sou · H4B369 · 2016-10-24 00:00:00 — har mycket litet nytänkande skett och med tanke på att mycket av den kultur ungdomar tillägnar sig både är digitalt producerad och kommunicerad är för- hållningssätt till digital kultur i förhållande till traditionell sådan en mycket viktig fråga. 23 , Bild, musik och slöjd i . En sammanfattande analys av de nationella ämnesutvärderingarna (, 2015). Omvärldstendenser och perspektiv på Musikens dominans i förhållande till andra konstarter Begreppet musik- och kulturskola signalerar att musiken skiljer ut sig från andra konstnärliga uttrycksformer. Anledningen till denna benämning hänger ihop med att ursprungligen enbart omfattade musik och också benämndes som den kommunala . började andra konstformer än musik införlivas men många av skolorna fortsatte att bara erbjuda undervisning i musik. En tredjedel av landets alla musik- och kulturskolor erbjuder endast musik. Att musikverksamhet fortfar- ande är dominerande av möjlighet att inkludera andra konstarter kan naturligtvis upplevas som frustrerande och vara upphov till ett spänningsförhållande mellan musikverksamhet och annan konstnärlig verksamhet i . Musikverksamheten omfattar ett stort antal specialiserade ämnes- kurser och undervisningen äger ofta rum i små grupper eller individuellt, vilket är mycket resurskrävande. Det finns också en lång tradition av musikundervisning vilket har motsvarats av utbild- ningar som varit riktade till dem som ville bli musiklärare i kultur- skolan. Även detta har sannolikt bidragit till att musikverksam- heten kan upplevas som prioriterad. En stor del av lärarkår har också sin bakgrund inom musiken, ett faktum som skapar en tröghet som hindrar att ett bredare utbud byggs upp med andra kulturkompetenser. Dessutom har musikundervisningen fungerat som en initial utbildningsform för orkestermusiker, något som gett status åt verksamheten. Statusen har också ökat av den uppmärksamhet som musikundervisning fått som en av anledningarna till svenska musikers, artisters, låtskrivares och musikproducenters internationella framgång, det så kallade ”svenska musikundret”.24 Inte minst inom populärmusikgenren har artister lyft fram att deras musikaliska bana började i och att de delvis har att tacka för sin framgång. Allt detta tillsammans med tröghet kan förmodas medverka till att musik fortfarande dominerar både i kvantitet och i status. 24 Sannolikt myntat första gången i en promemoria av Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi: Att ta sig ton – om svensk musikexport 1974–1999. (, 1999). Omvärldstendenser och perspektiv på Majoritetskultur i förhållande till minoritetskultur är en skattefinansierad verksamhet och har som sådan en förväntan på sig att erbjuda verksamhet som svarar mot rådande efterfrågan. Det finns emellertid också en förväntan på kultur- skolan att möta alla barn, vilket förutsätter en verksamhet präglad av mångfald. Vår samtida kultur har både en global och en lokal prägel. Globaliseringen och medieutvecklingen medverkar till att vi får en standardiserad mainstreamkultur med gemensamma referenser, som kan karakteriseras som en majoritetskultur. Sam- tidigt utvecklas emellertid lokala och genremässiga nischer som alternativ till majoritetskulturen. Dessa bygger för det första på etablerad kultur som lever kvar men inte har samma dominans som . För det andra omfattar de kulturformer som är ett resultat av att vi lever i ett mångkulturellt samhälle. För det tredje etableras ständigt nya kulturella uttryck, som dels kan vara lokalt förankrade, dels globala men ändå är inriktade mot en viss intresseinriktning. Därmed bildas en nisch som inte är geo- grafiskt etablerad utan existerar i cyberrymden, sammansatt av människor som gör samma kulturella val. För det fjärde kan nya kulturhybrider uppstå som bygger på redan befintliga sådana. Det är således en komplex situation med många kulturuttryck som gör anspråk på att bli representerade i verksamhet. Ett antagande är också att denna tendens kommer att bli ytterligare accentuerad i ett framtidsperspektiv. Sett ur ett utbildningsperspektiv blir två svårförenliga uppfatt- ningar om vad som ger dess legitimitet tydliga. Bör ha arbetsmarknad och utbildningsväsende som syfte med verksamheten eller bör ett bildningsideal vara grunden? har haft stora framgångar inom musikbranschen, inte minst inom populärmusik. I olika samman- hang har kommunala förts fram som en anledning till denna framgång. I utredningens samråd har uppfattningen om att svenska musiker inte håller internationell standard vid rekryter- ingen till nationella orkestrar framkommit. Här finns en förväntan om att ska vara den institution som dels skapar Omvärldstendenser och perspektiv på intresse för att spela klassiska orkesterinstrument, dels svarar för den grundläggande utbildningen i dessa. Det finns även en utbild- ningsstrategisk nytta med eftersom den kan betraktas som en grundläggande och konstnärer som sedan kan vidareutbildas vid folkhögskolor och konstnärliga högskolor. Utan denna första länk i kedjan befarar man att möjligheten att rekrytera studenter till högre konstnärliga utbildningar minskar. Om i stället ett bildningstänkande ligger till grund för hur kultur- skolans verksamhet utformas kommer andra aspekter i förgrunden. primära uppgift blir då att utveckla elevernas um- gänge med kultur, vilket innefattar både att uppleva och utöva kultur. Det innebär också att barn och unga ska tillägna sig en förmåga att uttrycka sig konstnärligt och att denna förmåga ska resultera i självväxt och personlighetsutveckling. Genom att delta i verksamhet får eleverna en plattform att utgå från när de skapar sig en tillvaro präglad av och berikad av ett nära för- hållande till kultur. De båda utgångspunkterna för verksamhet relaterar också till bredd respektive spets. I ett utbildnings- perspektiv förväntas bara ett fåtal elever att gå vidare till högre konstnärliga studier medan ett bildningsperspektiv innebär att alla ryms inom verksamhetens primära ambition. Om det ska satsas på bredd eller spets behöver ändå inte ses som en målkonflikt. Med en flexibel organisering av undervisningen kan både bredd och spets tillgodoses eftersom spets förutsätter en bred bas att rekrytera intresserade elever från. Men att arbeta både utifrån bredd och från spets förutsätter också att lärare har rätt kompetens för den nivå de arbetar på. Som institution är komplex eftersom den förutsätts härbärgera konstnärlig frihet och kreativitet på samma gång som det är en skola med reglerad och organiserad undervisning. Följ- ande spänningsfält uppstår: Lärare eller konstnär; Tradition i för- hållande till förnyelse; Utbildningsinstitution i förhållande till kultur- institution samt Fritidsverksamhet i förhållande till skolverksamhet. Omvärldstendenser och perspektiv på En fråga som ofta diskuteras inom kulturskolesektorn är den om lärare inom konstnärliga ämnen har en professionell identitet som kanske är mer splittrad än hos lärare inom andra ämnen. Ofta är de utövande konstnärer som de arbetar som lärare i ett konstnärligt ämne. Inom och inom högre konstnärlig utbildning kan det förutsättas att denna splittrade identitet är mest markant, eftersom det här ofta handlar om mera specialiserad under- visning än i grund- och gymnasieskolan. Den problematik som finns inbyggd i detta handlar om hur lärarens motivation fördelas mellan konstnärligt utövande och undervisning. En skicklig konstnär kan vara en omotiverad och medioker pedagog och en skicklig pedagog kan sakna de ämnesfärdigheter och kunskaper som krävs för att eleverna ska utvecklas. Inom högre konstnärlig utbildning är inkörsporten till utbildningen ofta ett intresse för konstnärligt utövande, men eftersom arbetsmarknaden för konstnärer/musiker är problematisk arbetar konstnären ofta även som lärare, åtminstone partiellt. Det finns de som hävdar att en skicklig konstnär som har rätt tekniska färdigheter och ämneskunskaper automatiskt också är en bra pedagog. Men det finns också de som hävdar motsatsen, att pedagogisk kompetens är viktigare än omfattande ämneskunskaper.25 Inom är diskussionen ytterst relevant särskilt med tanke på att i mötet med barn och ungdomar spelar den peda- gogiska kompetensen en väl så stor roll som den konstnärliga. Tradition i förhållande till förnyelse har, som tidigare redovisats, sina rötter i den kom- munala som började byggas upp under 1940-talet.26 Stora förändringar har skett både inom musikområdet och inom andra konstuttryck. har anpassat sig till dessa och erbjuder verksamhet som på många sätt är i fas med utvecklingen inom kultursektorn, inte minst inom ungdoms- Bouij, ”Musik – mitt liv och kommande levebröd”: en studie i musiklärares yrkes social- isation (, 1998). , Den kommunala framväxt och turbulenta 90-tal (, 2001). Omvärldstendenser och perspektiv på kulturen, även om utbud och personal fortfarande präglas av en väldig musikdominans. Ovan har beskrivits hur befinner sig i ett spän- ningsfält där olika intressenters agendor och behov ska tillgodoses. Å ena sidan är strävan efter förnyelse en självklarhet eftersom verksamheten bör vara under ständig och kontinuerlig utveckling för att svara mot de behov som finns i relation till kulturlivets förändring och till barns och ungdomars intressen och förutsätt- ningar. Å andra sidan är det av vikt att bevara traditionella verk- samheter i avsikt att vidmakthålla ett pluralistiskt kulturliv där olika konstformer kan befrukta varandra. Sett utifrån ett tillgäng- lighetsperspektiv är det viktigt att ha ett brett utbud av olika verksamheter och ämneskurser för att möta så många behov som möjligt, alltså att inte enbart se till majoritetens önskemål. Ytterligare en aspekt som kan orsaka spänning i ett insti- tutionellt perspektiv är verksamhetens status. En verksamhet som karakteriseras som bärare av förnyelse kan vara mer intressant i förhållande till en verksamhet som karakteriseras som bevarare av tradition. Söktrycket på olika ämneskurser kan bli en statusmarkör, men framför allt vara en signal om hur väl ett med- borgarperspektiv uppnåtts. är en skattefinansierad angelägenhet och dess relevans för invånarna bör ge den dess legitimitet. Utbildningsinstitution i förhållande till kulturinstitution Den professionella identiteten hos lärare vid har ovan diskuterats med utgångspunkt i att vara konstnär i förhållande till att vara pedagog. På samma sätt kan uppfattas både som en utbildningsinstitution och som en kulturinstitution, mycket på grund av de olika verksamheternas syfte och karaktär. Kultur- skolans primära syfte är att barn och ungdomar ska få möjlighet att utöva, skapa och uppleva konst och kultur, det vill säga att ge en slags kulturell bildning som både leder till en förmåga att uttrycka sig konstnärligt och till personlig och social utveckling. Kultur- skolans verksamhet kan både bygga på traditionella undervisnings- former och ha en mera öppen karaktär med en lägre grad av formal- isering, som aktiviteter som inte har traditionell lektionsform eller Omvärldstendenser och perspektiv på är utformade som projekt. I viss verksamhet finns en utbildnings- dimension, det vill säga ett syfte att den ska kunna fungera som ett första led i en utbildningskedja för de barn och unga med siktet inställt på en högre konstnärlig utbildning och i en förlängning kanske ett konstnärligt yrke. Denna utbildningsdimension i kultur- skolan kommer tydligast till uttryck i instrumentalundervisningen och grundlades under de första decennierna av existens då identitet som ett första led i en utbild- ningskedja var mera markerad och undervisningsformerna mera formaliserade och traditionella än . Den kommer också till uttryck genom den koppling som görs mellan svenska artisters, låt- skrivares och musikproducenters framgångar inom musikindustrin, det så kallade ”svenska musikundret”, och musik- verkamhet. Även vissa företrädare för musikbranschen ser kultur- skolan som ett första led i en utbildning till exempelvis orkester- musiker. har ett parallellt spår gjort sig gällande, ett spår där alla barns rätt till ett konstnärligt uttryckssätt och att uppleva kultur som en demokratisk rättighet27 fått en mera central position. Detta innebär naturligtvis också att ett lärande äger rum men syftet är inte att lärandet ska ligga till grund för en formell institutionell vidareutbildning som eventuellt leder till ett konstnärligt yrke, utan att det i stället ska leda till en förmåga att uttrycka sig konstnärligt, en förmåga att utöva konstnärlig eller kulturell verksamhet och en förmåga att uppleva konst och kultur, ofta i gemenskap med andra. Att andra konstnärliga uttrycksformer än musik numera är representerade i medverkar också till att det finns ett ökat utrymme för att se som i första hand en kultur- institution där barn och unga lär sig att utöva och får uppleva konst och kultur. Det hänger ihop med att andra konstnärliga uttrycks- former än musik har integrerats i i ett senare skede och därför inte har samma förväntningar på sig att fungera som ett led i en utbildningskedja, som musik- och instrumentalunder- visningen. Föreställningarna om primära uppgift har också förändrats . Som kulturinstitution har en 27 G. , Barns rätt till kultur – Om barn- och ungdomskulturens villkor . (, 1993). Omvärldstendenser och perspektiv på funktion som nav i barns och ungas konstnärliga/kulturella aktiviteter, där förutsättningar skapas för att de ska ges möjlighet att uttrycka sig konstnärligt och uppleva konst och kultur inom ett brett spektra av konstnärliga uttrycksformer. Det sammanhang som verksamheten äger rum i har också stor betydelse för kultur- skolans identitet som kulturinstitution. I flera kommuner har en egen byggnad där verksamheten är samlad och där kulturaktiviteter av både formell och informell karaktär pågår, något som skapar förutsättningar för en atmosfär som stärker identitet som kulturinstitution. som kulturinstitution har också en funktion som mötesplats för barn och unga där de kan umgås, utöva kulturaktiviteter individuellt eller i grupp och uppleva kultur i form av utställningar och fram- trädanden av olika slag. Kulturskolorna över landet skiljer sig åt och många har öppnat upp för nya konstnärliga uttrycksformer som bygger på barns och ungas vardagskultur och som inte är kompatibla med en syn på som utbildningsinstitution. Parallellt erbjuds verk- samheter med ett utbildningssyfte och en stark pedagogisk inram- ning och sannolikt kommer dessa båda inriktningar att existera sida vid sida. Det är möjligt att uppfatta detta som två kontrasterande inriktningar, men det är även möjligt att uppfatta dem som komple- ment som tillsammans ger förutsättningar för en kulturskola som kan möta alla barns och ungas förväntningar. Fritidsverksamhet i förhållande till skolverksamhet är i grunden en fritidsverksamhet. Den är frivillig och äger till stor del rum på elevernas fria tid efter skoltid. Det finns emellertid några faktorer som komplicerar bilden av som en fritidsverksamhet. För det första signalerar namnet att det är en skola vilket kan tyckas paradoxalt om man hävdar att det är en fritidssysselsättning. För det andra har karaktären på verksamhet traditionellt varit influerad av karaktären på den verksamhet som bedrivs i skolan. I finns många begrepp som direkt knyter an till skolan. Man talar exempel- vis om elever, lektioner, undervisning, läxor etcetera. Formen på verk- samheten i är också ofta snarlik skolans. Omvärldstendenser och perspektiv på beskrivs som undervisning och eleverna har lektion antingen individuellt eller i grupp vid kontinuerligt återkommande tillfällen och under en viss tidsrymd, precis som i skolan. Ofta ges läxor, inte minst vid instrumentalundervisning, med argumentet att det krävs kontinuerlig övning för att en utveckling ska kunna komma till stånd. För det tredje är i vissa avseenden inte en frivillig verksamhet. Det finns i många kommuner ett väl utvecklat samarbete med både förskola, grundskola och gymnasieskola som yttrar sig på olika sätt. Det kan röra sig om projekt, framför allt i skolans tidiga år, där hela undervisningsgrupper omfattas av en aktivitet, som inte går att välja bort för elever som inte är intres- serade. Ytterligare en vanlig samarbetsform är att elever får gå ifrån den ordinarie undervisningen för att under skoltid delta i kultur- skolans frivilliga verksamhet. Bilden av som en fritidsverksamhet kan således upplevas som grumlig på grund av att både namnet, hur verksam- heten bedrivs och var den bedrivs i så hög utsträckning relaterar till skolan. För elevernas del kan detta innebära att de har svårt att skilja på om det är den ordinarie skolans verksamhet eller kultur- skolans som de deltar i. Sammantaget kan det konstateras att gränsen mellan skolan och är flytande. Den kan ha en karaktär både som skolverksamhet och fritidsverksamhet och den kan också vara frivillig såväl som obligatorisk, som i de fall då arbetar på uppdrag i förskolan eller den obligatoriska . Faktumet att bygger en undervisning som är fri- villig att delta i får effekter på hur verksamheten betraktas jämfört med obligatorisk undervisning. I den pedagogiska världen finns en syn på obligatorisk undervisning som finare och viktigare än den frivilliga och de olika formerna av undervisning tas på olika stort allvar.28 Väljer man i stället barnen som utgångspunkt kan en helt annan syn noteras. För de barn som deltar är fritidsverksamheten en synnerligen allvarlig fråga. Den kan anses beröra dem mer än det vanliga skolarbetet, inte för att den är lättsammare, utan för att den är en personlig angelägenhet som stärker identiteten och själv- 28 G. . Barns rätt till kultur – Om barn- och ungdomskulturens villkor . (, 1993). Omvärldstendenser och perspektiv på känslan.29 En jämförelse i synsätt går att göra med förhållandet mellan skolämnet idrott och hälsa och föreningsidrotten, som inte präglas av samma statusproblematik. Att den ena skulle kunna ersätta den andra vore inte rimligt, i stället tas synen på att de olika verksamheterna kompletterar och stärker varandra för givet. Ett närmande mellan de olika synsätten på obligatorisk respektive fri- villig undervisning skulle sannolikt gynnas av att verksamheternas olika egenart och syfte synliggjordes. 5En inkluderande kulturskola på egen grund – utredningens grund för förslag I detta kapitel redogör utredningen för sin grundläggande syn på vad en inkluderande kulturskola på egen grund innebär och dess betydelse för vår samtid. Dessa bedömningar ligger till grund för de förslag som utredningen lägger fram i kapitel 6 om hur en sådan kulturskola kan uppnås. Utredningens förståelse av en inklu- derande kulturskola på egen grund beskrivs i avsnitt 5.1 om att ett demokratiskt förhållningssätt utifrån barns och ungas perspektiv bör prägla den kommunala verksamheten. I avsnitt 5.2 gör utred- ningen en bedömning av för- och nackdelar med en lagstiftad kulturskoleverksamhet. 5.1Ett demokratiskt förhållningssätt utifrån barns och ungas perspektiv Bedömning: legitimitet grundas på att den erbjuder en verksamhet som vilar på barns och ungas intresse för konst och kultur. En ambition om att bemöta varje barn utifrån dess specifika förutsättningar bör vara en grundval för den kommunala kulturskoleverksamheten. Utredningens utgångspunkt för en inkluderande kulturskola på egen grund är att legitimitet grundas på att den erbjuder en verksamhet som vilar på barns och ungas intresse för konst och kultur. Som vi i kapitel 4 har beskrivit rymmer En inkluderande kulturskola på egen grund – utredningens grund för förslag denna punkt inbyggda målkonflikter. Barns och ungas perspektiv måste förstås i relation till det kulturella sammanhang de är en del av och därmed bör erbjuda en verksamhet som tar fasta på de värden och intressen som barn och unga själva upp- skattar.1 är barns och ungas intresse för konst och kultur även till stor del beroende av vuxnas omdöme som påverkar och styr vad som är bäst för barnet,2 något som också historiskt har haft betydelse på den svenska musik- och utformning. I en kulturskola som bygger på barns och ungas eget intresse för kultur är det därför viktigt att särskilt värna pedagogikens demo- kratiska potential.3 Utredningen menar att undervisa barn och unga i konst och kultur i syfte att de som vuxna ska kunna delta i samhällets kulturliv är en alltför snäv syn på demokrati. Att förstå utbildning som något som endast förbereder för ett demokratiskt deltagande kan inte ses som en utbildning på demokra- tisk grund. Ett demokratiskt förhållningssätt utifrån barns och ungas perspektiv innebär i stället att ge barn och unga möjlighet att påverka verksamheten genom att demokrati praktiseras i den pedagogiska verksamheten. I ett sådant förhållningssätt förenas större kunskap med barnets intresse, kunskaper och erfarenheter. Detta innebär att är öppen för att lyssna på barn och unga för att lära sig om deras erfarenheter och önskemål och utifrån detta finnas till hands som konstnärlig och pedagogisk vägledare.4 Att genomföra kulturskoleundervisning som skolundervisning pågår ser utredningen utifrån barns och ungas perspektiv som tvivelaktigt. Vår utgångspunkt är att barn och unga inte ska behöva avstå från en undervisning för en annan. Klerfeldt & B. (red. ), Kultur, estetik och barns rätt i pedagogiken (, 2012). , ”Det var roligt när mamma grät” – barns tankar om teater. Om barn och estetik. (, 2004). Biesta, Bortom lärandet. Demokratisk utbildning för en mänsklig framtid (Student- litteratur, 2006). 4Se t.ex. M. Bendroth , Bildskapande i förskola och skola, (). En inkluderande kulturskola på egen grund – utredningens grund för förslag regleras inte, till skillnad från den obligatoriska skolan, av nationella styrdokument som läroplaner, kursplaner och tillhörande kunskapskrav. Utredningen ser en avsaknad av en sådan reglering som en resurs för och något som ska värnas. har i och med detta en unik möjlighet att utforma verksamheten utifrån barns och ungas eget intresse. Den främsta anledningen till att värna en läroplanslös kulturskola är att en sådan ökar möjligheten för barn och unga att själva definiera sina egna mål, vilket speglar den demokratiska värdegrund som utredningen ser som grundbulten i pedagogiska profil. gjordes på uppdrag av regeringen vid en genomlysning av kultur i grundskolan.5 I denna rapport förespråkades en så kallad radikal estetik med utgångspunkt i konstens demokratiska, öppna och ifrågasättande karaktär. En pedagogisk grundsyn som tar fasta på mångfald, yttrandefrihet och elevernas egna erfarenheter som utgångspunkt och drivkraft, något som utredningen ser som relevant att värna även i relation till verksamhet. I enlighet med denna pedagogiska idé ser vi att , i egenskap att vara både en plats för lärande och som kulturinstitution, har stora möjligheter att ta hjälp av den kritiska tradition som finns inom konsten genom att ge barn och unga mandat att delta som kulturutövare i ett offentligt samtal där allas röster blir hörda. Utredningen menar att en inkluderande kulturskola i sin verksamhet och sin pedagogik utgår ifrån det demokratiska upp- draget om alla barns rätt till kultur.6 En sådan kulturskola tar fasta på mångfald och yttrandefrihet och med elevernas egna erfaren- heter som utgångspunkt och drivkraft möter barn och unga i den kultur där de befinner sig. Den bör även låta barnen möta främ- mande och smalare kulturyttringar och ge möjlighet till fördjup- ning när barnen så önskar. Barns och ungas egna kulturella val bör tas på allvar och förtjänar ett likaberättigande gentemot kultur som inte ligger inom deras referensram. En sådan grundsyn bygger på en öppenhet för att ge barn och unga inflytande men förutsätter J. Thavenius, Kultur och estetik i skolan. Rapport 9/2003 (, 2003). 6FN:s konvention om barnets rättigheter, SÖ 1990:20. En inkluderande kulturskola på egen grund – utredningens grund för förslag