sou · H4B342 · 2016-06-16 00:00:00 — Syftet med bestämmelsen är framför allt att skydda ung- domar från att dras in i prostitution. Straffbestämmelsen fick sin nuvarande utformning och rubrice- ring i samband med sexualbrottsreformen 2005 (prop. 2004/05:45, En ny sexualbrottslagstiftning). En av de förändringar som då genom- fördes var en höjning av maximistraffet till fängelse , för att markera att köp av sexuella handlingar av barn generellt sett har ett högre straffvärde än motsvarande gärningar som riktar sig mot vuxna personer. Då bestämmelsen ansågs kunna omfatta gärningar för vilka ett minsta straff om fängelse kunde tyckas för strängt ansågs att straffskalan även fortsättningsvis borde innehålla böter. Som exempel nämndes fall där ersättning i någon form visser- ligen förekommit, men där offret är nära och om- ständigheterna även i övrigt är sådana att straffvärdet är lågt. Vid utvärderingen av sexualbrottsreform gjordes, med hänsyn till att underlaget för utvärderingen varit mycket begränsat, bedömningen att det inte var möjligt att dra några säkra slutsatser om det fanns några problem vid tillämpningen av brottet köp av sexuell handling av barn (SOU 2010:71, Sexualbrottslagstiftningen – utvärdering och reformförslag). Enligt utredningen gick det inte heller att dra några slutsatser i fråga om synen på straffvärde för köp av sexuell handling av barn jämfört med före reformen. Av statistik från Brå för åren 2006–2013 framgår att antalet lag- föringar där köp av sexuell handling av barn varit huvudbrott varierar från 1 fall 2006 till som mest 24 . Påföljden varierar från böter till fängelse. bestämdes påföljden till fängelse i 1 fall, skyddstillsyn med kontraktsvård i 1 fall, villkorlig dom med sam- hällstjänst i 3 fall och böter i 2 fall. Det kan sättas i fråga om böter som påföljd för köp av sexuell handling av barn fullt ut kan anses motsvara allvaret i gärningen. har också av kritiserats för att inte se tillräckligt allvarligt på bl.a. köp av sexuell handling av barn och för att påföljderna inte är proportionerliga. Mot denna bakgrund finns det anledning att se över straffskalan för köp av sexuell handling av barn för att säkerställa att den mot- svarar brottets allvar. I det sammanhanget ska det särskilt övervägas en höjning av straffminimum genom att ta bort böter i straffskalan. Oaktsamhetskravet i förhållande till ålder Normalt krävs det uppsåt för att någon ska kunna fällas till ansvar för brott enligt 6 kap. . Enligt 6 kap. 13 § ska dock också den dömas som inte insåg men som hade skälig anledning att anta att den andra personen inte hade uppnått en viss ålder. De bestäm- melser i 6 kap. som föreskriver ansvar för gärningar som begås mot någon under en viss ålder är 4 § (våldtäkt mot barn), 5 § (sexuellt utnyttjande av barn), 6 § (sexuellt övergrepp mot barn), 8 § (ut- nyttjande av barn för sexuell posering), 9 § (köp av sexuell handling av barn), 10 § första stycket (sexuellt ofredande) och 10 a § (kon- takt med barn i sexuellt syfte). Vid dessa brott uppställs således inte något krav på full insikt om barnets ålder. Det är i stället till- räckligt med oaktsamhet. Bestämmelsen i 6 kap. 13 § infördes i samband med tillkomst. I samband med sexualbrottsreform gjordes be- dömningen att bestämmelsen skulle kvarstå i princip oförändrad. delade den uppfattningen (prop. 2004/05:45, En ny sexual- brottslagstiftning). Av de ursprungliga förarbetena framgår att be- stämmelsen ska tillämpas med stor försiktighet och att det för straffansvar ställs krav på en tämligen hög grad av oaktsamhet (NJA II 1962 s. 192 f.). Till ansvar ska det inte dömas om barnet har en kroppsutveckling som är naturlig för den som klart passerat åldersgränsen och omständigheterna i övrigt inte ger gärningsman- nen anledning att vara på sin vakt. Det innebär att det är i gräns- fallen som gärningsmannen inte ska kunna undgå ansvar genom att hänvisa till att han eller hon inte haft säker kännedom om barnets verkliga ålder (prop. 2004/05:45 s. 113 f.). Bestämmelsen i 6 kap. 13 § fyller en viktig funktion i upprätt- hållandet av det straffrättsliga skyddet för barn mot att utsättas för sexuella övergrepp. Bestämmelsen har haft i stort sett samma lydelse sedan den infördes i samband med tillkomst. Sam- tidigt har lagstiftningen om sexualbrott mot barn utvecklats och genomgått betydande förändringar i riktning mot ett förstärkt skydd för barn . Vidare har frågor om bestämmelsens tillämp- ning uppkommit i den allmänna debatten, framför allt i samband med uppmärksammade domar. I det sammanhanget har det bl.a. häv- dats att tillämpningsområdet kommit att bli alltför begränsat, vilket exempelvis när det gäller köp av sexuella handlingar av barn medfört att sådana gärningar inte sällan i stället lagförs som köp av sexuell tjänst. Mot denna bakgrund finns det anledning att se över och utvärdera tillämpningen av oaktsamhetskravet i 6 kap. 13 § samt med utgångspunkt i resultatet av det arbetet överväga behovet av lagändringar. Utredaren ska utvärdera tillämpningen av bestämmelsen om män- niskohandelsbrott. Syftet med utvärderingen är att följa upp och undersöka hur bestämmelsen fungerar i praktiken och om syftet med lagändringen 2010 har uppnåtts. Utredaren ska också granska hur de brottsbekämpande myndigheterna bedriver sitt arbete. •genomföra en praxisgenomgång i syfte att klarlägga tillämp- ningen av bestämmelsen om människohandelsbrott och analysera hur den har utvecklats , inklusive utredningar som inte lett till åtal för människohandel eller som har lett till åtal för andra brott, •uppmärksamma och analysera om det finns några särskilda tolk- ningsproblem eller andra svårigheter vid tillämpningen av straff- bestämmelsen, •överväga om det finns behov av att förtydliga eller annars för- ändra bestämmelsen om människohandelsbrott, •analysera vilka konsekvenser en lagändring skulle medföra för tillämpningen av andra relevanta bestämmelser i , •granska och analysera hur polis och åklagare utreder och i övrigt hanterar ärenden om människohandel, •överväga åtgärder för att stärka kvaliteten och effektiviteten i brottsutredningarna och öka lagföringen av människohandels- brott, och •om utredaren bedömer att det finns behov av författningsänd- ringar eller andra åtgärder, lämna förslag till sådana. Köp av sexuell tjänst Utredaren ska utvärdera vilket genomslag höjning av straffmaximum för brottet köp av sexuell tjänst har fått. Syftet med utvärderingen är att säkerställa att straffet vid allvarliga fall av köp av sexuell tjänst, t.ex. där den som säljer en sexuell tjänst är offer för människohandel eller koppleri, fullt ut motsvarar brottslighetens allvar. I uppdraget ingår att •kartlägga gällande praxis när det gäller straffvärdebedömning och påföljdsval för köp av sexuell tjänst samt analysera hur tillämp- ningen har utvecklats , •göra en genomgång av förundersökningar avseende lagförda köp av sexuell tjänst och undersöka i vilken utsträckning förmildran- de och försvårande omständigheter utreds och åberopas av polis och åklagare samt, när ansvarsfrågan prövas i domstol, på mot- svarande sätt undersöka i vilken utsträckning sådana omständig- heter beaktas av domstolarna, •analysera och ta ställning till om det finns behov av att förändra straffbestämmelsen för att säkerställa att försvårande omständig- heter får genomslag vid straffvärdebedömningen, och i det sam- manhanget särskilt överväga en höjning av straffminimum genom att ta bort böter i straffskalan vid allvarliga fall av köp av sexuell tjänst, •analysera vilka konsekvenser eventuella lagändringar skulle med- föra för tillämpningen av övriga bestämmelser i 6 kap. brotts- balken, och •om utredaren bedömer att det finns behov av författningsänd- ringar, lämna förslag till sådana. Köp av sexuell handling av barn Utredaren ska se över straffskalan för köp av sexuell handling av barn och överväga en höjning av straffminimum i syfte att säker- ställa en straffskala som återspeglar brottets allvar. I uppdraget ingår att •granska och analysera tillämpningen av straffbestämmelsen, sär- skilt när det gäller straffvärdebedömning och påföljdsval, •överväga om straffskalan bör ändras och i det sammanhanget sär- skilt överväga en höjning av brottets straffminimum genom att ta bort böter i straffskalan, •analysera vilka konsekvenser eventuella lagändringar skulle med- föra för tillämpningen av övriga bestämmelser i 6 kap. brotts- balken, och •om utredaren bedömer att det finns behov av författnings- ändringar, lämna förslag till sådana. Oaktsamhetskravet i 6 kap. 13 § Utredaren ska se över och utvärdera tillämpningen av bestämmel- sen i 6 kap. 13 § i syfte att säkerställa och upprätthålla ett starkt straffrättsligt skydd för barn mot att utsättas för sexuella övergrepp. I uppdraget ingår att •genomföra en praxisgenomgång för att klarlägga tillämpningen av bestämmelsen, •utreda och redovisa hur bestämmelsen har tillämpats i förhållande till de olika straffbestämmelserna om sexualbrott mot barn, bl.a. genom att undersöka vilka omständigheter som särskilt beaktas av domstolarna och om det finns några särskilda tolkningspro- blem eller andra svårigheter vid tillämpningen, •överväga och ta ställning till om bestämmelsens tillämpnings- område framstår som rimligt och ändamålsenligt eller om det finns skäl att i något avseende förändra den, och •om utredaren bedömer att det finns behov av författnings- ändringar, lämna förslag till sådana. Uppdragets genomförande och tidsplan När det gäller metoder för uppdragets genomförande står det utre- daren fritt att utforma dessa efter vad som bedöms lämpligt. Utredaren ska samråda med och inhämta upplysningar från be- rörda företrädare för rättsväsendet, dvs. polis, åklagare och dom- stolar, samt vid behov andra myndigheter eller organisationer som kan vara berörda, t.ex. i . Utredaren ska undersöka och beskriva hur de frågor som upp- draget omfattar behandlas i några länder som är jämförbara med . Utredaren ska hålla sig informerad om och vid behov beakta relevant arbete som pågår inom och utrednings- väsendet samt inom EU och andra internationella forum. Utredaren ska genomgående ha ett jämställdhetsperspektiv i den analys som görs. Vidare ska all statistik som utredaren redovisar vara köns- och åldersuppdelad. Förslagens konsekvenser ska redovisas enligt 14–15 a §§ kom- mittéförordningen (1998:1474). Uppdraget ska redovisas . Utredningen om ett starkt straffrättsligt skydd vid människohandel och köp av sexuell handling av barn (Ju 2014:22) Utredningen om ett starkt straffrättsligt skydd vid människohandel och köp av sexuell handling av barn ska utöver vad som framgår av redan beslutade kommittédirektiv (dir. 2014:128) analysera och ta ställning till om brottet köp av sexuell tjänst ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet. Regeringen beslutade att ge en särskild utre- dare i uppdrag att undersöka om det finns behov av åtgärder i syfte att säkerställa ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel, köp av sexuell tjänst och köp av sexuell handling av barn. Den del av uppdraget som avser köp av sexuell tjänst omfattar att utvärdera vilket genomslag höjning av straffmaximum har fått och att överväga om det finns behov av att förändra straffbestämmelsen för att säkerställa att försvårande omständigheter får genomslag vid straffvärdebedömningen. Om behov av förändringar bedöms finnas ska förslag till sådana lämnas. Uppdraget ska redovisas . Prostitution är en i vårt samhälle oacceptabel företeelse som medför skador både för den enskilda individen och för samhället i stort. Att förebygga och bekämpa prostitution är därför ett angeläget samhälleligt intresse. I det arbetet utgör straffbestämmelsen om för- bud mot köp av sexuell tjänst ett viktigt instrument. Den tar sikte på att minska efterfrågan av sexuella tjänster och markerar samhällets inställning i frågan. En utvärdering av tillämpningen av förbudet mot köp av sexuell tjänst har visat att effekterna av förbudet i varit positiva (SOU 2010:49, Förbud mot köp av sexuell tjänst. En utvärdering –2008). Enligt utredningen har kriminaliseringen bidragit till att bekämpa prostitution och människohandel för sexuella ända- mål. Kriminaliseringen har också haft en normativ effekt. Det finns numera ett starkt stöd för förbudet i . förekom- mer uppgifter om att en betydande andel köp av sexuella tjänster, där köparen är svensk eller bosatt i , sker utomlands. Köp av sexuell tjänst är ett brott mot svensk lag även när det begås utanför svenskt territorium (prop. 2010/11:77 s. 13, Skärpt straff för köp av sexuell tjänst). För att brottet ska kunna lagföras i krävs emellertid också att svensk domstol har behörighet att döma över brottet. Denna fråga regleras i huvudsak i 2 kap. . Svenska domstolar är alltid behöriga att döma över brott som har begåtts i (1 §). Därutöver finns en vidsträckt behörighet att döma också över brott som har begåtts utomlands. Således omfattar den svenska domsrätten t.ex. i princip alla brott som i utlandet har begåtts av svenska medborgare, av utlänningar med hemvist i eller, om fängelse enligt svensk lag kan följa på brottet, av andra utlänningar som finns i (2 § första stycket). Vissa begränsningar i denna s.k. extra- territoriella behörighet uppställs dock. En sådan begränsning är att gärningen inte ska vara fri från ansvar enligt lagen på gärningsorten (2 § andra stycket). Det ska alltså föreligga dubbel straffbarhet. Som yttersta skäl för kravet på dubbel straffbarhet åberopas traditionellt den folkrättsliga principen att stater inte ska gripa in i varandras inre angelägenheter. Det brukar också ifrågasättas om det inte strider mot den straffrättsliga legalitetsprincipen att bestraffa en gärning som är straffri enligt lagen på gärningsorten. Från kravet på dubbel straffbarhet har det dock gjorts undantag för vissa sexualbrott mot barn – bl.a. köp av sexuell handling av barn –, vissa barnpornografibrott, människohandel och äktenskaps- tvång (2 § fjärde stycket). Undantag har även gjorts för köns- stympning enligt 3 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstymp- ning av kvinnor. Dessa brott kan alltså lagföras i även om gärningarna skulle vara fria från ansvar i det land där de begicks. När det gäller köp av sexuell tjänst finns det inte något sådant undan- tag. Har brottet begåtts i ett land där gärningen är kriminaliserad, t.ex. i , är dock kravet på dubbel straffbarhet uppfyllt och brottet kan lagföras här. De brott som är undantagna från kravet på dubbel straffbarhet är sådana som betraktas som särskilt allvarliga eller är av internationell och gränsöverskridande karaktär eller där det råder en internatio- nell samsyn om vilka handlingar som ska vara straffbelagda. Vid överväganden av om ett brott bör undantas från kravet på dubbel straffbarhet har det också beaktats att det kan vara förenat med svårigheter att utreda och därmed lagföra brott begångna utomlands, beroende bl.a. på vilket land brottet är begånget i. Utredningen om utvärdering av förbudet mot köp av sexuell tjänst gjorde bedömningen att det fanns ett behov av att utvidga möjligheterna att vid svensk domstol lagföra köp av sexuell tjänst som begåtts utomlands, men ansåg sig inte kunna föreslå ett undan- tag från kravet på dubbel straffbarhet. Att avskaffa kravet på dubbel straffbarhet för köp av sexuell tjänst ansågs innebära ett tydligt avsteg från de principer som ligger bakom kravet. Frågan om att undanta brottet köp av sexuell tjänst från kravet på dubbel straffbarhet har också tagits upp i flera motioner i riks- dagen (t.ex. motion 2010/11:Ju10, 2010/11:Ju12 och 2010/11:Ju323). Den internationella utvecklingen visar på ett ökat stöd för kriminalisering av köp av sexuella tjänster. och har infört förbud mot köp av sexuell tjänst och dessutom undantagit brottet från kravet på dubbel straffbarhet. Även i andra länder, både inom och utanför EU, övervägs en kriminalisering av köp av sexuella tjänster. Behovet av en utvidgning av uppdraget Enligt regeringen är köp av sexuella tjänster oacceptabla oavsett om de sker i eller utomlands. De som säljer sexuella tjänster be- finner sig ofta i en mycket utsatt situation och utnyttjas inte sällan av såväl köpare som kopplare eller människohandlare. En lagstift- ning som inte fullt ut återspeglar denna syn på köp av sexuella tjänster riskerar att urholka respekten för straffbestämmelsen och att mot- verka den attitydförändring som förbudet medfört. Det är därför viktigt att tydligt markera att inställning till köp av sexuella tjänster gäller oavsett var i världen de sker. Detta talar för att köp av sexuell tjänst ska kunna lagföras i oavsett var brottet har begåtts. Vidare är det väl etablerat, såväl internationellt som i , att det finns en koppling mellan prostitution och brottslighet såsom människohandel och koppleri. Det handlar inte sällan om brottslig- het i organiserad form som genererar stor ekonomisk och som verkar över nationsgränser. Enligt regeringen är det angeläget att motverka att personer med anknytning till bidrar till denna brottslighet utomlands genom att där köpa sexuella tjänster. Även detta talar för att lagföring av brottet alltid ska kunna ske vid svensk domstol. Mot denna bakgrund finns det anledning att ge utredningen i uppdrag att även analysera och ta ställning till om brottet köp av sexuell tjänst ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet. Ett sådant undantag skulle ge svensk domstol behörighet att döma över köp av sexuell tjänst som begåtts utomlands även om gärningen inte är kriminaliserad på gärningsorten. Utredningen om ett starkt straffrättsligt skydd vid människohandel och köp av sexuell handling av barn ska analysera och ta ställning till om köp av sexuell tjänst ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet. Oavsett utredningens ställningstagande i sak ska förslag lämnas på hur ett undantag från kravet på dubbel straffbarhet bör utformas. I vårt uppdrag har ingått att genomföra ett flertal praxisgenom- gångar. Praxisgenomgångar har skett såvitt avser tillämpningen av bestämmelsen om köp av sexuell tjänst, köp av sexuell handling av barn samt tillämpningen av bestämmelsen i 6 kap. 13 § BrB. För att närmare kunna redogöra för praxis har vi valt att samla in, gå igenom och referera domar från tingsrätter och hovrätter (några relevanta avgöranden från har inte med- delats under de tidsperioder vi valt) där domstolarna prövat frågor som rör de områden utredningen haft att behandla. I det följande redogörs för ett urval av det material vi erhållit. Materialet omfattar domar rörande köp av sexuell tjänst som meddelats efter och som avser gärningar begångna efter angivet datum, domar avseende köp av sexuell handling av barn och domar där bestäm- melsen i 6 kap. 13 § BrB tillämpats, till och med . De följande referaten redovisar domarna i nedkortad form och endast såvitt avser den aktuella frågan som är relevant för utred- ningen. Vad gäller domstolarnas bedömningar i frågor om tillämp- ningen av respektive bestämmelse redovisas dessa huvudsakligen på det sätt som de antecknats i domarna. Vi har emellertid valt att inte redovisa de delar av domstolarnas bedömningar där domstolarna redogör för innehållet i lagförarbeten. Vi har också valt att korta ned redovisningen av bedömningarna av målsägandenas och de till- talades trovärdighet. Frågor rörande skadestånd och andra särskilda yrkanden berörs inte, vilket även innebär att eventuella överklagan- den från målsäganden inte berörs. Överklaganden redovisas endast såvitt avser den för utredningen relevanta frågan och endast såvitt avser den eller de tilltalade eller åklagaren. 1 Köp av sexuell tjänst Avgörande från Hovrätten för , I målet1 yrkades ansvar för köp av sexuell tjänst mot en målsägande. MM har bestritt ansvar för brott. Han har erkänt att han har haft en tillfällig sexuell förbindelse men förnekat att det har skett mot ersättning. Tingsrätten konstaterade följande. MM:s uppgift om att han inte kände till att var prostituerad är utifrån omständigheterna så osannolik att den kan lämnas utan avseende. Vid denna bedöm- ning har tingsrätten fäst särskild vikt vid hur MM fick kontakt med och karaktären på deras möte. har i polis- förhör uppgett att hon fick betalt av MM för tjänsten. Det saknas särskilda skäl att betvivla hennes uppgift. Enligt tingsrättens bedöm- ning saknar MM:s berättelse om vad som utspelades i bilen trovärdig- het. Sammantaget visar utredningen att MM skaffat sig en tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning. Han kan därför inte undgå an- svar för köp av sexuell tjänst enligt åtalet. Tingsrätten bestämde påföljden till 50 dagsböter. MM överklagade tingsrättens dom och yrkade bl.a. att hovrätten skulle ogilla åtalet. Hovrätten konstaterade följande. I målet är ostridigt att är en bulgarisk prostituerad som har verkat i bl.a. –samt att MM och har haft en tillfällig sexuell kontakt med varandra vid det tillfälle som åtalet avser. Frågan är om MM:s uppgift, att det inte var aktu- ellt med någon ersättning i sammanhanget, är motbevisad genom 1 Hovrätten för Västra dom i mål nr B 2691-13. Prövnings- tillstånd beviljades inte i (se Högsta domstolens beslut i mål nr B 1029-14). den bevisning som har lagts fram av åklagaren. Inledningsvis kan anmärkas att – som i polisförhör uppgett att hon fick betalt av MM för tjänsten – inte har hörts i målet. Åklagaren har uppgett att detta beror på att för ett vagabonderande liv i , att hon sannolikt inte längre befinner sig i och att hon därför inte går att få tag på. Hovrätten konstaterar att MM inte har beretts möjlighet att närvara vid det polisförhör som hållits med eller vid det förhör som hölls med henne under huvudförhandlingen i . Han har inte heller på annat sätt beretts möjlighet att ställa kompletterande frågor till henne. Detta reducerar bevisvärdet av uppgift om att hon fått betalt av MM på ett sådant sätt att den inte bör kunna leda till en fällande dom, annat än tillsammans med annan betydelsefull bevisning. Hovrätten har således att utgå från MM:s utsaga om att han inte har erlagt någon betalning till , om inte utred- ningen i övrigt motbevisar hans uppgifter. Av den telefonavlyss- ning som åklagaren har åberopat i målet framgår att MM i det första telefonsamtalet med inledningsvis frågar henne om hon talar svenska eller engelska. Han berättar därefter för henne att han inte kommer från , att han har fått hennes telefonnummer från internet samt uppger att han behöver henne . svarar att hon kan träffas men att hon inte har något ställe där de kan ses. MM och kom- mer därefter överens om att de ska träffas i MM:s bil. I ett senare telefonsamtal bestämmer MM och möte i och uppger att hon bär en röd jacka. I det sista inspelade telefonsamtalet berättar MM för att han har en svart och dirigerar henne till sin bil. Enligt hovrättens mening talar innehållet i ovan nämnda telefonsamtal med styrka för att MM och inte har haft en sådan relation som MM har beskrivit. Av samtalen framgår att MM inte visste om talade svenska eller engelska samt att saknade kännedom om att MM inte kom från . MM:s uppgifter om att de haft regelbunden kontakt med varandra och han då bl.a. har lovat att ordna henne ett jobb, framstår därför inte som trovärdiga. Därtill kom- mer följande. Av polisens spanings-PM i ett ärende om grovt kopp- leri och uppgifter, som hovrätten saknar anledning att ifrågasätta, framgår att polisen mellan och 18.56 har observerat en mörk Audi med samma registreringsnummer som MM:s bil på den plats där polisen bedrivit spaning för att bevaka ett eventuellt kommande sexköp. När en bulgarisk bil närmat sig platsen har den mörka kört efter bilen till en parkeringsplats i . Där har en kvinna i röd jacka lämnat den bulgariska bilen och satt sig i . har lämnat parkeringsplatsen och kört till ett mörkt, avskilt grön- område. har varit tillbaka på parkeringsplatsen och kvinnan har då lämnat och gått tillbaka till den bulgariska bilen. Den korta tid som MM och tillbringade tillsam- mans talar mot de uppgifter om deras möte som MM har lämnat.