sou · H3B3107 · 2016-01-01 00:00:00 — De inhemska företagen kan stimuleras att öka sin FoU för att förbli konkurrenskraftiga, de kan få tillgång till större finansiella resurser för FoU-verksamhet och strukturomvandling mot en expansion av högteknologiska branscher kan påskyndas. kan det finnas effekter som går i motsatt riktning. och Mutl (2013) pekar på en (tidigare ignorerad) kanal genom vilken utländsk FoU kan ha negativa överspillningseffekter på inhemsk FoU; utländsk och inhemsk FoU konkurrerar om samma knappa resurser i form av kvalificerad arbetskraft. 162 Det kan t.ex. handla om att företag får kontakter med nya kunder, med delvis andra krav på produkter eller att företagen lär sig mer om de nya marknaderna, såväl om konkurrenternas produkter som om marknadsförhållanden i övrigt (t.ex. regleringar). Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15 etablerar sig, ökar forskarlönerna vilket minskar lönsamheten hos de inhemska forskningsföretagen.163 Effekter av handels- och investeringspolitik Hinder för internationell handel och utländska direktinvesteringar påverkar näringslivets investeringar i kunskapskapital negativt (t.ex. , 2013c). Politiska åtgärder som stimulerar handel och som underlättar för företag att etablera produktion samt FoU framhävs i många sammanhang som en möjlighet att stimulera innovationer och i förlängningen den långsiktiga tillväxten. Vilka politik- förändringar avseende internationell handel och utländska direkt- investeringar kan då stimulera innovationer och teknologi- spridning? Kiriyama (2012) menar att det finns insatser inom flera områden som skulle kunna leda till att öka innovationsförmågan hos ekonomiskt mer utvecklade länder: –Underlätta teknologiöverföring: För att kunna ta till vara på vinster från internationell kunskapsöverföring måste länder och företags möjligheter att absorbera ny kunskap främjas, något som kräver insatser på en rad policyområden. Absorberings- kapacitet, sett ur ett bredare perspektiv, beror inte bara på grundläggande teknologisk kompetens och FoU-kapacitet utan även på politisk och makroekonomisk stabilitet, kvalitet på regleringar och politiska åtgärder för att råda bot på marknads- misslyckanden. –Mer handelsliberalisering: har det varit för- hållandevis vanligt med regionala frihandelsavtal, harmonisering av tullar etc. Trots detta finns potential för ytterligare multilateral handelsliberalisering. Tullar utgör fortfarande substantiella barriärer mot handel, trots de senaste årens många förhandlingar och internationella handelsavtal mellan länder. –Färre och bättre regleringar: Tekniska handelshinder är viktiga i många branscher. Exempelvis kan onödigt komplicerade tekniska regler och branschstandarder försvåra internationell 163 Denna effekt påminner om den undanträngningseffekt av offentliga FoU-stöd som bl. a. Goolsbee (1998) identifierat. Bilaga 8 till LU15 Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer måste hänsyn tas till hälsa, djurskydd, natur, miljö etc., och detta kräver i vissa fall regleringar. Skillnader i regelverk mellan länder kan dock utgöra betydande hinder gentemot handel, och regler mellan länder kan ibland leda till att introduktionen av nya teknologier på nya marknader kraftigt försenas. –Starkare immateriellt rättsskydd: Immateriellt rättsskydd är inte bara viktigt för innovation utan även för teknologiöverföring. Det är vida ansett att immateriellt rättsskydd (och upprätthållandet av det) har stärkts i hela världen , och empiriska studier visar att detta har förbättrat internationell teknologiöverföring genom utökad handel och utländska direktinvesteringar.164 I många länder finns särskilda program och myndigheter eller organ för att främja utländska företags direktinvesteringar i det egna landet. Målet med dessa insatser är bl.a. att locka till sig hög- teknologiska företag som förhoppningsvis genomför investeringar i kunskapskapital och därmed bidrar till ökad sysselsättning inom höglöneyrken. I den utsträckning insatserna bidrar till att undanröja brister i information eller kompenserar för otillräckliga lokala nätverk för potentiella utländska investerare, kan det leda till bättre matchning mellan ny, utländsk teknologi och inhemska forsknings- och innovationsmiljöer. Det kan då ge upphov till ömsesidiga vinster för både det utländska företaget och inhemska forskningsföretag och -institutioner. Men, mer ”aggressiva” försök att locka till sig etableringar, t.ex. genom olika fiskala incitament, är ingen garanti för att skapa ett sådant mervärde. Som , och (2006) visar i sin studie, kan en sådan politik tvärtom leda till att späda ut stocken av innovationer hos utländska, teknologiledande företag, vilket är till nackdel för både dessa företag och de inhemska. Dessutom tycks de positiva över- spillningseffekterna från utländska företags FoU vara begränsade, vilket kan tolkas som att de utländska företagen inte nödvändigtvis 164 Exempelvis visar Park och Lippoldt (2008) att det finns ett positivt samband mellan patenträttigheter i ett land och storleken på utländska direktinvesteringar som strömmar in i landet. Vidare visar Branstetter, Fisman och Foley (2006) att förbättringar i immateriellt rättsskydd i under 1980 och 1990-talen skapade reella förbättringar i teknologi- överföring inom multinationella företag. Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15 har som mål att bidra till att utöka innovationsstocken i värd- landet.165 En mer fruktbar ansats än att stimulera utländska direkt- investeringar, kan i stället vara att på olika sätt understödja inhemska, framför allt mindre, företags möjligheter att etablera sig nära teknologiledande företag i deras naturliga innovationsmiljöer, för att på så sätt kunna tillgodogöra sig den nya teknologin som sedan kan användas i produktion på hemmaplan.166 Andra studier (t.ex. och , 2013) visar också att utlokalisering av företags FoU bidrar till ökade FoU-investeringar och ökade fasta investeringar samt högre sysselsättning i hemlandet. Detta är i linje med att innovativa företags utgående direktinvesteringar kan vara väl så viktiga för att stödja som att locka till sig utländska nyetableringar. 6.7Finansiering av innovationer spelar stor roll och fungerar relativt väl i Ett väl fungerande och dynamiskt system för innovations- finansiering är viktigt för att kunna utveckla framtida tillväxt- sektorer (, och , 2000). Inno- vation kännetecknas av bland annat långa väntetider, osäkerhet och stora risker. Dessa faktorer antas ofta innebära att det är svårare att finansiera innovationsverksamheter än andra verksamheter och investeringar.167 Den inneboende osäkerheten kopplad till innovationers (förväntade) avkastning gör att potentiella finansiä- rer är tveksamma inför att tillhandahålla finansiering i ett tidigt skede av innovationsprocessen. Detta gäller framför allt i länder som har avreglerats, och där förmågan att värdera immateriella tillgångar är bristfällig (m.fl., 2013). 165Se t.ex. (2013). 166Fors och Zejan (1996) visar att svenska multinationella företag strävar efter att lokalisera FoU nära s.k. ”centres of excellence” i utlandet. Det vanligaste motivet för att lokalisera FoU i utlandet är dock att anpassa produkter till lokala marknadsförhållanden. 167Även om internationalisering, avreglering och globalisering av de finansiella marknaderna indikerar förbättrade möjligheter att erhålla resurser till lägre kostnader gör flera av de karaktärsdrag som kännetecknar innovation att så inte nödvändigtvis är fallet vad gäller innovationsfinansiering (Melo, 1994). Bilaga 8 till LU15 Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Osäkerheten tenderar att vara som störst i början av ett forskningsprogram eller projekt, vilket implicerar att en optimal FoU-strategi har en optionsliknande karaktär (och , 2009). , och (2012) studerar huruvida företag som ägnar sig åt FoU har högre sannolikhet att uppleva kreditrestriktioner. De analyserar ett stort antal europeiska företag, och finner i enkla regressionsskattningar först inga bevis för bindande finansiella restriktioner. När författarna tar hänsyn till tillgången på likvida medel och extern aktiefinansiering finner de emellertid att tillgången på finansiering spelar roll för huruvida företagen kommer att ägna sig åt FoU eller inte. , och (2013) analyserar 32 länder och finner att starkt aktieägarskydd och bättre tillgång på aktiemarknads- finansiering leder till avsevärt högre långsiktiga nivåer av FoU- investeringar. De visar att juridiska regler och finansiell utveckling som påverkar tillgängligheten på extern aktiekapitalfinansiering är särskilt viktigt för riskabla, immateriella investeringar som inte lätt låter sig lånefinansieras. Innovationsfinansiering är ett nytt och snabbt växande forsk- ningsfält, och slutsatserna om innovationsfinansiering, optimala kontrakt och kapitalstrukturer går åt olika håll. och (2014) skriver exempelvis att litteraturen på området i princip har varit enig lika som den har varit oenig. Att utforma optimala kontrakt och lagar försvåras av det faktum att andra faktorer än de som har att göra med finansiering påverkas i jämvikt. Författarna rekommenderar därför att de avvägningar som måste göras i jämvikt ska studeras närmare. Utvecklingsfas och storlek spelar stor roll för företagens finansieringsval Företagens typ (t.ex. produktions- och marknadsförhållanden), storlek, utvecklingsfas och många andra faktorer spelar roll för vilken typ av finansiering som används för att finansiera innovativa verksamheter. m.fl. (2014) hävdar exempelvis att noterade aktiebolag kan ha lättare att kommersialisera innovationer än andra företag, eftersom de kan dra fördel av likviditeten på de publika kapitalmarknaderna, men att onoterade företag lämpar sig bättre Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15 för mer nyskapande och radikal innovation. Vidare finner m.fl. (2000) att teknologibaserade tjänsteföretag har andra finansieringsmönster än varuproducerande företag. Medan finansiering från banker tycks mindre viktigt för innovationer, är det troligt att bankfinansiering är mer lämpligt i de fall det rör stora och mogna företag. Detta kan förklaras av att investeringen är mindre riskfylld för banken på grund av att stora företag har större kassaflöde och möjligheter att använda tillgångar (och eventuellt tidigare patent) som säkerhet. , och (2009) visar att nystartade, publika företag nästan uteslutande finansierar sina FoU-investeringar via interna kassa- flöden och externa aktiemarknader. De hävdar att lån är ett sämre substitut till aktiefinansiering på grund av informations- asymmetrier, osäkra resultat och problem med att använda forskningen som säkerhet. I motsats till ovanstående finner exempelvis och (2014) att extern bankfinansiering är en viktig källa till kapital för småföretag, även för startup-företag som ägnar sig åt innovativ verksamhet och som varken har materiella eller immateriella tillgångar att använda som säkerhet.168 (2014) visar att patent ofta används som säkerhet i de fall lånefinansiering används. Författaren pekar på att av den aggregerade patentstocken hos det amerikanska patentverket har använts som säkerhet , och att företag med kommersiella lån där patent används som säkerhet har motsvarat av USPTO-patenten . m.fl. (2009) visar att amerikanska företag finansierar FoU från framför allt kassaflöden och aktiekapital. Författarna skattar dynamiska FoU-modeller och finner signifikanta effekter av kassaflöden och externt aktiekapital för unga, men inte mogna företag.169 Vidare finner och (2009) att medan små, innovativa företag generellt har höga kapitalkostnader, är bevisen 168I linje med detta finner m.fl. (2013) att de amerikanska avregleringarna för banker hade en mätbar effekt på innovation, särskilt för små företag som annars sannolikt skulle ha haft finansiella restriktioner. 169De finansiella koefficienterna för unga företag är stora nog att finansiella utbudsökningar kan förklara det mesta av boomen , vilket implicerar en signifikant koppling mellan finansiering, innovation och tillväxt (m.fl., 2009). Bilaga 8 till LU15 Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer blandade för att stora företag som ägnar sig åt FoU skulle ha höga kapitalkostnader. De finner att stora, etablerade företag trots möjligheter att lånefinansiera sig ändå verkar föredra eget kapital och det egna kassaflödet för att finansiera investeringar i innovation. Sammantaget tyder resultaten från de studier som beaktar att olika företag kan ha olika finansieringsbehov på att tillgång till en väl fungerande marknad för ägarkapital – inte minst en djup aktie- marknad – är viktig för att finansiera innovationer. Så finansierar sig innovativa företag i Hur ser då möjligheterna till innovationsfinansiering ut i ? Jämförelser mellan länder visar sammantaget, på en aggregerad nivå, att möjligheterna till finansiering, exempelvis i termer av att få banklån, är relativt goda i . Figur 6.4 är en sammanställning av statistik från Europeiska kommissionens s.k. Innobarometer.170 Figuren visar hur stor andel av (de svarande) företagen som anger att brist på finansiering är ett litet, stort eller inget problem för kommersialisering av innovationer. I är det relativt få företag som svarar att finansiering är ett stort problem, och har den största andelen företag som anser att finansiering inte är ett problem. 170 Innobarometern är en årlig undersökning om aktiviteter relaterade till och attityder till innovation. är undersökningen baserad på ett standardiserat frågeformulär för att hjälpa till att övervaka förändringar i hur företagen hanterar sina innovationsverksamhet , planerar investeringar för att modernisera sin verksamhet och ta itu med hinder för kommersialisering av innovationer. Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15 Figur 6.4 som anser att brist på finansiering är ett problem för kommersialisering av innovationer, procent FI SE UK CH US Källa: Europeiska kommissionen (2014). Möjligheterna till finansiering kan dock skilja sig åt mellan företag beroende på vilken ”fas” de befinner sig i. Det är, vilket har nämnts, inte otänkbart att det är svårare för nystartade företag att få finansiering på grund av att större risker antas vara kopplade till sådana företag. Dessa företag kan i många fall ha en innovation (eller en portfölj av innovationer) som är relativt långt ifrån att kunna tas till marknaden (dvs. och (2014) studerar svenska innovativa startup-företags kapitalförsörjning. De finner att en relativt stor andel av företagen, omkring en tredjedel, inte använder sig av någon typ av extern finansiering utan enbart använder internt genererade medel. Den vanligast förekommande finansiären är grundaren själv. Tidigare studier om finansieringsformer i andra länder finner också att det är vanligt att företagens grundare själva skjuter till kapital. är emellertid annorlunda från andra länder i avseendet att det inte är vanligt med kapitaltillskott från familj och vänner. Statlig finansiering, framför allt i form av bidrag men även statliga lån, är i stället vanliga i (ungefär en tredjedel av det totala kapitalet som investeras i startup-företag). Andelen medel från det offentliga ligger på en mycket högre nivå än i exempelvis amerikanska startup-företag. I är det, enligt och , mindre vanligt med finansiering via Bilaga 8 till LU15 Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer s.k. affärsänglar171 och ännu mer ovanligt med riskkapital, men när sådana investeringar görs är dock de genomsnittliga nivåerna jäm- förelsevis höga.172 och skriver även att finansiering från banker och andra kommersiella låneinstitut är relativt ovanligt, även i de något senare utvecklingsfaserna, vilket antyder att kommersiell lånefinansiering till unga företag i är mer sällsynt än i exempelvis . Men, betyder detta att det är svårt att få lån i ? Figur 6.5 illustrerar ett index över hur enkelt det är att få ett lån i olika . indikator ”Ease of access to loans” mäter hur enkelt det är för ett företag att få lån om företaget bara har ”en god affärsplan men ingen möjlighet att lämna säkerhet” (, 2013d s. 200, vår översättning). Indexskalan går från 1 till 7, från svårt till enkelt. Som kan ses i Figur 6.5 var –2012 det OECD-land där det var enklast för företag att få nya banklån. Överlag har det blivit svårare att få nya lån sedan finanskrisen, vilket ses på att de svarta punkterna i figuren hade avsevärt högre indexvärden –2008 än –2012. 171Enligt (2011a) fanns det 2009 ett drygt 20-tal nätverk eller grupper av affärsänglar i . Detta ska jämföras med 340 i , 80 i och drygt 60 i . Av mindre länder, var det land som hade störst antal grupper/nätverk. 172Dutta och Folta (2014) studerar de relativa effekterna av finansiering via riskkapitalbolag och via (grupper av) affärsänglar. De finner att de innovationer som finansieras via risk- kapitalbolag i genomsnitt har högre kvalitet (mätt som citeringar i akademiska tidskrifter) samt att de bolag som erhållit finansiering från riskkapitalbolag har större sannolikhet att göra en lyckosam exit. Överlag tyder resultaten på att de båda finansieringsformerna är komplement till varandra. Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15 Figur 6.5 Index över tillgänglighet på nya lån bland MX PL PT HU SI KR ES IT IR GR Anm. Viktade genomsnitt. Skalan går från 1-7, där det är svårast att beviljas ett lån för värden kring 1, och enklast att beviljas ett lån i länder med värdet 7. Källa: Science, Technology and Industry Scoreboard 2013 (publiceras ). Tillgång på finansiering antas, vilket har nämnts, ofta vara särskilt problematiskt för små och medelstora företag. Figur 6.6 visar lån till små och medelstora företag som andel av totala företagslån. I figuren framgår att finansieringssituationen för- sämrades för små och mellanstora företag i många länder. (2013c) menar att detta förklaras av högre räntor och större krav på säkerhet vid lån. Skillnader i hur utvecklingen har sett ut i olika länder förklaras bland annat av hur de olika länderna påverkades av finanskrisen. Enligt figur 6.6 hade den högsta andelen lån till små och mellanstora företag bland de länder som data samlats in för. Bilaga 8 till LU15 Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Figur 6.6 Lån till små och mellanstora företag som andel av totala mängden lån till företag i 20 samt 2007 och 2011, procent Befintliga lån till små och Nya lån till små medelstora företag (stock) företag (flöde) Källa: Science, Technology and Industry Scoreboard 2013 (publiceras ). Ett måhända något överraskande resultat från och (2014) är att tillgången till kapital tycks förhållandevis god i företagens absolut tidigaste faser, medan brist på finansiering framför allt uppstår i senare faser, särskilt i företagets expansions- fas. I den tidigaste företagsfasen domineras företagens finansie- ringsportföljer av bidrag, följt av statliga lån och kapitaltillskott från grundare. I den följande startup-fasen ökar inte bara antalet finansieringskällor utan också det sammanlagda beloppet. Riskkapital viktig finansieringskälla i tidiga faser Utöver lån och det egna kassaflödet är riskkapital en annan förekommande finansieringsform. (2011c) skriver att kostnaderna som riskkapitalbolag möter när de ska bedöma, kontrollera och underhålla investeringar inte varierar i proportion med investeringens storlek. Kostnaderna blir därför jämförelsevis stora för att investera i små företag, och små investeringar blir således mindre attraktiva för riskkapitalbolagen. Utbudet av riskkapital skiljer sig också kraftigt åt mellan länder och är väldigt känsligt för variationer i termer av både hur stora belopp riskkapital som investeras och i vilket skede som investeringen görs. Enligt (2013d) tenderar riskkapitalbolag att investera i senare Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15 skeden, vilket lämnar ett investeringsgap i ett företags tidiga skeden när den förväntade avkastningen är osäker och riskerna större. Figur 6.7 illustrerar i vilket skede som företag i befann sig i när de mottog riskkapitalinvesteringar . I är fördelningen mellan tidigt och senare skede relativt jämn, men i är det betydligt vanligare med senare skede. Figur 6.7 Riskkapitalinvesteringar som andel av BNP 2012 i 29 OECD- länder, procent Källa: Science, Technology and Industry Scoreboard 2013 (publiceras ). Som framgår av figuren finns det (även undantaget ) variationer mellan länder i utbudet av riskkapital i de olika faserna. och (2013) nämner ett antal tänkbara faktorer, som till viss del har fått stöd i nationalekonomisk forskning: –Mindre strikt anställningsskydd gör det lättare att lämna miss- lyckade investeringar, vilket höjer den förväntade avkastningen på riskkapitalet. –Mindre strikt konkurslagstiftning (dvs. där skyddet för kreditorer inte är för starkt) gör det också lättare att komma ur en misslyckad investering. –Höga skatter på företagsvinster och utdelningar minskar av- kastningen på riskkapitalinvesteringar (men denna effekt kan minska om det finns särskilda avdragsmöjligheter eller andra, riktade skattefördelar till riskkapitalen eller deras portföljbolag). Bilaga 8 till LU15 Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer –För omfattande marknadsregleringar gör det svårare att bilda grupper av riskkapitalbolag eller affärsänglar. Utbudet av riskkapital är ojämnt fördelat mellan olika segment. En stor del av riskkapitalet går till mogna företag inom det s.k. buyout- segmentet, dvs. när ett riskkapitalföretag köper ut de existerande aktieägarna (eller åtminstone av de utestående aktierna) och på så vis tar kontroll över målföretaget. Enligt (2014) utgörs tre fjärdedelar av utbudet av risk- kapital i av buyouts. Riskkapital i tidiga faser, som svarade för av det totala utbudet, har svarat för . De offentliga aktörerna svarar, enligt , för en mycket begränsad del av det totala utbudet av riskkapital; har andelen uppgått till i genomsnitt. Det beror på att buyout-segmentet är så pass dominerande och att statens insatser är små jämförelsevis. Exkluderas buyouts är den statliga andelen dock betydligt större: har den i genomsnitt uppgått till . Den offentliga andelen har stigit kraftigt , vilket till stor del hänger samman med att de privata riskkapitalföretagen minskat sina investeringar markant . En mot- svarande utveckling har även skett i andra europeiska länder (och , 2013).173 Det är dock viktigt att ha i åtanke att världsekonomin drabbades av en historiskt kraftig finanskris och en därpå följande djup lågkonjunktur. Detta har inneburit en minskad efterfrågan på företagens produkter – och därmed ett minskat behov av investeringar, inklusive i FoU. Därtill kan innovationsprojektens riskpremier ökat till följd av den ökade osäkerheten om den framtida konjunkturutvecklingen.174 Riskkapitalinvesterare gör sina investeringar i förväntan om att kunna avyttra sin investering i ett senare skede. Det är därför av avgörande betydelse att det finns en väl fungerande marknad för s.k. exits. Många investeringar slutar förstås med att företaget 173Mellan 2007–ökade andelen offentligt riskkapital av totalt riskkapital i från 174IMF (2015, kap. 4) konstaterar att det framför allt är den minskade efterfrågan som bidragit till minskade investeringar i näringslivet. Därtill kan andra faktorer, främst ökad osäkerhet om den ekonomiska politiken och mer bindande finansiella restriktioner ha bidragit till minskade investeringar generellt. IMF gör dock ingen explicit åtskillnad mellan investeringar i FoU och andra investeringar. Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15