sou · H4B385 · 2016-12-15 00:00:00 — Dessa nya aktörer utnyttjar sin unika kunskap inom avancerad robotik, maskin- lärande och artificiell intelligens för att skapa nya lösningar som utmanar traditionella mobilitetslösningar. arbetar som innovationskoordinator på Speed-rail, och de har sitt utvecklingskontor i DenCity-området. ska besöka en samarbetspartner i och ska ta kvällsplanet från . Resväskan checkade in i ”hubben” när hon kom till området , och slapp på så sätt bry sig om den . Separation av person- och bagageflödet för långväga resor är standard på flygplatser och järnvägsstationer runt om i . Möjligheten till digital spårning och personmatchning gör att säkerheten kan behållas, även om incheckning sker på distribuerade platser, ofta långt från flyg- platsen. Det ger flygplatserna god tid att skanna och stuva bagage i förväg, och sedan bara matcha ägaren när den ankommer till flygplat- sen. , då började arbeta på Speed-rail, hade ofta de anställda tjänstebilar, men detta är väldigt ovanligt. Speed-rail har mobilitetsgaranti som en del i anställningsavtalet för personalen, vilket omfattar både resor i tjänsten och familjens mobili- tetsbehov. Detta beskattas ungefär som de tidiga tjänstebilarna, men ger i stället de anställda tillgång till bilpooler, ride-sharing, Autaxi (olika former av autonoma, anropsstyrda transporttjänster), cykelpooler och SamTrafik. går ut till sin närmsta T-spot (transport- samordningspunkten) utanför kontoret, och en UberAuto glider ljud- löst fram till henne. En autonom, elektrifierad bil med möjlighet att arbeta lite på vägen till flygplatsen. Resan är samordnad med två andra resenärer, så det blir trevlig konversation hela vägen fram till flygplats. Scenario: ”Beam me up ” … Bakgrund och fakta till scenariot Mobilitetsgaranti för tjänstebil – är vi redo för det? Om koncept som MaaS kan visas vara attraktiva för privatfamiljen som alternativ till att äga en bil, borde då inte liknande mobilitets- paket kunna vara ett alternativ till tjänstebilar och förmånsbilar för företag? Frågan om möjligheten för arbetsgivare att tillhandahålla subventionerade månadskort för kollektivtrafik har prövats tidigare, men är det fortsatt förmånligare att subventionera en bil än kollektivtrafik. Marknaden för mobilitetstjänster för företag bedöms ändå vara stor bland mobilitetsaktörer. I startade tjänsten Tuup , med syfte att erbjuda kompletta mobili- tetspaket för företag och deras anställda, och här i förbereder en tjänstereseapp för företagskunder. Bilpoolsabonne- mang erbjuds redan av många företag för de anställda att lösa sina tjänsteresor. process i policy labs för att uppnå hållbarhet Även om det helt digitaliserade transportsystemet som vi introdu- cerades till StartTrek – med den numera ikoniska repliken ”Beam me up ” – får vänta ytterligare några decennier, så är alla exempel som beskrivits i denna artikel, möjliggjorda av digitali- seringen. Den digitalisering som accelererat , men som vi knappast sett slutet på. Den uppkopplade konsumenten och den uppkopplade varan ger möjligheter till digitala tjänster med fysiska produkter. Det är möjligt att i realtid mäta och ta betalt för exakt den mängd som konsumeras, och det är möjligt att hitta nya kunder och avnämare för kapacitet som inte utnyttjas. Vi ser allt fler exempel på hur (tjänste-)ekosystem av ekosystem skapas, när funk- tioner läggs till funktioner, i ett dynamiskt pussel där innovations- vilja, och ibland lagstiftning, verkar vara det enda taket. Vem hade trott att skulle lansera en tjänst med en matkedja där matleveranser gjordes i bakluckan på din bil? När vi såg och prinsessan projiceras ur robo- ten R2D2, vem hade trott att det skulle bli ett sätt att hålla distans- möten mellan ditt hemmakontor och ditt arbete? Trodde vi på allvar att bilarna automatiskt skulle upptäcka och larma andra bilar för Scenario: ”Beam me up ” … älgar längs vägbanan? Och vem trodde att det skulle kunna komma något annat än dåligt väder ur ”molnet”, att molnet skulle er- bjuda ett oändligt antal tjänster som kan underlätta vardagspusslet och det dagliga resandet? Alla exempel i de små scenarierna i denna artikel beskriver teknik som redan finns på plats, om inte , så inom en inte avlägsen framtid. Vad som inte finns på plats är vårt ändrade beteende, till- räckliga incitament för att ställa om vår transportkonsumtion och en följsam lagstiftning som möjliggör en sådan förändring. Parke- ringsnormer, skattelagstiftning och förmånsbeskattning är därför exempel på reglering som vi har tagit oss friheten att justera lite i våra scenarier. Digitaliseringen av transportsystemet kan definitivt bidra till att lösa utmaningen att 2030 inte öka fossila utsläpp genom transport- erna, men det förutsätter också ett och annat modigt beslut, med både piskor och morötter. har goda förutsättningar att genom samarbete över organisationsgränser utveckla helhetslösningar. Tek- niken löser vi. Har vi tillräckligt modiga offentliga aktörer som vågar gå in i agila processer för att hitta affärsmodeller och regelverk? Det har varit stort fokus på tekniska testbäddar och teknikutveckling i forsk- ningsfinansiering . Det finns nu behov av att pröva nya samhällsmodeller och lagstiftningsfrågor och möjlig- heter att storskaligt undersöka hur vi därigenom kan påverka beteen- de och tjänsteekosystem. Vi behöver alltså policy labs, dvs. projekt i verkliga miljöer och i människors vardag där dessa nya tjänster kan få möta användarna i anpassade regelverk under kontrollerade for- mer. Då kan vi kanske snart få höra de bevingade orden: – ”Beam me up ”… Denna artikel har författats tillsammans med , , och , Vice vd, PhD. Den högre utbildningens roll i en digital tid Utan tvivel är man inte riktigt klok Denna temarapport fokuserar särskilt på universitets- och högskole- väsendet och vilka utmaningar och möjligheter det står inför när digitaliseringens transformerande kraft snabbt och i stor utsträck- ning förändrar vårt samhälle. Sektorn för högre utbildning är så viktig för vårt samhälles utveckling att dessa utmaningar förtjänar att belysas extra. Rapporten för också fram att det behövs insatser som verkar för att universitets- och högskoleväsendet mer skynd- samt tar sig an de utmaningar som digitaliseringen innebär. Denna temarapport är författad av , med benäget bi- stånd av flera personer som har läst, kommenterat och bidragit med faktainsamling. skriver här i sin roll som professor och dekan på KTH, med erfarenhet från flera andra universitet. Han skriver därmed inte här i sin roll som ordförande i . Den högre utbildningens roll i en digital tid Vi lever i ett kunskapssamhälle där behovet av att använda digital teknik för att tillgodogöra sig kunskap och kompetens stadigt ökar. Behovet av kunskap och kompetens för att verka i det digitala sam- hället finns inom alla områden, vilket gör att förståelsen för digita- liseringens transformerande kraft, möjligheter och risker behövs i varje utbildning. ser vi hur våra samhällsinstitutioner med ansvar för högre utbildning utvecklar sig sakta och ofta inte förmår hänga med i övriga samhällets förändringstakt. Och detta i då universitet och högskolor borde vara ledande i utvecklingen. Jag har arbetat inom universitetsvärlden i hela mitt yrkesliv, vid flera universitet. Jag har varit verksam som studierektor med ansvar för pedagogisk och organisatorisk ledning av både datavetenskaplig och medieteknisk utbildning, med ett brett tvärvetenskapligt fokus. Dessutom har jag varit verksam som forskare inom digitalisering och verksamhetsutveckling, där de digitala redskapen varit en viktig grund för förändringsarbetet. Genom detta arbete har jag samlat på mig många erfarenheter och tankar om den förändring som samhället står inför och som universitets- och högskoleväsendet borde omfamna. Denna artikel behandlar samhällets transformering med fokus på kunskapsutveckling i allmänhet och digital kompetens i synnerhet, samt argumenterar för hur universitet och högskolor borde medverka i denna transformering för att vara ledande i utvecklingen av vårt nya digitala samhälle. Men detta kräver, enligt min mening, en föränd- rad inställning hos det högre utbildningsväsendet, en förändring i uppdraget till högskolorna, en fördjupad samverkan med näringslivet Den högre utbildningens roll i en digital tid och det omgivande samhället samt en ökad samverkan mellan univer- siteten1 och skolväsendet. Ett manifest för utveckling av högre utbildning i en digital tid Digitaliseringens transformerande kraft påverkar alla organisationer och verksamheter urskillningslöst och skapar nya förutsättningar, nya aktörer på marknaden, nya typer av organisationer, nya sätt att be- driva verksamheter och nya beteenden hos individerna i samhället. Högre utbildning är en sektor som digitaliseringen inte går obemärkt förbi. Jag anser att universiteten behöver förändra sin orga- nisation och sitt sätt att bedriva högre utbildning för att möta denna utmaning. Behoven av att digitalisera verksamheten är omfattande, viktiga och akuta att möta. Inledningsvis kommer jag sammanfatta mina förslag till hur högre utbildning behöver möta den transfor- mering som digitaliseringen driver. Jag har valt att benämna det ett manifest för utveckling av högre utbildning i en digital tid. Därefter går jag mer i detalj igenom varje förslag och motiverar och grundar detta i kunskapssammanställningar, rapporter och forskning och i några fall hänvisar jag till min egen erfarenhet från universitetsvärld- en. I min roll som ordförande i kommer jag dessutom ofta i kontakt med frågor som handlar om digitalise- ringens roll för att bygga kunskap och kompetens i förskola, grund- skola, universitet och fortlöpande i yrkeslivet. har redan i ett av sina tidigare del- betänkanden2 fört fram förslaget att regeringen bör ge Universitets- kanslersämbetet (UKÄ) i uppdrag att: årligen följa och analysera utvecklingen av digital kompetens inom högre utbildning samt föreslå åtgärder för hur digital kompetens kan vidareutvecklas inom verksamheterna. kontinuerligt följa och analysera könsbalansen inom it-utbild- ningar samt föreslå åtgärder som bidrar till ökad könsbalans. 1Den svenska högskolesektorn består av både universitet och högskolor. Men av stilistiska skäl används benämningen ”universitet” för hela högskoleväsendet i texten. 2https:///wp-content/uploads/2015/03/SOU-2015_2 8_Webb.pdf s. 162-164. Den högre utbildningens roll i en digital tid Dessa förslag är viktiga för att förstå i vilken utsträckning svenska universitet genomgår en nödvändig digital transformation och i till- räckligt hög takt. Förslagen är dock långt ifrån tillräckliga för att universiteten ska kunna möta de utmaningar och möjligheter som digitaliseringen innebär för högre utbildning. Det krävs en mycket omfattande förändring och jag har därför valt att ge min bedömning över vilka åtgärder som behöver övervägas för att kunna bibehålla position som en ledande kunskapsnation och för att och högskolor ska kunna fortsätta att verka på en hög kvalitativ nivå. Mitt Manifest har det övergripande målet att: ska vara ledande i den digitala transformationen av högre utbild- ning och förmedla högkvalitativ digital kompetens för livslångt lärande inom alla områden. För att detta ska bli möjligt behöver förändringar ske hos flera olika parter, som tillsammans gör att målet kan nås. Universitet, närings- liv, det offentliga samhället och enskilda individer behöver alla bidra till och påverka utvecklingen. Staten behöver ge förutsättningar och skapa incitament som säkerställer utvecklingen. Det är viktigt att det finns en tydlig handlingsplan från regeringen som ger förutsättningar för att nå målet och som tydliggör vad som behövs, till exempel i form av samverkan mellan universitet och högskolor och näringsliv samt incitament för förändrade attityder hos individer. Universiteten bör främja utvecklingen av digital kompetens i alla utbildningar, oavsett ämnesområde, eftersom alla yrken i fram- tiden kommer att behöva förhålla sig till och använda digitala artefakter och påverkas av de förändrade förutsättningar och möjligheter som digitaliseringen ger. Universiteten bör i större utsträckning göra sitt utbildningsutbud relevant och anpassningsbart för såväl yrkesverksamma som för personer som står utanför arbetsmarknaden, oavsett ålder eller livssituation. Universiteten bör bli mer uppmärksamma på arbetsmarknadens behov och möjligheter. Näringslivet behöver aktivt engageras i utvecklingen av utbildningsprogram. Den högre utbildningens roll i en digital tid Universiteten bör vara mer närvarande i förskola, grundskola och gymnasium för att tidigt väcka intresse för digitalisering kopplat till högre utbildning. Detta kan ske genom skolbesök, öppna hus, öppna föreläsningar, vetenskapsfestivaler, etcetera. Universiteten bör vara goda förebilder vad gäller användning av teknik i sin verksamhet och i sina utbildningar. Man bör kunna dra fördelar av digitalisering och teknikutveckling genom att skapa en smartare organisation, verka för högre kvalitet, attrahera fler studenter, minska behovet av administrativa resurser, etcetera. Därmed behöver också den digitala kompetensen öka på alla nivå- er internt i organisationen. Universiteten bör vara proaktiva i sitt arbete med att använda nya former för digitaliserade utbildningar, digitala prov, Online Courses (MOOCs) och utforma innehåll, pedago- gik och struktur utifrån teknikens möjligheter. Näringslivet bör engageras mer i styrning och ledning av utbild- ningsprogram genom aktiv medverkan i programråd, fakultets- organisationer och motsvarande. Näringslivet bör engageras för att möta behoven av att bättre matcha utbildningar som universiteten ger med arbetsmarknadens behov. Näringslivet bör i större utsträckning erbjuda sin medverkan i ut- bildningsprogram genom gästföreläsningar, internships, företags- besök, arbetsplatsförlagt lärande (APL), studentmedarbetare och examensarbeten. Näringslivet bör utveckla sitt arbete med att säkerställa personal- ens livslånga lärande, till exempel i form av mer aktivt och syste- matiskt arbete med att beställa uppdragsutbildningar. Näringslivet bör ta en mer aktiv del i både forskning och högre utbildning genom en ökad grad av samverkan. Den högre utbildningens roll i en digital tid Staten bör skapa incitament för universiteten att inleda sin digi- talisering av utbildningen, liksom för att digitalisera stödverksam- heten för utbildning och forskning vid universiteten. Detta kan med fördel ske genom ökade anslag till universitet och högskolor, öronmärkta för digitalisering, eller om så inte är möjligt genom omfördelning och omprioritering inom universiteten genom reg- leringsbreven. Systemet för finansiering av högre utbildning och studiestöd bör i mindre utsträckning fokusera på studieprestation i form av avkla- rade moment som det viktiga måttet på produktion och i stället fokusera på att fördela resurser utifrån universitetens förmåga att lära ut och validera kunskap. Genom digitaliseringen av högre utbildning blir behoven av att visa och få sina kunskapspresta- tioner bedömda annorlunda än med nuvarande system. Nätkurser som MOOCs, som inte är tids- eller platsberoende, bör också kunna omfattas av studiefinansieringssystemet. Forskning och forskarutbildning inom det digitala området bör byggas ut för att möta näringslivets och offentlig förvaltnings be- hov, med ett särskilt fokus på hållbar tillväxt och arbetsmark- nadens behov. Finansieringen bör användas som styrmedel för att prioritera utbyggnad av utbildningar inom områden som är av avgörande betydelse för näringslivets, offentlig sektors och arbetslivets ut- veckling. Till exempel utgör det digitala området i bred bemärkelse ett av de områden där de största framtida rekryterings- och ut- vecklingsbehoven finns, och det är ett område med potential att skapa nya innovationer och tillväxt i arbetstillfällen. Universitetens lednings- och styrningsmodeller bör utredas och vid behov förändras för att skapa en modern struktur som stödjer och möjliggör förändring.3 3 (2015) Utvecklad ledning av universitet och högskolor, SOU 2015:92. Förslaget har remitterats och innehåller flera förslag till förändringar: tydligare-uppdrag-for-ledare-inom-hogskolan/ Den högre utbildningens roll i en digital tid Skattelättnader, incitamentsprogram eller subventioner bör över- vägas för att skapa förutsättningar för individen att kunna ta ett större ansvar för sin egen kompetensutveckling. En förändrad attityd bör frammanas och utvecklas hos alla indi- vider i samhället kring det egna ansvaret för sin fortlöpande kom- petensutveckling, så att var och en tar ett större ansvar för sitt livslånga lärande. Individer bör ha större möjligheter till riskspridning vad gäller finansiering av sin kompetensutveckling, i analogi med till exem- pel pensionssystemet. Någon form av kompetensförsäkring som ger finansieringshjälp så att individer kan kompetensutveckla sig till nya arbetsuppgifter senare i livet skulle kunna ha en stor effekt för det livslånga lärandet.4 har i ett av sina tidigare betänkanden definierat begreppet digital kompetens: Digital kompetens utgörs av i vilken utsträckning man är förtrogen med digitala verktyg och tjänster samt har förmåga att följa med i den digitala utvecklingen och dess påverkan på ens liv. Digital kompetens innefattar: kunskaper att söka information, kommunicera, interagera och producera digitalt, färdigheter att använda digitala verktyg och tjänster, förståelse för den transformering som digitaliseringen innebär i samhället med dess möjligheter och risker, samt motivation att delta i utvecklingen.5 Med denna definition av digital kompetens beaktas inte bara kun- skapen om de digitala artefakterna och förmågan att använda dem, utan även attityden till användningen och därmed också möjligheten att själv förkovra sig, våga prova sig fram och därmed själv bygga vidare på sin digitala kompetens. Förståelse för hur digitaliseringen 4Se vidare artikel i antologin ”Det sociala kontraktet i en digital tid”. Den högre utbildningens roll i en digital tid förändrar affärsmodeller, värderingar, samverkan etcetera ingår också som en viktig del i digital kompetens. Både ur ett individuellt och ur ett samhälleligt perspektiv är det viktigt att medborgare har tillräcklig kompetens för att tillförsäkra dem ett medborgerligt inflytande över de samhällsförändringar som följer av den digitala utvecklingen. , och ännu mer , kommer man att behöva en alltmer avancerad digital kompetens för att kunna hantera för- ändringar i arbetslivet. Teknikutvecklingen går visserligen emot ökad användbarhet och förenklade rutiner för att hantera tekniken, men ökar mängden digitaliserade rutiner, vilket ökar komplexi- teten och behovet av digital kompetens. Digitaliseringen ger ökade möjligheter till att effektivisera och förbättra sätt att genomföra arbetsuppgifter. Tillgång till stora data- mängder kan ge t.ex. en sjuksköterska helt nya redskap i sitt arbete. Robotisering inom hemsjukvården kan ge den vårdbehövande ett stöd för att kunna hantera sin intimhygien i hemmet, utan att ständigt behöva möta ny vårdpersonal. Moderna VR-miljöer kan användas för fobiterapi och smärtrehabilitering. All denna utveckling innebär ökade behov av att kunna förstå och använda digitala hjälpmedel. Det finns med största sannolikhet inte ett enda yrke eller en enda utbildning som inte behöver utveckla individernas digitala kompe- tens för att de ska kunna fungera effektivt och väl i framtidens arbetsliv. Universiteten bör därför i högre utsträckning integrera digital kompetens inom alla utbildningsprogram. Detta kan inte göras som ett isolerat ämne, utan man behöver tidigt och fortlöpande i alla kurser använda digitala redskap och ta fram en genomtänkt strategi för hur man kontinuerligt genom utbildningen bygger en avancerad digital kompetens. På en överordnad nivå behöver utbildningarna säker- ställa att det finns kunskapsmål som relaterar till digital kompetens och som kan förvärvas genom aktivt användande av digital teknik i föreläsningar, examinationer och demonstrationer av lärarna samt i kurser och projektarbeten av studenterna. Då behöver it-infrastruk- turen inom universiteten utvecklas och moderniseras, kompetensen att hantera den stärkas hos lärare och administration och ledarska- pet inom universiteten måste arbeta för att dessa mål ska realiseras. Utvecklingen går snabbt och det måste finnas incitament för indi- viderna att delta i utvecklingen. Möjligheterna att förkovra sig och få stöd i användningen behöver också förbättras. Den högre utbildningens roll i en digital tid Myndigheten Tillväxtanalys genomgång av digital kompetens- utveckling i omvärlden visar att andra länder arbetar aktivt med att lyfta digital kompetensutveckling och se den som ett livslångt lärande som sträcker sig från , via yrkesutbildningar och högre utbildning, till yrkeslivet.6 I länder som , och går man mot att se digital literacy som en central färdighet i , likställd med färdigheter som matematik eller språk. Även gör omfattande satsningar för att öka digital kom- petens hos elever i . Den här utvecklingen är intressant i ljuset av att , enligt , endast har en mitten- placering i vad gäller lärarnas digitala kompetens och benägen- het att använda digitala verktyg i undervisningen. Intresset för it-relaterade utbildningar behöver öka Datoranvändningen startar i allt yngre åldrar och syftar mycket till att på olika sätt söka ny kunskap när och där den behövs. I och med den ökade spridningen och användningen av mobila hjälpmedel är kunskapen nära till hands och alltid uppdaterad. Vi behöver därför redan tidigt stötta och uppmuntra barn att använda digitala hjälp- medel för att söka kunskap och för att lära. It-användning för läran- de och kunskapssökande i förskola, grundskola och gymnasium be- höver stöd, uppmuntran och strategisk planering. Därför är det välkommet att regeringen i budgetpropositionen gett be- sked om att man, utifrån de förslag som redovisat , utarbetar it-strategier för skolväsendet.8 Strategierna avser hela skolväsendet från förskolan till vuxenutbildningen. Men universiteten och högskolorna skulle här kunna spela en mycket större och viktigare roll i att stimulera it-användning i skolan och att visa på digitaliseringens möjligheter. Sådana insatser skulle stimulera, engagera och bidra till utvecklingen av både redskap för digitalt lärande och en mer digital pedagogik. 6Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (2015): Hänt i världen Kompetensutveckling för digitalisering. Svar Direkt 2015:20. 7Europeiska Kommissionen (2013) Survey of Schools: ICT in Education. Access, Use and Attitudes to Technology in Europe’s Schools. Final Study Report. 2016/17:1 Förslag till statens budget , Utgiftsområde 16, Utbildning och universitetsforskning, s. Den högre utbildningens roll i en digital tid It-området är också ett av de snabbast växande områdena för framtidens arbetsmarknad. Programmerare, systemerare, dataspecia- lister, dataanalytiker/statistiker, etc. är yrken där vi i princip har negativ arbetslöshet – det finns alltså fler arbeten än det finns personer med rätt kompetens att fylla dem. Högskoleutbildningar inom it och data tillhör de utbildningar inom universiteten som har allra högst anställningsbarhet. Dock har dessa utbildningar inte mot- svarande höga söktryck. Man kan inte höja antalet an- tagna på flera av civilingenjörsutbildningarna inom it eller dataveten- skapliga utbildningar, helt enkelt för att lägsta antagningspoängen då skulle bli så låg att studenterna skulle få svårigheter att klara av utbildningen. En slutsats är att de studenter som har tillräckligt hög nivå i tekniska och naturvetenskapliga ämnen inte väljer att studera it och data, på grund av bristande intresse. Ett exempel är andelen kvinnor.