sou · H4B38d2 · 2016-02-01 00:00:00 — I övrigt innebär bestämmelsen att storleken på en sanktionsavgift ska regleras med beaktande av AIF-förvaltarens eller den fysiska personens finansiella ställning. För en närmare redogörelse av vad detta innebär, se 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verk- samhet ovan. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner genom sanktionsförelägganden. Av första stycket följer att frågor om ingripanden mot fysiska personer för överträdelser av penningtvättsregleringen tas upp av genom sanktionsföreläggande. Av andra stycket följer att vid beslut om ingripande mot en fysisk person ska tillämpa de bestämmelser om sanktionsföreläggande som finns i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse (LBF). För en närmare redo- görelse av vad hänvisningarna till LBF innebär hänvisas till kom- mentaren till 9 kap. 13 § i förslaget till ny penningtvättslag. 15–18 §§ 15 och 18 §§ ändras på så sätt att de utvidgas till att gälla även för sanktionsförelägganden. I övrigt ändras paragraferna genom att begreppet ”straffavgift” ersätts med ”sanktionsavgift. Bestämmelsen reglerar överklagande av beslut, Av ändringen i första stycket följer att beslut om sanktionsföre- läggande inte får överklagas. Genom ett nytt fjärde stycke tydliggörs att 15 kap. 9 c § LBF gäller vid domstolsprövning av beslut mot en fysisk person. För en närmare redogörelse av vad hänvisningen till LBF innebär, se kommentaren till 9 kap. 13 § förslaget till ny penningtvättslag. 26.4.11Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter Paragrafen reglerar möjligheter att ingripa mot ett företag. Genom den föreslagna ändringen i andra stycket, som är nytt, utvidgas rätt att ingripa vid vissa överträdelser av penningtvättsregleringen. Bestämmelsen genomför artikel 60.5– 60.6. För en redogörelse av bestämmelsens innebörd hänvisas till kommentaren till 10 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Ändringarna i föreslagna tredje stycket utgör följdändringar. Nuvarande tredje stycket utmönstras ur förevarande bestämmelse för att i stället placeras i en ny paragraf, 20 b §. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direktivet. Den reglerar möjlighet att rikta åtgär- der och sanktioner mot vissa personer som ingår i företagets led- ning vid överträdelser av penningtvättsregleringen. För den närmare innebörden av denna bestämmelse hänvisas till kommentaren till 13 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 60.4 i direktivet. Första stycket reglerar vilka hänsyn som ska tas vid valet av åt- gärd eller sanktion. För en närmare redogörelse av bestämmelsens innebörd hänvisas till kommentaren till 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Andra stycket motsvarar delvis 20 § tredje stycket i den nuvarande lagen. Bestämmelsen utvidgas dock också till att omfatta fysiska personer. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen, som är ny, anger hur ett antal olika faktorer som inte är hänförliga till själva överträdelsen ska inverka på valet av sanktio- nen. Den genomför artikel 60.4 i direktivet. Av första stycket framgår att i försvårande riktning ska beaktas om företaget eller den fysiska personen har gjort sig skyl- dig till en överträdelse, varvid det är särskilt försvårande om över- trädelserna är identiska eller likartade. Särskild vikt bör fästas vid den tid som förflutit mellan överträdelserna, varvid det får anses mer försvårande om det föreligger mellan över- trädelserna i fråga. I andra stycket fastslås att i förmildrande riktning ska beaktas om ett företag eller en fysisk person genom ett aktivt samarbete underlättar utredning och om företaget snabbt upphör med överträdelsen eller den fysiska personen snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra. För en närmare redogörelse av vad detta innebär, se kommentaren till 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen genomför artikel 59.3 a) i direktivet. Paragrafen anger storleken på den sanktionsavgift som Finans- inspektionen enligt 7 § får besluta om gentemot företag. Ändringarna innebär att den tidigare begränsningen om att av- giften högst får uppgå till utgår. I stället anges att sanktionsavgiften för företag ska fastställas till högst det största av de belopp som räknas upp i paragrafen: av företagets omsättning närmast föregående räkenskapsår (om över- trädelsen har skett under företagets första verksamhetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas för den uppskattas), av koncernens omsättning närmaste föregående räkenskapsår när det är fråga om en överträdelse av penningtvättsregleringen och överträdelsen begåtts av ett moderföretag eller dotterföretag i en koncern där moderföretaget är skyldigt att upprätta en koncern- redovisning, två gånger summan av den vinst som överträdelsen medfört om beloppet går att fastställa eller ett belopp motsvarande . Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 59.3 b) i direktivet. Bestämmelsen anger storleken på den högsta sanktionsavgift som får fastställas för en fysisk person. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen reglerar vilka hänsyn som ska tas vid fastställandet av sanktionsavgiftens storlek. Den genomför artikel 60.4 i direktivet. För bestämmelsens innehåll i fråga om dess hänvisning till 20 b § första stycket och 20 c § hänvisas till kommentarerna till dessa lagrum. I övrigt innebär bestämmelsen att storleken på en sanktionsavgift ska regleras med beaktande av företagets eller den fysiska personens finansiella ställning. För en närmare redogörelse av vad detta innebär, se 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner genom sanktionsförelägganden. Av första stycket följer att frågor om ingripanden mot fysiska personer för överträdelser av penningtvättsregleringen tas upp av genom sanktionsföreläggande. Av andra stycket följer att vid beslut om ingripande mot en fysisk person ska tillämpa de bestämmelser om sanktionsföreläggande som finns i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse (LBF). För en närmare redo- görelse av vad hänvisningarna till LBF innebär hänvisas till kom- mentaren till 9 kap. 13 § i förslaget till ny penningtvättslag. 29 och 31 §§ 29 och 31 §§ ändras på så sätt att de utvidgas till att gälla även för sanktionsförelägganden. Bestämmelsen reglerar överklagande av beslut. Av ändringen i första stycket följer att beslut om sanktionsföre- läggande inte får överklagas. Genom ett nytt fjärde stycke tydliggörs att 15 kap. 9 c § LBF gäller vid domstolsprövning av beslut mot en fysisk person. För en närmare redogörelse av vad hänvisningen till LBF innebär, se kommentaren till 9 kap. 13 § förslaget till ny penning- tvättslag. 26.5Förslagen till ändringar i de rörelselagar som reglerar icke-finansiella verksamheter De föreslagna ändringarna av rörelselagar som reglerar de icke- finansiella verksamheter som omfattas av penningtvättslagen är till stor del föranledda av direktivets krav på en tillsyns- och sanktions- regim. I det följande ges övergripande kommentarer till författ- ningsförslagen i lotterilagen (1994:1000), kasinolagen (1999:355), pantbankslagen (1995:1000), revisorslagen (2001:883) och fastighets- mäklarlagen (2011:666). 26.5.1Förslaget till lag om ändring i lotterilagen (1994:1000) I paragrafens andra stycke, som är nytt, finns en upplysning om att penningtvättslagen är tillämplig på anordnare av vissa av de lotterier som tillhandahålls med stöd av lotterilagen (se även kommentaren till 1 kap. 2 § första stycket p 14 penningtvättslagen). Paragrafen, som är ny, genomför delvis artikel 47.2 och 47.3 i direktivet. Bestämmelsen innebär, till en början, att tillstånd att anordna lotterier enligt lagen inte får ges till en fysisk person, som i väsent- lig utsträckning har åsidosatt skyldigheter i näringsverksamhet eller som har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. En sådan person får inte heller registreras som anordnare av lotterier. Bedrivs verk- samheten av en juridisk person träffar förbudet den som ingår i dess ledning eller utövar inflytande genom att ha ett kvalificerat innehav av andelar i den juridiska personen. Vidare följer av be- stämmelsen att en sammanslutning inte heller får registreras enligt 17 § om sådana omständigheter är vid handen. När det vidare gäller verksamhet som kräver registrering enligt 17 § omfattar detta för- bud även sådana föreståndare som avses i 17 § punkten 7. Övervägandena finns i avsnitt i avsnitt 17.4.9 Paragrafens andra stycke är nytt och anger i vilka fall regeringen får ge tillstånd att anordna lotterier i samarbete med utländska organi- sationer. Ändringsförslaget är en följd av penningtvättslagen utvid- gas till att omfatta även anordnare av de lotterier som bedrivs med stöd av tillstånd eller registrering enligt lotterilagen. Särskilt tillstånd att anordna lotterier i samarbete med utländska organisationer får enligt utredningens förslag bara ges om organisa- tionen uppfyller de krav på utomstående som följer av 3 kap. 26–28 §§ penningtvättslagen (se kommentaren ovan). Av detta följer bl.a. att den utländska samarbetspartnern förutsätts omfattas av en regle- ring för att förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism som motsvarar penningtvättsdirektivets krav. Vidare bör den svenska anordnaren få del av uppgifter om kundkännedom som den utländ- ska samarbetspartnern inhämtat utan dröjsmål och, på begäran, kunna få del av den dokumentation som den utländska samarbets- partner lagt till grund för kundkännedomsuppgifterna. För en närmare redogörelse av kraven på utomstående, se författnings- kommentaren till 3 kap. 26–28 §§ i förslaget till penningtvättslag. Övervägandena finns i avsnitt i avsnitten 10.2.5 och 12.10.2. Av paragrafen, som är ny, följer att Lotteriinspektionen ska utöva tillsyn enligt penningtvättslagen. Bestämmelsen innebär att det är Lotteriinspektionen som ska utöva tillsynen över att de anordnare som omfattas av penning- tvättsregleringen följer denna. Detta även om en annan myndighet lämnat tillståndet till verksamheten eller registrerat anordnaren enligt 17 §. Det bör dock fortsättningsvis vara tillståndsmyndig- heten eller den myndighet som registrerar en sammanslutning med stöd av 17 § som genomför den s.k. vandelsprövningen, dvs. bedö- mer om anordnaren och personer i dess ledning är lämplig att be- driva verksamhet enligt lotterilagen. Övervägandena finns i avsnitten 10.2.5 och 17.4.9. Paragrafen, som är ny, anger förutsättningarna för att en anordnare som omfattas av penningtvättsregleringen ska få tillhandahålla lotterier genom ombud. Av första stycket framgår den grundläggande förutsättningen; för att en anordnare ska få tillhandahålla lotterier genom ombud måste ombudet vara registrerat hos Lotteriinspektionen. Det är anordna- ren som ska anmäla ombudet för registrering. I andra stycket anges vad en anmälan för registrering ska inne- hålla. Av bestämmelsen framgår att anmälan ska innehålla uppgifter om ombudet och, i de fall ombudet är en juridisk person, uppgifter om ombudets ledning. Vidare följer av bestämmelsen att anmälan ska innehålla uppgifter som visar att personerna i ombudets ledning eller, om ombudet är en fysisk person, är lämpliga att tillhandahålla lotterier. Det bör t.ex. inte förekomma att den som agerar som om- bud för en anordnares räkning i väsentlig utsträckning har åsidosatt skyldigheter i näringsverksamhet eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Detta skulle riskera att underminera ett effektivt system mot penningtvätt och finansiering av terrorism. I tredje stycket anges vad som avses med ombud, nämligen en fysisk eller juridisk person som efter medgivande av anordnaren säljer lotter, tar emot insatser eller förmedlar vinster i ett lotteri. Lotteribegreppet omfattar, i enlighet med lotterilagens systematik, alla lotterier och övriga spelformer som regleras i lagen. Av fjärde stycket följer att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om villkor som ska gälla för att tillhandahålla lotterier genom ombud. Bemyndigandet omfattar även rätt att meddela föreskrifter om ytterligare informa- tion som anmälan enligt andra stycket ska innehålla. Sådan ytter- ligare information skulle t.ex. kunna bestå av särskilda handlingar som visar att ombuden är lämpliga att tillhandahålla tjänster i an- ordnarens ställe. Anordnarens anmälan om registrering förutsätts möjliggöra för Lotteriinspektionen att göra samma typ av ledningsprövning som görs av ledningen i anordnaren. Övervägandena finns i avsnitt 17.4.9. Paragrafen, som är ny, ska läsas tillsammans med 48 b §. Med bestämmelsen följer en skyldighet för anordnare som om- fattas av penningtvättslagen att anmäla förändringar i de ombuds- förhållanden som avses i 48 b § ovan. Detta kan vara att avtals- förhållandet med ombudet avslutas. Det kan också vara att ombu- det förändrar sin organisation och ledning. Övervägandena finns i avsnitt 17.4.9. Paragrafen, som är ny, reglerar det register som Lotteriinspektionen ska föra över ombuden. Bestämmelsen ska läsas tillsammans med de föreslagna ändringarna i lotteriförordningen (1994:1451). Av första stycket följer att Lotteriinspektionen, under förutsätt- ning att anmälan uppfyller kraven i 48 b §, ska registrera ombudet i ett särskilt register. Registret ska vara offentligt tillgängligt samt uppdateras regelbundet. Enligt tredje stycket ska ombudet avregistreras om anordnaren begär det, t.ex. med anledning av att ombudet inte längre nyttjas, eller om ombudet kan anses lämpligt att tillhandahålla lotterier. Övervägandena finns i avsnitt 17.4.9. Av paragrafen, som är ny, följer att den som har tillstånd att an- ordna lotterier eller är registrerad enligt 17 § ska anmäla till den myndighet som meddelat tillståndet eller den som genomförts registrering om det skett förändringar i den krets som har ett kvali- ficerat innehav i anordnaren eller i dess ledning. person har ett kvalificerat innehav i anordnaren ska den juridiska personen anmäla ändringar av vilka som ingår i dess ledning till den myndighet som har meddelat tillstånd eller till registre- ringsmyndigheten. Paragrafen har tillkommit som ett led i att genomföra artikel 47.2 i direktivet. Informationen krävs i syfte att myndigheterna fortlöp- ande ska kunna bedöma ledningens lämplighet. Övervägandena finns i avsnitt 17.4.9. Paragrafen är ny och har tillkommit som ett led i att uppfylla artikel 47.2. i direktivet. I första stycket regleras vilka möjligheter att ingripa som står till buds om den som har tillstånd att anordna lotterier eller anordnar lotterier efter registrering med stöd av 17 § väsentligen har åsido- satt skyldigheter i näringsverksamhet eller gjort sig skyldig till all- varlig brottslighet. Punkten 1: Om anordnaren är en fysisk person finns inga möjlig- heter till rättelse, enbart att återkalla tillståndet eller förelägga den fysiska personen att upphöra med verksamheten. Det är således t.ex. inte möjligt för tillstånds- eller registreringsmyndigheten att förelägga personen att betala sina skulder, även om detta skulle kunna leda till att en misskötsamhet inte bedöms som väsentlig. Däremot kan tillsynsmyndigheten allmänt bedöma om graden av misskötsamhet påverkas av om, när och i vilken omfatt- ning skulder har reglerats. Punkten 2: En anordnare som är juridisk person kan föreläggas att göra rättelse. Föreläggande om rättelse tar främst sikte på en situation då en olämplig person ingår i verksamhetsutövarens led- ning. Den juridiska personen kan då föreläggas att skilja den dis- kvalificerade personen från dennes ledningsbefattning. Om rättelse inte görs kan tillståndet återkallas eller, när det rör sig om anord- nare som är registrerade enligt 17 §, anordnaren föreläggas att upp- höra med verksamheten. Den tredje möjligheten för ingripande, som regleras i andra stycket, tar sikte på situationen att någon som har ett kvalificerat innehav av andelar i den juridiska personen väsentligen åsidosatt skyldigheter i näringsverksamhet eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Åtgärden ska då riktas mot den fysiska eller juridiska person som har ett kvalificerat innehav i den juridiska personen. En fysisk person som har ett kvalificerat innehav kan föreläggas att avyttra en tillräckligt stor andel. Är det en juridisk person som har ett kvalificerat innehav och det i dess ledning finns en person som inte uppfyller vandelskravet kan tillstånds- eller registreringsmyndig- heten förelägga den juridiska personen att byta ut en diskvalificerad person i dess ledning. I tredje stycket anges vad som avses med kvalificerat innehav. Övervägandena finns i avsnitt 17.4.9. Paragrafen, som är ny, reglerar tillsammans med de efterföljande paragraferna, 52 c–52 d §§, Lotteriinspektionens möjligheter att ut- öva tillsyn över att penningtvättsregleringen följs och de ingripande- möjligheter som står till buds vid överträdelser. Enligt bestämmelsen får Lotteriinspektionen – när den anser det nödvändigt – genom- föra en undersökning hos den som har tillstånd att anordna lotterier enligt lagen eller som anordnar lotterier med stöd av 17 §. Bestäm- melsen tillsammans med 52 c § genomför delvis artikel 48 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitten 17.4.9 och 17.5.3. Paragrafen är ny och anger i första stycket att ett ombud för en an- ordnare av lotterier är skyldig att på begäran av Lotteriinspektionen lämna de upplysningar och tillhandahålla de handlingar som behövs för tillsynen av anordnaren. Bestämmelsen syftar till att möjliggöra för Lotteriinspektionen att kunna utöva sin tillsyn över att anord- naren följer penningtvättsregleringen på ett effektivt sätt. Av andra stycket följer att Lotteriinspektionen även får göra en underökning på plats hos ett ombud, när det bedöms vara nöd- vändigt. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.3. Paragrafen genomför artikel 59.2 i direktivet. Bestämmelsen är ny och reglerar de möjligheter Lotteriinspek- tionen har att ingripa mot en anordnare av lotterier och en person i anordnarens ledning som överträtt en bestämmelse enligt penning- tvättslagen. Möjligheterna att ingripa är i allt väsentligt desamma som enligt penningtvättslagen. För en närmare kommentar hän- visas således till kommentaren till 9 kap. 8 §, 10–15 §§ och 17 § i förslaget till penningtvättslag. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.3. Paragrafen reglerar överklagande av beslut som fattats av en kom- munal nämnd, en länsstyrelse eller Lotteriinspektionen. Genom ett nytt andra stycke tydliggörs att, vid beslut om in- gripande enligt 52 d § ska 9 kap. 18 § andra och fjärde stycket penningtvättslagen tillämpas. Hänvisningen till 18 § andra stycket innebär att Lotteriinspektionen kan bestämma att andra beslut än om sanktionsavgift ska gälla . Hänvisningen till fjärde stycket avser att tydliggöra vad som gäller för domstols prövning av sanktionsföreläggande. Av bestämmelsen tredje stycke, som också är nytt, följer att ett beslut om sanktionsföreläggande inte får överklagas. Av ett nytt fjärde stycke följer att den domstol, som prövar frågan om ett beslut att förbjuda verksamheten ska bestå eller inte, om beslutet upphävs, också ska upphäva ett anslutande beslut om att återkalla tillstånd eller upphäva registrering. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.3. Lagstiftningen föreslås träda i kraft . I fråga om lotterilagen föreslås särskilda övergångsbestämmelser. Dessa behand- las, förutom i avsnitt 23.2.2, även i avsnitt 23.2.3. 26.5.2Förslaget till lag om ändring i pantbankslagen (1995:1000) Den föreslagna ändringen av paragrafen är en följd av att verk- samhet som bedrivs enligt pantbankslagen ska omfattas av penning- tvättsregleringen (se kommentaren till 1 kap. 2 § förslaget till penning- tvättslag ovan). Bestämmelsen reglerar förutsättningar för tillstånd att bedriva verksamhet enligt pantbankslagen. Den föreslagna ändringen inne- bär att tillståndsmyndigheten vid tillståndsgivningen ska beakta huruvida ett företag, med hänsyn till organisation, ledning och ägare med bestämmande inflytande kan antas komma att bedriva en sund pantbanksverksamhet samt uppfylla kraven i penningtvätts- lagen. Övervägandena finns i avsnitt 17.4.5. Paragrafen reglerar frågor om tillståndsprövning. Genom ett nytt tredje stycke tydliggörs att, när en länsstyrelse har fattat ett beslut om tillstånd ska den underrätta den länsstyrelse som ska utöva tillsynen enligt penningtvättsregle- ringen. Övervägandena finns i avsnitt 17.4.5. Paragrafen, som är ny, omfattar en upplysning om att lagen om penningtvätt och finansiering av terrorism är tillämplig på verksam- het enligt pantbankslagen. Övervägandena finns i avsnitt 17.4.6. Paragrafen, som är ny, reglerar tillsynen över att bestämmelserna i penningtvättslagen följs och de ingripandemöjligheter som tillsyns- myndigheten har. Av första stycket följer att de länsstyrelser som utövar tillsyn enligt 9 kap. penningtvättslagen ska utöva tillsynen över att pant- banken följer penningtvättsregleringen. Detta innebär att tillsyn över att pantbankerna följer penningtvättsregleringen ska utövas av någon av de tre länsstyrelserna i storstadslänen. Genom hänvisningarna till penningtvättslagen i andra stycket genomförs bl.a. artikel 59.2 i direktivet. Härigenom införs det system för sanktioner och andra åtgärder som direktivet förut- sätter. Möjligheterna att ingripa är alltså i allt väsentligt desamma som enligt penningtvättslagen. För en närmare kommentar hän- visas således till kommentaren till 9 kap. 7–15 §§ i förslaget till penningtvättslag. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.3. Den föreslagna ändringen av paragrafen är ett ytterligare led i att uppfylla direktivets artikel 59.2. Bestämmelsen reglerar möjligheter att återkalla tillstånd för pant- banksverksamhet. Genom den fjärde punkten, som är ny åläggs till- ståndsmyndigheten återkalla ett tillstånd om den länsstyrelse som utövar tillsyn enligt penningtvättslagen förelagt företaget att upp- höra med pantbanksverksamheten. En återkallelse av tillståndet kan aktualiseras innan beslutet att upphöra med verksamheten har vunnit laga kraft. Se också kommentaren till 24 a §. Det upplyses också om att tillståndsmyndigheten ska bestämma hur verksamheten ska avvecklas och att den myndighet som utövar tillsyn enligt penningtvättslagen ska underrätta den tillståndsgivande myndigheten när ett beslut att förelägga företaget att upphöra med sin verksamhet har fattats och när beslutet har vunnit laga kraft. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.3. Den ändring av paragrafen som föreslås är en följdändring av 28 §. Genom ändringen tydliggörs att tillståndsmyndigheten ska bestämma hur verksamheten ska avvecklas om ett tillstånd återkallas med stöd av den föreslagna fjärde punkten i 28 §. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.3. Paragrafen reglerar överklaganden av beslut enligt pantbankslagen. Av första stycket framgår att vissa beslut inte får överklagas. Det gäller, förutom föreläggande enligt 30 kap. andra stycket, förelägg- ande enligt 9 kap. 7 § första stycket penningtvättslagen, dvs. att lämna upplysningar som behövs med avseende på tillsynen över efter- levnaden av penningtvättslagen (jämför 26 § första stycket pant- bankslagen). Beslut om sanktionsföreläggande får inte heller över-