sou · H4B342 · 2016-06-16 00:00:00 — Möjligheterna att i brottmål delge en stämning med en utlänning som vistas utrikes är begränsade och i första hand beroende av de regler som i detta fall gäller i respektive 131 Se t.ex. lagen (2003:1174) om vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar. I denna lag regleras vissa former av samarbete som används inom ramen för internationell rättslig hjälp men även i det internationella polissamarbetet. De samarbetsformer som reg- leras i lagen är gemensamma utredningsgrupper, kontrollerade leveranser och brottsutred- ningar med användning av skyddsidentitet. Köp av sexuell tjänst LIRB omfattar inte delgivning, utlämning eller överlämnande, för vilka särskild lagstiftning finns. De svenska domstolarnas möjligheter att begära rättslig hjälp i brottmål utomlands regleras uttömmande i lagen. I lagen finns också vissa bestämmelser om att svenska åklagare får ansöka om hjälp utom- lands. Utgångspunkten är emellertid att svenska åklagare kan begära rättslig hjälp utomlands i den utsträckning som den andra staten tillåter detta. Om och under vilka förutsättningar svenska åklagare och dom- stolar kan få hjälp från andra stater är en fråga som styrs av gällande bestämmelser i den aktuella staten och de internationella överens- kommelser som är bindande mellan den andra staten och . Många stater kräver avtal om ömsesidig rättslig hjälp för att kunna samarbeta. Det finns en rad internationella konventioner som ger möjlighet till rättsligt samarbete. Den grundläggande konventionen på området är Europeiska konvention om inbördes rätts- hjälp i brottmål och dess två tilläggsprotokoll. tillkom EU- konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål. Vidare har och rådets direktiv /41/EU om en europeisk utredningsorder antagits. Direktivet ersätter i prin- cip alla nu gällande regler om bevisinhämtning mellan EU:s med- lemsstater. I Ds 2015:57, En europeisk utredningsorder, lämnas förslag till genomförande av direktivet i form av en ny lag som ska få före- träde framför LIRB. Även en rad andra internationella konventioner, såsom konvention mot korruption, konven- tionen mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen, konventionen om penningtvätt, efterforskning, beslag och förver- kande av av brott innehåller bestämmelser om internationell rättslig hjälp i brottmål. I många av dessa konventioner finns krav på dubbel straffbarhet. Även direktivet om en europeisk utrednings- order ger medlemsstaterna förhållandevis stora möjligheter att vägra verkställighet av utredningsåtgärder med hänvisning till ett krav på dubbel straffbarhet (se artikel 11.1.g). Mot denna bakgrund finns det risk att polis respektive åklagare inte kan förväntas få fullt biträde av utländska myndigheter för utredning av ett brott som i de flesta länder inte är kriminaliserat. Möjligheterna till internationell rättslig hjälp kan även variera bero- ende på om brottet har begåtts i en EU-medlemsstat eller inte. Enligt vår uppfattning är det viktigt att påtala de svårigheter som Köp av sexuell tjänst finns i ovan nämnt avseende eftersom det kan antas att om inga åtal eller lagföringar sker kan förtroendet för kriminaliseringen komma att urholkas. En ytterligare aspekt av införandet av ett undantag från dubbel straffbarhet som rör möjligheterna till effektiv lagföring är att det utöver ett sådant undantag även krävs ett åtalsförordnande för att åtal ska kunna väckas och därefter prövas av svensk domstol. Lagstiftaren har, som nämnts ovan, ansett att det i viss utsträck- ning ska bero på en prövning av förhållandena i det särskilda fallet, om de svenska myndigheterna ska använda sig av de möjligheter till lagföring som ges i bestämmelserna i 2 kap. 1–3 §§ BrB. Det kan i vissa fall finnas många goda skäl för att den svenska straffrättskip- ningen inte bör ingripa i så stor utsträckning som jurisdiktions- bestämmelserna tillåter. Som huvudregel gäller därför att åtal för ett brott som har förövats utanför får väckas endast efter särskilt åtalsförordnande. Utan ett sådant förordnande får alltså åtal inte väckas för t.ex. ett sexköp utomlands. Dock gäller undan- tag från kravet på åtalsförordnande t.ex. för brott begånget i , , eller , eller på fartyg eller luft- fartyg i reguljär trafik mellan orter belägna i eller någon av nämnda stater (se i avsnitt 3.3. ovan om samtliga undantag från kravet på åtalsförordnande). Om en person som omfattas av svensk domsrätt till följd av sin anknytning till gör sig skyldig till köp av sexuell tjänst i ett annat land än , , eller eller på fartyg i reguljär trafik mellan orter belägna i eller någon av dessa stater krävs således ett åtalsförordnan- de för att åtal ska kunna väckas i för gärningen. Ovan har redogjorts för hur prövningen av åtalsförordnande sker . I prövningen av om åtalsförordnande ska meddelas när en person med anknytning till har köpt sexuella tjänster utom- lands ska beaktas bl.a. gärningens allvar, anknytningen till och gärningslandets intresse av att gärningen lagförs. I dessa avseen- den kan sägas att köp av sexuell tjänst inte kan anses vara en gärning av särskilt allvar. En sådan gärnings anknytning till kan sägas främst bestå i symbolvärdet av att från svenskt håll markera att sexköp är oacceptabla, oavsett var i världen de sker. För det fall gärningen har begåtts i ett land där köp av sexuella tjänster inte är kriminaliserade torde inte gärningslandet ha något större intresse av att gärningen lagförs i . Utöver de stater som nämnts ovan, Köp av sexuell tjänst där det inte krävs något åtalsförordnande, är det endast ett fåtal stater som har kriminaliserat köp av sexuell tjänst i någon form. Dessa stater kan möjligen antas ha ett något större intresse av att gärningen lagförs. Inom ramen för prövningen av om åtalsförordnande ska med- delas har det ofta krävts att det finns ett påtagligt och berättigat intresse av att lagföring kommer till stånd i . I den bedöm- ningen ska även vägas in vilka praktiska möjligheter det finns för en rättegång här, t.ex. med beaktande av den bevisning som finns här eller kan skaffas in och den tilltalades personliga närvaro vid rätte- gången. Som nämnts ovan kan det antas att svårigheter kan uppstå i fråga om inskaffande av bevisning m.m. genom t.ex. internationell rättslig hjälp. Det kan därmed antas att det i många fall inte kom- mer att anses att ett sådant påtagligt och berättigat intresse föreligger som brukar krävas för att åtalsförordnande ska meddelas. Som nämnts ovan talar vidare folkrättsliga hänsyn för en restriktiv tillämpning av utrymmet för extraterritoriell domsrätt. Sammantaget gör vi bedömningen att åtalsförordnande, när en person med anknytning till har gjort sig skyldig till köp av sexuell tjänst utomlands, inte kommer att meddelas i någon större utsträckning. Även mot den nu angivna bakgrunden föreslår vi således att brottet köp av sexuell tjänst inte ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet. Skäl som kan åberopas till stöd för ett eventuellt undantag från kravet på dubbel straffbarhet Som tidigare angetts har vi i uppdrag att, oavsett vårt ställnings- tagande i sak, lämna förslag på hur ett undantag från kravet på dubbel straffbarhet bör utformas. I det följande redogör vi för vilka skäl som kan göras gällande till stöd för att ett undantag från kravet på dubbel straffbarhet ska införas. Köp av sexuella tjänster är oacceptabla oavsett om de sker i eller utomlands. De som säljer sexuella tjänster befinner sig ofta i en mycket utsatt situation och utnyttjas inte sällan av såväl köpare som kopplare eller människohandlare. En lagstiftning som inte fullt ut återspeglar denna syn på köp av sexuella tjänster kan riskera att urholka respekten för straffbestämmelsen och att motverka den Köp av sexuell tjänst attitydförändring som förbudet medfört. Det svenska förbudet mot sexköp avser bl.a. att markera, även gentemot andra länder, inställning till handeln med sexuella tjänster och det klandervärda i att köpa sex. Från dessa utgångspunkter är det inte en tillfreds- ställande ordning att sådana handlingar som bedöms som sexual- brott enligt svensk lag kan begås av t.ex. svenska medborgare som besöker andra länder där förfarandet inte är straffbelagt. Prostitution medför allvarliga skador såväl för individen som för samhället. Det är därför viktigt att tydligt markera att inställning till köp av sexuella tjänster gäller oavsett var i världen de sker. Det angivna talar för att köp av sexuell tjänst ska kunna lagföras i oav- sett var brottet har begåtts. Vidare är det väl etablerat, såväl internationellt som i , att det finns en koppling mellan prostitution och brottslighet såsom människohandel och koppleri. Det handlar inte sällan om brottslig- het i organiserad form som genererar stor ekonomisk och som verkar över nationsgränser. Det är angeläget att motverka att personer med anknytning till bidrar till denna brottslighet utomlands genom att där köpa sexuella tjänster. Även detta talar för att lagföring av brottet i dessa fall alltid borde kunna ske vid svensk domstol. Ett undantag i angivet hänseende skulle också klargöra att köp av sexuell tjänst är oacceptabelt oavsett var köpet sker och vem som köper eller säljer tjänsten. Bestämmelsens normgivande effekt skulle även kunna vara verksam utomlands. Dessutom är naturligtvis män- niskovärdet lika stort i andra länder som i och en kränkning utomlands är lika allvarlig som här. Att köpa tillgång till någons kropp är ett brott och det som betraktas som ett brott när det begås i borde vara möjligt att lagföra i även om det sker utomlands. Ett undantag från regeln om dubbel straffbarhet skulle kunna medföra att svenskars sexköpande minskar även utomlands såsom t.ex. gatuprostitutionen minskat i efter att straff- bestämmelsen om förbud mot sexköp infördes. En invändning mot ett slopande av kravet på dubbel straffbarhet är naturligtvis att det i vissa fall skulle uppkomma bevissvårigheter när händelsen utomlands ska utredas av svenska myndigheter. Det kan dock hävdas att de principiella skäl som talar för ett undantag ger fördelar som överväger de praktiska nackdelar som kan upp- komma vid utredningar av brottet. Bevissvårigheter torde för övrigt Köp av sexuell tjänst kunna föreligga även i vissa andra typer av mål. Svårigheten är så- ledes inte specifik just för frågan om dubbel straffbarhet. Närmare om utformningen av ett eventuellt undantag från kravet på dubbel straffbarhet vid köp av sexuell tjänst utomlands Som nämnts ovan har vi i uppdrag att lämna förslag på hur ett undantag från kravet på dubbel straffbarhet vid köp av sexuella tjänster utomlands bör utformas. I det följande redogör vi för hur ett sådant undantag skulle kunna utformas. Undantaget bör omfatta både köp av sexuell tjänst och det av oss föreslagna brottet grovt köp av sexuell tjänst Enligt vårt förslag i avsnitt 3.7.3 ska brottet köp av sexuell tjänst gradindelas. Vår uppfattning är att ett undantag från kravet på dubbel straffbarhet bör, om det skulle införas, omfatta såväl brottet köp av sexuell tjänst som det av oss föreslagna brottet grovt köp av sexuell tjänst. Som framgår ovan kommer brottet köp av sexuell tjänst även fortsättningsvis att innehålla böter i straffskalan. Det skulle kunna argumenteras för att undantagsregeln inte bör omfatta brott med böter i straffskalan. Ett alternativ till det angivna skulle kunna vara att undantaget endast skulle omfatta det grova brottet av köp av sexuell tjänst. En sådan lösning skulle också kunna moti- veras med att det brottet är förbehållet de allvarligare fallen av köp av sexuell tjänst (se avsnitt 3.7.4) för vilka böter inte anses utgöra en tillräcklig påföljd. Mot detta kan dock anföras att de argument som framförts för ett undantag från den dubbla straffbarheten när det gäller köp av sexuell tjänst är principiella ställningstaganden vilka har bäring på samt- liga köp av sexuell tjänst, oavsett svårighetsgrad och oavsett vilken påföljd som är föreskriven för brottet. Argumenten avser företeel- sen som sådan. Därutöver bör påpekas att förhållandet att böter finns i straffskalan i senare tiders lagstiftningsarbeten inte ansetts utgöra hinder mot införande av undantag från kravet på den dubbla straffbarheten (se mer om detta ovan). Mot angiven bakgrund kan, enligt vår uppfattning, ett undantag endast för de grova fallen inte tillräckligt motiveras. Ett eventuellt undantag från kravet på dubbel Köp av sexuell tjänst straffbarhet bör således gälla såväl köp av sexuell tjänst som grovt köp av sexuell tjänst. Ett undantag från den dubbla straffbarheten bör enligt vår uppfatt- ning omfatta även försök till brott i den utsträckning brotten är straffbara på försöksstadiet. Förberedelse till brott har inte i något av tidigare lagstiftningsärenden undantagits från kravet på dubbel straffbarhet. Det sagda innebär att undantaget från den dubbla straff- barheten kommer att omfatta även försök till brott i den utsträck- ning brotten är straffbara på försöksstadiet och att man vid dessa brott inte kommer att tillämpa de begränsningar som följer av 2 § tredje och fjärde styckena BrB. Vilka personkretsar som skulle komma att omfattas av svensk domstols behörighet Som nämnts ovan i avsnitt 3.3 anges i 2 kap. 2 § första stycket BrB att för brott som begåtts utom riket döms efter svensk lag och vid svensk domstol, om brottet begåtts av en person tillhörande någon av de personkretsar som räknas upp i bestämmelsen. Enligt gällande rätt skulle svenska medborgare och utländska medborgare med hem- vist i omfattas av svensk domstols behörighet (p. 1), om ett undantag införs från kravet på dubbel straffbarhet för brottet köp av sexuell tjänst. Vidare skulle behörigheten omfatta en utlänning utan hemvist i , men som efter brottet blivit svensk med- borgare eller tagit hemvist här i riket, samt en gärningsman som är dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare och som finns här i riket (p. Som ett exempel på en av de kategorier av personer som räknas upp i p. 2 skulle en relativt stor grupp nordiska medborgare med anknytning till komma att omfattas av svensk doms- rätt. En dansk medborgare som bor i , men som exempel- vis arbetar i skulle sannolikt bedömas ”finnas här” enligt bestämmelsen i 2 kap. 2 § BrB och skulle därmed omfattas av svensk domsrätt för ett sexköp som skett i , där köp av sex är lagligt. Han eller hon skulle även kunna åtalas för brottet efter- som något krav på åtalsförordnande inte gäller för brott som skett i Köp av sexuell tjänst (se ovan i avsnitt 3.3). De enda kraven som ställs är det grundläggande kravet för att förundersökning ska inledas, att det finns anledning att anta att brott har förövats (23 kap. 1 § RB) och att åklagare på objektiva grunder kan emotse en fällande dom, för att åtal ska få väckas (20 kap. 6 § RB). När det gäller frågan om svensk domstols behörighet att döma för brott som begåtts utom riket, efter svensk lag, när gärningsman- nen är en annan utlänning som finns här i riket, gäller enligt 2 kap. 2 § första stycket p. 3 BrB ett krav på att det på brottet enligt svensk lag kan följa fängelse . Kravet på att straffskalan ska överstiga fängelse innebär att svensk domstol inte skulle vara behörig att döma en sådan annan utlänning, som finns här i riket, för brottet köp av sexuell tjänst av normal- graden, eftersom det enligt vårt förslag inte ska vara möjligt att döma till mer än sex månaders fängelse för detta brott. Däremot skulle behörighet föreligga i fråga om vårt föreslagna brott grovt köp av sexuell tjänst. För det fall brottet köp av sexuell tjänst inte gradindelas i enlig- het med vårt förslag ovan (se avsnitt 3.7.3), kommer den befintliga straffskalan för brottet att kvarstå, dvs. med ett maximistraff om fängelse . Samtliga gärningar som faller in under den nuvaran- de bestämmelsen om köp av sexuell tjänst kommer därmed kunna lagföras när en gärningsman, som inte är svensk eller nordisk eller har hemvist här, finns här i riket. Enligt vår uppfattning finns inte anledning att för brottet köp av sexuell tjänst göra avsteg från de nu gällande reglerna om omfatt- ningen av svensk domstols behörighet och tillämpligheten av svensk lag. Nämnas bör även att kravet på åtalsförordnande i 2 kap. 5 § BrB kan innebära en begränsning av hur långtgående denna domsrätts- regel blir i praktiken. Vi återkommer till detta nedan. Svensk domstol bör ha möjlighet att döma till svårare straff än vad som föreskrivs på gärningsorten I tidigare lagstiftningsärenden där frågan om undantag från kravet på dubbel straffbarhet behandlats har det ansetts att det inte funnits anledning att tillämpa den begränsning av svensk domsrätt som följer av 2 kap. 2 § tredje stycket BrB (se avsnitt 3.3), på grund Köp av sexuell tjänst av dess nära samband med kravet på dubbel straffbarhet.132 Vi anser att det på liknande sätt finns anledning att ge svenska domstolar möjlighet att döma till påföljd som är att anse som strängare än det svåraste straff som är föreskrivet för brottet enligt lagen på gärnings- orten både vad gäller köp av sexuell tjänst och vårt föreslagna brott grovt köp av sexuell tjänst. Även för det fall brottet köp av sexuell tjänst inte gradindelas i enlighet med vårt förslag ovan (se av- snitt 3.7.3), bör begränsningen av svensk domsrätt enligt ovan inte tillämpas. Krav på särskilt åtalsförordnande Som ovan nämnts krävs beror det på en prövning av förhållandena i det särskilda fallet, om de svenska myndigheterna ska använda sig av de möjligheter till lagföring som ges i bestämmelserna i 2 kap. 1–3 §§ BrB. Även om ett undantag från kravet på dubbel straffbar- het införs kan det i vissa fall finnas många goda skäl för att den svenska straffrättskipningen inte bör ingripa i så stor utsträckning som jurisdiktionsbestämmelserna tillåter. Som huvudregel gäller därför att åtal för ett brott som har förövats utanför får väckas endast efter särskilt åtalsförordnande. Utan ett sådant för- ordnande får alltså åtal inte väckas för t.ex. ett sexköp utomlands. Om en person som omfattas av svensk domsrätt till följd av sin anknytning till gör sig skyldig till köp av sexuell tjänst i ett annat land än , , eller eller t.ex. på fartyg i reguljär trafik mellan orter belägna i eller någon av dessa stater (se avsnitt 3.3 om samtliga situationer som är undan- tagna kravet på åtalsförordnande) krävs således ett åtalsförord- nande för att åtal ska kunna väckas i för gärningen. Ovan har redogjorts för hur prövningen av åtalsförordnande sker . 132 Se t.ex. prop. 2012/13:111 s. 106. Köp av sexuell tjänst Bestämmelsens lydelse och en författningskommentar 2 kap. 2 § BrB För brott som begåtts utom riket döms efter svensk lag och vid svensk domstol, om brottet begåtts 1.av svensk medborgare eller av utlänning med hemvist i , 2.av utlänning utan hemvist i , som efter brottet blivit svensk medborgare eller tagit hemvist här i riket eller som är dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare och finns här, eller 3.av annan utlänning som finns här i riket och på brottet enligt svensk lag kan följa fängelse . Första stycket gäller inte, om gärningen är fri från ansvar enligt lagen på gärningsorten eller om den begåtts inom område som inte tillhör någon stat och enligt svensk lag svårare straff än böter inte kan följa på gärningen. I fall som avses i denna paragraf får inte dömas till påföljd som är att anse som strängare än det svåraste straff som är föreskrivet för brottet enligt lagen på gärningsorten. De inskränkningar av svensk domsrätt som anges i andra och tredje styckena gäller inte för sådana brott eller försök till brott som avses i 1.4 kap. 1 a och 4 c §§ och 16 kap. 10 a § första stycket 1 och femte stycket, 2.4 kap. 4 § andra stycket varigenom någon förmåtts att ingå ett sådant äktenskap eller en sådan äktenskapsliknande förbindelse som avses i 4 c §, 3.6 kap. 11 §, eller 4.6 kap. 1–6, 8, 9 och 12 §§, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . Paragrafen innehåller vissa regler om svensk domstols behörighet att döma över brott som har begåtts utomlands. Fjärde stycket har ändrats. Ändringen innebär att det görs ytterligare undantag från de in- skränkningar av svensk domsrätt som följer av kravet i andra stycket på dubbel straffbarhet och föreskriften i tredje stycket om beaktan- de av straffmaximum i gärningslandets lag, genom att även brottet köp av sexuell tjänst undantas. Undantaget innebär att brottet köp av sexuell tjänst kan bestraffas i även om det skulle vara fritt från ansvar enligt lagen i det land där de begicks. Likaså är svensk domstol oförhindrad att för dessa Köp av sexuell tjänst brott döma till påföljd som är att anse som strängare än det svåraste straff som är föreskrivet för brottet enligt lagen på gärningsorten. 4 Köp av sexuell handling av barn Enligt direktiven för utredningen ska vi se över straffskalan för köp av sexuell handling av barn och överväga en höjning av straffminimum i syfte att säkerställa en straffskala som återspeglar brottets allvar. I förevarande avsnitt redogörs för frågor hänförliga till köp av sexuell handling av barn. Avsnittet inleds med en kortare bakgrund (avsnitt 4.2). I avsnitt 4.3. redogörs för vissa frågeställningar röran- de ungdomar som utnyttjas i prostitution. Gällande rätt redovisas i avsnitt 4.4. Därefter redovisas inhämtad praxis och domstolarnas tillämpning av straffbestämmelsen om köp av sexuell handling av barn såvitt avser påföljdsbestämningen (avsnitt 4.5). Avsnitt 4.6 inne- håller en internationell utblick. Avsnittet avslutas därefter med våra överväganden och förslag hänförliga till ovan angivna frågeställ- ningar (avsnitt 4.7). Straffbestämmelserna i 6 kap. BrB har varit föremål för ett flertal omfattande reformeringar. Framför allt har bestämmelserna om brott mot barn och ungdomar ändrats i syfte att för- stärka skyddet för barn och ungdomar mot att utsättas för sexuella övergrepp. Likaså har man i den straffrättsliga lagstiftningen ytter- ligare velat markera allvaret i sexuella övergrepp mot barn. Brottet köp av sexuell handling av barn infördes i 6 kap. 9 § BrB i samband med reformering av 6 kap. BrB.1 sexual- brottsreform innebar genomgripande förändringar av straffbestäm- 1 Se prop. 2004/05:45. Köp av sexuell handling av barn melserna gällande sexuella övergrepp mot barn och förändringarna är grundade på en skärpt syn på sexualbrott mot barn. Straffbestäm- melsen fick en ny brottsrubricering men motsvarade sakligt till största delen vad som tidigare benämndes förförelse av ungdom. Enligt tidigare lagstiftning dömdes den som genom att utlova eller ge ersättning skaffar eller söker skaffa sig tillfälligt sexuellt um- gänge med någon som är för förförelse av ungdom enligt dåvarande 6 kap. 10 § BrB. Straffet var böter eller fängelse . Straffbestämmelsen om förförelse av ungdom tillkom med och avsåg att bereda ungdom ökat skydd mot att dras in i prostitution. Bestämmelsen var en del av det generella skyd- det för personer mot att utsättas för sexuella övergrepp. Bestämmelsen har ändrats , bl.a. då en tidigare upptagen särskild åldersgräns för homosexuella förbindelser slopades. Den dåvarande straffbestämmelsen om förförelse av ungdom var enligt förarbetena avsedd att tillämpas endast vid fall av utnyttjande av ungdomar i gatuprostitution eller liknande förhållanden.2 För att på ett effektivt sätt skydda ungdomar från att dras in i prostitution föreslog sexualbrottskommitté i sitt betänkande, Sexual- brotten – Ett ökat skydd för den sexuella integriteten och angränsande frågor, (SOU 2001:14) att tillämpningsområdet för köp av sexuella tjänster av ungdomar borde utvidgas till att omfatta även köp av sexuella tjänster av ungdomar som sker under andra förhållanden än sådana som utgjorde rena prostitutionsförhållanden samt sådana fall där en person nyttjade en sexuell tjänst som någon annan beta- lade. Kommittén föreslog även att tillämpningsområdet skulle ut- vidgas så att det dåvarande uttrycket sexuellt umgänge ersattes med uttrycket sexuell handling. Det sistnämnda begreppet ansågs ha en något vidare innebörd.