sou · H4B330 · 2016-04-07 00:00:00 — Datapunktens position på y-axeln visar graden av användarnas engagemang online för respektive tidnings webbplats, genom att antalet användarinteraktioner (kommentarer eller delningar via Facebook och Twitter) delas med antalet nyhets- artiklar som tillåter den aktuella användarinteraktionen, delat med tidningens pappersupplaga. I de medföljande figurerna har separata koordinatsystem konstruerats för varje form av användarinteraktion (kommentarer eller delningar via Facebook och Twitter), men de kan också föras samman för en vidare överblick. Indexet tillåter att tidningars webbplatser kan jämföras sinsemellan. Det finns variationer mellan olika tidningar i fråga om på vilka sätt och i vilken grad de erbjuder användarna möjligheter att delta i anslutning till nyhetsartiklarna. Det finns också variationer mellan de olika tidningarna i fråga om användarnas faktiska deltagande i de olika formaten. Vi ska därför titta lite närmare på användarnas deltagande och hantera dess olika former var för sig; artikelkommentarer, nyhe- ter delade via Facebook samt nyheter delade via Twitter. När det gäller deltagande i form av kommentarer i anslutning till nyheter kan det konstateras att de allra flesta tidningar erbjuder användarna att kommentera mellan av sina artiklar (se figur 1 nedan), men att variationen är stor mellan olika tidningar. I ettavfallentillåtsintekommentarerpånågonendaartikel() och i ett annat fall tillåts användarna kommentera samtliga nyhets- artiklar (). Tendensen är också att det är mer vanligt att lokal- och regionaltidningar erbjuder den här möjligheten än att rikstidningarna gör det. Deltagande användare – i princip och praktik Figur 1 ONP-Index tillämpat på applikationer för artikelkommentarer Kommentar: Varje datapunkt i figuren representerar en nyhetsorganisations webbplats, illustrerad med ONP-Index. Placeringen på x-axeln visar i vilken utsträckning nyhetsartiklar har försetts med funktioner för att användare ska kunna lämna artikelkommentarer (i procent). Placeringen på y-axeln illustrerar medelvärdet för hur många artikelkommentarer som har lämnats per tillgänglig nyhetsartikel, dividerat med papperstidningens upplaga. har beräknats med hjälp av data från en kvantitativ innehållsanalys med nyhetsartiklarna som analysenheter. Variabler: finns funktion för artikelkommentar tillgänglig i anslutning till nyhetsartikel (0=Nej, 1=Ja), antal artikelkommentarer i anslutning till nyhetsartikel (kvotskala), på vilken av nyhetsorganisationernas webbplatser har nyhetsartikeln publicerats (kategorivariabel). De ljust gråa punkterna representerar webbplatser anslutna till nationell storstadspress, de mörka gråa punkterna representerar webbplatser anslutna till lokal landsortspress. Tre lokala webbplatser (, och ) har de mest engagerade användarna när det gäller att lämna artikelkommentarer (de grå punkterna högst placerade i figuren). Källa: och , 2015a. Möjligheten att delta genom att dela artiklar via Facebook är mer utbredd än möjligheten att delta genom att kommentera artiklar. Figur 2 visar att mellan av alla artiklar kan delas via Facebook och möjligheten att delta på detta sätt är utbredd i alla kate- gorier av tidningar. Det finns till exempel ingen betydande skillnad mellan rikstidningar och mer lokala (eller regionala) tidningar i det här avseendet. Mest intressant är det dock att notera att tidningarna, sammantaget, är mycket mer benägna att erbjuda den här formen av deltagande framför möjligheten att kommentera artiklar. Deltagande användare – i princip och praktik Figur 2 ONP-Index tillämpat på applikationer för att dela nyheter via Facebook Kommentar: Varje datapunkt representerar en nyhetsorganisations webbplats, illustrerad med ONP-Index. Placeringen på x-axeln illustrerar i vilken utsträckning nyhetsartiklar har försetts med funktioner för att dela nyheter via Facebook (i procent). Placeringen på y-axeln illustrerar medelvärdet för hur nyhetsartiklar har delats via Facebook i förhållande till antalet nyhetsartiklar som användarna tillåts att dela, dividerat med papperstidningens upplaga. Koordinaterna i punktdiagrammet har beräknats med hjälp av data från en kvantitativ innehållsanalys med nyhetsartiklarna som analysenheter. Variabler: finns funktion för att dela nyhetsartikeln via Facebook tillgänglig i anslutning till nyhetsartikel (0=Nej, 1=Ja), antal gånger nyhetsartikeln har delats på Facebook (kvotskala), på vilken av nyhetsorganisationernas webbplatser har nyhetsartikeln publicerats (kategorivariabel). De ljust grå punkterna representerar webbplatser anslutna till nationell storstadspress, och de mörkt grå punkterna representerar webbplatser anslutna till lokal landsortspress. Användarna tillåts att dela nästan alla nyhetsartiklar via Facebook. Källa: och , 2015a. Också när det gäller Twitter är tidningarna generösa med att erbjuda användarna möjlighet att delta (se figur 3). De allra flesta artiklar är öppna för deltagande via Twitter (variation mellan 77–), en omfattning av öppenhet som uppvisar likheter med benägenheten att erbjuda möjligheter till Facebookdelning och som är långt mer omfattande än benägenheten att erbjuda möjligheten att kommentera artiklar. Det finns dock en viktig skillnad när det gäller hur användarna deltar via Twitter i jämförelse med Facebook i det att när användarna delar nyheter via Twitter, så förekommer det i relation till artiklar i rikstäckande storstadspress (, , och ). Deltagande användare – i princip och praktik Figur 3 ONP-Index tillämpat på applikationer för att dela nyheter via Twitter Kommentar: Varje datapunkt representerar en nyhetsorganisations webbplats, illustrerad med ONP-Index. Placeringen på x-axeln illustrerar i vilken utsträckning nyhets-artiklar har försetts med funktioner för att dela nyheter via Twitter (i procent). Placeringen på y-axeln illustrerar medelvärdet för hur nyhetsartiklar har delats via Twitter i förhållande till antalet nyhetsartiklar som användarna tillåts att dela, dividerat med papperstidningens upplaga. Koordinaterna i punktdiagrammet har beräknats med hjälp av data från en kvantitativ innehållsanalys med nyhetsartiklarna som analysenheter. Variabler: finns funktion för att dela nyhetsartikeln via Twitter tillgänglig i anslutning till nyhetsartikel (0=Nej, 1=Ja), antal gånger nyhetsartikeln har delats på Twitter (kvotskala), på vilken av nyhetsorganisationernas webbplatser har nyhetsartikeln publicerats (kategorivariabel). De ljust grå punkterna representerar webbplatser anslutna till nationell storstadspress, och de mörkt grå punkterna representerar webbplatser anslutna till lokal landsortspress. Användarna tillåts att dela nästan alla nyhetsartiklar via Twitter, men det är nyhetsartiklar i storstadspress som i huvudsak delas via Twitter, och i synnerhet nyhetsartiklar från kvällspressen (och ). Källa: och , 2015a. I ljuset av våra data över möjligheterna till och intresset för användar deltagande i relation till nyheter online, kan man konstatera att del tagande på intet sätt utgör . Merparten av nyhetstexterna kommenterasinteellerdelasinteavanvändarna,ävenomdetocksåkan konstateras att Facebookdelande förefaller vara en växande praktik. När vi riktar blicken mot vilka möjligheter att delta som användarna erbjuds, kan vi konstatera att tidningarna är långt mer benägna att tillåta användarna att delta via delningar (Facebook och Twitter) än via nyhetskommentarer. Även om vi inte sett forskning som studerat hur just den här aspekten av styrning tar form i nyhetsrummen, så Deltagande användare – i princip och praktik visar nyhetssajternas gränssnitt att de praktiker som är verksamma, leder till att deltagandet till största del äger rum någon annanstans, närmare bestämt på Facebook, snarare än på den egna webbplatsen. Det är också värt att notera några skillnader mellan olika typer av nyhetssajter. Benägenheten att tillåta artikelkommentarer är större i lokala (och regionala) tidningar än i rikspress. De senares artiklar blir istället i långt högre grad föremål för delningar via Twitter (också när man kontrollerar för skillnader i upplagor). Slutsatser och implikationer för svensk mediepolitik Exemplet svenska dagstidningar online aktualiserar ett antal prin- cipiellt viktiga frågor om användardeltagande. Till att börja med bör det noteras att intresset för den här formen av deltagande inte förefaller vara överväldigande stort bland användarna. Dessutom är Facebookdelande den klart mest spridda formen för deltagande. vore det att göra det väl enkelt för sig att förklara det begränsadedeltagandetmedenbartbristandeintressehosanvändarna. Användarnas möjligheter att delta i utrymmena för kommentar och debatt i anslutning till nyhetsartiklar är inte utformade av dem själva. Det faktum att delning via Facebook är den vanligaste formen för deltagande har också att göra med att det är den form som användarna i första hand erbjuds. Deltagandet skulle kunna se annorlunda ut om möjligheterna att delta utformades på ett annat sätt; det går till exem- pel inte att utesluta att nyhetssajterna, med en annan utformning av utrymmena för deltagande, skulle kunna bidra till mer omfattande debatt och diskussion användare emellan. förefaller dock inte dessa utrymmen vara designade för användardeltagande i första hand. Orsakerna till detta kan vara flera. Förhållanden som minskade redaktionella resurser och professionell skepsis gentemot deltagande är väl kända när det gäller andra studier av deltagande. Från mediebor- garens perspektiv spelar orsaken mindre roll, då resultatet ändå blir att nyhetssajterna styr användarnas deltagande till andra plattformar och bort från den egna webbplatsen. Deltagande användare – i princip och praktik Om debatter och diskussioner medborgare emellan betraktas som att de har ett värde i sig, vilket centrala teorier om offentligheten tenderar att vara överens om (jfr , 1927/1991; Habermas, 1989), vore det naturligtvis önskvärt att svenska dagstidningar online agerade mer tydligt för ökat deltagande bland sina användare. Det skulle bland annat kunna innebära att man i lägre grad styrde användarna mot knappar och loggor för att dela nyheter via sociala medier och att man istället strävade efter att underbygga mer av fri ordväxling inom det utrymme som den egna webbplatsen utgör. ter det sig också något orealistiskt att förvänta sig att kommersiella medieföretag ska lägga stora mängder tid och knappa resurser på att skapa, upprätthålla och redigera sådana utrymmen. Sådant kräver både redaktionell kraft och omfattande engagemang. Det ter sig därför mer rimligt att organisera sådana utrymmen utifrån andra principer än de strikt kommersiella. På medieområdet finns det ett väl etablerat sätt att organisera verksamhet som inte alldeles enkelt låter sig bäras av marknaden, public serviceorganisering. Om deltagande användare ses som ett värde att värna om, är det inte orimligt att tänka sig att ge sådana inslag tydligare plats och – inte minst – resurser inom ramen för ett public serviceuppdrag. Ett sådant uppdrag skulle handla om att tillhandahålla (digitala) utrymmen och utveckla och moderera fria diskussioner användare (eller medieborgare) emellan. Det är också värt att notera att sådana inslag är väl kända för public service , både som idé och praktik. I introduktionsavsnittet om tidigare former för deltagande i medier redovisades flera exempel på äldre former för användardeltagande och flera av exemplen har också utvecklats just inom ramen för public serviceorganisationer. För en public serviceorganisation skulle det således inte handla om att göra något från den egna traditionen väsensskilt. Det skulle istället handla om en ytterligare – och tydligare – utveckling av de här idéerna och verksamheterna för det sammanhang som skapats av mediernas digitalisering. Deltagande användare – i princip och praktik Skapandet av deltagande användare är i hög grad en fråga om organisering. Till skillnad från tidskriften tror inte vi att ”You” blir en deltagare enkom som en konsekvens av tillgång till interaktiv teknik. Om deltagande ska uppstå är ramvillkoren för detta alldeles avgörande . Däremot har webbaserade medier egenskaper som gör att de, placerade i rätt sammanhang och under rätt organisering, kan fungera mycket väl som resurser för formande av användardel tagande. Och public service, som både idé och praktisk verksamhet, är en beprövad organisationsmodell som ter sig väl lämpad för ett sådant uppdrag. Deltagande användare – i princip och praktik och (2015a) Commenting, sharing and tweeting news: Measuring online news participation. I: The Future of Journalism Conference, , 10–. och (2015b) ”Let’s get them involved”… to some extent: Analyzing online news participation. Specialnummer av Social Media and Society 1(2): 1–11. doi: 10.1177/2056305115621934. (1996) A declaration of the independence of cyberspace. Tillgänglig via: Final.html Konsulterad . Bastos M (2015) Shares, Pins and Tweets. Journalism Studies 16(3): 305–325. (1927) The radio as an apparatus of communication. I: Gumucio-Dagron, A och Tufte, T (red.) (2006) Communication for Social Change Anthology:Historical and Contemporary Readings. South , NJ: Communication for , 2–3. (2008) The Reluctant in the Swedish Journalistic Context. Papers in Communication and Culture 5(2): 60–79. Bruns A (2008) Blogs, , Second Life and Beyond: to Produsage. (1998) Läsarna i tidningen: debattartiklar, insändare, dödsrunor och utrikesnyheter i JP och Morgunbladid. I: , G (red.) En lokaltidning och det offentliga samtalet. : , 163–185. Carpentier N (2003) BBC’s video nation as a participatory media practice: Signifying everyday life, cultural diversity and participation in an on-line community. 6(4): 425–447. (1927[1991] The Public and Its Problems. van Dijck J (2009) Users like you? Theorizing agency in user- generated content. Media, Culture and Society 31(1): 41–58. Deltagande användare – i princip och praktik van Dijck J (2013) The Culture of Collectivity: A Critical History of Social Media. , Quandt T, Heinonen A, Paulussen S, och M (2008) Participatory Journalism Practices in the Media and Beyond. Journalism Practice 2(3): 326–342. Engesser S och Humprecht E (2015) Frequency or Skillfulness. How professional news media use Twitter in five Western countries. Journalism Studies 16(4): 513–529. (2012) Web 2.0 and the death of the economy. I: Curran J, och (red.) Misunderstanding the Internet. : Routledge, 69–94. (2011) “Discuss This Article!” Participatory Uses of Comment Sections on SPIEGEL ONLINE: A Content : Media@LSE, Science. (2013) Social media and capitalism. I: (red.) Producing the Internet: Critical Perspectives of Social Media. : Nordicom, 25–44. Gerlitz C och (2013) The Like Economy: Social Buttons and the Data-intensive Web. New Media and Society 15(8): 1348–1365. (2010) The politics of ”platforms”. New Media and Society 12(3): 347–364. , Huge M och (2012) All the News That’s Fit to Post: A Profile of News Use on Sites. Computers in Human Behavior 28(1): 113–119. Gulliksen J (2013) Största faran – att inte ha tillgång till nätet, , . Tillgänglig via: / storsta-faran-att-inte-ha-tillgang-till-natet Konsulterad . Habermas J (1962[1989]) The Structural Transformation of the Public Sphere: An Inquiry into a Category of . , Ma: . Healy D (1997) Cyberspace and place: The internet as middle landscape on the electronic frontier. I: Porter D (red.) Deltagande användare – i princip och praktik (2009) Läsarmedverkan: lönande logiskt lockbete. 56, Masskommunikation, . och N (2008) A Clash of Cultures. Journalism Practice 2(3): 343–356. (2007) Reality TV: Audiences and . Himelboim I och McCreary S (2012) , : Websites from a Professional Perspective. Convergence: into 18(4): 427–444. (2006) Convergence Culture: Where and New Media Collide. , A och Witschge T (red.) Abingdon: Routledge. och (2014) Report 2014. (2012) The tension between professional control and open participation. Journalism and its boundaries. Information, Communication and Society 15(6): 836–866. och P (1994) Talk on Television: Audience Participation and Public Debate. (2002) Pressen i provinsen: Från medborgerliga samtal till modern opinionsbildning 1750–1850. : Nordic Academic Press. Manosevitch I (2011) User Generated Content in the Israeli Online Journalism Landscape. Affairs 17(3): 422–444. Mral B (1997) När tidningen var till för läsarna: Lokalpress på 1700- talet. : Studier i kommunikation och medier. Nagar N (2011) The Loud Public: The Case of User Comments in Media. ProQuest Dissertations Database. Deltagande användare – i princip och praktik (2011) Mainstream Media and the Distribution of News in the of Social Discovery. (2006) Folkhemmets nya röster: Ring P1 – en alternativ offentlighet? : för mediestudier. (1989) Det förenande samtalet: Om norrländsk lokalpress och den borgerliga offentlighetens etablering första hälft. Nørretranders T (1998) Platsen som inte finns: en bok om Internet. Olmstead K, och , T (2011) Online: Where People Go, How They get There and What lures Them Away. (2013) Introduction. I: (red.) Producing the Internet: Critical Perspectives of Social Media. : Nordicom, 7–21. och (2013) Impediments to participation: UGC, journalists and professional culture. I, Carpentier N, , Pruulmann-Vengerfeldt P, Kilborn R, , (red.) Past, Future and Change: Contemporary Analysis of Evolving Media Scapes. : , 283–295. och (2012) Producing prod-users: Conditional participation in a web 2.0 consumer community. Javnost – The Public 19(3): 41–58. O’(2005) What is web 2.0? Tillgänglig på: www.oreillynet. com/pub/a/oreilly/tim/news/2005/09/30/what-is-web-20. html?page=1 Konsulterad . Park S, Ko M, , och J (2013) ”Challenges and Opportunities of Local Journalism: A Case Study of the 2012 Korean General .” WebSci’13. , : ACM, 286–295. Poster M (1995) The Second Media . , , , Rosenstiel T och Olmstead K (2010) Understanding the Participatory news Consumer. Deltagande användare – i princip och praktik Rheingold H (1994) The virtual community. I: och O’(red.) The Media Reader: Continuity and Transformation. : i samarbete med , 273–286. Siapera E och Spyridou L P (2012) The field of online journalism: A Bourdieusian analysis. I: Siapera E och Veglis A (red.) The Willey-Blackwell Handbook of Online Journalism. : , 77–97. , , , Heinonen A, Paulussen S, Quandt T, Reich Z och Vujnovic M (2011) Participatory Journalism. gates at Online Newspapers. (2014) User-generated Visibility: Secondary Gatekeeping in a Shared Media Space. New Media and Society 16(1): 55–73. SOU (2015) Delbetänkande av : Medieborgarna och medierna, Utredningar 2015: 94. (2011) Den svenska mediemarknaden . Thurman N (2008) Forums for citizen journalists? Adoption of user generated content initiatives by online news media. New Media and Society 10(1): 139–157. Viscovi D (2011) En vanlig stad och en ovanlig stad med problem – insändarna i . I: (red.) I globaliseringens spår: Vardag och politik i staden. Viscovi D och (2013) Dirty work: Why journalists shun reader comments. I: (red.) Producing the Internet: Critical Perspectives of Social Media. : Nordicom, 85–102. (2001) Understanding the conditions for public discourse: Four rules for selecting letters-to-the-editor. Journalism Studies 3(1): 69–81. Journalistik bortom redaktionerna? Journalistik bortom redaktionerna? I samband med knivmorden på i blossade en häftig debatt upp kring frågan om hur de etablerade medi- erna valde att hantera uppgifterna om gärningsmannens ursprung. Frågan som aktualiserades var om det går att motivera en sådan publicering ur journalistisk synvinkel, eller om det med hänsyn till de pressetiska reglernas maning att vara försiktig med att rapportera om personers etnicitet är mer lämpligt att inte göra så. Oavsett hur man ställer sig till sakfrågan fanns det uppenbarligen en nyfiken- het bland medborgare att få reda på vem gärningsmannen var och vilken nationalitet han hade. publisher motiverade publiceringen med argumentet: ”Att inte publicera den i sak tämligen okontroversiella, men i realiteten laddade, uppgiften att de misstänkta är eritreaner hade gett avsevärt bränsle åt en av vår tids stora konspirationer – att media förtiger sanningen” (, 2015). Bakgrunden låg i att informationen ifråga fanns tillgänglig på andra webbplatser än de traditionella mediernas. Detta nämns som bakgrund till kapitlets fokusområde: vad medie- forskare har att säga om den typ av alternativt medieinnehåll och medborgarjournalistik som i huvudsak tillkommer och publiceras utanför de traditionella mediernas redaktionella kontroll – på webb- platser som ofta saknar ansvarig utgivare och där synen på etik och professionalitet inte nödvändigtvis överensstämmer med de journa- listiska yrkesidealen. Medielandskapets förändring genom digita- lisering och ökade möjligheter för produktion och distribution av medieinnehåll har radikalt ändrat förutsättningarna för medborgare att delta aktivt i processer som var förbehållna en liten grupp anställda medieproducenter (se t.ex. SOU 2015:94, kap. 4). Men denna utveckling innebär att nya frågor måste ställas kring konse- kvenserna av ett mer synligt medborgerligt deltagande i det offentliga samtalet. Mediedebatten efter Ikea-dåden understryker nämligen en central poäng: den traditionella journalistiken som i dagens digitala mediebrus fortfarande företräder de traditioner, affärsmodeller och produktionsmönster som utarbetats under de senaste seklerna befinner sig i en kritisk fas som präglas av ett stort behov av att definiera vad en journalist egentligen är, varför de finns och vilken uppgift de förväntas fylla i dagens samhälle (Deuze, 2007; , 2006). Teknologisk utveckling såväl som ekonomiska utmaningar har Journalistik bortom redaktionerna? skapat nya och i flera avseenden mer utmanande förutsättningar för det journalistiska verksamhetsfältet (, 2015, se också Bolins, respektive kapitel i denna bok). Medieinnehåll som skapats bortom de traditionella redaktionerna är en realitet att räkna med i termer av konkurrens om utrymme och uppmärk- samhet för tyckande och andra slags verklighetsbeskrivningar bland vissa grupper i samhället (om än att vi inte känner till hur stora dessa grupper är). En illustration till detta är det gemensamma upprop mot ”lögnmedier” som 22 finska chefredaktörer gick ut med , där man gemensamt lovade att fortsatt stå upp för vederhäftighet och god journalistik (, 2016). Debatten efter Ikea-dåden illustrerar att nya mediala uttrycksformer bidrar till att realisera alter- nativaagendorochkanresulteraienförskjutningavvadsomansesvara godtagbart att inkludera i en text som utges för att leverera nyheter. Bruns (2010) pekar på att medborgerligt deltagande i rapporteringen om verkligheten bidragit till ett medialt skifte från ”vakthundar” till ”guidehundar” – där medborgare kan hänvisa direkt till tillgängligt källmaterial snarare än journalistiska tolkningar av källmaterialet. Detta resulterar i att en del av de principer (till exempel etiska) som styr det journalistiska arbetet delvis sätts ur spel, när information som av till exempel etiska skäl inte inkluderats i en journalistisk text ändå görs tillgänglig och sprids på annat håll (Bruns, 2010). Det nya medieklimatet och dess konsekvenser för det offentliga samtalet är ett område som omgärdas av mycket starka och motstridiga åsikter från olika håll. Min intention är att beskriva forskningsläget så sakligt som möjligt. Journalistik i ett nytt medieklimat Traditionell journalistik samexisterar med en rad andra företeel- ser som i vissa fall liknar och i viss mån konkurrerar med journalistiken om tid och uppmärksamhet (, 2013). Även medborgare som inte är journalister kan på ett enkelt sätt både skapa eget innehåll med journalistisk karaktär och/eller dela och kommentera journalis- tiskt innehåll på nätet. Det är således inte längre bara journalister som rapporterar från verklighetens olika hörn och dimensioner (, 2006).