig att ansökan inte kan prövas i sak. 5 § Beträffande parts behörighet samt ställföreträdare eller ombud för och biträde åt part tillämpas 11 och 12 kap. , om inte annat föreskrivs i denna paragraf. Ombud ska styrka sin behörighet genom fullmakt om Kronofogde- myndigheten anser att det behövs. Om ombud eller biträde visar på oskicklighet eller oförstånd eller annars är olämplig, får avvisa honom eller henne som ombud eller biträde i målet. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reglering i 2 kap. 6 §. 6 § I fråga om handling som kommer in till tillämpas 33 kap. 3 § . Handling, som avser anmälan eller annan åtgärd som ska ske innan ut- mätt egendom säljs, sammanträde avslutas eller beslut meddelas, anses dock inkommen i rätt tid endast om innehållet i handlingen har hunnit bli känt för före nämnda tidpunkt. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 2 kap. 7 §. 7 § får anlita tolk när det behövs. Tolk som inte fullgör uppdraget i tjänsten har rätt till ersättning av allmänna medel. I fråga om översättning av ansökan eller annan handling som inte är skriven på svenska tillämpas 33 kap. 9 § . Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 2 kap. 8 §. 8 § Om en part eller tredje man inte fullgör något som åligger honom eller henne i ett utsökningsmål och det finns anledning att anta att han eller hon har laga förfall, ska underlåtenheten inte leda till påföljd eller annars läggas honom eller henne till last i målet. Auktion eller bevakningssam- manträde ska dock ställas in endast om det finns synnerliga skäl. Om någon har förelagts att väcka talan och före utgången av visar att han eller hon har laga förfall, ska Kronofogdemyn- digheten sätta ut ny tid. I fråga om vad som ska räknas som laga förfall tillämpas 32 kap. 8 § . Paragrafen motsvarar nuvarande reglering i 2 kap. 9 §. Endast språk- liga ändringar har gjorts. 9 § Om det framgår av ansökan eller annan tillgänglig utredning att förut- sättningarna för verkställighet inte är uppfyllda, ska ansökan avslås. Det- samma gäller om annan av sökanden eller svaranden begärd åtgärd inte ska bifallas. Paragrafen klargör att om förutsättningarna för verkställighet inte är uppfyllda ska ansökan avslås. Detsamma gäller om annan av sökan- den eller svaranden begärd åtgärd inte kan bifallas. Bestämmelsen saknar motsvarighet i dagens regelverk men lagfäster gällande rutiner hos . Övervägandena finns i avsnitt 4.3.16. Bestämmelsen bör läsas tillsammans med 4 § enligt vilken sökan- den i första hand ska föreläggas att komplettera eventuella brister i en ansökan. Om ansökan är så bristfällig att den inte kan läggas till grund för prövning i sak och sökanden inte har följt ett föreläggan- de att avhjälpa bristen ska ansökan avvisas. Är det uppenbart att en ansökan eller begäran om viss åtgärd inte under några omständig- heter kan komma att bifallas behöver inte inleda ett kompletteringsförfarande utan bör fatta ett avslagsbeslut direkt. Alternativt kan det bli aktuellt att meddela ett avslagsbeslut efter ett kompletteringsförfarande om det då står klart att förut- sättningarna för att bifalla ett yrkande inte är uppfyllda. Exempel på när en begärd verkställighetsåtgärd ska avslås är om sökanden begärt att viss egendom ska utmätas, men bedömer att egendomen inte tillhör svaranden, eller är pantsatt och saknar övervärde. Avslagsbeslut ska också meddelas om Kronofogde- myndigheten anser att en begäran om ytterligare utredningsåtgärd, exempelvis om förrättning i svarandens bostad, inte ska genomföras (se övervägandena i avsnitt 6.4.5). Det kan också bli aktuellt att fatta ett avslagsbeslut gentemot svaranden, t.ex. efter sakprövning av svarandens invändning mot verkställighet. Ett avslagsbeslut kan överklagas. Det går också att framställa ett nytt yrkande till som då måste pröva frågan på nytt. Enligt 31 § andra stycket gäller att i mål som ska handläggas enligt indrivningslagen för sökanden själv sin talan om ansökan ska avslås. Även den regleringen är ny men lagfäster gällan- de handläggningsrutiner hos . 10 § kan medverka till att parterna träffar en frivillig överenskommelse om det är lämpligt med hänsyn till målets be- skaffenhet och övriga omständigheter. kan hålla sammanträde i syfte att uppnå en överenskommelse enligt första stycket. Sammanträdet ska hållas på tid och plats som bestämmer. Kronofogdemyndig- heten kan besluta att en part får delta i sammanträdet genom ljudöver- föring eller ljud- och bildöverföring. Vardera parten svarar för sin kostnad under förfarandet för att träffa en frivillig överenskommelse. Om det är lämpligt får hålla sina sammanträ- den i domstolsbyggnad eller annan allmän byggnad. Om det uppkommer särskilda kostnader ska de ersättas av . Om det behövs för att ska kunna verka för att parterna träffar en överenskommelse får med- ge anstånd med försäljning enligt vad som föreskrivs i 12 kap. 11 och anstånd med avhysning enligt vad som föreskrivs i 15 kap. 3 §. Paragrafen, som inte har någon motsvarighet i nuvarande regelverk, reglerar förutsättningar för att medverka till att parterna träffar frivilliga överenskommelser. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1. Enligt första stycket kan medverka till att parterna träffar en frivillig överenskommelse om det är lämpligt med hänsyn till målets beskaffenhet och övriga omständigheter. Bestämmelsen är fakultativ vilket innebär att Kronofogdemyndig- heten är fri att med hänsyn till samtliga omständigheter i varje en- skilt ärende avgöra om det är lämpligt att medverka till en frivillig För att det överhuvudtaget ska vara lämpligt krävs att parterna samtycker. Lämplighetsbedömningen måste göras i varje enskilt fall. När bedömer att parterna skulle förlora tid och pengar på att delta i diskussioner för frivilliga överenskommelser bör inte väcka eller engagera sig i frågan om inte båda parter önskar det. I andra stycket föreskrivs att kan hålla sammanträde i syfte att nå en överenskommelse enligt första stycket. Sammanträdet ska hållas på tid och plats som Kronofogdemyndig- heten bestämmer. kan besluta att en part får delta i sammanträdet genom ljudöverföring eller ljud- och bild- överföring. Denna möjlighet gör att parternas processkostnader kan hållas nere. Enligt tredje stycket ansvarar vardera parten för sin kostnad som kan uppstå under förfarandet för att träffa en frivillig överenskom- melse. I fjärde stycket föreskrivs att får hålla sina sammanträden i domstolsbyggnad eller annan allmän byggnad om det är lämpligt. Om det uppkommer särskilda kostnader, t.ex. om lokalen måste hållas öppen endast på grund av Kronofogdemyndig- hetens sammanträde, ska svara för dessa. Mot bakgrund av parternas möjlighet att delta i sammanträde genom ljudöverföring eller genom ljud- eller bildöverföring torde denna möjlighet bara behöva användas undantagsvis. Av femte stycket följer att om det behövs för att Kronofogde- myndigheten ska kunna verka för att parterna träffar en överens- kommelse får medge anstånd med för- säljning enligt vad som föreskrivs i 12 kap. 11 § och anstånd med avhysning enligt vad som föreskrivs i 15 kap. 3 §. För att inte den sökande som gått med på att diskutera en fri- villig överenskommelse ska riskera att hamna i sämre ställning när det kommer in ett nytt utsökningsmål till ska kunna besluta om utmätning och be- vilja anstånd med försäljning av egendomen eller anstånd med av- hysning som diskussionerna pågår. Anstånd kan dock inte beviljas än vad som gäller i andra situationer. När parterna har träffat ett utsökningsavtal ska sökanden återkalla målet vid , såvida inte den avtalade för- pliktelsen ska uppfyllas i omedelbar närtid. I så fall kan målet vara ”öppet” till dess förpliktelsen uppfyllts. I annat fall ska målet återkallas. bör informera sökanden om de risker som detta kan medföra så att han eller hon har ett full- gott beslutsunderlag vid övervägande att ingå ett utsökningsavtal. Om parterna, med hjälp, når en fri- villig överenskommelse ska vara beredd att hjälpa parterna att upprätta ett skriftligt avtal som ersätter svaran- dens förpliktelser enligt utsökningstiteln, ett s.k. utsökningsavtal.