sou · H4B374 · 2016-11-08 00:00:00 — Denna instans skulle i så fall antingen ansvara även för offentliggörande av redovisningarna och för tillsyn eller endast fungera som ”brevlåda” för intäktsredovisningarna och vidare- befordra dem till Kammarkollegiet. Ett alternativ att överväga är att föreningar, ledamöter och ersättare som endast är verksamma på regional och/eller lokal nivå ska lämna sina intäktsredovisningar till respektive länsstyrelse i stället för till den centrala tillsynsmyndigheten. är regional valmyndighet med ansvar i länet för frågor om val, och har därmed tillgång till uppgifter om partierna inom sitt område. I lagstiftningsärendet rörande insynslagen övervägde regeringen att lägga uppdraget att utöva tillsyn över lagen på . Regeringen konstaterade att uppdraget att samla in och offentlig- göra partiernas intäktsredovisningar i och för sig var förenligt med ansvar för information om val till både partierna och allmänheten. Eftersom lagen skulle innehålla inslag av tillsyn och kontroll talade detta dock enligt regeringen mot att lägga uppgifterna på , som huvudsakligen ansvarade för att planera och samordna genomförandet av val och landsomfattande folkomröstningar samt att på grundval av den slutliga rösträkningen fördela mandaten mellan partierna (prop. 2013/14:70 s. 70). Riks- dagen lämnade uttalandet utan erinran (bet. 2013/14:KU35, rskr. 2013/14:163). Samma resonemang som i propositionen till insyns- lagen fördes av regeringen beträffande kan föras även i fråga om länsstyrelserna, eftersom de också är valmyndig- heter. Ett annat alternativ är att intäktsredovisningar från dem som är verksamma endast på dessa nivåer ges in till respektive landstings- fullmäktige eller kommunfullmäktige. Eventuellt skulle vissa sam- ordningsvinster kunna uppnås, främst för partierna, om deras intäktsredovisningar enligt insynslagstiftningen och redovisningar enligt kommunallagen (KL) skulle kunna ges in till samma instans. Som redogjorts för tidigare (se avsnitt 5.7.3) ska en mottagare av kommunalt partistöd lämna en skriftlig redovisning till fullmäktige som visar att partistödet har använts för avsett ändamål (2 kap. 9 och 11 §§ KL). Kravet på sådan redovisning infördes genom en lagändring som trädde i kraft (SFS 2013:1053). Båda typerna av redovisningar ska ges in , . Tillsyn och sanktioner m.m. Det rör sig dock om två helt olika regelverk som på många sätt skiljer sig åt och där syftet bakom bestämmelserna om redovisning är olika. När det gäller redovisning enligt bestämmelserna i kom- munallagen beslutar vidare varje landstings- och kommunfull- mäktige om hur redovisningen ska gå till. Förfarandet kan alltså skilja sig åt mellan olika landsting och kommuner. Samma ideella förening inom ett parti kan dock i vissa fall komma att vara skyldig att lämna både intäktsredovisning och redovisning enligt KL om hur det kommunala partistödet har använts. Vissa samordnings- vinster skulle således kunna uppkomma med en gemensam redo- visning. En samordning av mottagandet av dessa redovisningar framstår dock som svår att genomföra av praktiska skäl. När erfarenhet finns av de olika redovisningssystemen kan frågan lämpligen övervägas på nytt. Tills vidare bör mottagningen av intäktsredovisningar enligt insynslagstiftningen handhas av staten. Det är enligt vår bedömning mest överskådligt om alla intäkts- redovisningar publiceras på samma webbplats. En annan ordning skulle bl.a. göra det svårare att göra jämförelser mellan uppgifterna i olika intäktsredovisningar och redovisningarna skulle bli mindre lättillgängliga för allmänheten. Greco understryker i sina rekom- mendationer och utvärderingar vikten av att partiernas intäktsredo- visningar offentliggörs på ett sätt som gör dem lättillgängliga för allmänheten. Det framstår som mindre lämpligt ur kostnads- och effektivi- tetssynpunkt att låta flera myndigheter dela på uppgiften att ta emot och offentliggöra intäktsredovisningarna. Det skulle innebära att flera myndigheter skulle behöva utbilda personal och ta fram rutiner för detta. Vidare skulle de behöva bygga upp IT-system för att kunna ta emot intäktsredovisningarna i elektronisk form och eventuellt även offentliggöra dem på sin webbplats. Att låta flera myndigheter använda samma IT-system skulle vara juridiskt svår- löst. Vidare behöver ställning tas till frågor om personuppgifts- ansvar och myndigheternas behandling av känsliga personuppgifter (se vidare nästkommande avsnitt). Det bör därför vara en enda myndighet som har hand om alla intäktsredovisningar. var, som tidigare nämnts, det första tillfälle då de redovisningsskyldiga enligt insynslagen skulle ge in intäktsredo- visningar till Kammarkollegiet. Kammarkollegiet har inrättat sin Tillsyn och sanktioner m.m. verksamhet efter de uppgifter som tilldelats myndigheten och har bl.a. byggt upp ett elektroniskt system för att ta emot och offent- liggöra intäktsredovisningarna enligt den nuvarande lagen. Kolle- giet kommer att ha tagit emot intäktsredovisningar i när den reglering som vi föreslår kan förutses träda i kraft. Även med beaktande av att våra förslag innebär relativt stora utökningar av redovisningsskyldigheten talar effektivitetshänsyn starkt för att låta uppgifterna att ta emot och offentliggöra redovisningarna samt att utöva tillsyn över lagen ligga kvar hos Kammarkollegiet. Vår bedömning är, mot den nu redovisade bakgrunden, att Kam- markollegiet även fortsatt ska vara den myndighet som ska ta emot och offentliggöra intäktsredovisningar samt även utöva tillsyn över lagen. Detta bör gälla samtliga redovisningsskyldiga på central, regional och lokal nivå. Det bör också gälla i fråga om förbudet mot att ta emot anonyma bidrag. Kammarkollegiet bör därvid ha samma befogenheter som enligt den nuvarande lagen såvitt avser rätten att besluta om förelägganden och att förena ett beslut om föreläggande med vite. Vi bedömer som framgått att det inte framstår som lämpligt att samordna mottagandet av intäktsredovisningar och redovisningar enligt kommunallagen om hur det kommunala partistödet har använts. Emellertid anser vi att det kan finnas anled- ning att utvärdera landstingens och kommunernas erfarenheter av redovisning enligt kommunallagen och Kammar- kollegiets erfarenheter av intäktsredovisning på regional och lokal nivå. När sådan erfarenhet finns bör det på nytt övervägas om det kan finnas fördelar med ett samarbete eller en samordning mellan å ena sidan Kammarkollegiet, och å andra sidan landsting och kom- muner, kring redovisning enligt de två regelsystemen. Vi anser att samtliga intäktsredovisningar ska ges in till Kammar- kollegiet, som också ska ansvara för offentliggörande av redovis- ningarna. Tillsyn och sanktioner m.m. Kammarkollegiet ska också, enligt vår mening, utöva tillsyn över insynslagstiftningen. 14.2.2Närmare om Kammarkollegiets uppgifter Förslag: Kammarkollegiet ska på sin webbplats – utöver intäkts- redovisningarna – publicera uppgifter om inbetalningar till kolle- giet enligt de föreslagna bestämmelserna om anonyma bidrag, inklusive uppgifter om inbetalare och storleken av inbetalade belopp. Kammarkollegiet ska inte längre publicera uppgifter om vilka som inte har gett in någon intäktsredovisning. Bedömning: Tillsynens inriktning bör vara densamma som enligt den nuvarande insynslagen. En bestämmelse, som reglerar Kammarkollegiets behandling av känsliga personuppgifter, bör finnas även i den nya lagen. Uppgifter som ska publiceras på Kammarkollegiets webbplats I avsnitt 14.1.1 redogörs för vilka uppgifter som Kammarkollegiet ska publicera på sin webbplats enligt lagen (2014:105) om insyn i finansiering av partier, insynslagen. Syftet med insynslagen är att trygga allmänhetens insyn i hur partier finansierar sin verksamhet. Bestämmelser om vilka uppgifter som Kammarkollegiet på sin webbplats ska göra tillgängliga för allmänheten är enligt vår bedömning av avgörande betydelse för i vilken mån detta syfte kommer att uppnås. Av avgörande betydelse för detta är också hur uppgifterna presenteras, vilka sökfunktioner som kommer att finnas m.m. Det är givetvis angeläget att allmän- heten kan ta del av uppgifterna på ett lättillgängligt och användar- vänligt sätt. Enligt den nuvarande insynslagen ska Kammarkollegiet på sin webbplats publicera uppgifter om vilka partier som inte har gett in en intäktsredovisning. Våra förslag innebär att en stor mängd före- ningar, ledamöter och ersättare kommer att omfattas av lagstift- Tillsyn och sanktioner m.m. ningen men att de kommer att vara skyldiga att till Kammarkolle- giet ge in en intäktsredovisning endast de år då deras intäkter över- stiger en viss beloppsgräns. Kammarkollegiet kommer i fråga om dessa inte att kunna avgöra om de skulle ha gett in en intäktsredo- visning utan att i det enskilda fallet göra en utredning om före- ningens, ledamotens eller ersättarens intäkter. Kammarkollegiet kommer i fråga om ideella föreningar som ingår i partier och sido- organisationer inte heller att ha tillgång till heltäckande uppgifter om vilka sådana föreningar som finns. Kammarkollegiet bör mot denna bakgrund inte längre ha skyldighet att på sin webbplats publicera uppgifter om vilka som inte har gett in en intäktsredovis- ning. Vi föreslår, som redovisats i kapitel 12, att det ska vara förbjudet för partier och deras sidoorganisationer samt för ledamöter, ersättare och valkandidater att ta emot anonyma bidrag vars värde överstiger en tjugondels (0,05) prisbasbelopp. Det motsvarar för , se förordningen (2016:863) om prisbasbelopp och förhöjt prisbasbelopp för . Vi föreslår vidare att den till vilken ett eventuellt sådant otillåtet anonymt bidrag har lämnats, inom ska betala ett belopp motsvarande värdet av bidraget till den del det överstiger beloppsgränsen till givaren eller, om så inte kan ske, till Kammarkollegiet. Om detta inte görs ska det otillåtna anonyma bidraget anses mottaget. Vi anser att det är av intresse för allmän- heten att få kunskap om i vilken utsträckning ett otillåtet anonymt bidrag har lämnats till någon, som sedan har avhänt sig det genom att göra en inbetalning till Kammarkollegiet. Därför föreslår vi att Kammarkollegiet på sin webbplats ska publicera uppgifter om inbetalningar till kollegiet enligt de föreslagna bestämmelserna om anonyma bidrag, inklusive uppgifter om inbetalare och storleken av inbetalade belopp. Tillsynens inriktning och omfattning Regeringen anförde i den proposition som föregick insynslagen (prop. 2013/14:70 s. 76–78) att det är en utgångspunkt att brister i ett partis fullgörande av den föreslagna redovisningsskyldigheten i förlängningen ska kunna få politiska konsekvenser snarare än rättsliga sådana. Det är enligt vad som uttalades i första hand all- Tillsyn och sanktioner m.m. mänheten, väljarna, som ska stå för kontrollen av de offentliggjorda redovisningarna och myndighetens tillsyn bör enbart avse att säkerställa att partierna fullgör de skyldigheter i fråga om redovisning av intäkter som de har enligt lagen. Det borde enligt regeringen emellertid finnas verktyg för att säkerställa att lagens bestämmelser följs genom någon form av offentlig tillsynsmekanism. Tillsyns- myndigheten borde av anförda skäl ha en begränsad skyldighet att utöva aktiv tillsyn. lämnade uttalandet utan erinran (bet. 2013/14:KU35, rskr. 2013/14:163). Våra förslag innebär att antalet enskilda som omfattas av bestäm- melserna om redovisningsskyldighet kommer att vara betydligt fler, som endast en mindre andel av dem kommer att vara skyldiga att ge in intäktsredovisning till Kammarkollegiet ett visst år. De som ett visst år inte är skyldiga att ge in en intäktsredovisning kommer det året inte att behöva ge in någonting till Kammar- kollegiet. Vidare innebär våra förslag vissa ändringar rörande vilka uppgifter en intäktsredovisning ska innehålla och ett förbud mot anonyma bidrag. Redovisningsskyldigheten utökas enligt vårt förslag till att omfatta ytterligare några hundra regionala och lokala partier samt cirka 8 000 organisationer som ingår i partier och sidoorganisationer och som är egna ideella föreningar. Vidare kommer alla de omkring 25 000 ledamöterna och ersättarna för ledamöter av , landstings- fullmäktige, kommunfullmäktige och att om- fattas. Bland de, enligt förslaget, redovisningsskyldiga på regional och lokal nivå finns ett stort antal mycket små partier av olika slag samt lokalorganisationer av vilka de minsta består av bara några få medlemmar. Det är, enligt vad som upplysts vid kommitténs inter- vjuer (se kapitel 7) med representanter för partier och organisationer inom partier, ovanligt att partier, sidoorganisationer, ledamöter och ersättare på regional och lokal nivå får bidrag från enskilda. De föreslagna förändringarna kommer att innebära utmaningar och behov av förändrade arbetssätt för Kammarkollegiet. Vi anser att tillsynens inriktning i princip bör vara densamma som enligt den nuvarande lagstiftningen. Det är även fortsatt i första hand allmänheten, väljarna, som ska stå för kontrollen av de offent- liggjorda redovisningarna. Det bör enligt vår mening även i första hand vara allmänheten som står för kontrollen av att de som ett visst år ska ge in intäktsredovisning till Kammarkollegiet gör det. Tillsyn och sanktioner m.m. Myndigheten bör säkerställa att de som är skyldiga att lämna intäktsredovisning , dvs. ideella föreningar på central nivå inom partier som får statligt partistöd eller har mandat i Europa- parlamentet samt inom sådana partiers sidoorganisationer, fullgör denna skyldighet. I övrigt bör tillsynsmyndigheten agera om en anmälan från någon enskild eller andra omständigheter ger särskild anledning till det. Myndigheten bör också på eget initiativ kunna genomföra vissa kontroller och utredningar. bör emellertid även fortsatt ha en begränsad skyldighet att utöva aktiv tillsyn. Enligt insynslagen får Kammarkollegiet behandla sådana person- uppgifter som avses i 13 § personuppgiftslagen (1998:204), om uppgifterna har lämnats i en intäktsredovisning eller annars är nöd- vändiga för att Kammarkollegiet ska kunna fullgöra sina skyldig- heter enligt insynslagen (22 §). Personuppgiftslagen innehåller generella regler om behandling av personuppgifter och ska tillämpas av både myndigheter och enskilda. Lagen genomför och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med av- seende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet) i nationell rätt. Person- uppgiftslagen är subsidiär i förhållande till annan lagstiftning. Detta innebär att, om det i en annan lag eller i en förordning finns bestäm- melser som avviker från personuppgiftslagen, de bestämmelserna ska gälla (2 §). Dessa avvikande bestämmelser får dock inte strida mot dataskyddsdirektivet. I 13 § personuppgiftslagen finns ett generellt förbud mot att behandla känsliga personuppgifter. Som känsliga personuppgifter räknas bl.a. personuppgifter som avslöjar politiska åsikter. I personuppgiftslagen anges ett antal undantag från förbudet. Regeringen bedömde i propositionen som föregick insynslagen (prop. 2013/14:70) att den föreslagna lagens bestämmelser innebar att Kammarkollegiet och partierna skulle behandla personuppgifter enligt personuppgiftslagen. Uppgift om en bidragsgivares identitet var enligt regeringen att anse som en känslig personuppgift i person- uppgiftslagens mening, liksom även uppgift om en valkandidats Tillsyn och sanktioner m.m. Eftersom uppgift om partitillhörighet hos den som ställer upp i ett val hade offentliggjorts av kandidaten själv ansåg regeringen att det, i enlighet med en undantagsregel i 15 § personuppgiftslagen, var tillåtet att behandla sådana personuppgifter (s. 74 och 75). Rege- ringen anförde därefter (s. 75): Vidare får ideella organisationer med politiskt syfte inom ramen för sin verksamhet behandla känsliga personuppgifter om organisationens medlemmar och sådana andra personer som på grund av organi- sationens syfte har regelbunden kontakt med den (17 §). Partierna torde ha möjlighet att utföra viss behandling av uppgifter om bidrags- givare med stöd av detta undantag, om det rör sig om återkommande bidragsgivare som kan anses ha regelbunden kontakt med partiet. Långtifrån alla bidragsgivare torde dock ha sådan regelbunden kontakt med partierna att de omfattas av denna undantagsreglering. Bestäm- melsen i 17 § personuppgiftslagen begränsar vidare möjligheten att lämna ut uppgifter till tredje man. För sådana utlämnanden krävs ett uttryckligt samtycke från den registrerade. Undantaget i 17 § är inte heller tillämpligt på Kammarkollegiets behandling av känsliga person- uppgifter. Det kan alltså konstateras att regleringen i personuppgiftslagen inte ger tillräckligt stöd för den behandling av känsliga personuppgifter som är nödvändig för att partierna och Kammarkollegiet ska kunna fullgöra sina skyldigheter enligt den föreslagna lagen. Enligt data- skyddsdirektivet är det dock möjligt att i nationell lagstiftning göra ytterligare undantag från förbudet mot behandling av känsliga person- uppgifter av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse. Regeringen bedömer att intresset av insyn i och kontroll av partiers och valkandidaters finan- siering får anses vara ett sådant viktigt allmänt intresse som avses i direktivet. Det är således möjligt att göra undantag från förbudet att behandla känsliga personuppgifter för den behandling som förslaget innebär. När det gäller frågan om hur dessa undantag bör hanteras i den föreslagna lagen gör regeringen följande överväganden. I den föreslagna lagen anges att partier i en intäktsredovisning till Kammarkollegiet ska redovisa vissa i lagen angivna uppgifter. En offent- ligrättslig reglering som på ett sådant sätt ålägger partierna att lämna ut vissa uppgifter måste anses vara en sådan reglering som går före bestäm- melserna i personuppgiftslagen (se prop. 1997/98:44 s. 116). Rege- ringen instämmer därför i promemorians bedömning att partiernas behandling av känsliga personuppgifter enligt den nya lagen inte förut- sätter någon ytterligare reglering. []Regeringens förslag innebär dock att uppgifter om fysiska personers identitet inte ska göras tillgängliga på Kammarkollegiets webbplats […]. Detta innebär att det finns skäl att i den nya lagen för- tydliga stödet för myndighetens behandling av känsliga personupp- gifter. Regeringen anser därför att lagen bör innehålla en uttrycklig Tillsyn och sanktioner m.m. bestämmelse som reglerar Kammarkollegiets behandling av känsliga personuppgifter. Vi ansluter oss till regeringens nu redovisade bedömning. Våra för- slag innebär en utökad krets redovisningsskyldiga liksom vissa änd- ringar i fråga om vad en intäktsredovisning ska innehålla. I kretsen redovisningsskyldiga ingår enligt vårt förslag, förutom partier, sidoorganisationer och ideella föreningar inom partier och sido- organisationer också ledamöter och ersättare för ledamöter. Vidare innebär våra förslag att partier, sidoorganisationer, ledamöter, ersättare för ledamöter och valkandidater till Kammarkollegiet ska överföra uppgifter om att de har tagit emot anonyma bidrag samt att Kammarkollegiet ska ta emot och på sin webbplats publicera uppgifter om det. Uppgifter om ledamöter och ersättare för leda- möter är enligt vår bedömning, i likhet med uppgifter om valkandi- dater att betrakta som känsliga personuppgifter. Eftersom uppgift om partitillhörighet hos den som ställer upp i ett val har offentlig- gjorts av kandidaten själv är det, i enlighet med 15 § personuppgifts- lagen, tillåtet att behandla sådana personuppgifter. Våra förslag innebär i övrigt inga sådana förändringar som ger upphov till någon annan bedömning än den som regeringen gjorde inför införandet av insynslagen. En bestämmelse motsvarande den gällande, som reglerar Kammarkollegiets behandling av känsliga personuppgifter, bör således finnas även i den nya lagen. En ny EU-förordning om dataskydd antogs av och , och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personupp- gifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning)1. Förordningen ska, enligt dess artikel 99, tillämpas , vilket innebär att personuppgiftslagen från och med den tidpunk- ten är tillämplig. En av regeringen tillsatt utredning, (Ju 2016:04), har i uppdrag att föreslå de anpassningar och författningsbestämmelser som dataskyddsförord- ningen ger anledning till. Uppdraget ska redovisas . Dataskyddsförordningens artikel 9 innehåller bestäm- 1 OJ L 119, , p. 1–88 (- 32016R0679). Tillsyn och sanktioner m.m. melser som i princip motsvarar dataskyddsdirektivets bestämmelser i fråga om behandling av känsliga personuppgifter. Vår övergripande bedömning är att tillämpningen av dataskyddsförordningen inte kommer att leda till någon förändring i sak såvitt avser möjligheten att behandla personuppgifter i enlighet med vårt förslag till ny insynslag. Med hänsyn till att det pågår en utredning med uppdrag att se över lagstiftningen har vi inte anledning att göra en mer djup- gående analys av frågan. Vi föreslår vidare att den nya insynslagen ska träda i kraft innan dataskyddsförordningen ska börja tillämpas. Den av oss föreslagna bestämmelsen bör därför hänvisa till person- uppgiftslagen. Vi anser att Kammarkollegiet på sin webbplats ska publicera upp- gifter om inbetalningar till kollegiet enligt de föreslagna bestäm- melserna om anonyma bidrag, inklusive uppgifter om inbetalare och storleken av inbetalade belopp. Kammarkollegiet ska enligt vår mening inte längre publicera uppgifter om vilka som inte har gett in någon intäktsredovisning. Vidare bedömer vi att tillsynens inriktning bör vara densamma som . En bestämmelse motsvarande den gällande, som reglerar Kammarkollegiets behandling av känsliga personuppgifter, ska finnas även i den nya lagen. 14.3.1Sanktioner vid överträdelse av bestämmelser om intäktsredovisning Förslag: Om en anmälan från någon enskild eller andra om- ständigheter ger särskild anledning till det, ska Kammarkollegiet utreda om någon som inte har gett in en intäktsredovisning enligt lagen var skyldig att göra det eller om en ingiven intäkts- redovisning är felaktig. Om en sådan utredning visar att skyldighet att ge in intäkts- redovisning förelåg, men denna inte gavs in , ska en för- seningsavgift tas ut med ett belopp om Tillsyn och sanktioner m.m. –av en ideell förening på central nivå inom ett parti som har mandat i eller eller annars får stöd enligt lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier och av en ideell förening på central nivå inom ett sådant partis sidoorganisation, –av en annan ideell förening, samt –av en ledamot och en ersättare för ledamot. En särskild avgift ska tas ut om intäktsredovisning är felaktig på så sätt att intäkter har utelämnats eller redovisats med för lågt belopp eller om uppgiftsskyldigheten i övrigt inte har fullgjorts på ett korrekt sätt. Om intäkter har utelämnats eller redovisats med för lågt belopp ska en särskild avgift tas ut i enlighet med nu gällande bestämmelser. I de fall då den redovisningsskyldige inte fullgjort sin upp- giftsskyldighet på ett korrekt sätt, ska en särskild avgift tas ut med ett belopp om –av en ideell förening på central nivå inom ett parti som har mandat i eller eller annars får stöd enligt lagen (1972:625) om statligt stöd till politiska partier och en ideell förening på central nivå inom ett sådant partis sidoorganisation, samt –av en annan ideell förening, en ledamot och en ersättare för ledamot. De nu gällande bestämmelserna om föreläggande som får förenas med vite och om sanktionsavgifter ska i övrigt tillämpas även på de, enligt vårt förslag, redovisningsskyldiga på regional och lokal nivå samt inom sidoorganisationer. Tillsyn och sanktioner m.m.