sou · H4B381d2 · 2016-11-25 00:00:00 — Myndigheten ska beakta omständigheter som är kända eller som enkelt kan utredas. får undanta pengar från utmätning även om myn- digheten inte har någon utredning om det faktiska behovet när det är uppen- bart att pengarna behövs för att tillgodose svarandens behov. Paragrafen innehåller bestämmelser om svarandens skyldighet att lämna upplysningar för att ska kunna be- döma vad som bör undantas från utmätning. I ett nytt andra stycke anges att får undanta pengar från utmätning även om myndigheten inte har någon utredning om det faktiska behovet när det är uppenbart att peng- arna behövs för att tillgodose svarandens behov. Regleringen lag- fäster praxis att i vissa fall lämna s.k. schablonbeneficie. Av effektivitetsskäl ska schablonbeneficie kunna lämnas för så- dana kostnader som det är uppenbart att alla människor har t.ex. levnadskostnader. Schablonbeneficie bör lämnas enligt de beräknings- metoder som används vid löneutmätning. Det är uppenbart att fysiska personer har kostnader för boende. I avsaknad av uppgift från svaranden och när det inte går att utreda bostadskostnaden ska därför tillerkänna svaranden ett schablon- beneficie för bostad. Om den faktiska bostadskostnaden kan fast- ställas ska förbehållsbeloppet grundas på denna kostnad i stället för en schablonkostnad. Om svaranden bor på egen fastighet måste det prövas i varje enskilt fall om förbehållsbeloppet för bostadskostnaden kan inne- fatta skälig amortering. Amortering kan jämställas med sparande som inte bör inkräkta på svarandens betalningsutrymme. Å andra sidan kan lånevillkoren vara sådana att viss amortering är obligatorisk. Om det inte är uppenbart att pengarna behövs för att tillgodose svarandens behov ska ställa krav på att svaranden fullgör sin upplysningsskyldighet för att få beneficium. Paragrafen har också ändrats språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. 15 § Anvisar svaranden viss egendom till utmätning, hindrar bestämmel- serna om förbud mot utmätning i 1–12 §§ inte att egendomen utmäts, om den kan överlåtas och utmätning inte uppenbart strider mot vad som är påkallat av hänsyn till svarandens eller hans eller hennes familjs behov. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 6 kap. Säkerställande av utmätning 8 § Handling, som inte är nämnd i 2 eller 5 § men som visar svarandens rätt till utmätt egendom eller vars omhändertagande är påkallat för att hindra förfogande över egendomen eller som behövs vid nyttjande av denna, får tas i förvar. Detta gäller även om handlingen innehas av tredje man. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 7 kap. Utmätning av lön m.m. 1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller i fråga om utmätning av 1.arbetstagares lön, vare sig den utgår som tidlön, ackordslön, provi- sion eller annan gottgörelse, 2.annan ersättning för arbetsinsats av svaranden, om dennes ställning är jämförlig med en arbetstagares, 3.periodiskt vederlag för utnyttjande av patent, rätt till litterärt eller konstnärligt verk eller annan sådan rättighet eller för överlåtelse av rörelse, 4.belopp som utgår som pension eller livränta, 5.föräldrapenningsförmåner, sjukpenning, rehabiliteringspenning och närståendepenning enligt socialförsäkringsbalken samt annan ersättning som lämnas på grund av sjukdom, smitta, olycksfall, utbildning, arbetslös- het, värnpliktstjänstgöring eller annan tjänstgöring som ersätts med sam- ma eller liknande förmåner som värnpliktstjänstgöring, allt i den utsträck- ning ersättningen inte avser att kompensera för särskilt angivna kostnader eller ska återbetalas. Bestämmelserna i detta kapitel är inte tillämpliga när svaranden är dödsbo eller annan juridisk person. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 5 § ska bestämma hur mycket av lönen som inte får tas i anspråk genom utmätning (förbehållsbeloppet). Förbehållsbeloppet består av ett normalbelopp som innefattar alla vanliga levnadskostnader, bo- stadskostnad och sådana särskilda kostnader som anges i 7 kap. 4 § utsök- ningsförordningen. Bostadskostnaden och de särskilda kostnaderna beräknas särskilt och läggs till normalbeloppet. Normalbeloppet bestäms med ledning av belopp multiplicerade med ett tal som anger förhållandet mellan det allmänna prisläget närmast föregående år och prisläget . Beloppen är för ensamstående, för makar och sambor, för barn 0–, för barn 7–, för barn 11– och för barn som är . Normalbeloppen fastställs av regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer. I paragrafen regleras hur det belopp som personer som står under löneutmätning ska få förbehålla sig beräknas. Övervägandena finns i avsnitt 8.4.1. Enligt första stycket ska bestämma hur mycket av lönen som inte får tas i anspråk genom utmätning. belopp kallas förbehållsbelopp. Förbehållsbeloppet består av ett normalbelopp som innefattar alla vanliga levnadskostnader utom bo- stadskostnad och sådana särskilda kostnader som anges i 7 kap. 4 § utsökningsförordningen (UF). Bostadskostnaden och de särskilda kostnaderna ska beräknas för sig och läggas till normalbeloppet. Dessa utgifter ska beräknas på samma sätt som . När bostadskostnaden inte går att utreda ska svaranden, precis som , förbehållas en schablonhyra. I 7 kap. 4 § UF anges vilka särskilda kostnader som kan ingå i förbehålls- beloppet. Detta är en ändring jämfört med där dessa kostna- der anges i meddelande. För att en särskild kostnad ska beaktas måste det framställas fram- ställa ett yrkande om detta. Om bedömer att det behövs måste svaranden kunna presentera utredning om att han eller hon har haft eller kommer att ha den aktuella kostnaden. Så länge kostnaden är skälig ska den faktiska kostnaden ingå i för- behållsbeloppet. ska alltså inte utan yrkande beakta kostnader och inte heller använda schabloner om svaranden inte anger eller styrker en kostnad. ska inte heller justera kostnaderna om inte personen som står under löne- utmätning kommer in med en begäran om justering och underlag som utvisar den nya kostnaden. Det som kan beaktas enligt 7 kap. 4 § UF är skäliga kostnader för: 1.fullgörande av tjänst, 2.umgänge med barn, 6.glasögon och linser, 7.avgifter för service, ansöknings- och förmedlings- avgifter, och 8.fordringar som anges i 7 kap. 14 § utsökningsbalken. Såväl skäliga kostnader för umgänge som skäliga kostnader för resor och logi som föranleds av umgänget ska beaktas. Eftersom kostna- der för resor och logi är högst individuella bör schablonbelopp inte tillämpas för sådana kostnader. För umgängeskostnader som avser den dagliga livsföringen kan schablonbelopp användas. Även resor till en ort utanför kan godtas. Vad som är skälig kostnad för resor och hur ofta kostnader för umgänge ska kunna beaktas bör precis som vid prövning av rätt till ekonomiskt bistånd avgöras mot bakgrund av vad en familj i allmänhet har råd med. Vid denna bedömning kan beakta vad som har reglerats genom dom eller beslut av domstol eller genom avtal om umgänge. I sammanhanget bör beakta för- äldrabalkens (FB) bestämmelse som innebär att om barnet bor till- sammans med endast en förälder, ska den föräldern ta del i kostna- derna för de resor som föranleds av barnets behov av umgänge med den andra föräldern efter vad som är skäligt med hänsyn till för- äldrarnas ekonomiska förmåga och övriga omständigheter (6 kap. 15b § första stycket FB). Även barn som inte varaktigt bor hos gäldenären hör till dennes Detsamma gäller för gäldenärens makes eller sambos barn. Kostnader för umgänge ska därför beaktas vid proportioneringen (se 7 kap. 5 a §). Om det finns särskilda skäl ska även andra kostnader än de som anges i punkterna 1–8 ovan kunna beaktas. Vilka kostnader som ska kunna beaktas och vad som ska krävas för att det ska föreligga särskilda skäl får utvecklas inom rättstillämpningen. Kostnader som är engångsvisa eller oförutsedda kostnader som bättre kan beaktas inom anståndsförfarandet bör inte ingå i förbehållsbeloppet. Ett exempel på en kostnad som skulle kunna beaktas vid fastställande av förbehållsbeloppet är om en person som står under löneutmätning har särskilt höga reskostnader på grund av att barn bos växelvis hos föräldrarna. Avstånd som understiger enkel resa bör som regel inte anses medföra kostnader som ska påverka förbehållsbeloppet. Av andra stycket följer att normalbeloppet bestäms med ledning av belopp multiplicerade med ett tal som anger förhållandet mellan det allmänna prisläget närmast föregående år och prisläget . Beloppen är för ensamstå- ende, för makar och sambor, för barn 0–, för barn 7–, för barn 11– och för barn som är . Normalbeloppet har justerats uppåt för barn och samtliga nor- malbelopp har bestämts prisläge. I stället för de nuvarande två ålderskategorierna för barn har det införts fyra olika ålderskate- gorier. De olika beloppen som anges i ålderskategorierna för barn ska, precis som , gälla för kalenderår. Enligt tredje stycket, som motsvarar nuvarande reglering, fastställs normalbeloppen av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 5 a § Om svaranden lever tillsammans med make eller sambo och maken eller sambon har inkomst, ska dennes förmåga att bidra till familjens gemensamma kostnader inklusive bostadskostnad beaktas vid beräk- ningen av svarandens förbehållsbelopp. Respektive make eller sambo ska svara för den del av de gemensamma kostnaderna som motsvarar dennes inkomst i förhållande till parets sammanlagda inkomster. Paragrafen, som är ny, lagfäster den s.k. proportioneringsprincipen. Övervägandena finns i avsnitt 8.4.3. Proportioneringsprincipen bygger på bestämmelser i 6 kap. 1 och 2 §§ som innebär att makar efter var och ens för- måga ska bidra till det underhåll som behövs för att deras gemen- samma och personliga behov ska tillgodoses. Om det som den ena maken ska bidra med inte räcker till för den makens personliga behov eller för de betalningar som den maken annars utför för familjens underhåll, ska den andra maken skjuta till de pengar som behövs. Proportioneringsprincipen innebär att om svaranden lever till- sammans med make eller sambo och maken eller sambon har inkomst, ska denna inkomst beaktas vid beräkningen av svarandens förbehålls- belopp. Detta ska ske genom att familjens gemensamma kostnader inklusive bostadskostnad fördelas mellan svaranden och dennes make eller sambo utifrån deras individuella inkomster i förhållande till deras sammanlagda inkomster. 6 § Utmätning av lön för underhållsbidrag som avses i 4 kap. 1 a § första stycket får ske endast om bidragsbeloppet utestår obetalt eller om svaran- den vid två eller flera tillfällen före utmätnings- beslutet har underlåtit att betala i rätt tid och det finns anledning att anta att detta ska upprepas. Utmätning får bara ske för bidragsbelopp som är förfallet när verkstäl- lighet ska ske eller som förfaller näst därefter. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 7 § Innan ett beslut om utmätning meddelas, ska svaranden ges tillfälle att yttra sig, om det inte avsevärt skulle fördröja handläggningen. Om det inte finns särskilda skäl för det, behöver svaranden dock inte höras när han eller hon byter anställning och beslut ska meddelas om utmätning hos den nye arbetsgivaren. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 10 § Ett beslut om utmätning ska ändras, om det finns anledning till det. Beslutet behöver dock inte ändras om ändringen skulle vara obetydlig. Innan en ändring som är till nackdel för svaranden beslutas, ska denne ges till- fälle att yttra sig, om det inte är uppenbart obehövligt. Sådant tillfälle be- höver inte heller ges, om beslutet inte kan uppskjutas. Ett beslut om utmätning för underhållsbidrag som avses i 4 kap. 1 a § första stycket ska hävas, om svaranden betalar förfallna bidrag och upp- komna förrättningskostnader och det finns anledning att anta att svaran- den även fullgör bidragsskyldigheten. I paragrafens första stycke har ett tillägg gjorts som innebär att Krono- fogdemyndigheten kan frångå huvudregeln att ett beslut om ut- mätning ska ändras så snart det finns anledning till det om resultatet av en ändring skulle bli obetydligt. räknar om samtliga löneutmätnings- beslut för att anpassa förbehållsbeloppen till varje års normalbelopp. Denna omräkning kommer även fortsättningsvis att behöva göras. Skillnaden jämfört med blir att Kronofogde- myndigheten inte behöver skicka ut nya löneutmätningsbeslut om resultatet av den årliga omräkningen visar att ändringen blir så liten att den saknar betydelse för såväl sökanden som svaranden. Om nor- malbeloppet endast ändras med några kronor från till ett annat ska det inte ensamt föranleda ändring av löneutmätningsbeslutet. I paragrafen har även språkliga ändringar gjorts. Övervägandena finns i avsnitt 8.4.2. 11 § får på begäran av sökanden eller svaranden bevilja anstånd under pågående utmätning av lön. På begäran av svaranden får anstånd dock beviljas endast om sökanden medger det eller om det finns särskilda skäl på grund av svarandens och dennes familjs personliga och ekonomiska omständigheter. Paragrafen möjliggör anstånd under pågående utmätning av lön. Ett tillägg i bestämmelsen tydliggör att vid bedömningen av om det föreligger särskilda skäl för anstånd ska svarandens och dennes familjs personliga och ekonomiska omständigheter beaktas. Exem- pel på när anstånd kan beviljas är om svaranden behöver nyanskaffa beneficieegendom eller om svaranden måste betala oförutsedda ut- gifter på grund av exempelvis sjukdom eller olycksfall. Att en person fått anstånd utesluter inte att anstånd kan beviljas fler gånger. Den enskildes faktiska situation och behov, i kombina- tion med hur länge löneutmätningen har pågått, ska vägas in i be- dömningen av om anstånd ska beviljas. Hur ofta anstånd ska kunna beviljas måste avgöras efter en bedömning av behoven i det enskilda fallet. Paragrafen har även ändrats språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 8.4.4. 17 § Bor svaranden varaktigt tillsammans med sin make och överstiger underhållsbidrag till maken eller till makarnas barn vad som skäligen bör tillkomma den underhållsberättigade, får bidraget vid tillämpningen av 14 och 16 §§ jämkas med hänsyn till annan fordran för vilken utmätning sker . Om det finns särskilda skäl, får sådan jämkning ske även av annat underhållsbidrag, om detta överstiger vad som skäligen behövs för den underhållsberättigades försörjning. Har svaranden rätt till avdrag enligt 7 kap. 4 § , får belopp som på denna grund tillgodoräknas honom eller henne inte tas i anspråk genom utmätning för fordran, som tillkommer annan än den underhålls- berättigade eller någon som har inträtt i dennes rätt, eller för fordran som avser underhållsstöd till samma barn. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 19 § Även om svaranden är i konkurs får utmätning enligt detta kapitel ske för fordran med företrädesrätt enligt 14 § första stycket 1. Utmätning får också ske för konkursboets räkning. Försätts svaranden i konkurs under pågående utmätning av lön för någon annan fordran än sådan som har företrädesrätt enligt 14 § första stycket 1, ska utmätningen fortsätta för konkursboets räkning, om inte konkursförvaltaren begär att verkställigheten skall upphöra. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 22 § Arbetar svaranden i annans förvärvsverksamhet utan lön eller mot uppenbart för låg ersättning och kan utmätning därför inte ske eller ske endast med för lågt belopp, får ålägga arbets- givaren att, för tid efter det att beslut därom har meddelats och till dess annat beslutas, till myndigheten utge så mycket som hade kunnat tas ut genom utmätning, om skälig lön hade betalats för arbetet. Innan ett sådant beslut meddelas ska svaranden och arbetsgivaren ges tillfälle att yttra sig. En åtgärd som avses i första stycket räknas som utmätning av lön. Underlåter arbetsgivaren att utge belopp som har bestämts genom beslutet, gäller vad som sägs i 21 §. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 23 § Har arbetsgivaren innehållit pengar vid utmätning av lön i mål som ska handläggas enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. för fordran som avses i den lagens 2 §, är svaranden inte längre betal- ningsskyldig för den del av fordringen som motsvaras av det innehållna beloppet, även om det inte kan tas ut hos arbetsgivaren. Detsamma gäller när pengar har innehållits för fordran som avser underhållsbidrag, om fordringen tillkommer enligt 19 kap. 29 § socialförsäk- ringsbalken. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. Begreppet ”all- mänt mål” har tagits bort i enlighet med övervägandena i avsnitt 4.3.2. 24 § Sedan lön har betalats ut, kan pengarna utmätas endast i enlighet med vad som sägs i 5 kap. I paragrafen har endast en språklig ändring gjorts. 8 kap. Allmänna bestämmelser om försäljning m.m. I kapitelrubriken har ordet ”exekutiv” tagits bort. 1 § Utmätt egendom säljs genom försorg. I 9 kap. finns bestämmelser om indrivning av utmätt fordran och om åtgärder efter utmätning av pantbrev eller intecknat skuldebrev. Bestämmelser om försäljning av utmätt egendom gäller i tillämpliga delar även när ska sälja egendom under konkurs. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 2 § Om sökanden beträffande egendom för vilken enligt 10–12 kap. skydds- belopp ska bestämmas visar att hans eller hennes fordran är förenad med bättre särskild förmånsrätt än som följer av utmätningen, kan han eller hon begära att försäljningsvillkoren bestäms med hänsyn till förstnämnda förmånsrätt. Vad som föreskrivs om borgenärs anslutningsrätt ska då tillämpas. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 3 § Försäljning av utmätt egendom ska ske utan dröjsmål, om inte hinder möter. I 10–12 kap. föreskrivs särskilda tidsfrister beträffande registrerat skepp, registrerat luftfartyg m.m. och fast egendom. Vid försäljning av bo- stadsrätt eller annan jämförbar andel som medför nyttjanderätt till bostad gäller vad som föreskrivs om tidsfrister och anstånd i 12 kap. 11 §. får bevilja anstånd med försäljningen på be- gäran av sökanden, svaranden eller tredje man som berörs av försäljningen. På begäran av svaranden eller tredje man får anstånd beviljas endast om sökanden medger det eller särskilda skäl föreligger. När en begäran om an- stånd prövas ska särskilt beakta om försäljningen avser svarandens eller tredje mans hem. Om det behövs för att ska kunna verka för att parterna träffar en frivillig överenskommelse får även utan begäran besluta om anstånd med försäljningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om tidsfrister för försäljning av utmätt egendom och om möjligheten att bevilja anstånd med för- säljningen. I första stycket görs ett tillägg som innebär att bestämmelserna i 12 kap. 11 § som avser försäljning av fast egendom ska gälla även vid försäljning av bostadsrätt eller annan jämförbar andel som medför nyttjanderätt till bostad. Syftet med ändringen är att harmonisera tidsfrister och möjlighet till anstånd när det gäller utmätta bostäder. Övervägandena finns i avsnitt 9.4.3. Genom ett tillägg i andra stycket införs en möjlighet för en tredje man som berörs av en försäljning att begära anstånd med försälj- ningen. Precis som när svaranden begär anstånd får anstånd bara beviljas om sökanden medger det eller om det finns särskilda skäl. I förarbetena har som exempel på särskilda skäl anförts att det är lämpligare att sälja egendomen , att efterfrågan på egendomen är säsongsbetonad eller att gäldenären oförskyllt har råkat i tillfälliga betalningssvårigheter och det finns anledning att anta att han eller hon kommer att skaffa pengar till att betala sin skuld (prop. 1980/81:8 s. 565). Samma särskilda skäl bör gälla när det är tredje man som begär anstånd. I andra stycket införs även ett tillägg som klargör att Krono- fogdemyndigheten särskilt ska beakta om försäljningen avser svaran- dens eller tredje mans hem när en begäran om anstånd prövas. Att försäljningen avser egendom som är någons hem kommer således att kunna få betydelse vid prövning av frågan om anstånd med för- säljningen ska kunna beviljas inom gällande tidsramar. Övervägan- dena finns i avsnitt 9.4.3. I ett nytt tredje stycke införs en möjlighet för Kronofogdemyn- digheten att, även utan begäran, besluta om anstånd med försälj- ningen om det behövs för att ska kunna verka för att parterna ska träffa en frivillig överenskommelse (se 3 kap. 10 §). De tidsfrister som gäller för anstånd ska gälla även i dessa fall. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1. Enligt nuvarande reglering i 8 kap. 19 § gäller inte bestämmel- serna i 3 § i det som benämns allmänt mål. Enligt den bestäm- melsen ska försäljning av utmätt egendom ske utan dröjsmål, om inte hinder möter eller anstånd lämnas av . Vi har föreslagit att särregleringen för mål som ska handläggas enligt indrivningslagen ska tas bort och har föreslagit att 8 kap. 19 § och rubriken närmast före ska upphävas. Detta innebär att samma tids- frister kommer att gälla i alla mål. Övervägandena finns i avsnitt 9.4.8. I andra stycket har ordet ”utmätningssökanden” ändrats till ”sökanden”. Med sökande menas den som begärt utsökning (se 1 kap. 6 § 8). Paragrafen har också ändrats språkligt i andra avseenden. 4 § När utmätning har skett med stöd av 2 kap. 4 §, får egendomen inte säljas utan svarandens samtycke förrän utsökningstiteln har fått laga kraft. Detsamma gäller, när utmätning har skett på grund av utslag eller beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning och svaranden har sökt återvinning eller överklagat. Lös egendom som har betydande värde, bostadsrätt eller annan jäm- förbar andel som medför nyttjanderätt till bostad eller fast egendom får inte heller i annat fall säljas utan svarandens samtycke, om inte utsökningstiteln har fått laga kraft eller får verkställas såsom lagakraftägande dom. Lös egendom som hastigt faller i värde eller kräver alltför kostsam vård ska utan hinder av första eller andra stycket säljas . Första och andra stycket gäller inte i mål som ska handläggas enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. I sådant mål ska för- säljning av utmätt egendom ske utan dröjsmål, om inte hinder möter eller anstånd lämnas av . Paragrafen innehåller bestämmelser om när försäljning av egendom som utmätts med stöd av 2 kap. 4 § får ske. I andra stycket regleras vilken egendom som inte får säljas utan svarandens samtycke, om inte utsökningstiteln har fått laga kraft eller får verkställas såsom lagakraftägande dom. Nuvarande uppräk- ning kompletteras med ett förtydligande att bostadsrätt eller annan jämförbar andel som medför nyttjanderätt till bostad inte får säljas utan svarandens samtycke, om inte utsökningstiteln fått laga kraft eller får verkställas såsom lagakraftägande dom. I ett nytt fjärde stycke har särreglering för mål som ska hand- läggas enligt indrivningslagen förts in. I sådana mål ska försäljning av utmätt egendom ske utan dröjsmål, om inte hinder möter eller anstånd lämnas av . Övervägandena finns i avsnitt 4.3.9. Paragrafen har även ändrats språkligt och en paragrafhänvisning har ändrats. 8 § Har utmätning skett av andel i viss egendom som tillhör två eller flera och är lagen (1904:48 s. 1) om samäganderätt tillämplig, kan Kronofogde- myndigheten på yrkande av sökanden, svaranden eller annan delägare be- sluta att hela egendomen ska säljas. När någon av nämnda sakägare har framställt sådant yrkande, ska de övriga beredas tillfälle att yttra sig över yrkandet. I fråga om hinder mot försäljningen gäller 6 och 7 §§ lagen om samäganderätt. Första stycket gäller inte andel i fordran, om andelen utan olägenhet kan drivas in för sig. Är så inte fallet, gäller första stycket i fråga om såväl indrivning som försäljning av hela fordringen. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 9 § Bifalls yrkande om försäljning som avses i 8 §, anses hela egendomen utmätt. Försäljning får inte ske innan beslutet har fått laga kraft, såvida inte egendomen är sådan som avses i 4 § tredje stycket.