sou · H4B347 · 2016-06-22 00:00:00 — Resultaten från den forskning som bedrivits visar att en kombination av dialog och bindande regler har varit framgångsrik för att få byggherrar att höja sina ambitioner vad gäller byggnaders energiprestanda. Slutsatsen i avhandlingen är därför att proaktiva kommunala insatser kan göra skillnad och bidra till ett långsiktigt hållbart samhälle. En annan slutsats är att det behövs kunskap vad 67Bestämmelsen har följande lydelse: En kommun får inte i andra fall än som följer av 4 kap. 12och 16 §§ eller i fall där kommunen handlar som byggherre eller fastighetsägare, ställa egna krav på ett byggnadsverks tekniska egenskaper vid planläggning, i andra ärenden enligt denna lag eller i samband med genomförande av detaljplaner. Om en kommun ställer sådana egna krav, är dessa krav utan verkan. 688 kap. 4 § (2010:900), 3 kap. 7–22 §§ plan- och byggförordningen (2011:338), byggregler (BFS 2011:6; BBR) samt föreskrifter och allmänna råd (BFS 2011:10) om tillämpning av europeiska konstruktionsstandarder (euro- koder). 69En enklare planprocess, prop. 2013/14:126, bet. 2013/14:CU31, rskr. 2013/14:366. Strategier och styrmedel, övriga sektorer gäller lokal styrning för att kunna utforma bättre politiska styr- medel på lokal nivå och bättre övergripande politiska ramar för om- ställningen till ett långsiktigt hållbart samhälle. Utifrån resultaten argumenterar författaren till avhandlingen för nationella politiska ramverk som bättre kan tillvarata fördelarna med föregångare på lokal nivå, till exempel genom framåtsyftande energikrav i de natio- nella byggreglerna, där enskilda kommuner kan få införa de framtida kraven i förtid.70 lyfter i rapporten en hållbar stadsutveck- ling – med fokus på miljömålen i planeringsprocessen71 fram att förbudet bromsar upp spridningen av ny teknik och goda miljö- lösningar och menar att i ett livscykelperspektiv innebär energi- besparande åtgärder sannolikt en kostnadsbesparing även om produktionskostnaden är något högre. De menar att staten i stället för att införa förbud mot särkrav bör uppmuntra kommuner som vill gå före i omställningen till ett hållbart samhälle. De föreslår därför att bestämmelsen om kommunala egenskapskrav på bygg- nader i ses över och att man då även bör överväga en ändring av regelverket, så att det blir möjligt för kom- munen att ställa krav även vid byggande på privat mark. Natur- vårdsverket lyfter i rapporten upp att byggindustrier inte delar verkets bedömning utifrån att man inte ser några hinder för offentliga eller privata byggherrar att ställa långtgående krav på byggnader. Även SKL och Klimatkommunerna har framfört att staten bör möjliggöra för kommuner och byggherrar att i dialog gå före med högre energikrav genom att upphäva förbudet mot kommunala särkrav72. SKL förordar att det finns en möjlighet för kommuner att ställa högre krav när det finns marknadsförutsättningar samt lyfter behovet av att krav samordnas, både nationellt och med andra nordiska länder, för att harmonisera byggmarknaden73. framhåller att kommunala särkrav på energi- användningen i nya byggnader är ett ineffektivt sätt att nå klimat- målen, eftersom det hindrar kostnadseffektiva, industriellt byggda 70Smedby, N (2016). 71Naturvårdsverket (2015e). 72SKLs yttrande till Energieffektiviseringsdirektiv och yttrande NNE i BBR; Klimatkommunerna (2016). 73Sveriges kommuner och landsting (2015b). Strategier och styrmedel, övriga sektorer lågenergihus från att slå igenom på marknaden. Vidare påtalar man att enskilda kommuner kringgår det införda förbudet genom att ställa krav gentemot byggherrar på andra sätt, vilket medför kraf- tigt ökade kostnader och en snedvridning av konkurrensen. anser att krav inom bygg- och energisektorn bör vara samordande och nationella och motsätter sig därför en ändring av förbudet mot kommunala särkrav. Systemgräns för byggnaders energiprestanda Enligt direktivet om byggnaders energiprestanda75 ska medlems- staterna se till att alla nya byggnader är nära-nollenergibyggnader . Det övergripande syftet med direk- tivet är att spara energi, så att energikällor med fossilt ursprung kan avvecklas och ersättas med förnybar energi. har redovisat ett uppdrag om att föreslå vilka krav på svenska byggnaders energiprestanda som nära-noll ska innebära. Förslaget innebär bland annat att byggnader även fortsättningsvis särskilt ska hushålla med elenergi, men också att användningen av energi på plats från till exempel sol, mark, luft eller vatten främjas76. Nuvarande systemgräns för att beräkna energiprestandan i både byggregler (BBR) och i redovisade förslag om nära-nollenergibyggnader är levererad (köpt) energi. Det vill säga att den mängd energi som energiprestandakraven ska ställas på är den energi som levereras till byggnadens tekniska system för upp- värmning, komfortkyla, tappvarmvatten och för byggnadens fastig- hetsdrift, exklusive fritt flödande energi som kan tillvaratas på plats eller i närheten. Denna systemgräns gynnar individuella uppvärm- ningslösningar (t.ex. värmepumpar) framför gemensamma energi- system (t.ex. fjärrvärme). Flera instanser77 har kritiserat valet av systemgräns och menar att byggregler (BBR) bör vara neutrala till valet mellan el och fjärrvärme, genom att fokusera på använd energi snarare än köpt energi. 74Svenskt Näringsliv (2016). 75Direktiv2010/31/EG . 76Naturvårdsverket (2016e), s. 270; (2015a). 77Klimatkommunerna, SKLs yttrande till Energieffektiviseringsdirektiv och yttrande NNE i BBR, yttrande över förslag. Strategier och styrmedel, övriga sektorer Inför livscykelperspektiv på byggnaders klimatpåverkan vid om- och nybyggnad I den årliga uppföljningen av miljömålen 201678 konstateras att livscykelanalyser för byggnader allt oftare påtalas som en metod för att analysera var i bygg-, drifts- eller rivningsfasen det bör sättas in åtgärder för att minska miljöpåverkan. Det är dock ett komplext verktyg som kräver särskild kunskap och data. har föreslagit ett etappmål inom strategin för en God bebyggd miljö79. Etappmålet innebär att människans livsmiljö ska vara grunden för ett hållbart byggande och byggnadsbestånd och att ska livscykelperspektivet vara en utgångspunkt för all ny- och ombyggnad liksom vid förvaltning av befintlig bebyg- gelse80. En första åtgärd bör enligt vara att förbättra uppföljningen av status på byggnadsbeståndet. har haft i uppdrag att analysera byggnaders klimat- påverkan utifrån ett livscykelperspektiv81 pekar i rappor- ten ut ett antal områden för det fortsatta arbetet, bland annat att en kommunikationsplan bör tas fram och att bör ges i uppdrag att samordna de svenska insatserna inom olika EU- respektive internationella arbetsgrupper om livscykelanalyser. I den fördjupade utvärderingen82 nämner att de avser att se över om det finns behov av att tillämpa ett livscykelperspektiv i bygg- reglerna där utgångspunkten är byggnadens miljöpåverkan under hela dess livslängd. Perspektivet bör enligt verket innefatta bygg- produkttillverkning, byggprocessen, förvaltningsfasen och rivnings- fasen. 78Naturvårdsverket (2016e), s. 273. 79Boverket (2014). 81Boverket (2015c). 82Naturvårdsverket (2015d). Strategier och styrmedel, övriga sektorer 8.4Jordbruket – en möjlighet i klimatomställningen? För att möjliggöra en ökad livsmedelsproduktion utan att öka utsläppen behöver hållbara produktionssystem, inklusive vattenbruk vidareutvecklas. Möjligheten att öka produktivi- teten genom växtförädling och avel, utan negativa effekter på djurskyddet, och tillutveckling av nya proteinkällor, bör tas till vara och prioriteras i forskningspolitiken. Kväveffektiviteten, både vad gäller användning av mineral- gödsel och hantering av stallgödsel är fokus för åtgärder för att minska utsläpp av lustgas, ammoniak och metan. Effek- tivitet i kväveanvändningen har dessutom stora synergier med andra miljökvalitetsmål. Detta är ett viktigt område för rådgivning och styrning. Kunskapen om hur kolinnehållet i jordbruksmark kan öka genom att använda fånggrödor, nedbrukning av organiskt material, plöjningsfri odling, utveckling av perenna grödor samt på vilka marker där sådana metoder är lämpliga bör öka genom fortsatt forskning. I takt med att kunskapen ökar bör rådgivningen om nya metoder intensifieras. I SOU 2014:50, ”Med miljömålen i fokus” gjorde bered- ningen bedömningen att marknads- och direktstöden (pelare I)i EU:s jordbrukspolitik bör avvecklas successivt, som miljö- och landsbygdsinsatserna (pelare II) stärks i syfte att förbättra möjligheterna för effektivare miljöåtgärder inom jordbruket. Möjligheter att lämna värdebaserade ersättningar, som utgår från åtgärders miljönytta, bör skapas inom lands- bygdsprogrammen. Denna bedömning kvarstår. Utsläppen från livsmedelskonsumtionen behöver minska. Det kan göras genom förändrade kostvanor med t.ex. mer vegetabilier, mindre kött, säsongsbaserad kost, minskat mat- svinn och genom förändrade produktionsmetoder exempel- vis genom kolinlagring i betesmarker och/eller genom ökad vallodling. En ökad konsumtion och produktion av svensk- producerat kött på bekostnad av det importerade ger förut- Strategier och styrmedel, övriga sektorer sättningar för en produktion med globalt sett lägre utsläpp och kan även underlätta uppnåendet av andra miljömål. Åtgärder behövs för att underlätta för privatkonsumenter och offentlig sektor att konsumera livsmedel med lägre kli- mat- och miljöpåverkan. Ta till vara potentialen för hållbar livsmedelsproduktion genom fortsatt forskning Genom de dialoger som beredningen har genomfört med forskare och experter har det framkommit att potentialen att utveckla håll- bara produktionssystem med cirkulära system som inkluderar vattenbruk och nya tekniker är stor. Jordbruket kan därigenom bidra till nya produkter i livsmedelsproduktionen och leverera insatsvaror i en mer biobaserad ekonomi. Växtförädling som genererar fleråriga grödor, eller oljeväxter som förädlats för att få fram vissa speciella kvaliteter av olja designade för att passa den kemiska industrin är exempel på innovationer som kan komma fram. Effektivitet i kväveanvändning och djurhållning samt ökad kunskap om kollinagring i jordbruksmark mark Parallellt med detta bör forskningen om ökad effektivitet, avel på djur som ger ökad avkastning, eller brukningsmetoder som bidrar till att öka kolhalten i jordarna samt precisionsgödsling som effektiviserar kväveanvändningen, vidareutvecklas för att det ska vara möjligt att nå beredningens långsiktiga klimatmål som livsmedelsproduktionen både kan öka i omfattning och sam- tidigt vara såväl ekonomiskt konkurrenskraftig som ekologiskt håll- bar. Beredningen vill särskilt poängtera vikten av att produktivitets- ökningar inte får äventyra djur- och miljöskydd. Fortsatt forskning kring dessa frågor måste prioriteras för att denna utveckling ska möjliggöras. Beredningen bedömer också att styrningen inom sektorn behö- ver utvecklas parallellt med ny kunskap. Utbildning och rådgivning om nya brukningsmetoder, nya grödor, metoder för gödselhante- Strategier och styrmedel, övriga sektorer ring, och precisionsgödsling bör intensifieras i takt med att ny kunskap kommer fram. Det svenska lantbruket måste ha tillgång till de senaste evidensbaserade metoderna för att alltid ligga i fram- kant. Myndigheter och miljömålsberedningen har tidigare lagt förslag till fortsatt arbete Det är viktigt att skapa klarhet kring hur ekonomiska styrmedel påverkar utsläpp såväl som konkurrenskraft i jordbrukssektorn och hur de bäst bör utformas för bästa miljöstyrning utan att urholka konkurrenskraften. Detta gäller även nedsättningar av skatter, t.ex. på drivmedel där det är viktigt att finna vägar att kompensera näringen utan att minska miljöstyrningen. De ekonomiska incitamenten styrs i hög grad av den gemen- samma jordbrukspolitiken i EU. Beredningen har tidigare, i SOU 2014:50, framhållit att för att åstadkomma en långsiktigt håll- bar markanvändning av jordbruksmark behöver de medel som satsas ge så stora positiva miljöeffekter som möjligt. I ljuset av Paris- avtalet behöver jordbrukspolitiken ses över så att också klimat- åtgärder premieras i stödsystemen. Den generella bedömningen att ersättningarna bör utgå från den skapade miljönyttan gäller fort- farande. Beredningens bedömning i SOU 2014:50, att marknads- och direktstöden (pelare I) i EU:s jordbrukspolitik bör avvecklas successivt, som miljö- och landsbygdsinsatserna (pelare II) stärks, kvarstår. Detta skulle öka möjligheten att ställa om stödet mot mer riktade åtgärder, till skillnad från det mer generella stödet inom pelare 1 som gäller alla medlemsländer. Detta skulle förbättra möjligheterna för effektivare miljöstyrning inom jord- bruket. Livsmedelskonsumtionen, i synnerhet köttet, står för en bety- dande andel av hushållens utsläpp av växthusgaser och miljöpåver- kan i stort. Förändrade kostvanor till förmån för mer vegetabilier, mindre kött och säsongsanpassad kost är sätt att minska klimat- belastningen. Ett annat sätt är att minska matsvinnet. En stor del av de livsmedel som produceras går till spillo. Antingen redan i pro- duktionsledet, men i ännu högre grad i butiks- eller konsument- ledet. Även andra produktionsmetoder, exempelvis ökad kolinlag- ring och vallodling, kan bidra till minskade utsläpp och miljöpåver- Strategier och styrmedel, övriga sektorer En ökad konsumtion och produktion av svenskproducerat kött på bekostnad av det importerade ger förutsättningar för en produktion med globalt sett lägre utsläpp och kan även underlätta uppnåendet av andra miljömål. Svenska lantbrukare, som ligger i framkant globalt, både miljömässigt och i fråga om djurskydd, behöver ges goda möjligheter att utnyttja denna potential i större utsträckning. Förändrade kostvanor kan också vara ett sätt att tillmötesgå de av FN:s globala utvecklingsmål (Agenda 2030) som har kopplingar till jordbruk och livsmedelsförsörjning. Utveck- lingsmålet kring att utrota svält är exempelvis tydligt med att jordbruksmarkens resurser måste fördelas mer rättvist. Det innebär en förändring av konsumtionsmönster med minskad köttkonsum- tion till ökad vegetabiliekonsumtion i industriländerna. Det skulle också kunna medföra kraftigt minskade utsläpp av växthusgaser. Förändrade kostvanor i den här riktningen skulle också vara posi- tivt för folkhälsan. Strategier och styrmedel, övriga sektorer 8.4.1Utsläpp av växthusgaser från sektorn Den globala klimatpåverkan från jordbrukssektorn Enligt den senaste utvärderingsrapporten från stod jord- bruksproduktionen i världen för metan- och lustgasutsläpp från växtodling och djurhållning motsvarande 5-5,8 Gt CO2ekv –2010, vilket motsvarar av världens samlade utsläpp . Enligt beräkningar från FN:s livsmedels- och jordbruksorga- nisation (FAO)83, med vidare systemgränser än IPCC, stod djur- uppfödningen (främst av idisslare (nöt och lamm)) i världen för utsläpp av växthusgaser (metan, lustgas och koldioxid) motsvar- ande sammanlagt ca 7,1 Gt/år (vilket motsvarar av de totala utsläppen globalt). av dessa utsläpp beräknas härröra från avskogning för odling av djur- foder. Enligt FAO är av all jordbruksmark i världen kopplad till djurproduktion. Nivån på dagens köttkonsumtion i rika länder bedöms inte vara långsiktigt hållbar eftersom den, vid sidan av de utsläpp den orsakar, även kräver stora mängder vatten och tar i anspråk stora markområden. Idisslande betesdjur som nöt- och lamm är av stort värde i till exempel fattiga länder där de kan frigöra näring från bete som annars inte hade varit tillgängligt för människor. Utsläpp från djurhållning, växtodling, energianvändning och koldioxidavgång från mark i Utsläppen av växthusgaser från jordbrukssektorn består främst av metan från djurproduktion och lustgas från kvävetillförsel och kväveomvandling i mark samt utsläpp av koldioxid från energi- användning84 (för uppvärmning, el och arbetsmaskiner). Dessutom pågår ett flöde av koldioxid från och betesmarker som 83FAO:s beräkning omfattar även utsläpp från användning av fossila bränslen för tillverk- ning av insatsvaror, arbetsmaskiner, transporter samt påverkan på kolupptag p.g.a. förändrad markanvändning. 84Redovisas under bostäder och service i klimatrapporteringen. Strategier och styrmedel, övriga sektorer både leder till upptag och avgång av koldioxid85. Jordbruket ger även upphov till utsläpp av ammoniak som tillsammans med kväve- oxidutsläpp bidrar till att övergödning är ett kvarstående miljö- problem i . För att nå preciseringen om atmosfäriskt nedfall i miljömålet Ingen övergödning måste utsläppen av ammoniak inom jordbrukssektorn minska. Ammoniakutsläpp leder även till försur- ning och bidrar till hälsoskador genom att ammoniakpartiklar sekundärt bildar partiklar PM2,5. Jordbruket står för av de svenska ammoniakutsläppen och gödselhanteringen är den största utsläppskällan. Detta kapitel behandlar i huvudsak åtgärder och styrmedel som kan begränsa utsläppen av metan och lustgas samt upptag och utsläpp av koldioxid från jordbruksmark. Energianvändningen inom jordbruket behandlas något övergripande. Denna del av jord- brukets utsläpp av växthusgaser behandlas även i avsnitt 7.5 om arbetsmaskiner och avsnitt 6.2 om prissättning och koldioxidskatt. Utsläppen av metan och lustgas från djurhållning och växtodling liksom utsläppen från energianvändning inom jordbruket omfattas av beredningens förslag till långsiktigt klimatmålet om lägre utsläpp av växthusgaser i till 2045 jämfört med , se kapitel 3 i detta betänkande. Dessa utsläpp ingår även i den så kallade icke-handlande sektorn för vilken beredningen nu föreslår etappmål för perioden –2040, se kapitel 5. Ett potentiellt framtida nettoupptag av kol i olika typer av jord- bruksmark betraktas som en förstärkning av kolsänkan och ingår bland de kompletterande åtgärder som kan bidra till att det före- slagna målet om nettonollutsläpp kan nås till 2045. Jordbrukets utsläpp av metan och lustgas uppgick till ca 7,1 Mton, vilket motsvarade av de samlade utsläppen i landet och av utsläppen i den s.k. icke-handlande sektorn. Utsläppstrenden i sektorn är svagt minskande (minus 2014 jämfört med ), som utsläppen har ökat något under de två senaste åren.86 85Redovisas under markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk i klimat- rapporteringen. 86Utsläppen var lägre 2012 jämfört med 1990-årsnivå. Strategier och styrmedel, övriga sektorer Den långsiktiga trenden förklaras främst med produktivitets- ökningar, minskad djurhållning samt att användningen av mineral- gödsel har minskat över hela perioden. Förklaringar till ökningen av lustgasutsläppen är att användningen av mineralgödsel nu har ökat. Detta kan bero på flera faktorer såsom prisutvecklingen på världsmarknaden för mineralgödsel, att kväveskatten avskaffades /2010 samt kombinationen av gynnsamt väder för höstsådda grödor och stora arealer höstvete. Utsläppen från energianvändning i sektorn uppgick till ca 0,8 Mton varav kom från arbetsmaskiner. Använd- ningen av fossila bränslen för uppvärmningsändamål har minskat kraftigt i sektorn medan användningen av fossila drivmedel i arbets- maskiner enligt den tillgängliga statistiken ökat något . Jordbruksmarken bidrar till ett relativt stort nettoutsläpp av kol- dioxid främst p.g.a. av en betydande avgång av koldioxid från s.k. organogena jordar (mulljordar). Dessa utsläpp beräknades uppgå till koldioxid . Åkermarken i övrigt (mineral- jordar) beräknas bidra till ett mindre utsläpp av koldioxid. Strategier och styrmedel, övriga sektorer Jordbrukets utsläpp i utsläppsscenarierna till 2045 I det sk. målscenario, som utgjorde ett av underlagen till bered- ningens förslag om målnivå till 2045, se även bilaga 7, antas endast ett begränsat antal åtgärder som minskar utsläppen från djurhåll- ning och markanvändning kunna genomföras i jordbrukssektorn. Dessa utsläpp minskar därför endast med till 2045 jämfört med dagens nivåer vilket leder till att av kvarvarande utsläpp utgörs av utsläpp av metan och lustgas från sektorn. Användningen av fossila bränslen antas däremot helt fasas ut i sektorn. En osäkerhet i sammanhanget är hur storleken på den inhemska produktionen inom jordbrukssektorn kan komma att utvecklas på , och hur de framtida produktionssystemen inom sektorn kan komma att se ut. I underlag till målscenariot i färdplansunderlaget antas att jordbrukssektorns produktionsnivå ligger kvar ungefär på dagens nivå87 medan produktionsinrikt- ningen förändras något, se genomgången nedan. Miljömålsbered- ningen menar i stället att utgångspunkten borde vara att den svenska livsmedelsproduktionen både kan öka i omfattning och vara såväl ekonomiskt konkurrenskraftig som ekologiskt hållbar88. LRF har i en inlaga till Miljömålsberedningen89 räknat på hur stora utsläpp som skulle kunna uppstå vid en fördubblad livs- medelsproduktion , med samma produktionsinriktning som vi har . Med dessa antaganden skulle utsläppen från djur- hållning och markanvändning öka från dagens ca till omkring . 87Omfattningen har dock justerats upp i förhållande till den antagna befolkningsökningen. 89Svenskt Näringsliv, LO och LRF (2016). Strategier och styrmedel, övriga sektorer åtgärds- och scenarioanalys till 2050 I och målscenario för ut- släppsutvecklingen i jordbrukssektorn i till 2050 antas (i) åtgärder som leder till en ökad omfattning av rötning av stallgödsel, (ii) vissa åtgärder som minskar kväveanvändningen, (iii) åtgärder som återför organogena jordar till våtmark samt (iv) åtgärder som leder till en något dämpad efterfrågan på animaliska livsmedel, främst nötkött, genomföras till 2045. Dessutom antas även vissa åtgärder genomföras som förstärker koldioxidupptaget i mark genomföras i målscenariot genom (i) ökad kolinbindning på (på mineraljord), (ii) fler buskar och träd på betesmark samt (iii) koldioxideffekter genom att dikad organogen mark återförs till våtmark. Dessa åtgärder och andra åtgärdsmöjligheter har beskrivits och kostnadsbedömts mer i detalj av i den rapport90 som utgjorde ett av underlagen till färdplans- underlag från 2012.91 Avsnitten nedan går igenom dessa åtgärder. De huvudsakliga åtgärderna för att minska utsläppen handlar om att på några olika sätt förbättra gödselhanteringen och minska kväve- användningen i växtodlingen. Åtgärderna i odlingen kan bestå av odling av fånggrödor och precisionsodling, dvs. behovsanpassning av gödselgivor. En förbättrad hantering av stallgödsel har effekt även på utsläpp av ammoniak. Åtgärderna är här rötning och bättre täckning av flytgödselbrunnar. Rötning av stallgödsel ger flera klimatnyttor: i) ersättning av fossilt bränsle med biogas, ii) minskning av utsläpp av metan vid lagring av stallgödsel och iii) minskat behov av mineral- gödsel genom att kvävetillgängligheten ökar i rötad jämfört med orötad stallgödsel. Det behövs dock mer kunskap om hur ammo- niakavgången från rötrester kan utvecklas då det finns indikationer 90Jordbruksverket (2012). 91Naturvårdsverket (2012d). Strategier och styrmedel, övriga sektorer på att dessa utsläpp skulle kunna öka vid hantering av rötrester jämfört med annan gödselhantering. Kostnaden för ytterligare förbättring av täckningen av flyt- gödselbrunnar utöver de lagkrav som gäller uppskattar Jord- bruksverket till 2000–per ton koldioxidekvivalenter92. Den sammanlagda potentialen att minska utsläppen av metan och lustgas genom åtgärder av ovan nämnda slag bedömdes i Jord- bruksverkets scenario, vid dagens produktionsnivåer, uppgå till knappt . Möjligheterna att minska metanutsläpp från fodersmältning be- döms vara begränsade i studie. Antalet djur, (främst idisslare men också grisar) bestämmer i stor utsträckning vilka utsläpp animalieproduktionen ger upphov till. Jordbruks- verket antar att produktivitetsökningar, särskilt i mjölkproduktion och kombinerad mjölk- och köttproduktion, kan bidra till minskade utsläpp per enhet. Att ändra fodersammansättningen diskuteras men effekten bedöms av vara osäker och tveksam från djurhälsosynpunkt.