sou · H4B351 · 2016-08-17 00:00:00 — Om avgiften förvaltas av försäkringsbolag kan den anställde välja mellan traditionell pensionsförsäkring eller fondförsäkring hos valbara försäkringsgivare. Om den anställde inte gör något aktivt val av försäkringsgivare placeras premierna hos AMF. Fora är valcentral. Arbetsgivaren kan även erbjuda sina anställda förvaltning av avgiften i egen regi genom redovisning i balansräkningen eller överföring till pensionsstiftelse. Sådant tryggande ska vara kreditförsäkrat. Enligt avtalet ska arbetsgivaren kunna lösa in åtagandet i en pensionsförsäkring hos en valbar försäkringsgivare. Avtalspension SAF-LO beräknas som en livsvarig pension men kan betalas ut om den anställde så önskar. Den betalas normalt ut men kan börja utbetalas tidigast . Allmänt om tjänstepension i svensk rätt Den anställde har möjlighet att teckna försäkringen med familjeskydd eller återbetalningsskydd. KAP-KL eller AKAP-KL gäller för anställda inom kommun, landsting eller företag som ingår i Pacta (ett arbetsgivarförbund inom kommun och landstingssektorn och det privata näringslivet). KAP-KL, som är delvis förmånsbestämt, omfattar anställda födda eller tidigare. AKAP-KL, som gäller , omfattar anställda födda eller . AKAP-KL är helt premiebestämt och gäller alla arbetstagare utan nedre åldersgräns. Pensionsavgiften är på den pensionsgrundande lönen upp till och med 7,5 och är därutöver upp till 30 . Avgiften betalas till en traditionell tjänstepensionsförsäkring eller den tjänstepensionsförsäkring i form av fondförsäkring som arbetstagaren väljer. Om inget val görs placeras avgifterna i en traditionell försäkring hos KPA Pension. Administrationen av valet hanteras antingen av Pensionsvalet eller av Valcentralen, beroende på den anställdes arbetsgivare. Ålderspensionen kan betalas ut tidigast från och kan tas ut livsvarigt eller temporärt under . KAP-KL ger förutom en premiebestämd ålderspension även rätt till en förmånsbestämd ålderspension. För premiebestämd ålderspension enligt KAP-KL tillgodoräknas arbetstagaren en årlig pensionsavgift från och med månaden denne fyller . Avgiftens storlek är på pensionsgrundande lön upp till 30 . Den förmånsbestämda ålderspensionen tjänas in om den anställde har en lön som överstiger 7,5 . Beräkningen för den förmånsbestämda pensionen sker utifrån procentsatser av pensionsunderlaget som varierar beroende på arbetstagarens ålder. För den som är född eller senare utgörs den av i intervallet 7,5 –20 och därutöver upp till högst 30 . Arbetstagaren kan tillgodogöra sig tid från och med till och med . Den som slutar sin anställning före pensionsålder får i stället rätt till en livränta som värdesäkras med anknytning till prisbasbeloppet. Vissa arbetsgivare har KPA Pension som administratör och vissa anlitar . Allmänt om tjänstepension i svensk rätt gäller PA 16 för statligt anställda. Avtalet är indelat i två avdelningar. Avdelning I gäller som huvudregel för arbetstagare födda eller senare och innehåller enbart premiebestämd ålderspension. I avdelning II har i huvudsak införts de regler som gällde i det tidigare statliga avtalet PA 03. Avdelningen gäller de arbetstagare som är födda eller tidigare. Ålderspensionen är till vissa delar premiebestämd och viss del förmånsbestämd. Den statliga tjänstepensionen omfattar cirka 400 arbetsgivare och cirka 800 000 försäkrade. Avdelning I innehåller bestämmelser om ålderspension, sjukpension och efterlevandepension. Ålderspensionen består av ålderspension valbar, ålderspension obligatorisk och ålderspension flex. tillgodoräknas arbetstagaren från och med den första anställningsdagen till och med den månad arbetstagaren uppnår den i 32 a § lagen (1982:80) om anställningsskydd (LAS) angivna åldern. Det finns inga krav på lägsta ålder för att arbetstagaren ska tillgodoräknas . Premien för ålderspension valbar är av den pensionsgrundande lönen på delar upp till 7,5 och på överstigande del. Arbetstagaren kan själv välja försäkringsgivare för placeringen av premien. För den som inte gör något aktivt val sker placering hos Kåpan Pensioner. Arbetstagaren kan välja att försäkringen ska tecknas med återbetalningsskydd. Premien för ålderspension obligatorisk uppgår till av pensionsgrundande lön under 7,5 och till därutöver. Premien placeras hos Kåpan Pensioner. Premien för ålderspension flex är av den pensionsgrundande lönen och även den placeras hos Kåpan Pensioner. Utbetalning av ålderspension kan ske tidigast vid utgången av månaden innan arbetstagaren fyller . Utbetalning sker som huvudregel och livsvarigt. Utbetalning kan dock ske temporärt förutsatt att utbetalningstiden inte understiger för ålderspension valbar, för ålderspension obligatorisk och för ålderspension flex. Avdelning II innehåller premiebestämd ålderspension i form av individuell ålderspension och kompletterande ålderspension. Premien för den individuella ålderspensionen, som betalas från och med den månad arbetstagaren fyller , uppgår till av Allmänt om tjänstepension i svensk rätt lönen eller pensionsunderlaget medan premien för den kompletterande ålderspensionen uppgår till . Arbetstagaren kan välja var premien för den individuella ålderspensionen ska placeras. Om inget val görs sker det hos Kåpan Pensioner, som också alltid förvaltar den kompletterande ålderspensionen. Den individuella ålderspensionen betalas ut tidigast och betalas som huvudregel ut livsvarigt. Den kompletterande ålderspensionen kan tas ut som en temporär eller livsvarig pension. Den förmånsbestämda pensionen gäller för alla anställda som tjänar över 7,5 , dock i varierande grad beroende på födelseår. På lönedelar därunder har dock endast anställda födda rätt till förmånsbestämd ålderspension, även det i varierande grad. Pensionen tjänas in och kan tas ut livsvarigt eller temporärt. Om den anställde avslutar anställningen före pensionsålder fastställs den förmånsbestämda till ett fribrev som värdesäkras genom anknytning till prisbasbeloppets förändring. () administrerar den förmånsbestämda delen i avdelning II och är även valcentral för de premiebestämda delarna i PA 16. 3.5Tjänstepension som inte är kollektivavtalsreglerad 3.5.1Individuella överenskommelser om tjänstepension Även om de allra flesta anställda i omfattas av kollektivavtal om tjänstepension gäller detta inte alla. Inom mindre företag är det inte ovanligt att kollektivavtal saknas. Av Företagarnas rapport och kollektivavtalen framgår att endast av de minsta företagen (1–49 anställda) hade kollektivavtal. Enligt rapporten betyder det i siffror att drygt 140 000 av företagen i hade valt att inte ha kollektivavtal och att försiktigt räknat arbetade cirka en halv miljon personer i företag som inte hade kollektivavtal eller hängavtal. I AMF:s rapport pekar bolaget på olika trender som kan påverka tjänstepensionerna . I rapporten skrivs att utvecklingen går Allmänt om tjänstepension i svensk rätt mot att en lägre andel av de anställda kommer att omfattas av en kollektivavtalad tjänstepension . I det fallet det saknas kollektivavtal eller i syfte att ge förmåner utanför kollektivavtalets ramar kan ett avtal om individuell tjänstepension tecknas. har det också blivit allt vanligare att arbetstagaren kan byta ut en del av sin lön mot pension. Sådan s.k. löneväxling kan regleras i ett individuellt avtal mellan den anställde och arbetsgivaren. När det gäller individuella avtal har parterna full frihet att utforma dem som de vill inkluderat säkerställandet eller tryggandet av utfästelsen. Det kan antas att det vanligaste sättet för att trygga utfästelsen om tjänstepension är att arbetsgivaren tecknar en tjänstepensionsförsäkring. Det är dock inte ovanligt att en arbetsgivare ingår ett avtal om s.k. direktpension med en anställd där arbetsgivaren utfäster sig att betala pension och den framtida pensionsutbetalningen säkerställs genom en företagsägd tillgång. Det kan till exempel vara en kapitalförsäkring som tecknas på den anställdes liv och pantsätts till förmån för den anställde. I vilken omfattning enskilda tjänstepensionsavtal förekommer på arbetsmarknaden finns det inga säkra uppgifter om. Rätt till tjänstepension finns även reglerad i författning. Detta gäller för några få grupper av statligt anställda. En av dessa grupper är myndighetschefer. Myndighetschefer har rätt till tjänstepension enligt förordning (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning. Enligt förordningen har dessa arbetstagare rätt till tjänstepension enligt bestämmelserna i det äldre statliga pensionsavtalet PA 03 med de tillägg och undantag som anges i förordningen. Enligt förordningen finns även rätt för myndighetscheferna till inkomstgaranti och avgångsvederlag. Enligt förordning (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med icke-statlig anställning tillämpas bestämmelser i 16, med vissa tillägg och Allmänt om tjänstepension i svensk rätt undantag, för de anställda som omfattas av förordningen.4 Förordningen gäller för bland andra anställda vid nordisk institution som tjänstgör i och för vissa lärare och rektorer vid statsunderstödd svensk utlandskola, såvida de inte begärt undantag från att omfattas av förordningen. Förordningen har tidigare även omfattat anställda vid teater-, dans- och musikinstitutioner. upphörde förordningen att gälla för dessa. Enligt övergångsbestämmelser kommer förordningen i dess äldre lydelse dock som huvudregel fortsatt att tillämpas för den som var anställd vid en sådan institution och som då hade högst kvar till pensionsåldern. Pensionsåldern enligt dessa äldre bestämmelser är betydligt lägre än enligt PA 03, bland annat för dansare och för korist. Samtliga av dessa pensioner med lägre pensionsålder är antastbara för vilka inget fortlöpande intjänande sker. En ytterligare grupp som under vissa förutsättningar har rätt till författningsreglerad tjänstepension är lokalanställda icke-svenska medborgare. Sådan rätt finns reglerad i förordning (1984:1042) om pensionsvillkor för icke-svenska medborgare som är lokalanställda vid svenska utlandsmyndigheter. Dessa kan ha rätt till ålderspension, sjukpension och familjepension enligt förordningen. Dessa ovan nämnda förordningar administreras av SPV. 3.6Andra former av pension än tjänstepension Utöver tjänstepension kan en arbetstagare ha eget sparande till sin ålderspension. Detta kan till exempel ske via privata pensionsförsäkringar eller genom individuellt pensionsparande. Tjänstepension förutsätter ett anställningsförhållande. Det innebär att pension till vissa grupper som inte har en anställning inte utgör tjänstepension. 4 Enligt förordning (2016:318) om ändring i förordningen (2003:56) om tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring för vissa arbetstagare med icke-statlig anställning tillämpas bestämmelserna i 16 . tillämpades bestämmelserna i 03. Allmänt om tjänstepension i svensk rätt Sparande till pensionen kan naturligtvis göras på många olika sätt; genom att köpa fonder eller aktier, amortera på lån och liknande. Men det som de flesta tänker på som eget pensionssparande är privat pensionsförsäkring och individuellt pensionssparande (IPS). Privat pensionsförsäkring och IPS har varit ett avdragsgillt pensionssparande. Från sänktes dock avdragsrätten från till och från den1 slopades avdragsrätten helt för de allra flesta. Individuellt Pensionssparande (IPS) är ett konto för sparande som omfattas av lagen om individuellt pensionsparande och kan bara erbjudas av ett pensionssparinstitut. Sparandet ska grunda sig på ett skriftligt pensionssparavtal. I avtalet ska bland annat anges spartiden, tidpunkten då utbetalningarna ska börja och det antal år utbetalningar ska ske. IPS saknar till skillnad mot en pensionsförsäkring ett försäkringsinslag. För båda formerna gäller dock att pengarna betalas ut tidigast och med utbetalningstid. 3.6.3Pension till förtroendevalda och egenföretagare ledamöter och statsråd är inte arbetstagare i arbetsrättslig bemärkelse, utan är arvoderade uppdragstagare. Pensionsförmåner som ledamöterna med anledning av sitt uppdrag får rätt till är därmed inte tjänsterelaterade. Pensionsförmåner med anledning av en riksdagsledmots uppdrag, inklusive ålderspension, regleras i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter. Bestämmelserna om pensionsförmånerna är utformade med utgångspunkt från bestämmelserna om tjänstepension i det statliga pensionsavtalet PA 03. Statsråd har rätt till pension enligt förordning om inkomstgaranti och tjänstepension för statsråd (AGFVS 2003:1 B 1). SPV administrerar pensionsförmåner till statsråden i enlighet med förordningen (1997:909) om handläggning av ärenden om statliga tjänstepensionsförmåner (handläggningsförordningen). SPV administrerar även pensionsförmånerna till ledamöter. Denna administration sker dock på särskilt uppdrag av . Allmänt om tjänstepension i svensk rätt Även förtroendevalda i kommun och landsting är arvoderade uppdragstagare. De har inte rätt till kollektivavtalad pension utan omfattas av särskilda bestämmelser om pension. Det normala är att kommuner och landsting beslutar att tillämpa de av Kommuner och landsting (SKL) framtagna pensionsbestämmelserna. Inför valet togs det fram pensionsbestämmelser med benämningen OPF-KL (Omställning och pension för förtroendevalda i kommun och landsting). Dessa följer förmånsmässigt kollektivavtalet AKAP-KL. Egenföretagare omfattas inte av någon rätt till tjänstepension då de inte är anställda. För egenföretagare som driver sitt bolag i form av en juridisk person finns möjlighet att teckna hängavtal och därigenom komma att omfattas av ITP-planen. 4Regelverk med betydelse för tjänstepension Det finns ingen enskild lag som ensamt reglerar förhållanden om tjänstepensioner utan sådana bestämmelser får sökas i ett antal olika författningar. Bestämmelser om förhållandet mellan försäkringsbolag och försäkringstagare återfinns i försäkringsavtalslagen (2005:104). Bestämmelser om försäkringsföretags verksamhet återfinns i försäkringsrörelselagen (2010:2043). I skattelagstiftningen finns regler om arbetsgivares avdragsrätt för pensionskostnader och tryggandelagen reglerar vissa tryggandeformer. I föreskrifter och allmänna råd från finns bland annat bestämmelser om information gällande tjänstepensioner. De uppräknade regelverken samspelar också delvis med varandra. I försäkringsavtalslagen finns avtalsrättliga bestämmelser som reglerar förhållandet mellan försäkringsbolag, samt andra företag som meddelar försäkring, och den som tecknar en försäkring. Lagen gäller därmed inte försäkringar som tecknas hos staten. Lagen innehåller bestämmelser om individuell skadeförsäkring, individuell personförsäkring och kollektiv försäkring. Inom kollektiv försäkring behandlas bland annat kollektivavtalad personförsäkring som tecknas av arbetsgivare för att ge skydd åt anställda (20 kap.). Lagen reglerar, i den delen, när arbetsgivaren respektive arbetstagaren ska anses som försäkringstagare, informations- Regelverk med betydelse för tjänstepension skyldighet, tiden för försäkringsbolagets ansvar, uppsägning av försäkringen m.m. Om arbetsgivaren tecknar en individuell personförsäkring för arbetstagaren (inte kollektivavtalad sådan) tillämpas i stället bestämmelserna om individuell personförsäkring i 10–16 kap. som gäller även i övrigt för personförsäkringar, det vill säga även om de tecknas privat. I en av lagens inledande bestämmelser (1 kap. 5 §) anges att när en arbetsgivare tecknar en försäkring till förmån för en anställd på dennes liv eller hälsa anses den anställde som försäkringstagare vid tillämpningen av bland annat bestämmelserna om information när ett avtal träffas och om förfogande över försäkringen. Begreppet tjänstepension eller tjänstepensionsförsäkring används inte i försäkringsavtalslagen. Ett försäkringsbolag och en försäkringstagare har som huvudregel rätt att själva bestämma innehållet i försäkringsavtalet. Försäkringsavtalslagen innehåller emellertid ett antal tvingande regler till försäkringstagarens eller den försäkrades förmån. En tvingande lagregel kan inte sättas ur kraft genom avtal. Detta innebär att om en bestämmelse i försäkringsavtalet strider mot en tvingande regel i försäkringsavtalslagen gäller bestämmelsen i lagen. Många regler i försäkringsavtalslagen är dock sådana som inte behöver följas utan kan avtalas bort, så kallade dispositiva regler. De dispositiva reglerna tillämpas bara om försäkringsavtalet inte föreskriver något annat. De tvingande reglerna gäller överhuvudtaget inte kollektivavtalsgrundad försäkring, förutsatt att försäkringen följer en överenskommelse mellan en arbetsgivarorganisation och en central arbetstagarorganisation. I förarbetena till lagen (prop. 2003/04:150 s. 143) motiveras detta med att försäkringar av denna typ tillkommer efter avtal på så hög organisationsnivå att man kan räkna med att de försäkrades intressen kommer att tillgodoses med tillräcklig sakkunskap, men att det också annars då finns anledning att medge avtalsfrihet i stor utsträckning. En skillnad mellan individuell personförsäkring och kollektivavtalad är därför att i den mån försäkringsvillkoret för den individuella personförsäkringen avviker från en tvingande bestämmelse är villkoret ogiltigt medan ett försäkringsvillkor för en kollektivavtalad försäkring inte behöver följa försäkringsavtalslagens bestämmelser. De civilrättsliga reglerna för livförsäkringar samspelar med skattereglerna. Exempelvis hänvisar försäkringsavtalslagen till Regelverk med betydelse för tjänstepension inkomstskattelagen (1999:1229) när det gäller regler om begränsningar i förfoganderätten över pensionsförsäkringar. I försäkringsrörelselagen finns bestämmelser om försäkringsrörelser som drivs av försäkringsföretag och om verksamhet som drivs av svenska specialföretag. avses försäkringsaktiebolag, ömsesidigt försäkringsbolag och försäkringsförening. Utländska försäkringsgivares verksamhet i omfattas däremot av lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i . Försäkringsrörelselagen innehåller bland annat regler för hur försäkringsverksamhet ska bedrivas och om tillsyn. trädde nya bestämmelser i lagen i kraft till följd av genomförandet av och rådets direktiv /138/EG av om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) i dess lydelse enligt omnibus II-direktivet. gällde i lagen vissa särskilda bestämmelser för verksamhet som avser tjänstepensionsförsäkring. Genom de nya reglerna i lagen har särbestämmelserna utmönstrats. Lagen innehåller en övergångsreglering för försäkringsföretag som vid de nya bestämmelsernas ikraftträdande bedriver tjänstepensionsverksamhet. För sådana företag, som omfattas av övergångsregleringen, gäller för den delen av verksamheten, till och med , tillämpliga äldre bestämmelser om rörelse, tillsyn och ingripande samt föreskrifter som har meddelats med stöd av dessa bestämmelser. För denna verksamhet gäller i övrigt nya tillämpliga bestämmelser om företagsstyrning, associationsrätt och grupptillsyn. Bestämmelsen avser såväl försäkringsföretag som enbart bedriver tjänstepensionsverksamhet som försäkringsföretag som även bedriver övrig livförsäkringsverksamhet. I tillämpliga äldre bestämmelser framgår att försäkringsföretags information i fråga om tjänstepensionsförsäkringar ska innehålla uppgifter om försäkringsföretaget och dess verksamhet samt om de eventuella överenskommelser som ligger till grund för försäkringarna. En tjänstepensionsförsäkring definieras som en livförsäkring Regelverk med betydelse för tjänstepension som har samband med yrkesutövning och där utbetalning av försäkringsbelopp (engångsbelopp eller periodiska utbetalningar) är beroende av att en eller flera personer uppnår eller förväntas uppnå en viss ålder samt försäkring som meddelas som tillägg till sådana livförsäkringar. Med stöd av försäkringsrörelseförordningen (2011:257) får i fråga om försäkringsrörelselagen utfärda föreskrifter, bland annat om information som ett försäkringsföretag ska lämna till försäkringstagarna, till andra ersättningsberättigade på grund av försäkringar och till dem som erbjuds att teckna en försäkring i företaget. får även enligt nämnda förordning i fråga om tryggandelagen utfärda föreskrifter för vilken information en pensionsstiftelse ska lämna och i fråga om lagen om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i vilken information ett sådant institut ska lämna. Så har skett i föreskrifter och allmänna råd (FFFS 2011:39) om information som gäller försäkring och tjänstepension. Föreskrifterna gäller såväl individuella som kollektivavtalsgrundade försäkringar. När det gäller försäkringar för utfästelser som grundar sig på kollektivavtal vilka följer av en överenskommelse mellan en arbetsgivarorganisation och en central arbetstagarorganisation, får avtalsparterna dock avtala om vilken information som ska lämnas, hur den ska lämnas och av vem den ska lämnas. När det gäller andra kollektivavtalsgrundade försäkringar eller gruppförsäkringar får försäkringsföretagen avtala med kollektivavtalsparterna eller andra som kan anses företräda försäkringstagarna om vilken information som ska lämnas samt hur och av vem den ska lämnas. Lagen (1972:262) om understödsföreningar upphävdes i samband med införandet av försäkringsrörelselagen. Enligt lagen (2010:2044) om införande av försäkringsrörelselagen (2010:2043) får befintliga understödsföreningar (tjänstepensionskassor) fortsätta att driva sin verksamhet enligt lag till utgången av 2017. Innan övergångsperiodens slut måste föreningarna ansöka om tillstånd enligt försäkringsrörelselagen eller träda i likvidation. Regelverk med betydelse för tjänstepension Om pensionsutfästelsen inte säkerställs genom försäkring kan denna tryggas enligt tryggandelagen. Arbetsgivares utfästelse om pension till en arbetstagare eller en arbetstagares efterlevande kan enligt tryggandelagen tryggas genom särskild redovisning av pensionsskuld eller genom avsättning av medel till en pensionsstiftelse. Lagen omfattar inte sådana antastbara pensionsutfästelser som villkorats av arbetsgivaren på så sätt att rätten till pension gjorts beroende av att arbetstagaren kvarstår i arbetsgivarens tjänst vid inträdandet i pensionsåldern och som inte börjat utgå. När det gäller skuldredovisning får arbetsgivare, oavsett företagsform, redovisa pensionsskuld som hänför sig till ett åtagande enligt en sådan allmän pensionsplan som avses i tryggandelagen. Med allmän pensionsplan avses i lagen sådana allmänna grunder för pensionering av arbetstagare eller arbetstagares efterlevande som innehåller regler om tryggande av arbetsgivarens utfästelse genom kreditförsäkring, avsättning till pensionsstiftelse eller annan likvärdig anordning och som på arbetstagarsidan är godkända av central arbetstagarorganisation. Arbetsgivare får, oavsett företagsform, redovisa pensionsskuld som hänför sig till ett åtagande enligt en sådan allmän pensionsplan som avses i tryggandelagen. Aktiebolag, ömsesidigt försäkringsbolag, ekonomisk förening och sparbank får även i balansräkningen redovisa upplupen del av pensionsutfästelse som inte omfattas av allmän pensionsplan. Detta gäller dock inte för arbetstagare med bestämmande inflytande och deras efterlevande. Vid skuldredovisning behålls pensionsmedlen i företaget. Avsättningen i sig är en bokföringsteknisk åtgärd som innebär att pensionsutfästelserna skuldförs i takt med att de tjänas in. Tryggande av pensioner i egen regi kan även ske genom överföring av medel till en pensionsstiftelse. är en stiftelse som inrättas av arbetsgivaren med det enda syftet att trygga pensionerna för anställda eller deras efterlevande. Stiftelsen får enligt tryggandelagen inte ha något annat ändamål. Alla anställda och deras efterlevande kan omfattas av stiftelsens ändamål. Arbetsgivare får emellertid begränsa den krets som omfattas av stiftelsens ändamål till att omfatta en viss grupp av anställda.