sou · H4B342 · 2016-06-16 00:00:00 — beslutade regeringen att ytterligare förlänga utredningstiden i de delar av uppdraget som avser att utvärdera tillämpningen av bestämmelsen om människohandelsbrott och under- söka om syftet med lagändringen 2010 har uppnåtts samt att granska hur de brottsbekämpande myndigheterna utreder och i övrigt arbetar med ärenden om människohandel, att se över straffskalorna för människohandel och koppleri och att se över den straffrättsliga lag- stiftningen mot exploatering av utsatta personer, såsom för tvångs- arbete, tiggeri eller annan ekonomisk . Uppdraget i dessa delar ska i stället slutredovisas . I övriga delar ska uppdraget fortfarande redovisas , men i ett delbetänkande. Straffet för allvarliga fall av köp av sexuell tjänst är det i förbjudet att köpa sexuella tjänster. Förbudet utgör ett viktigt instrument i arbetet med att förebygga och bekämpa både köp av sexuell tjänst och människo- handel för sexuella ändamål. Den nuvarande straffskalan för köp av sexuell tjänst infördes då straffmaximum höjdes från fängelse i sex måna- der till fängelse i ett år.1 En utvärdering av tillämpningen av förbudet mot köp av sexuell tjänst hade visat att det fanns en stor likformig- het när det gäller bedömning av straffvärde och påföljdsval.2 Sedan prövade frågan om straffmätning avseen- de ett köp av sexuell tjänst (NJA 2001 s. 527) hade mer än 85 pro- cent av alla lagföringar för brottet medfört påföljden 50 dagsböter. Endast i ett fåtal fall fann utredningen att försvårande omständig- heter hade redovisats och beaktats och annan påföljd än böter dömts ut. Syftet med höjningen av straffmaximum var att skapa ytterligare utrymme för en mer nyanserad bedömning av straffvärdet vid all- 2010/11:77. 2SOU 2010:49, Förbud mot köp av sexuell tjänst. En utvärdering –2008. Uppdraget och dess genomförande varliga fall av köp av sexuell tjänst. Som exempel på omständigheter som vid straffvärdebedömningen bör tala i en skärpande riktning angavs att den som utför en sexuell tjänst befinner sig i en skydds- lös eller annars utsatt situation, t.ex. på grund av att han eller hon är utländsk och inte kan göra sig förstådd och befinner sig på en okänd plats, eller är utlämnad till en tredje person som avtalar om detaljerna för köpet samt ofta även tar emot betalningen och står för arrangemangen kring köpet, såsom lokal eller transport. Sådana om- ständigheter torde inte sällan förekomma vid köp av sexuella tjänster som har anknytning till människohandel eller annan liknande orga- niserad brottslighet. I samband med höjningen av straffmaximum övervägdes också en gradindelning av brottet. En gradindelning ansågs dock ha flera nackdelar. Det anfördes bl.a. att det med en sådan lösning skulle finnas risk för att resurser enbart skulle satsas på mera straffvärda fall, att färre brott totalt sett skulle beivras och att den attityd- påverkande effekten skulle minska. Vidare framhölls att en gradindelning också väcker frågor av systematisk och lagteknisk karaktär, i första hand i förhållande till köp av sexuell handling av barn men också andra sexualbrott. När det gällde den av Lagrådet förordade ordningen, att utan en samtidig gradindelning komplet- tera lagtexten med exempel på försvårande omständigheter, ansågs ett sådant förfaringssätt bryta mot systematiken i . Av statistik från (Brå) för åren 2011– 2013 framgår att påföljden i fall där köp av sexuell tjänst varit huvud- brott nu bestäms till annat än dagsböter i något fler fall än förut. Det handlar dock fortfarande endast om enstaka fall. Böternas stor- lek ligger i flertalet fall fortfarande på en nivå runt 50 dagsböter. I de allra flesta fallen är det åklagare som bestämmer påföljden genom att meddela strafföreläggande för brottet. framgick det vid utvärderingen av tillämpningen av förbudet att lagföringar för köp av sexuell tjänst har koppling till koppleri- eller människohandelsärenden. Även om den nuvarande straffskalan för köp av sexuell tjänst varit i kraft en relativt begränsad tid tyder statistikuppgifterna på att straffskärpningen inte har fått det genomslag som var avsett. Bedömningen av straffvärde och påföljdsval tycks fortfarande vara likformig, vilket talar mot att omständigheter som bör tala i skärpan- Uppdraget och dess genomförande de eller mildrande riktning kommit att beaktas i någon nämnvärd utsträckning. Mot denna bakgrund finns det skäl att utvärdera vilket genom- slag höjning av straffmaximum för köp av sexuell tjänst har fått. Med utgångspunkt i utvärderingen ska det övervägas om det finns behov av förändringar i straffbestämmelsen för att säkerställa att omständigheter som förekommer vid de allvarligare fallen av köp av sexuell tjänst, t.ex. där den som säljer en sexuell tjänst är offer för människohandel eller koppleri, får genomslag vid straffvärde- bedömningen. I det sammanhanget bör det särskilt övervägas en höjning av straffminimum genom att ta bort böter i straffskalan vid allvarliga fall av köp av sexuell tjänst. Straffet för köp av sexuell handling av barn Bestämmelsen om köp av sexuell handling av barn tar i första hand sikte på köp av sexuella handlingar av barn mellan . När det gäller barn blir andra sexualbrott tillämpliga, såsom exempelvis våldtäkt mot barn. Syftet med bestämmelsen är framför allt att skydda ungdomar från att dras in i prostitution. Straffbestämmelsen fick sin nuvarande utformning och rubricering i samband med sexualbrottsreformen 2005.3 En av de förändringar som då genomfördes var en höjning av maximistraffet till fängelse , för att markera att köp av sexuella handlingar av barn gene- rellt sett har ett högre straffvärde än motsvarande gärningar som riktar sig mot vuxna personer. Då bestämmelsen ansågs kunna om- fatta gärningar för vilka ett minsta straff om fängelse kunde tyckas för strängt ansågs att straffskalan även fortsättningsvis borde innehålla böter. Som exempel nämndes fall där ersättning i någon form visserligen förekommit, men där offret är nära och omständigheterna även i övrigt är sådana att straffvärdet är lågt. Vid utvärderingen av sexualbrottsreform gjordes, med hänsyn till att underlaget för utvärderingen varit mycket begränsat, bedömningen att det inte var möjligt att dra några säkra slutsatser om det fanns några problem vid tillämpningen av brottet köp av 2004/05:45. Uppdraget och dess genomförande sexuell handling av barn.4 Enligt utredningen gick det inte heller att dra några slutsatser i fråga om synen på straffvärde för köp av sexuell handling av barn jämfört med före reformen. Av statistik från Brå för åren 2006–2013 framgår att antalet lagföringar där köp av sexuell handling av barn varit huvudbrott varierar från 1 fall till som mest 24 fall för . På- följden varierar från böter till fängelse. bestämdes påfölj- den till fängelse i 1 fall, skyddstillsyn med kontraktsvård i 1 fall, villkorlig dom med samhällstjänst i 3 fall och böter i 2 fall. Det kan sättas i fråga om böter som påföljd för köp av sexuell handling av barn fullt ut kan anses motsvara allvaret i gärningen. har också av kritiserats för att inte se tillräckligt allvarligt på bl.a. köp av sexuell handling av barn och för att påföljderna inte är proportionerliga. Mot denna bakgrund finns det anledning att se över straffskalan för köp av sexuell handling av barn för att säkerställa att den mot- svarar brottets allvar. I det sammanhanget ska det särskilt övervägas en höjning av straffminimum genom att ta bort böter i straffskalan. Oaktsamhetskravet i förhållande till ålder Normalt krävs det uppsåt för att någon ska kunna fällas till ansvar för brott enligt 6 kap. (BrB). Enligt 6 kap. 13 § BrB ska dock också den dömas som inte insåg men som hade skälig anled- ning att anta att den andra personen inte hade uppnått en viss ålder. De bestämmelser i 6 kap. som föreskriver ansvar för gärningar som begås mot någon under en viss ålder är 4 § (våldtäkt mot barn), 5 § (sexuellt utnyttjande av barn), 6 § (sexuellt övergrepp mot barn), 8 § (utnyttjande av barn för sexuell posering), 9 § (köp av sexuell handling av barn), 10 § första stycket (sexuellt ofredande) och 10 a § (kontakt med barn i sexuellt syfte). Vid dessa brott uppställs alltså inte något krav på full insikt om barnets ålder. Det är i stället till- räckligt med oaktsamhet. Bestämmelsen i 6 kap. 13 § BrB infördes i samband med brotts- balkens tillkomst. I samband med sexualbrottsreform gjordes bedömningen att bestämmelsen skulle kvarstå i princip oför- 4 SOU 2010:71. Uppdraget och dess genomförande delade den uppfattningen.5 Av de ursprungliga förarbetena framgår att bestämmelsen ska tillämpas med stor för- siktighet och att det för straffansvar ställs krav på en tämligen hög grad av oaktsamhet.6 Till ansvar ska det inte dömas om barnet har en kroppsutveckling som är naturlig för den som klart passerat ålders- gränsen och omständigheterna i övrigt inte ger gärningsmannen an- ledning att vara på sin vakt. Det innebär att det är i gränsfallen som gärningsmannen inte ska kunna undgå ansvar genom att hänvisa till att han eller hon inte haft säker kännedom om barnets verkliga ålder.7 Bestämmelsen i 6 kap. 13 § BrB fyller en viktig funktion i upp- rätthållandet av det straffrättsliga skyddet för barn mot att utsättas för sexuella övergrepp. Bestämmelsen har haft i stort sett samma lydelse sedan den infördes i samband med tillkomst. har lagstiftningen om sexualbrott mot barn utvecklats och genomgått betydande förändringar i riktning mot ett förstärkt skydd för barn . Vidare har frågor om bestämmelsens tillämp- ning uppkommit i den allmänna debatten, framför allt i samband med uppmärksammade domar. I det sammanhanget har det bl.a. häv- dats att tillämpningsområdet kommit att bli alltför begränsat, vilket exempelvis, när det gäller köp av sexuella handlingar av barn, med- fört att sådana gärningar inte sällan i stället lagförs som köp av sexuell tjänst. Mot denna bakgrund finns det anledning att se över och utvärdera tillämpningen av oaktsamhetskravet i 6 kap. 13 § BrB samt med ut- gångspunkt i resultatet av det arbetet överväga behovet av lagänd- ringar. Enligt regeringen är köp av sexuella tjänster oacceptabla oavsett om de sker i eller utomlands. De som säljer sexuella tjänster be- finner sig ofta i en mycket utsatt situation och utnyttjas inte sällan av såväl köpare som kopplare eller människohandlare. En lagstiftning som inte fullt ut återspeglar denna syn på köp av sexuella tjänster 2004/05:45. 6NJA II 1962 s. 192 f. 2004/05:45 s. 113 f. Uppdraget och dess genomförande riskerar att urholka respekten för straffbestämmelsen och att mot- verka den attitydförändring som förbudet medfört. Det är därför viktigt att tydligt markera att inställning till köp av sexuella tjänster gäller oavsett var i världen de sker. Detta talar för att köp av sexuell tjänst ska kunna lagföras i oavsett var brottet har begåtts. Vidare är det väl etablerat, såväl internationellt som i , att det finns en koppling mellan prostitution och brottslighet såsom människohandel och koppleri. Det handlar inte sällan om brottslig- het i organiserad form som genererar stor ekonomisk och som verkar över nationsgränser. Enligt regeringen är det angeläget att motverka att personer med anknytning till bidrar till denna brottslighet utomlands genom att där köpa sexuella tjänster. Även detta talar för att lagföring av brottet alltid ska kunna ske vid svensk domstol. Mot denna bakgrund finns det anledning att analysera och ta ställning även till om brottet köp av sexuell tjänst ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet. Ett sådant undantag skulle ge svensk domstol behörighet att döma över köp av sexuell tjänst som begåtts utomlands även om gärningen inte är kriminaliserad på gärnings- orten. Utredningen har haft i uppdrag att undersöka om det finns behov av åtgärder i syfte att säkerställa ett starkt straffrättsligt skydd mot bl.a. köp av sexuell tjänst och köp av sexuell handling av barn. Vid behov av förändringar ska förslag till sådana lämnas. När det gäller brottet köp av sexuell tjänst har uppdraget om- fattat en utvärdering av vilket genomslag höjning av straff- maximum för brottet har fått. Syftet med utvärderingen har varit att säkerställa att straffet vid allvarliga fall av köp av sexuell tjänst, t.ex. där den som säljer en sexuell tjänst är offer för människohandel eller koppleri, fullt ut motsvarar brottslighetens allvar. Såvitt avser brottet köp av sexuell handling av barn har uppdra- get inneburit att se över straffskalan samt överväga en höjning av straffminimum i syfte att säkerställa en straffskala som återspeglar brottets allvar. Uppdraget och dess genomförande Uppdraget har, när det gäller oaktsamhetskravet i 6 kap. 13 § BrB, omfattat bl.a. en utvärdering av tillämpningen av bestämmelsen i syfte att säkerställa och upprätthålla ett starkt straffrättsligt skydd för barn mot att utsättas för sexuella övergrepp. Slutligen har uppdraget, enligt tilläggsdirektiv, också omfattat en analys och ett ställningstagande till om köp av sexuell tjänst ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet. Oavsett utredningens ställningstagande i sak ska förslag lämnas på hur ett undantag från kravet på dubbel straffbarhet bör utformas. Utredningen har haft att samråda med och inhämta upplysningar från berörda företrädare för rättsväsendet samt vid behov även andra myndigheter eller organisationer som kan vara berörda. Utred- ningen har också haft att undersöka och beskriva hur de frågor som uppdraget omfattar behandlas i några länder som är jämförbara med samt att hålla sig informerad om och vid behov beakta relevant arbete som pågår inom och utrednings- väsendet samt inom EU och andra internationella forum. Enligt direktiven ska utredningen genomgående ha ett jämställd- hetsperspektiv i den analys som görs samt ska all statistik som redo- visas vara köns- och åldersuppdelad. Förslagens konsekvenser ska redovisas enligt 14–15 a §§ kom- mittéförordningen (1998:1474). Uppdraget ska, såvitt avser delbetänkandet, redovisas . Utredningens direktiv i angiven del återges i sin helhet i bilaga 1–2. Vårt arbete inleddes . I utredningen har hållits 11 expertsammanträden, varav ett i form av ett tvådagars internat- sammanträde. Flera interna arbetsmöten har hållits mellan utredaren och sekre- terarna. Besök, överläggningar och kontakter har förekommit med myndigheter och organisationer som särskilt berörs av vårt arbete såsom och . Kontakter har också förekommit med andra berörda myndigheter och organisa- tioner såsom , End Child Prostitution, Child Pornography and Trafficking in Children for Sexual Purposes (Ecpat), Uppdraget och dess genomförande () och Plattformen Civila mot människohandel. Experterna i utredningen har medverkat inte bara med värdefulla synpunkter utan också med eget utredningsmaterial. Vi har orienterat oss om arbetet sexualbrottskommitté (Ju 2014:21) och arbetet med en översyn av straffbestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte (Ds 2015:49). Statistiskt underlag har, direkt eller genom experterna, inhämtats från bl.a. Brå. Inhämtning av relevant praxis har framförallt skett genom bistånd från landets samtliga domstolar men även genom sökning i rättsdatabaser. Vi har därutöver tagit del av en stor mängd material som berört de områden som utredningen arbetat med. Vi har t.ex. tagit del av material från olika myndigheter och organisationer såsom Polis- myndigheten, i , Statens institutions- styrelse, dåvarande , Ecpat, RFSL, och Nationellt centrum för kvinnofrid. Muntliga synpunkter har läm- nats till utredningen av organisationer och personer som i sitt yrke kommer i kontakt med de frågor vi haft att se över. Beträffande samtliga de frågor som vi har haft att se över har vi också tagit del av utländsk lagstiftning. Av tidsskäl har vi inte kunnat redovisa eller diskutera material som kommit till vår kännedom efter . Vi redovisar en praxissammanställning i bilaga 3. När det gäller frågan om oaktsamhet i förhållande till ålder redovisar vi även en genomgång av avgöranden i tabellform, se bilaga 4. De refererade domar som vi redovisar i bilagorna är domar som vi erhållit genom skriftlig förfrågan om tillhandahållande av vissa domar samt genom sökande i rättsdatabaser. Förfrågan har skickats till landets tings- rätter, hovrätter och . Något anspråk på att redo- visningen verkligen omfattar samtliga relevanta meddelade domar kan inte göras. Materialet torde dock trots detta god uppskattning av de förhållanden som ska belysas. Praxissammanställningen omfattar följande material. Uppdraget och dess genomförande •Ett urval av domar från tingsrätter och hovrätter rörande köp av sexuell tjänst som meddelats efter och som avser gärningar begångna efter angivet datum. •Ett urval av domar från tingsrätter och hovrätter där stämning utfärdats för köp av sexuell handling av barn. •Ett urval av domar från tingsrätter och hovrätter där bestämmel- sen i 6 kap. 13 § BrB, som innebär att en gärningsman kan dömas för vissa sexualbrott mot barn även om han eller hon inte insåg men hade skälig anledning att anta att barnet inte hade uppnått en viss ålder, aktualiserats. Utredningen har totalt fått in flera hundratals domar. Vi har av ut- rymmesskäl inte kunnat referera samtliga erhållna domar. Vi har dock gått igenom allt material och använt oss av detta i våra slutsatser. Domarna refereras kort och endast i för utredningen relevanta frågor. Beträffande samtliga punkter gäller att vi endast kunnat be- akta domar . Utredningen har, utöver ovan nämnt material, även tagit del av ett stort antal refererade domar från såväl hovrätt som Högsta dom- stolen som har kommit till utredningens kännedom, t.ex. via data- baser eller i samband med samråd med bl.a. myndigheter. Betänkandet omfattar 8 avsnitt. Betänkandet inleds med våra författningsförslag, avsnitt 1. Avsnitt 2 omfattar ett inledande kapitel med bl.a. vårt uppdrag Därefter redogörs för våra överväganden och förslag rörande de olika frågor som behandlas, avsnitten 3–5. Avsnitten ansluter så långt möjligt till den uppställning över frågor som anges i direktiven till utredningen. Avsnitten innefattar i relevanta fall även en kortare redogörelse för internationella regler och instrument som är av grund- läggande betydelse för frågan som behandlas. Gällande rätt redovisas i relevanta delar vid våra överväganden och förslag rörande respektive fråga som omfattas av uppdraget. Varje avsnitt avslutas med våra överväganden och förslag. Uppdraget och dess genomförande I varje avsnitt ges en kortare översikt över utländsk rätt såvitt avser de frågor som vi har haft att se över. Frågor rörande köp av sexuell tjänst behandlas i avsnitt 3. I avsnit- tet avhandlas således också frågan i våra tilläggsdirektiv om angivet brott ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet. Avsnitt 4 behandlar frågor hänförliga till brottet köp av sexuell handling av barn. Frågor som berör oaktsamhetskravet i förhållande till ålder i 6 kap. 13 § BrB behandlas i avsnitt 5. Avsnitt 6 handlar om ikraftträdande och övergångsbestämmelser. Avsnitt 7 innehåller kostnads- och konsekvensanalyser. Avsnitt 8 innehåller våra författningsförslag med kommentarer. 3 Köp av sexuell tjänst Enligt direktiven för utredningen ska vi utvärdera vilket genomslag höjning av straffmaximum för brottet köp av sexuell tjänst har fått. Syftet med utvärderingen är att säkerställa att straffet vid allvarliga fall av köp av sexuell tjänst, t.ex. där den som säljer en sexuell tjänst är offer för människohandel eller koppleri, fullt ut motsvarar brottslighetens allvar. Enligt tilläggsdirektiv till utredningen ska vi också analysera och ta ställning till om köp av sexuell tjänst ska undan- tas från kravet på dubbel straffbarhet. Oavsett utredningens ställ- ningstagande i sak ska, enligt tilläggsdirektiven, förslag lämnas på hur ett undantag från kravet på dubbel straffbarhet bör utformas. I förevarande avsnitt redogörs för frågor hänförliga till köp av sexuell tjänst. Avsnittet inleds med en kortare bakgrund (avsnitt 3.2). Gällande rätt redovisas i avsnitt 3.3. I avsnitt 3.4 ges en kortfattad presentation av de brottsbekämpande myndigheternas arbete. Där- efter redovisas inhämtad praxis och domstolarnas tillämpning av straffbestämmelsen om köp av sexuell tjänst (avsnitt 3.5). Avsnitt 3.6 innehåller en internationell utblick. Slutligen presenteras våra över- väganden och förslag hänförliga till ovan angivna frågeställningar (avsnitt 3.7). införde , som första land i världen, en lag- stiftning som kriminaliserade köp, men inte försäljning, av sexuella tjänster. Straffbestämmelsen förbud mot köp av sexuell tjänst finns numera i 6 kap. 11 § BrB. Förbudet mot köp av sexuell tjänst har allt sedan det tillkom orsakat debatt både i och internationellt. Köp av sexuell tjänst skedde stora förändringar när det gällde synen på prostitution. De hade sin grund i sociala förändringar och en ändrad syn på sexualitet. I detta samhällsklimat aktualiserades frågan om prostitution skulle kriminaliseras och tillsattes en utredning (prostitutionsutredning) som ingående skulle studera pro- stitutionen som samhällsföreteelse. I betänkande av prostitutionsutredning, Prostitutionen i , bakgrund och åtgärder,1 föreslogs att prostitutionen alltjämt skulle vara straffri, men andra sociala och juridiska lösningar lyftes fram för att minska prostitutionen. Mot en kriminalisering fram- hölls främst risken för att prostitutionen skulle komma att drivas ”under jord”. Det befarades att det i sådana fall skulle bli svårare att möta de prostituerades behov av vård och sociala insatser.2 Även risken för övergrepp mot de prostituerade och deras kunder riske- rade att öka om prostitutionen blev mindre synlig.3 Man såg dess- utom lagtekniska problem och tillämpningsproblem med en krimi- nalisering. Det skulle bli svårt att avgränsa och bevisa den straffbara handlingen samt kontrollera överträdelser av förbudet. Vetskapen om den ringa upptäcktsrisken skulle göra förbudet verkningslöst. Därmed ansåg man att det fanns en risk för att förbudet skulle ur- holka rättsmedvetandet och minska respekten för andra regler och lagar.4 En annan risk med förbudet ansågs vara att samhället – sedan ett förbud införts – skulle anse att frågan fått sin lösning och att ytterligare samhällsengagemang därför skulle bli överflödigt.5 Sam- mantaget ansågs att de skäl som talade mot en kriminalisering över- vägde och därför föreslogs att prostitutionen även i fortsättningen skulle vara straffri.6 För att komma till rätta med den befintliga prostitutionen före- slogs bl.a. att offentliga pornografiska föreställningar skulle förbjudas och att ett nytt straffansvar för den som köper tillfällig sexuell för- bindelse av en narkotikaberoende prostituerad skulle införas efter- som ett sådant handlande framstod som särskilt hänsynslöst och 2SOU 1981:71 s. 144 ff. 3SOU 1981:71 s. 144 ff. 4SOU 1981:71 s. 144 ff. 5SOU 1981:71 s. 144 ff. 6SOU 1981:71 s. 146. Köp av sexuell tjänst Vidare ansågs att det borde vara möjligt att få prostitu- tionen att minska genom att använda sig av straffbestämmelser för koppleri i vidare utsträckning än vad som då gjordes. Det ansågs också att det borde krävas ett nytt straffansvar för hyresvärdar för de fall då en hyresvärd först efter det att en lägenhet uthyrts får kännedom om att denna utnyttjas i koppleriverksamhet och då under- låter att använda sin möjlighet att säga upp avtalet. Främst ansågs dock att det behövdes en satsning på sociala åtgärder i form av intensiv och kontinuerlig uppsökande verksamhet jämte ingripanden mot narkotikamissbruk, åtgärder som främst avsåg säljarna i gatu- prostitutionen. Även de män som köpte sexuella tjänster i gatuprosti- tutionen ansågs vara i behov av sociala insatser utan att det närmare preciserades vilka dessa insatser skulle vara. Betydelsen av sexual- rådgivning och sexualupplysning lyftes också fram som en faktor för att förändra attityderna till prostitution men också för att ge människor större kunskap om bl.a. sexualitet, samlevnad och könsroller.