sou · H4B377 · 2016-10-31 00:00:00 — Inom denna kategori ingår sysselsatta med olika utbildningsnivåer, där den vanligaste nivån är högst gymnasie- skola. Nära en tredjedel hade antingen en tvåårig eller en treårig SOU 2016:77 Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering gymnasieutbildning medan knappt en tiondel hade högst grund- skola. har gruppen med service-, omsorgs- och försäljningsyrken ökat från 680 000 till 950 000 sysselsatta . Den gruppen utgör nu en femtedel av samtliga sysselsatta. Inom denna yrkeskategori återfinns stora grupper av högst gymnasialt utbildade, exempelvis butiks- och kassapersonal, men även många omsorgsyrken inom hälso- och sjukvård samt barnskötare på förskolor. Personer med yrken inom lantbruk, trädgård, skog och fiske utgör en mycket liten grupp av den sysselsatta befolkningen. var utgjorde denna kategori av samtliga sysselsatta. Den totala andelen sysselsatta inom dessa yrken minskade från drygt 102 000 till omkring 91 000 sysselsatta . Drygt två tredjedelar inom denna yrkeskategori hade högst gymnasial utbildning. Personer med yrken inom bygg och tillverkning utgör av samtliga sysselsatta, och yrkesgruppen inte förändrats nämnvärt . Samma utveckling gäller sysselsatta med yrken inom maskinell tillverkning. Denna yrkeskategori utgjorde av de sysselsatta 2015. Andelen yrken med kort utbildning eller introduktion, s.k. lågkvalificerade jobb, har legat stabilt av de syssel- satta . Parallellt med att sysselsättningen har vuxit behövs ändå en viss andel servicejobb utan kvalifikationskrav inom exempelvis städbranschen eller restaurangbranschen. Sysselsatta på arbetsmarknaden kan vara antingen anställda med fasta eller tidsbegränsade anställningar, egna företagare eller oavlönade medhjälpare i företag. Fast anställda avser personer som har en tillsvidareanställning. Tidsbegränsat anställda omfattar personer med vikariat, säsongsarbete, provanställningar, projekt- anställningar eller personer som är anställda med anställningsstöd inom ramen för arbetsmarknadspolitiska program. Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 Anm.: Tidseriebrott 2005. I figur 6.5 ovan visas sysselsättning i åldersgruppen 15–utifrån anknytningsgrad på arbetsmarknaden. En övervägande del de sysselsatta har fasta anställningar. Före den ekonomiska krisen uppgick andelen fast anställa på arbetsmarknaden till och 2015 var andelen fast anställda nere på 76 pro- cent av de sysselsatta. Kvinnor har en något högre andel fast anställda – jämfört för männen. Skill- naden mellan könen beror på att män i större utsträckning är företagare och att kvinnor i större utsträckning har tidsbegränsade anställningar. var av männen egen- företagare jämfört av kvinnorna. var 15 pro- cent av kvinnorna tidsbegränsat anställda jämfört med männens . Vanligast är det med tidsbegränsade anställningar inom hotell- och restaurangbranschen, medan det är minst vanligt inom tillverk- ning och utvinning, energi samt miljö. Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering I huvudsak är det ungdomar som är tidsbegränsat anställda, vilket till viss del beror på att studerande arbetar vid sidan av studierna eller under ferier. Av samtliga anställda hade i åldersgruppen 16–en tidsbegränsad anställning. I åldersgruppen 25–rör det sig om och därefter sjunker andelen för varje åldersgrupp. Även dessa siffror har varit relativt stabila . Den vanligaste typen av tidsbegränsat arbete är att man är anställd med överenskommet schema , vilket gäller knappt var fjärde tidsbegränsad anställning. Vikariat samt att man kallas in vid behov motsvarar ca en sjättedel vardera av de tidsbegränsade anställningarna i åldern 16–2005.1 6.2.4Kvinnor och män på arbetsmarknaden Som beskrivits finns det ett antal skillnader mellan könen på arbets- marknaden. Arbetskraftsdeltagandet och sysselsättningsgraden är lägre för kvinnor. Framför allt finns det stora skillnader för personer med förgymnasial utbildning. Ytterligare en skillnad är hur stor andel av de sysselsatta i ålders- gruppen 20–som har ett heltidsarbete, och denna skillnad är stor oavsett utbildningsnivå. Vid eftergymnasial utbildning är andelen heltidsarbetande män högre än för kvinnor, och vid gymnasial respektive förgymnasial utbildning är skillnaden (). Lägst andel heltidsarbetande finns bland kvinnor med förgymnasial utbildning: . Detta resulterar i att män i snitt har fler timmar faktisk arbetstid än kvinnor. Skillnaderna mellan könen ökar ju yngre hemmaboende barn det finns i hushållet.2 Kvinnors vanligaste bransch är vård och omsorg, följt av utbild- ning. För män är den vanligaste branschen byggverksamhet och därefter transport. Den sektor där andelen sysselsatta är närmast att vara jämnt fördelad är hotell och restaurang. I samtliga branscher är andelen kvinnor som arbetar heltid lägre än motsvarande andel män. 1Statistiska centralbyrån: Utvecklingen av tidsbegränsat anställda. Statistiska meddelanden, AM 110 . 2Statistiska centralbyrån: Mäns och kvinnors arbetsmarknad åren 2001–2016. Statistiska meddelanden, AM 110 . Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering Framför allt arbetar kvinnor deltid inom hotell och restaurang samt handel.3 Arbetslösheten består av de personer som aktivt söker arbete och som inte är förhindrade att ta ett arbete. Att vara student på heltid bedöms inte vara ett hinder för att kunna ta ett arbete; däremot räcker det inte med att vilja arbeta om man inte är aktivt arbetssökande. Att utbildningsnivå har betydelse för utsikterna på arbetsmarknaden framgår tydligt av arbetslöshetsnivåerna. I diagrammet nedan visas förhållandet mellan arbetslöshet och utbildningsnivå i åldersgruppen 15–i . Arbetslösheten bland dem med högst grundskola har alltid varit högre än för andra utbildningsnivåer men har arbetslösheten bland dem med högst grundskola påtagligt försämrats. 3 : Arbetskraftsundersökningarna (). Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering Anm.: Tidsseriebrott 2005. Figur 6.6 ovan visar att skillnaden i arbetslöshet mellan gymnasie- utbildade och eftergymnasialt utbildade har minskat och att det nu är relativt små skillnader i arbetslöshet mellan dessa grupper. Figuren omfattar även ungdomar (15–) där arbetslösheten är hög i . Undantas ungdomar faller arbetslösheten för alla utbildningsnivåer, även om mönstret med ju högre utbildning, desto lägre arbetslöshet kvarstår. 6.2.6Grupper som löper högre risk för arbetslöshet Arbetslösheten är i hög grad beroende av utbildningsnivå. De flesta ungdomar ser ut att ha en relativt problemfri väg in i arbetslivet men bakom detta döljer sig en betydande variation. Vissa, ibland överlappande, grupper av unga har väsentligt större problem. Det gäller inte minst unga med funktionsnedsättningar, unga med Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering utländsk bakgrund och unga utan fullständig gymnasieutbildning. Även unga som har haft en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, unga med aktivitetsersättning och unga med handikappersättning har en svag ställning på svensk arbetsmarknad. har utvecklingen dessutom varit negativ och anknytningen till arbetsmarknaden har kraftigt försvagats. Därtill har unga med utländsk bakgrund en svagare ställning på arbetsmarknaden än unga med svensk bakgrund. Särskilt utsatta är unga utrikesfödda som har invandrat under de sena tonåren. Gruppen unga som saknar fullföljd gymnasieutbildning har också en relativt sett svag ställning på arbetsmarknaden.4 Störst risk för arbetslöshet löper personer med endast förgymnasial utbildning. Regeringen konstaterar i budgetpropositionen för 20165 att långtidsarbetslösheten är väsentligt högre för personer med ofull- ständig gymnasieutbildning, för personer födda utanför och för personer med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Dessutom minskar möjligheterna att få ett arbete med den tid en person är arbetslös. Den som är arbetslös och eller äldre har också svårare att hitta nytt jobb än yngre personer. 6.3Kommande kompetensbehov och prognoser är en kvalificerad kunskapsekonomi, vilket bl.a. innebär att en stor andel av befolkningen är sysselsatt med kunskapsintensiva arbeten. Näringslivet satsar dessutom mycket på forskning och utveckling. Den höga, och relativt jämnt fördelade, kunskapsnivån har bidragit till landets ekonomiska tillväxt.6 I detta avsnitt beskrivs på ett övergripande sätt frågor om vilka kompetenser som brukar anses viktiga på arbetsmarknaden samt prognoser över framtida behov på arbetsmarknaden. 4Expertgruppen för studier i offentligt ekonomi: 2015:3. 2015/16:1. 6SOU 2015:90: Utbildning för framtidens arbetsmarknad. Bilaga 5 till . Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering 6.3.1Vilka kompetenser behövs? En återkommande fråga i diskussioner om utbildning och arbets- marknad är vilken avvägning mellan generella kunskaper och specialiserade kunskaper som är önskvärd. En person med generella kunskaper kan vara attraktiv på arbetsmarknaden tack vare sin flexibilitet – något som inte minst är viktigt vid en ekonomisk kris eftersom det underlättar omställning. En specialist kan å andra sidan ha lättare att få ett arbete snabbt, eftersom personen omedel- bart kan bidra till produktiviteten om utbildningen är skräddarsydd för arbetet. Specialisten kan dock möta större problem om arbets- marknaden förnyas.7 I märks detta genom att den som har högre utbildning och en generellt högre kunskapsnivå löper betyd- ligt lägre risk att bli arbetslös. Oavsett om en utbildning är generell eller specialiserad finns det vissa förmågor eller kompetenser som är viktiga för en individ att få med sig. EU har lyft åtta olika s.k. nyckelkompetenser som anses nödvändiga för det livslånga lärandet. Dessa kompetenser är enligt EU grundläggande för alla individer i ett kunskapsbaserat samhälle och de ger ökat värde för arbetsmarknaden, den sociala sammanhåll- ningen och ett aktivt medborgarskap. De åtta nyckelkompetenserna är: 1) kommunikation på modersmålet, 2) kommunikation på främmande språk, 3) matematiskt kunnande samt grundläggande vetenskaplig och teknisk kompetens, 4) digital kompetens, 5) lära att lära, 6) social och medborgerlig kompetens, 7) initiativförmåga och företagande och 8) kulturell medvetenhet och kulturella uttrycksformer.8 Nyckelkompetenserna består av både kognitiva och icke- kognitiva förmågor som kan beskrivas som karaktärsförmågor som handlar om beteendemässiga och sociala aspekter. Som exempel på icke-kognitiva förmågor kan nämnas att komma , att kunna samarbeta, att ha ordningssinne och att kunna planera. Studier visar att båda typerna av förmågor efterfrågas av arbets- givarna. Särskilt viktiga är de icke-kognitiva (sociala/beteende- mässiga) förmågorna för arbetsgivare när det gäller ingångsjobb och korttidsanställningar, och svenska studier visar att de förmåg- 7SOU 2015:90: Utbildning för framtidens arbetsmarknad. 8Europaparlamentets och rådets rekommendation av om nyckel- kompetenser för livslångt lärande. Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering orna är viktigare för personer med kortare utbildning och lägre inkomster än för personer med längre utbildning och högre inkomster; för dem var i stället de kognitiva förmågorna viktigare.9 En annan viktig aspekt av utvecklingen är polariseringen av arbetsmarknaden. Enligt pågår redan en trend i där högkvalificerade och lågkvalificerade arbeten ökar i omfattning medan de arbeten som kräver medelhöga kvali- fikationer blir allt färre. Detta tros bero på vilken typ av arbets- uppgifter som kan ersättas genom den tekniska utvecklingen, där de mer abstrakta arbetsuppgifterna i högkvalificerade jobb är svårare att ersätta med teknik. antar dock att även enklare tjänsteyrken kommer att slås ut om den tekniska utveck- lingen fortsätter, medan höglöneyrken tros ha lättare att stå emot.10 Hur många som behöver ha en eftergymnasial respektive gymnasial utbildning är därmed en fråga som inte går att besvara. Även om högre utbildning inte alltid efterfrågas explicit på arbets- marknaden kan den som har en sådan utbildning också ha redskap att själv skapa sig uppgifter och därmed få en roll på arbetsmarknaden. 6.3.2Prognoser över framtida behov på arbetsmarknaden Obalanser på flera områden enligt SCB:s långsiktiga prognoser I SCB:s prognoser över arbetsmarknadsutsikterna ges en övergripande bild av matchningssituationen mellan arbets- marknadens behov och antalet utbildade på olika nivåer och inom olika områden. Prognoserna pekar på obalanser inom flera områden. Utbildningsnivån i , som har stigit successivt de senaste två decennierna, beräknas fortsätta öka men i en något långsammare takt . Andelen av befolk- ningen i åldersgruppen 16–med gymnasial nivå som sin högsta utbildning beräknas minska från dagens till 2035. Andelen med eftergymnasial utbildning beräknas fortsätta öka, från dagens till 2035. Vad gäller eftergymnasialt utbildade väntas både tillgång och efterfrågan öka kraftigt, varav tillgången något kraftigare än efter- 9SOU 2015:90: Utbildning för framtidens arbetsmarknad. 10SOU 2015:104: . Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering Ett överskott kan uppstå på personer som har läst på efter- gymnasial nivå men som inte har en fullständig högskoleutbildning. När det gäller arbetskraft med gymnasial utbildning beräknas efterfrågan öka som tillgången minskar. Ett underskott på gymnasialt utbildade väntas 2035. I fråga om personer med folk- eller grundskola som högsta utbildningsnivå beräknas både tillgång och efterfrågan minska och dagens överskott väntas bestå. Mer specifikt pekar SCB:s prognoser, oavsett uppdelning i utbild- ningsnivåer, på en risk för brist inom flertalet utbildningsgrupper inom områdena hälso- och sjukvård och social omsorg samt inom samtliga lärarkategorier som ingår i yrkesområdena pedagogik och lärarutbildning. Bristen på lärare väntas vara som allra störst för utbildade yrkeslärare, speciallärare och specialpedagoger samt fritids- pedagoger, där SCB beräknar att efterfrågan kommer att överstiga tillgången med . Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering Vidare beräknas det uppstå brist på gymnasieingenjörer och flera andra utbildningsgrupper inom teknik och tillverkning. I fråga om gymnasieingenjörer och industriutbildade väntas efterfrågan minska men tillgången väntas minska ännu mer, varför det bedöms finnas en risk för brist . När det gäller utbildade högskoleingenjörer beräknas både tillgång och efter- frågan öka, och för både civil- och högskoleingenjörer förutses balans mellan tillgång och efterfrågan. Efterfrågan på efter- gymnasialt datautbildade väntas öka kraftigt och leda till en risk för underskott. Inom lant- och skogsbruk samt djursjukvård tyder SCB:s prognos på en balans mellan tillgång och efterfrågan för veterinärutbildade, agronom- och hortonomutbildade samt gymnasialt utbildade inom naturbruk. När det gäller eftergymnasialt utbildade inom flera yrkesgrupper inom samhällsvetenskap, juridik, handel och administration finns en risk för överskott vid slutet av prognosperioden. För ekonom- utbildade beräknar SCB att tillgång och efterfrågan utvecklas i samma takt och att läget därför blir relativt balanserat. Inom tjänsteområdet beräknar SCB att det blir balans mellan tillgång och efterfrågan på gymnasialt transportutbildade medan det kommer att finnas en risk för viss brist på restaurang- och livsmedelsutbildade från gymnasieskolan. Arbetsförmedlingens prognoser pekar på brist på utbildade inom bl.a. vård, skola, teknik, industri och bygg Arbetsförmedlingen har i sin prognos för arbetsmarknaden – 2017 pekat på att matchningen mellan tillgång på utbildad arbets- kraft och efterfrågan på arbetskraft kommer att vara en utmaning inom allt fler yrken. Bedömningar som ligger till grund för denna bild är att utflödet av utbildade från utbildningsväsendet inte kommer att täcka hela efterfrågan på arbetskraft, att högskolornas utbildningssammansättning inte är anpassad efter arbetsmark- nadens behov och att gymnasieskolan efterhand kommer att få en 11 SCB: Trender och prognoser 2014. Befolkningen, utbildningen, arbetsmarknaden med sikte . Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering minskad betydelse i fråga om försörjningen av yrkesutbildad arbets- kraft, eftersom allt färre väljer att studera på yrkesprogram. Mer specifikt pekar Arbetsförmedlingens prognoser på att efter- frågan på arbetskraft kommer att vara fortsatt hög och leda till brist på utbildad arbetskraft inom hälso- och sjukvårdsyrken, läraryrken, yrken inom teknik och it, yrken inom bygg- och anläggningsarbete, kvalificerade yrken inom industrin samt några yrken inom tjänster och service.12 6.4Ungas etablering – övergång till arbetsmarknad och högskolestudier I detta avsnitt beskrivs översiktligt sambandet mellan gymnasie- studier och ungdomars etablering på arbetsmarknaden och i fort- satta studier. 6.4.1Ju i gymnasieskolan, desto sämre etablering genomförde 2014 på uppdrag av regeringen13 en longitudinell uppföljning av i vilken utsträckning ungdomar arbetar eller studerar ett, tre och efter att de har slutat i gymnasie- skolan.14 Rapporten bygger på registerdata för tre olika årskullars sysselsättning 2012. Ungdomarna i studien hade gått ut gymnasie- skolan läsåren 2006/07, 2008/09 och 2010/11. Resultaten av uppföljning visar bl.a. att en avgör- ande faktor för ungdomars etablering på arbetsmarknaden var om de hade gått i gymnasieskolan eller inte. hade de ungdomar som hade gått i gymnasieskolan och gick ut gym- nasieskolan 2006/2007 etablerat sig i betydligt högre utsträckning Prognos för arbetsmarknaden –2017. 14Det finns flera studier som behandlar frågan om ungdomars etablering på arbetsmark- naden och i fortsatta studier efter det att de lämnat gymnasieskolan. Bland annat har SCB har genomfört sådana uppföljningar via enkät och register. Tidigare studier har emellertid varit tvärsnittsundersökningar som belyst situationen för en viss årskull ett givet år, vanligen efter avslutad gymnasieskola. Bland tidigare studier återfinns bl.a. följande: (): Etablering på arbetsmarknaden efter gymnasieskolan. Temarapport 2012:5 och SCB: Inträdet på arbetsmarknaden. Gymnasieavgångna 2008/2009. Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering än ungdomar som gått ett eller i gymnasieskolan. Både bland elever som hade fått slutbetyg med grundläggande behörighet till högskolan och bland de elever som hade gått men utan att få ett slutbetyg hade en etablerad ställning, även om fler studerade vid högskola bland ungdomar med grundläggande behörighet än bland dem som saknade sådan behörighet. Motsvarande andel etablerade bland elever som bara gått ett eller var . I den senare gruppen fanns även en stor grupp, , som efter gymnasieskolan varken arbetade eller studerade.15 menar att det vid tolkningen av dessa resultat är viktigt att beakta att en större andel av de ungdomar som hade gått i gymnasieskolan enbart hade gått på ett individuellt program (IV) än bland ungdomar som hade gått tre år.16 konstaterade att det givetvis inte enbart är gymnasieutbildningens längd som har betydelse för ungdomars etableringsstatus utan också utbildningens innehåll. pekade även på att det fanns bakomliggande orsaker till att en elev hade gått på IV. Det kunde både handla om skolrelaterade svårigheter och om problem som i grunden inte hade med skolan att göra.17 studie visar sammantaget att en avgörande faktor för ungdomars möjligheter på arbetsmarknaden de fem närmaste åren efter gymnasieskolan förefaller vara om de gått i gymnasie- skolan eller inte. Ju ungdomar går i gymnasieskolan, desto större andel befinner sig utanför såväl arbete som studier. 6.4.2Effekterna av kön, bakgrund och konjunkturen för etablering Enligt etableringsstudie fanns en skillnad mellan män och kvinnor vad gällde etableringsstatusen bland de elever som gått nationella program och fått ett slutbetyg med grundläggande behörighet.18 Skillnaderna i etableringsstatus mellan könen hand- lade inte enbart om att kvinnor och män valde att läsa olika program 15Statens skolverk: Vad ungdomar gör efter gymnasieskolan – en registerstudie. 16IV fanns i den tidigare gymnasieskolan och var föregångaren till Gy11:s introduktions- program. 17Statens skolverk: Vad ungdomar gör efter gymnasieskolan – en registerstudie. Rapport 411, , s. 45. 18Skolverket: PM – Vad gör ungdomar efter gymnasieskolan? Pm , s. 11. Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering i gymnasieskolan, dvs. att kvinnor i större utsträckning läste på studieförberedande program och män i större uträckning läste på yrkesförberedande program. Även bland ungdomar som läst samma program förekom skillnader i etableringen beroende på om de var kvinnor eller män. Kvinnor som läst yrkesförberedande program hade sammantaget i väsentligt lägre grad än män en etablerad ställning efter gymnasiestudierna, även om det fanns skillnader mellan de olika programmen. Det var en större andel kvinnor än män som läste vidare på högskola eller bedrev andra studier bland de ungdomar som läst yrkesförberedande program.19 Även om fullföljda gymnasiestudier, eller att åtminstone att ha deltagit i utbildningen i gymnasieskolans , är viktigt för ungdomarnas etablering på arbetsmarknaden skiljer sig etablerings- graden åt mellan olika årskullar. En rimlig slutsats är att det samhälls- ekonomiska läget spelar roll för i vilken utsträckning ungdomar arbetar respektive studerar. Anknytningen till arbetsmarknaden minskar och andelen som studerar på högskola ökar vid en låg- konjunktur. En jämförelse av gruppen som hade uppnått grundläggande behörighet visade att kullen som gick ut /09, vilket sammanföll med den globala finansiella och påföljande ekonomiska krisen, etablerat sig på arbetsmarknaden i väsentligt lägre grad än framför allt kullen som gick ut /07, men även jämfört med kullen som gick ut /11. Störst var skillnaden för elever som hade gått yrkesförberedande program. Kullen som gick ut /09 studerade också i högre grad på högskola , framför allt jämfört med kullen 2006/07. Detta gällde både för yrkes- förberedande och studieförberedande program.20 6.4.3Skillnader mellan olika program Övergång till arbete och högskolestudier efter yrkesprogram När det gäller yrkesförberedande program visade uppföljningsstudie att andelen etablerade efter gymnasiet var störst bland dem som gått fordons-, bygg- respektive 19Skolverket: Vad ungdomar gör efter gymnasieskolan – en registerstudie. 20Skolverket: Vad ungdomar gör efter gymnasieskolan – en registerstudie. Arbetsmarknadens utveckling och ungdomars etablering Omkring hälften av dem som fick slutbetyg med grundläggande högskolebehörighet från dessa tre program hade en etablerad ställning på arbetsmarknaden efter gymnasieskolan. Omvårdnadsprogrammet hade en relativt hög andel etablerade i arbete men där återfanns också relativt många i hög- skolestudier. Även bland dem som hade läst barn- och fritids- programmet fanns en stor andel i högskolestudier. Exempel på program efter vilka ungdomarna hade en svag eller osäker ställning på arbetsmarknaden var hantverks-, livsmedels- samt hotell- och restaurangprogrammet.21 Elever från yrkesförberedande program fortsätter i lägre grad till högre studier än elever från studieförberedande program. Av dem som gick ut något av gymnasieskolans studieförberedande program 2010/11 och fick slutbetyg med grundläggande högskolebehörighet återfanns i högskolestudier efter. Av dem som gick ut något yrkesförberedande program 2010/11 var andelen som fanns i högskolan efter . Andelen skiljer sig dock betydligt mellan olika yrkesförberedande program.