sou · H4B376 · 2016-11-07 00:00:00 — ringsbranschen, gynnar annan momsbefriad verksamhet som i fak- tiskt och rättsligt hänseende befinner sig i samma situation (fastig- hetsområdet, hälso- och sjukvård, utbildning, m.m.) och att åtgär- den därmed kan komma att ses som ett selektivt statsstöd till de verksamheter som inte träffas av skatten. Vi anser att utredningen i kap. 7 när utredningen prövar den fö- reslagna skattens förenlighet med bör kom- mentera mer kring denna fråga. Utredningen säger ”Skattskyldig- heten är inte begränsad till aktörer i den finansiella sektorn. Inte heller är skattskyldigheten begränsad till juridiska eller fysiska per- soner, till inte offentliga aktörer, till någon specifik associations- eller organisationsform eller annan inriktning, eller till aktörer på en viss marknad eller i en viss bransch, eller aktörer som har vissa tillstånd eller godkännanden. Skattskyldigheten är således inte be- gränsad till, och utelämnar inte heller, någon specifik identifierbar företags- eller verksamhetskategori”, men anser inte utredningen att gruppen branscher som liksom finanssektorn har en momsfrihet (fastighetsområdet, hälso-och sjukvård, utbildning, m.m.) torde anses utgöra branscher som befinner sig under likartade skatte- mässiga villkor såvitt avser mervärdesskattesystemet? Och att dessa branscher gynnas genom att de slipper betala den särskilda löne- skatten? Vi vill i sammanhanget hänvisa till artikeln ”Selektiva skatter och statsstöd” av , nr 1/2016. En norm i momssystemet är att all omsättning av varor och tjänster ska vara föremål för moms. Vissa varor och tjänster om- fattas dock av momsbefrielse inom ramen för systemets utform- ning. I de EU-länder som har infört särskilda produktionsskatter för att kompensera staten för skattebortfall på grund av att moms inte tas ut på omsättningen (, , t.ex.) gäller skatten generellt för momsbefriad verksamhet, inte enbart för fi- nansiell verksamhet. I tas en s.k. Irep ut på all produktion, oberoende av bransch och momsfrihet eller ej. Vi anser att den särskilda skatten för finansiella företag potenti- ellt strider mot om otillåtet statsstöd. Förenlighet med annan unionsrätt? Vi ifrågasätter slutsatsen i analysen av om den föreslagna finansiella verksamhetsskatten är förenlig med mervärdesskattedirektivet, dvs. att skatten inte strider mot direktivet eller annan unionsrätt. Det kan ifrågasättas om inte skatten såsom den utformats, de facto in- nebär att det läggs mervärdesskatt på finansiella tjänster i strid med direktivet eftersom den finansiella verksamhetsskatten utformas som en skatt som ska stämma överens med mervärdesskatten, se avsnitt 8.2.2 där man säger: ”Den finansiella verksamhetsskatten syftar till att minska den skattefördel som uppstår till följd av att finansiella tjänster inte är belagda med mervärdesskatt varför det är önskvärt att den väsentligen beskattar samma sak som en mervär- desskatt.” Skatt på företag istället för konsumenter Utredaren har i uppdrag att ta fram ett förslag till en skatt på finanssektorn som minskar den skattefördel som sektorn kan antas få till följd av undantaget från mervärdesskatt. Skatten ska som utgångspunkt träffa företag som omsätter tjänster som avses i 3 kap. 9 och 10 §§ mervärdesskattelagen (1994:200). Utgångspunkten för uppdraget innehåller ett principiellt feltänk som medför att det förslag till skatt som utredaren lägger fram inte kommer att få samma effekter som om de undantagna finansiella tjänsterna istället hade belagts med mervärdesskatt. Mervärdesskatt utgår i förhållande till omsättning av tjänster och avser att träffa det mervärde som tillförs i varje produktionsled. Skatten avser att träffa slutkonsument. För mervärdesskatte- registrerade företag innebär således skatten ett noll-summespel. Skatten övervältras vidare och de nämnda företagen är enligt hu- vudregeln inte heller avsedda att bära kostnaderna för skatten. För slutkonsumenter i form av privatpersoner och andra icke-mervär- deskattepliktiga subjekt innebär däremot mervärdesskatten en fak- tisk kostnad. Genom att, såsom utredaren föreslår, införa en s.k. finansiell verksamhetsskatt som träffar de företag som omsätter eller, i vissa fall, förvärvar de undantagna finansiella tjänsterna träffar skatten således inte slutkonsument utan istället de produ- cerande företagen, inom och utanför finansiell sektor. Den före- slagna skatten kan därigenom inte anses utgöra en skatt för att minska den eventuella skattefördel konsumenter kan anses ha ge- nom att de kan konsumera tjänsterna utan mervärdesskatt utan snarare en skatt på de företag som producerar eller förvärvar tjäns- terna dvs. en extra bolagsskatt för företag som omsätter finansiella tjänster. Utredaren föreslår att den finansiella verksamhetsskatten ska följa vissa grundläggande definitioner och principer i mervärdesskatte- lagen. Detta gäller inte minst de centrala frågorna kring vad som anses utgöra undantagna ”finansiella tjänster” enligt 3 kap. 9 och 10 §§ mervärdesskattelagen liksom vad som kan anses utgöra ”skälig grund” för beräkning av skatteunderlaget. Den svenska mer- värdesskattelagen bygger på ett EU-gemensamt mervärdesskatte- direktiv (2006/112/EG) vilket innebär att all vägledande praxis och tolkningar utmynnar från och andra EU-gemen- samma institutioner. Den föreslagna lagkonstruktionen innebär därmed också att alla eventuella ändringar inom det EU-gemen- samma mervärdesskatterättsliga området får omedelbar effekt på den svenska nationella lagstiftningen i denna del. Den föreslagna lagstiftningstekniken kan starkt ifrågasättas ur ett principiellt, konstitutionellt perspektiv men också ur ett rätts- säkerhetsperspektiv. Förutsebarheten för företag och andra be- rörda aktörer som ska tillämpa lagen minskar genom att tillämp- ningsområdet för lagen indirekt ändras genom ändringar i EU-lag- stiftning på ett annat område. Genom de starka kopplingar som föreslås till mervärdesskattelagstiftningen kan det också ifrågasättas om inte den föreslagna lagen rent faktiskt utgör en svensk mer- värdesbeskattning av undantagna finansiella tjänster, vilket står i strid med förbudet för EU:s medlemsländer att nationellt mer- värdesbeskatta genom undantagna försäkringstjänster. Felaktig beräkning av skattebortfallets storlek; särskilt om tjänstepensioner Utredaren har vid beräkning av det antagna skattebortfallet på grund av att finansiella tjänster enligt 3 kap. 9 och 10 §§ mer- värdesskattelagen är undantagna från mervärdesskatteplikt, utgått från statistik från nationalräkenskapernas användningstabeller. I nämnda tabeller redovisas tjänstepensioner som slutkonsumtion till hushållen. Det innebär att försäljning av tjänstepensioner betraktas som försäljning till hushåll och inte som försäljning till mer- värdesskatteskyldiga personer. Detta är också ett av skälen till att skattebortfallet beräknas vara särskilt stort för försäkringssektorn. Enligt utredarens uppfattning överensstämmer detta med hur dessa försäkringar skulle betraktas om försäkringarna vore mervärdes- skattepliktiga. Tjänstepensionerna ska enligt utredaren inte anses förvärvade i själva verksamheten och arbetsgivaren skulle följ- aktligen inte få göra avdrag för ingående mervärdesskatt även om denne betalade premierna. Detta synsätt är enligt min uppfattning direkt felaktigt. Försälj- ning av tjänstepensionsförsäkringar sker till arbetsgivare såsom näringsidkare och ägare till försäkringarna. Det är arbetsgivaren som är försäkringstagare enligt pensionsavtalet. Arbetsgivaren tecknar pensionsavtalet och är motpart till försäkringsbolaget och därmed även betalningsansvarig. De anställda utgör de försäkrade och täcks av försäkringsskyddet. Någon försäljning sker således inte till de anställda och de anställda tecknar inte heller något avtal med försäkringsbolaget. Tjänstepensioner är per definition uppskjuten lön och måste således ur ett mervärdesskatteperspektiv ses som en allmän om- kostnad i en skattepliktig verksamhet. Arbetsgivaren har utfäst ett pensionslöfte gentemot den enskilde som därigenom har en ford- ran på arbetsgivaren. För att avdragsrätt för ingående mer- värdesskatt ska föreligga och för att avgöra omfattningen av en sådan avdragsrätt krävs normalt ett direkt och samband mellan en viss ingående transaktion och en eller flera utgående transaktioner för vilka rätt till avdrag föreligger. En skattskyldig person tillerkänns dock också avdragsrätt när det saknas ett sådant direkt och samband mellan en viss ingående transaktion och en eller flera utgående transaktioner för vilka rätt till avdrag föreligger, när kostnaderna för tjänsterna i fråga utgör en del av den skattskyldige personens allmänna omkostnader och således utgör en del av de kostnadskomponenter som ingår i priset för de varor eller tjänster som vederbörande tillhandahåller. Sådana kostnader har nämligen ett direkt och samband med den skatt- skyldiges samlade ekonomiska verksamhet. Det torde vara klart att lönekostnader per se måste anses utgöra en sådan kostnadskompo- nent som ingår i priset för de varor eller tjänster som tillhandahålls. Här hänvisas till som i mål C-26/12, B.V. (nedan PPG), behandlat frågan om huruvida ett bolags kostnader för förvaltning av en separat pensionsfond kan anses utgöra allmänna omkostnader i verksamheten och om av- dragsrätt för ingående mervärdesskatt därmed föreligger för bola- get. Domstolen ansåg så vara fallet. I det aktuella målet hade PPG upprättat en pensionsfond till förmån för anställda i koncernen. Den aktuella fonden var åtskild från PPG såväl civilrättsligt som PPG hade slutit avtal med en tjänsteleverantör om administration av pensionerna och fondens förmögenhetsförvalt- ning. Kostnaderna för dessa tjänster betalades av PPG. EU- domstolen konstaterade att PPG hade rätt att dra av ingående mer- värdesskatt som man betalt för fondens förvaltning och verksamhet ifall kostnaderna utgjorde allmänna omkostnader för PPG. Detta trots att tjänsterna förvärvats till förmån för fonden som utgjorde en från PPG åtskild rättslig enhet. påpekade att det var rimligt att anta att kostnaderna utgjorde allmänna omkostnader i och med att PPG upprättat pensionsfonden och förvärvat aktuella tjänster i syfte att uppfylla de legala krav som bolaget hade i egen- skap av arbetsgivare samt att mervärdesskattens neutralitet och PPG:s konkurrenssituation kunde skadas i det fall den ingående mervärdesskatten förblev en kostnad. framhöll även att bedömningen inte påverkades av att PPG kunde uppfylla sina skyldigheter i egenskap av arbetsgivare på andra sätt, t.ex. via för- säkringsbolag. Slutsatsen av den aktuella domen är att en arbetsgivare som be- driver mervärdesskattepliktig verksamhet normalt ska kunna dra av ingående mervärdesskatt som belöper på kostnader hänförliga till pensioner kopplade till bolagets anställda. Detta synsätt delas även av . Det anförda innebär att underlaget för beräkning av skattebort- fallet måste justeras så att storleken av antaget skattebortfall blir mer korrekt utifrån den valda beräkningsmodellen. Kumulativa skatteeffekter byggs in i systemet Utredarens förslag innebär att den finansiella verksamhetsskatten ska tas ut på både löneunderlag kopplat till omsättning till slut- konsumenter (utan avdragsrätt för ingående mervärdesskatt) och löneunderlag kopplat till omsättning till mervärdesskatte- registrerade kunder. Bakgrunden till den finansiella verksamhetsskatten är att staten anser att företag som tillhandahåller finansiella tjänster och för- säkringstjänster har en skattefördel eftersom dessa tjänster är un- dantagna från mervärdesskatt. Jag anser att det finns en avgörande skillnad mellan den föreslagna finansiella verksamhetsskatten och Mervärdesskatt är en ”allmän skatt på konsumtion som är exakt proportionell mot priset på varorna och tjänsterna, oavsett antalet transaktioner som äger rum under produktions- och distributionsprocessen före det led där skatten tas ut” (enligt ar- tikel 1.2 mervärdesskattedirektiv). Detta beror på att det finns en avdragsrätt för den skatt som tas ut i tidigare led. På så vis blir mervärdesskatten inte en kostnad för att producera en vara eller tillhandahålla en tjänst som är mervärdesskattepliktig. Det är endast för företag som inte har avdragsrätt för ingående mer- värdesskatt som mervärdesskatten blir en kostnad i verksamheten (så kallad dold mervärdesskatt). Den finansiella verksamhetsskatt som utredningen kommer att föreslå är inte proportionell på samma sätt som mervärdesskatten. Det finns ingen avdragsrätt för den skatt som tas ut i tidigare led. Detta medför att skatten blir en kostnad som övervältras på köpa- ren i nästa led. Detta medför att kostnaden för skatten kommer att öka för varje led som utför finansiella tjänster innan den slutliga tjänsten når slutkunden. Detta medför också att försäkrings- bolagets kostnader kommer att öka på grund av att underleveran- törerna får en kostnad för finansiell verksamhetsskatt. Det blir således en ackumulerad kostnad för finansiell verksamhetsskatt som övervältras på försäkringsbolaget. Därutöver kommer försäk- ringsbolaget få en egen kostnad för finansiell verksamhetsskatt. Detta medför att försäkringsavgifterna för de aktuella försäkring- arna ökar, vilket i sin tur kommer att medföra en försämrad pen- sion för de försäkrade eftersom deras försäkringskapital därmed blir mindre. Förslaget om en finansiell verksamhetskatt kan innebära en selektiv skattefördel för tillhandahållare av övriga mervärdesskattefria tjänster och därmed strida mot . Statsstödsreglerna förbjuder förekomsten av stöd som ges av en medlemsstat som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag. En nationell skatteåtgärd som gynnar vissa företag i jämförelse med andra företag kan utgöra en selektiv skattefördel som betraktas som ett statligt stöd som är oförenligt med statsstödsreglerna. Den föreslagna finansiella verk- samhetsskatten träffar endast tillhandahållare av vissa mer- värdesskattefria tjänster, nämligen försäkringstjänster och finansi- ella tjänster. Tillhandahållare av övriga mervärdesskattefria tjänster träffas inte och gynnas därmed i förhållande till tillhandahållare av försäkringstjänster och finansiella tjänster. Det svenska förslaget kan jämföras med den danska verksamhetsskatten som tas ut på tillhandahållare av samtliga tjänster som är undantagna mer- värdesskatt, vilket torde stå i bättre överensstämmelse med reglerna om statsstöd. Beskattningsunderlagets beräkning; otydliga begrepp Som ovan framkommit föreslår utredaren att vissa – i mer- värdesskattesammanhang centrala begrepp – ska användas även i den nu föreslagna lagen. Enligt den föreslagna huvudregeln ska beskattningsunderlaget utgöras av den skattskyldiges – – sammanräknande lönekostnader. Om endast en del av löne- kostnaderna är hänförlig till den från mervärdesskatt befriade om- sättningen, får underlaget istället bestämmas efter ”skälig grund”. ”Skälig grund” är inget entydigt begrepp ens i mervärdes- skattesammanhang utan kan innebära uppdelning utifrån olika mo- deller. Detta kommer med största säkerhet medföra en betydande osäkerhet för de företag som drabbas av skatten, med brist på för- utsebarhet och rättsosäkerhet till följd. Det bör noteras att förekommer frekvent tolkningstvister mellan företag och för att bestämma ”korrekt” beskattningsunderlag i mervärdesskattesammanhang. Att ytterligare påbygga denna osä- kerhet genom att föreslå att samma begrepp även ska användas i annan lagstiftning framstår därför som mycket olämpligt. Konsekvenser av förslaget; försämrade pensioner och minskad sysselsättning Försäkring erbjuder en lång rad tjänster som ger ekonomisk trygg- het för den enskilde i form av exempelvis hemförsäkring och personolycksfallsförsäkring, för den händelse att något oväntat inträffar, samt sparformer med skydd för bland annat långlevnads- Dessa försäkringar utgör ett komplement till det skydd som erbjuds inom samhällets ram och har stor betydelse för den en- skilde. En skatt på försäkring riskerar att leda till att vissa individer, sannolikt de med sämre ekonomi, väljer bort försäkring. är det de med små marginaler som har störst behov av ett extra skydd. Som ovan konstaterats kommer effekterna av den föreslagna skatten innebära ofrånkomliga höjningar av försäkringsavgifter. I ett läge där tjänstepensioner och det tidigare avdragsgilla pensions- sparandet kommit att få en allt större betydelse för vår försörjning i takt med att den allmänna pensionen urholkas måste detta ses som särskilt allvarligt. Ett sämre skydd mot oväntade händelser och lägre pensionsnivåer leder ofrånkomligen till att fler individer kommer vara beroende av bidrag som bostadstillägg, äldreförsörj- ningsstöd och garantipension. En annan allvarlig konsekvens av skatten är påverkan på syssel- sättningen inom den finansiella sektorn. En finansiell verksamhets- skatt ökar personalkostnaderna, vilket otvetydigt gör fler investe- ringar i automatisering lönsamma och driver på denna utveckling i högre takt. Den ökande digitaliseringen innebär att en mängd arbetstillfällen inom bank och försäkring kommer att för- svinna. Det gäller framför allt inom mellanskiktet exempelvis ska- dereglering, administration, rådgivning, enklare analystjänster inom juridik och ekonomi. Dessa kommer framöver i allt högre ut- sträckning att ersättas av automatiserade verktyg. Även takten med vilken utlokalisering sker kommer att öka. Flertalet stora företag inom bank- och försäkringssektorn har re- dan etablerade organisationer och processer för att lägga ut arbets- uppgifter på uppdrag till dotter- eller intresseföretag i länder där lönekostnaderna är lägre, exempelvis . Tröskeln för att flytta verksamhet utomlands är därmed redan passerad. I förläng- ningen kan det handla om att huvudkontor flyttas utomlands och att verksamheten i bedrivs via filial under tillsyn av en myndighet i ett annat land. Den ökande digitaliseringen gör i sig det möjligt att flytta verk- samhet utomlands i högre omfattning . Lönen i t.ex. är generellt 1/3 av en motsvarande svensk lön. i har redan flyttat ut en stor andel av sin back-officeverksamhet till och motsvarande flyttrend finns även bland svenska försäkringsföretag. Även flytt till låg- löneländer som eller är möjliga och förekommer , bland annat vad gäller de finansiella företagens omfattande IT-verksamhet. I detta sammanhang bör även uppmärksammas den omsätt- ningsskatt på handel av finansiella instrument som infördes i , allmänt kallad ”valpskatten”. Skatten med- förde att i praktiken all handel av värdepapper (och därtill knutna tjänster) flyttade utomlands. Även om det i det fallet var fråga om en omsättningsskatt och inte en aktivitetsskatt visar händelseförloppet enligt min uppfattning hur snabbt en marknad kan ställa om. Förutsättningarna för flytt av verksamhet är nu ännu större med tanke på den utveckling IT-mässigt som skett . En direkt följd av utlokalisering är därutöver att efterfrågan på olika typer av kringtjänster minskar, exempelvis IT-konsulter. Även mer komplexa analystjänster inom juridik och ekonomi lik- som jobb inom serviceyrken såsom lokalvårdare och restaurang- personal som på olika sätt ger service till den finansiella verksam- heten, påverkas. Utredaren har enligt min uppfattning kraftigt underskattat ef- fekterna på sysselsättningen. Det är förvånande – inte minst mot bakgrund av att regeringen har satt upp ett mål om EU:s lägsta arbetslöshet 2020 – att inte större hänsyn tas till de dynamiska ef- fekter på sysselsättningen som kommer att bli fallet av utredning- ens förslag. Almenberg, och , , Skatt på finansiella transaktioner, Penning- och valutapolitik 2012:01, s. 84–102 [cit. Almenberg, och , , Skatt på finansiella transaktioner] Barr, och , , Vad blev notan för 1990-talets bankstöd?, Ekonomisk debatt 2015:5, årgång 43, s. 41–54 [cit. Barr, och , , Vad blev notan för 1990- talets bankstöd?] , , Från bostadsbubbla till finanskris, Världspolitikens dagsfrågor 2009/04, [cit. , , Från bostadsbubbla till finanskris]. , m.fl., Skatterättsliga aspekter på Lissabonfördraget, Skattenytt 2010, nummer 3, s. 1–24, content/uploads/2014/05/SN-3-2010-extra-Berglund-mfl.pdf, hämtad [cit. , m.fl., Skatterättsliga aspekter på Lissabonfördraget] Bombeke, Géry och Bleus, , Financial Transaction Tax, Intertax, 2013, volym 41, häfte 10, s. 553–556 [cit. Bombeke, Géry och Bleus, , Financial Transaction Tax] Brodin, och , , Skatter och avgifter i den svenska finansiella sektorn – en översikt, , SvSkt 2012:1, s. 3–16 [cit. Brodin, och , , Skatter och avgifter i den svenska finansiella sektorn]. , , och Thorleifsdottir, , Financial Sector Taxation in : National Report to the , Affairs, , 01/3/2013 [cit. , , och Thorleifsdottir, , Financial Sector Taxation in ] , , En europeisk skatt på finansiella transaktioner. En komparativ analys av EU kommissionens direktivförslag KOM(2011) 594., , SvSkt 2013:1, s. 3–16 [cit. , , En europeisk skatt på finansiella transaktioner] EUobserver, launches financial transaction tax, , publicerad , hämtad [cit. launches financial transaction tax] , , Selektiva skatter och statsstöd, , SvSkt 2016:01, s. 3–8 [cit. , , Selektiva skatter och statsstöd] , och , , Beskattning av finanssektorn, ett ämne på den internationella agendan, Skattenytt 2011:7–8, s. 497–515 [cit. , och , , Beskattning av finanssektorn]. , , , och , , Taxation in the Financial Sector in , Nordiskt Skattevetenskapligt Forskningsråd, , 2013, 8debe79dd2c.pdf, hämtad [cit. , m.fl., Taxation in the Financial Sector in ] , , Payroll Taxes and Wage Inflation: The Swedish Experience, , vol. 85, no 1, 1983, s. 1–15 [cit. , , Payroll Taxes and Wage Inflation] Huizinga, , A European VAT on financial services?, Economic Policy 17, 2002, s. 499–534 [Huizinga, , A European VAT on financial services?] Kaiding, , The Financial Transaction Tax : The for Union?, 2014/01, s. 30–42 [cit. Kaiding, , The Financial Transaction Tax] , m.fl., The Financial Activities Tax, i Classens, m.fl., Financial Sector Taxation : The IMF's Report to the G-20 and Background Material, , 2010, 114–143 [cit. , m.fl., The Financial Activities Tax] Larking, , Overview of Taxation of the Financial Sector, i Marres, och , (red. ), Taxing the Financial Sector – Financial taxes, bank levies and more, IBFD, , 2012, s. 35–52 [cit. Larking, , Overview of Taxation of the Financial Sector] , , , Taxing Financial Transactions: A State Aid Perspective, i Marres, och , (red. ), Taxing the Financial Sector – Financial taxes, bank levies and more, IBFD, , 2012, s. 143–150 [cit. , , , Taxing Financial Transactions: A State Aid Perspective] Rabben, och , Aarne, Norwegian Economic and Legal Report, Preliminary version to be presented at seminar of 23–24 2013, 121b29444a.pdf, hämtad [cit. Rabben, och , Aarne, Norwegian Economic and Legal Report] Shaviro, , The Financial Transactions Tax vs the Financial Activities Tax, i Marres, och , (red. ), Taxing the Financial Sector – Financial taxes, bank levies and more, IBFD, , 2012, s. 165–202 [cit. Shaviro, , The Financial Transactions Tax vs the Financial Activities Tax] Smit, Daniël S., The Financial Transaction Tax and the TFEU Freedoms, i Marres, och , (red. ), Taxing the Financial Sector – Financial taxes, bank levies and more, IBFD, , 2012, s. 121–142 [cit. Smit, Daniël S., The Financial Transaction Tax and the TFEU Freedoms] , Axel, Skatt på finansiella transaktioner, rätt väg att gå för EU?, , SvSkT 2014:2, s. 126–152 [cit. , Axel, Skatt på finansiella transaktioner] Fink, Hans, Frennberg, , , och , , Mervärdesskatt : En kommentar, Version (t.o.m. supplement 39), Zeteo, /[cit. Fink, Hans m.fl., Mervärdesskatt] Derlén, , , och , , Grundläggande EU-rätt, , , 2015 [cit. Derlén, m.fl., Grundläggande EU-rätt] Fullerton, och , Tax Incidence, i Auerbach, . och (red. ), Handbook of Public Economics, Volume 4, , , 2002 [cit. Fullerton, , och Metcalf, , Tax Incidence] , , Moms och finansiella tjänster, , , 1998 [cit. , , Moms och finansiella tjänster]