sou · H4B380 · 2016-11-07 00:00:00 — Härigenom föreskrivs att 22 a, 22 b, 22 c, 22 d och 24 §§ ska ha följande lydelse. Inom myndigheten finns ett särskilt beslutsorgan som benämns nämnden har de uppgifter som nämnden har de uppgifter som fram- går av lag (2017:XXX) om medie ningen (1990:524) och förord- stöd och mediestödsförordningen ningen (2016:137) om utveck- (2017:XXX). en ordförande, en vice ordfö- av en ordförande, en vice ordfö- rande och högst tolv andra leda- rande och högst nio andra leda- ordföranden ska vara eller ha ordföranden ska vara eller ha för när ordföranden och minst för när ordföranden och minst hälften av de andra ledamöterna hälften av de andra ledamöterna Om ett ärende är så bråd- skande att presstödsnämnden inte hinner sammanträda för att behandla det, får ärendet avgöras genom kontakter mellan ordfö- randen och de andra ledamöterna. Om inte heller detta hinns med eller är lämpligt, får ordföranden ensam avgöra ärendet. Ett sådant beslut ska anmälas vid nästa sam- manträde med nämnden. Om ett ärende är så bråd- skande att mediestödsnämnden inte hinner sammanträda för att behandla det, får ärendet avgöras genom kontakter mellan ordfö- randen och de andra ledamöterna. Om inte heller detta hinns med eller är lämpligt, får ordföranden ensam avgöra ärendet. Ett sådant beslut ska anmälas vid nästa sam- manträde med nämnden. ansvarar för sina beslut. ansvarar för sin verksamhet inför myn- dighetens ledning. ansvarar för sina beslut. ansvarar för sin verksamhet inför myn- dighetens ledning. Myndighetens ledning ansva- rar inför regeringen för att pres - stödsnämnden tilldelas resurser för sin verksamhet och för att verksamheten bedrivs författ- ningsenligt och effektivt och redovisas på ett tillförlitligt sätt. Myndighetens ledning ansva- rar inför regeringen för att med- iestödsnämnden tilldelas resurser för sin verksamhet och för att verksamheten bedrivs författ- ningsenligt och effektivt och redovisas på ett tillförlitligt sätt. Regeringen utser för en Regeringen utser för en bestämd tid ordförande, två vice bestämd tid ordförande, två vice ordförande samt andra ledamö- ordförande samt andra ledamö- ter och ersättare i gransknings- ter och ersättare i gransknings- Regeringen utser ordförande, bestämd tid ordförande, vice ordförande samt högst nio ordförande samt andra ledamö- andra ledamöter i mediestöds- ter i presstödsnämnden. ska bytas ut . ledamöter utöver ordförande och vice ordförande utses efter nomi- nering av organisationer som före- träder publicister, journalister och sammansättning ska präglas av en jämn könsfördelning och av en mångfald av erfarenheter och per- spektiv. Denna förordning träder i kraft . 2.1Direktiven och arbetets genomförande Enligt utredningens direktiv (dir. 2015:26) ska en särskild utredare analysera behovet av nya mediepolitiska insatser när presstödet i dess nuvarande form upphör. Utredningen har också fått tilläggsdi- rektiv (dir. 2016:14) om förlängd utredningstid, vilket innebär att uppdraget ska redovisas . Direktiven återges i bilaga 1 och 2. I en första del av uppdraget ska utredaren analysera behovet av nya mediepolitiska insatser när presstödet i sin nuvarande form upphör. I enlighet med detta har utredaren lämnat delbetänkandet Medie borgarna och medierna. En digital värld av rättigheter, skyldigheter – möjligheter och ansvar (SOU 2015:94). Utredaren ska därefter, med utgångspunkt i den analys som gjorts, lämna förslag till utformning av nya mediepolitiska verktyg. Förslagen bör syfta till att främja möjligheterna för allmänheten att ta del av journalistik som präglas av mångfald, allsidig nyhetsförmed- ling, kvalitet och fördjupning, oavsett var i man bor. De för- slag som lämnas ska vara konkreta, genomarbetade och så långsiktiga som möjligt med tanke på att medieutvecklingen är pågående och kommer att fortsätta. Vid utformningen av verktygen, t.ex. nya mediepolitiska stöd, ska EU:s konkurrens- och statsstödsregler beaktas. Förslagen som lämnas ska vara kostnadseffektiva. I utarbe- tandet av förslagen ska utredaren ha en internationell utblick. Inom ramen för uppdraget har utredningen även läm- nat promemorian De offentligt finansierade medierna – frågeställ- ningar som bör utredas inför nästa tillståndsperiod. Promemorian återges i bilaga 3. Utredningen har vidare lämnat forskningsantologin Människorna, medierna & marknaden. forsknings- antologi om en demokrati i förändring (SOU 2016:30). I linje med direktivens två delar har utredningens arbete bedrivits i två faser. I den första fasen – analysfasen – inhämtades underlag och utfördes analyser som i enlighet med direktiven redovisats i delbetän- kandet. Det fokuserar på medborgare och medieborgare i relation till mediernas innehåll, medan analysen av mediemarknaden, dess struk- tur och pågående förskjutningar har förlagts till den andra fasen – förslagsfasen – och redovisas i detta slutbetänkande. Här beskrivs även utredningens medborgarundersökning, tillgänglighet till medier för personer med funktionsnedsättning, mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna samt en översikt över utveck- lingen vad gäller desinformationen i det svenska medielandskapet. har det varit en strävan att ge så många som möjligt tillfälle att komma till tals om de frågor som har ingått i uppdraget, som slutna möten med branschintressenter har undvikits i syfte att vidmakthålla utredningens oberoende. Under den andra fasen av utredningsarbetet har dialogerna och rundabordssamtalen i första hand handlat om den bredd av mediepo- litiska verktyg som i enlighet med direktiven identifierat i den första fasen. Följande möten med koppling till för- slagsdelen av uppdraget har hållits med företrädare för myndigheter, organisationer och medier och : –Myndigheter och organisationer som är berörda av frågor om tillgängliga medier för personer med funktionsnedsättning: Myndigheten för tillgängliga medier, Myndigheten för press, radio och tv, , Tidningen 8 sidor, Handikapp förbunden, , Hörselskadades riksför- bund, Förbundet och . ––Organisationer som företräder de nationella minoriteterna: Judiska centralrådet, , i , , (),Sverigefinländarnas delegation, och Sverigefinska ung- domsförbundet.1 –Kommersiella medier: Tidningsutgivarna (), TV4, Tidskrifter, och mediebyråer. –Myndigheter vars verksamhet på olika sätt är berörd av medie området: , Myndigheten för press, radio och tv, Myndigheten för tillgängliga medier, , och Sida. –Myndigheter vars verksamhet på olika sätt är berörd av det vidare medieområdet: Datainspektionen, , Justitie kanslern, och . –Nya medieinitiativ: , Jmini, Älvsbynews/just , Fanzingo, , , Visslan, Content Central, , , Community Media , just nu och sajten Bättre stadsdel. –De offentligt finansierade medierna: , och . –Mottagare av driftsstöd i det nuvarande presstödssystemet: , , Östran/Nyheterna, Sydöstran, , Mittmedia, , och Fådagarsgruppen. –Behovet av jämförbar statistik i den digitala miljön: Tidnings statistik (TS), TNS , Mediemätning i (MMS), , och Myndigheten för press, radio och tv. 1 var inbjudet men avböjde att delta vid det möte som hölls med de nationella mino- riteterna. Under arbetet med den del av uppdraget som avser mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna har dock samrått i andra former med bl.a. och ungdomsförbundet (se kapitel 5). –Distributionen av papperstidningar: Tidningsutgivarna och , , Grafiska Företagen, Postnord och (). –Kultur- och fritidsberedningen, Kommuner och Landsting (SKL). –Globala aktörer: Google och Facebook. –Andra utredningar vars arbete berör medieområdet: den norska medieutredningen (Mediemangfoldsutvalget), Utredningen för en nationell biblioteksstrategi, och . Mötena har resulterat i viktiga inspel till utredningsarbetet, såväl muntliga som skriftliga, vid och i anslutning till respektive möte eller vid andra tillfällen. Den särskilda utredaren har deltagit i flera panelsamtal och konfe- renser, såväl i som utomlands. Internationellt bl.a. som talare på i () samt danska redaktörsdygnet i (11–) och vid en samling av de nordiska mediemyndigheterna i (). I bland annat via medverkan på Mediedagarna i (7–), serie om yttrande- frihet (), Svensk biblioteksförenings samtal om yttran- defrihet under Almedalsveckan () samt institutets opinionsbildningskonferens (), som även sändes på . Utredningen har haft en webbplats () med information om utredningens pågående arbete och där den särskilda utredaren har bloggat och 18 nyheter har publicerats. Alla intresserade har kunna framföra sina åsikter i en forumfunktion. Vidare har utredningen haft ett Twitterkonto (@ medieutredning) i syfte att förenkla allmänhetens och mediernas kontakt med utredningen. Webbplatsen kommer att vara öppen efter att avslutat sitt arbete. Externa samarbetspartners och kontakter har under den andra utredningsfasen haft samar- betspartners till hjälp för att samla in nya uppgifter och producera underlag till kapitel i slutbetänkandet. Det gäller , , , , och . Stort tack till alla. Därtill har utredningen haft kontakt med och inhämtat uppgifter från ett stort antal myndigheter, branschorganisationer, intresse organisationer, de offentligt finansierade medierna, enskilda medie- företag, myndigheter, forskare, sakkunniga, debattörer och medbor- gare. Ett stort tack till alla som på detta sätt har bidragit till utredningens arbete. forskningsantologi, med utredningens forsk- ningsledare docent som redaktör, samlade följande framstående medieforskare från landets lärosäten som författare: , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , ,UlrikaFacht,UllaCarlsson,HelenaFrancke,ÅsaSöderlind, , och . Forskarna är här nämnda i samma ordning som deras kapitel förekommer i forsk- ningsantologin. Antologin presenterades av och ett urval av forskarna vid i . har genomfört två enkätstudier, den ena i samar- bete med – om journalisternas situation – medan den andra är en medborgarundersökning som genomförts av Statitiska centralbyrån (SCB) på uppdrag av . Resultatet av den förstnämnda undersökningen redovisas i kapitel 3 medan den sistnämnda redovisas i detta kapitel, avsnitt 2.2.2. Båda undersökningarnafinnsatthämtaisinahelheterpåMedieutredningens webbplats. På historiskt sett har medborgarna kraftigt förändrat sin medieanvändning, såväl när det gäller grad av aktivitet och val av plattformar, som när det gäller sitt förhållande till innehållet. I utred- ningens delbetänkande analyserades de nya rollerna som medie borgare och medborgarjournalister. Därefter har genomfört en omfattande medborgarundersökning för att få en bild av medborgarnas upplevda behov av medier och deras upplevelse av tillgången till kvalitativ nyhetsförmedling. Dessa analyser, som redo- visas kortfattat i detta avsnitt, har varit viktiga för att inhämta det medborgarperspektivsomvaritutgångspunkteniMedieutredningens arbete. I takt med digitaliseringen, som bl.a. sänkt trösklarna för att aktivt medverka till att skapa innehåll och sprida det, har medborgarna lämnat den forna passiva mottagarrollen för att i allt högre utsträck- ning bli innehållsproducenter och -distributörer. Medborgarna har blivit det i delbetänkandet kallade ”medie borgare”. Begreppet lanserades av och i ett arbete för intresseorganisationen , åren 2013–2014. Syftet med arbetet var att öka kunskaperna och stärka förtroendet för ansvarig utgivarrollen och stimulera till publi- cistiskt ansvar i det nya, vidare medielandskapet.2 I arbete har termen emellertid kommit att användas i betydelsen ”medborgare som använder medier för att själva producera innehåll samt sprida innehåll till andra”. Denna nya aktivare roll rymmer en stor demokratistärkande potential, då även allmänheten nu teoretiskt besitter genomslagskraften hos de forna massmedierna. Det har därför varit av särskild vikt för utredningen att peka på vikten av möjliggörande infrastruktur i hela landet, beho- vet av en god offentlighetskultur och vikten av att höja medie- och informationskunnigheten i hela befolkningen. Var och en behöver den kunskap och de färdigheter som förr enbart rymdes i mass- medieföretagen. En underkategori till dessa medialt aktiva medborgare av särskilt intresse för har varit s.k. medborgarjournalister. Oavsett om dessas verksamhet är en heltidssyssla eller något som utövas mer sporadiskt skulle medborgarjournalisterna kunna utgöra ett viktigt komplement till de traditionella medierna, inte minst när det gäller att bredda de redaktionella perspektiven, även inom ramen för praktisk anskaffning i samarbete med traditionella medier. Här har det också skett flera framgångsrika initiativ som öppnat för med- skapande. Dessa medborgarjournalister skulle i sig själva kunna komma ifråga som mottagare för mediestöd. analys visar emellertid på svårigheter när det gäller att få till stånd innehålls- och spridningsformer via vilka medieborgare på egen hand bedriver jour- nalistik. Utöver kompetens- och trovärdighetsproblematiken hand- lar det om den konstaterade bristen på uthållighet i verksamheter av det här slaget. Få svenska initiativ har existerat sammanhållet , ett faktum som fått utredningen att välja bort denna kategori som direkta stödmottagare. Utöver förskjutningen från passiva mottagare till att medbor- garna i många fall själva utgör medier har utredningen identifierat ett antal viktiga trender, som beskrivits i detalj i delbetänkandet. 2 Begreppet MedIEborgare, där IE står för Individuellt Egenansvar, föreslogs av Bodenfors/ bilda en långsiktigt utvecklingsbar plattform för en rad aktiviteter med syfte att förtydliga och lyfta fram det ansvar som bör följa med friheten att publicera som den digi- tala tekniken medför för var och en. omfattar bl.a. användarnas rörelse från traditionella medier till digi- tala och framförallt mobila plattformar. Men också om rörelsen från traditionella medier till sociala medier. För båda dessa förskjutningar är trenden mer markant i de unga åldersgrupperna men den märks i samtliga åldersgruppers nyhetsan- vändning, förutom de allra äldsta. Tydligast är rörelsen bort från papperstidningar och tablå-tv. En annan trend är den sviktande betal- viljan för kvalitativ journalistik.3 En oroväckande utveckling som konstaterades i delbetänkandet är de neddragningar av redaktionell närvaro som skapat vita fläckar i medielandskapet, där medborgarna inte längre har tillgång till obero- ende nyhetsrapportering. Ny forskning från visar att nedskärningarna av dagstidningarnas redaktioner fortsätter och att var fjärde kommun saknar en nyhetsredaktion. När en lokal- redaktion läggs ner, minskar kommunbevakningen. visar en studie att rapporteringen om kommunpolitik ökar något och att det i första hand är lokaltidningarna som står för rapporteringen. I storstäderna är gratistidningarnas roll för kommunrapporteringen större.4 För att ytterligare fördjupa förståelsen för medborgarnas relation till medier, med tonvikt på medier som levererar lokal kvalitativ journa- listik och nyhetsförmedling, gav i uppdrag att genomföra en bred medborgarundersökning i enkätform. I under- sökningen Hjälp oss stärka framtidens medier, som genomfördes –, ingick 5 000 slumpmässigt utvalda personer, folkbokförda i i åldersgruppen . Urvalsramen skapades med hjälp av data från SCB:s register över totalbefolkningen och indelades utifrån boendeortens storleksklass. Urvalet delades sedan i två lika stora delar, utifrån om den kommun 3Visserligen pekar SCB:s medborgarundersökning på att varannan svensk säger sig vara redo att betala, men enkätsvar är inte alltid liktydigt med praktisk handling. Här refereras till sjun- kande upplagor och att långt ifrån alla som haft pappersprenumeration tar ett digitalt abonnemang. (2015). – Tillståndet för journalistiken 2014/2015. som urvalspersonen tillhör har nyhetsredaktion respektive inte har det. Den senare indelningen bygger på uppgifter som generöst ställts till förfogande av (). , professor i journalistik vid , har lämnat värdefulla underlag och synpunkter om undersökningens upplägg och resultat. Andelen svarande i medborgarundersökningen uppgick till . Undersökningens resultat i sin helhet finns att hämta på webbplats. I detta avsnitt redovisas några av de centrala resultaten. Efterfrågan på lokala nyheter Fyra av tio tar själva reda på vad som händer i den egna kommunen eller regionen . De som bor i en kommun som har nyhetsre- daktion i större utsträckning () än de som bor i en kom- mun som saknar nyhetsredaktion (). Inrikes födda följer med mer än utrikes födda. Unga följer med mindre () jämfört med de som är eller äldre (). Efterfrågan på nationella och internationella nyheter Två av tre tar själva reda på vad som händer i , något mer än var femte gör det . Nästan lika många tar själva reda på vad som händer i världen. Även här är det de yngsta och de utrikes födda som följer med i mindre utsträckning. Män tar i större utsträckning reda på vad som händer jämfört med kvinnor. Tillgång till traditionella medier med lokala nyheter Av de som har tillgång till traditionella medier tar del av dessa.5 Två av tre som tar del av de lokala nyheterna anser att dessa nyhe- ter är av bra kvalitet. De som är eller äldre tar del i högre utsträckning () än de som är (). Inrikes födda i större utsträckning () än utrikes födda (). Användning av traditionella medier med lokala nyheter av befolkningen tar del av lokala nyheter genom SVT och/eller lokal morgontidning (se figur 2.1). Det är vidare en större andel som använder gratistidningar än nationella morgontid- ningar och kvällstidningar för lokala nyheter. Figur 2.1 Användning av traditionella medier för att ta del av lokala nyheter Källa: Medborgarundersökningen. Kommentar: Andel i befolkningen . Flera svar kan anges. På landsbygden och i mindre tätorter är det vanligare att använda lokal morgontidning för att att ta del av nyheter om den egna kommunen jämfört med tätorter med fler än 200 000 invånare (se 5 Med traditionella medier, som morgontidningar, kvällstidningar och gratistidningar, avses i enkäten dessa medier såväl i sina fysiska som digitala spridningsformer. I större tätorter använder man i större utsträckning gratistidningar och nationella morgontidningar för att ta del av lokala nyheter. Figur 2.2 Användning av lokala morgontidningar Källa: Medborgarundersökningen. Kommentar: Andel i befolkningen som använde lokal morgontidning för att ta del av lokala nyheter, efter storlek på boendeort. Användning av icke traditionella medier, andra medier Knappt hälften av befolkningen använde andra medier för att ta del av lokala nyheter . Personer som bor i en kommun som saknar nyhetsredaktion använder inte icke traditionella medier i högre utsträckning än de som bor i kommuner med nyhetsredak- tion.6 Yngre använder andra medier för att ta del av lokala nyheter i större utsträckning än äldre. Var tredje använde Facebook för att ta del av nyheter om den egna kommunen . Kvinnor i större utsträckning än män. En större andel utrikesfödda () använde Youtube för att ta del av lokala nyheter än inrikes födda (). 6 Med icke traditionell media menas i enkäten , Youtube, Twitter, Instagram, Snapchat men också podcasts, bloggar, vloggar och så vidare. SVT och SR, inklusive lokala kanaler, är de medier som största andel av befolkningen har mycket stort förtroende för. Inrikes födda har större förtroende för än utrikes födda. I kommuner som har nyhetsredaktion är det fler som har förtro- ende för nationell morgontidning jämfört med de som bor i kom- muner utan nyhetsredaktion. Det är vanligare att boende i tätort med 200 000 invånare eller fler har större förtroende för nationell morgontidning. En tredjedel av befolkningen svarar att de har litet eller inget förtroende för kvällstidningar. Att betala för kvalitativa lokala nyheter Ungefär hälften av befolkningen svarar att de kan tänka sig att betala för kvalitativa lokala nyheter. Bättre journalistik och ökad lokal rap- portering är de främsta anledningarna bakom betalviljan. Medborgare i kommuner där det inte finns någon lokal nyhetsredaktion kan i större utsträckning tänka sig att betala för kvalitativa nyheter, förut- satt att rapporteringen om den egna kommunen ökade. Personer kan i större utsträckning än personer över 65 tänka sig att betala, om rapporteringen kan anpassas efter egna behov och önske- mål. Var fjärde kan tänka sig att betala för bättre journalistik, fler kvin- nor än män. Boende i tätort med 200 000 invånare eller fler kan i större utsträckning tänka sig att betala om det blir bättre journalistik än boende på landsbygden och i tätorter med färre än 100 000 invånare. Spridning och delning av nyheter Drygt var femte uppger att de delade eller spred nyheter . I gruppen var det . Det är även vanligare bland utrikes födda att dela eller sprida nyheter () jämfört med inrikes födda (). Majoriteten som spred nyheter gjort det via Facebook (). Ungefär var tredje invånare upplever att det ibland sker större för- ändringar i närmiljön utan att man blivit tillräckligt informerad i förväg, när det ännu fanns en chans att påverka (se figur 2.3). Lika stor andel upplever att det händer, fast sällan. Adderar man de som svarar att det ofta händer () med dem som svarar att det sker ibland är det av invånarna som upplever denna typ av informationsunderskott. Åtta av tio anser att det är myndigheter som i första hand ansvarar för att informera medborgarna om kom- mande större förändringar i närmiljön. Inrikes födda mer (80 pro- cent) än utrikes födda (). Män anser i högre utsträckning () än kvinnor () att det i första hand är media som ansvarar för denna typ av information. Figur 2.3 Upplevt informationsunderskott Källa: Medborgarundersökningen. Kommentar: Hur ofta möts man av större förändringar i närmiljön utan att ha blivit tillräckligt informerad för att ha en chans att påverka? Andelar av befolkningen . Drygt nio av tio uppger att de brukar rösta i allmänna val, personer i mindre utsträckning än personer som är eller äldre. uppger att de är aktiva i ett politiskt parti, andelen som är aktiva i en organisation som verkar i en samhällsfråga är 14 pro- cent. Det finns inget som tyder på att de som saknar tillgång till lokal nyhetsredaktion skulle ha ett lägre samhällsengagemang. En fjärdedel är aktiva i olika samhällsfrågor i sociala medier, yngre personer, under , i större utsträckning än personer . Det är ingen skillnad på hur aktiv man är om man bor i en kommun som har lokal nyhetsredaktion eller inte. Däremot är personer som är aktiva i ett politiskt parti eller organisation mer aktiva i samhälls- frågor i sociala medier. I delbetänkandets efterord beskrivs hur de digitala möjligheterna i medielandskapet öppnar dörrar som i historien varit stängda och att det finns en enorm potential i att denna utveckling kan stärka demokratin. skapar denna omvälvande utveckling nya ojäm- likheter eller disharmonier. Följande balanspunkter identifierades: ––Balansen mellan granskare och granskade (som belyste hur ned- skärningarna inom nyhetsmedierna parat med en expansion av offentlig sektors kommunikationsverksamheter skapat ett för- ändrat styrkeförhållande). ––Balansen mellan öppenhet och integritet (som pekade på behovet av att designa för transparens och insyn utan att enskildas integri- tet urholkas). ––Balansen mellan stad och land (som blottlade förskjutningen mot att de miljöernas perspektiv dominerar samt hur bristen på journalistik och en fullödig bredbandstäckning riskerar att utesluta medborgare, båda faktorer som försvagar mångfalden). –Balansen mellan offentligt finansierade medieföretag och fria, kommersiella medieföretag (som redovisade hur SR, SVT och UR haft en stabil och svagt ökande intäkt som de kom- mersiella medieföretagens intäkter minskar, och att dessa medie slag trots allt konkurrerar om människors tid och engagemang). –Balansen mellan dominanta aktörer och övriga (som beskrev för- skjutningen mot en mediemarknad med två utvecklingsscenarier, ett för dominanta – med viss hållbarhet i sikte – och ett för övriga).