sou · H4B358d2 · 2016-09-15 00:00:00 — Hade läkaren däremot bedrivit läkarverksamhet här i och lämnat upp- gifter för publicering i utlandet om hälsan hos enskilda patienter som han hade behandlat här, då hade ett brott mot tystnadsplikt enligt svensk lag förelegat. Sådant uppgiftslämnande hade inte om- fattats av meddelarskyddet enligt 13 kap. 6 § och han hade således kunnat åtalas för brott mot tystnadsplikt trots att uppgifterna lämnats i publiceringssyfte, dock under förutsättning att brottet hade begåtts med uppsåt. Kravet på dubbel straffbarhet är därmed uppfyllt och det skulle inte vara i strid med svenska allmänna rätts- principer att bifalla den danska ansökan. De korta preskriptionstiderna för brott i tryckta skrifter bör inte alltid betraktas som en allmän svensk rättsprincip på det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området. I stället bör det finnas möj- lighet att med utgångspunkt i omständigheterna i det enskilda fallet pröva om rättsligt bistånd ska kunna lämnas trots att en gärning är preskriberad enligt grundlagarna. Även i den här frågan kan det vara relevant att ta hänsyn till om det skadar intresset att värna en fri debatt och allmän upplysning i om rättsligt bistånd beviljas. Om en ansökan om rättsligt bistånd avser en publicering som främst vänder sig till allmänheten här i eller ett upp- giftslämnande inför en sådan publicering, bör de preskriptions- frister som följer av TF och YGL vara utgångspunkten för bedöm- ningen. Handläggningstiden för en ansökan om bistånd hos svenska myndigheter bör dock som regel inte vägas in när preskriptions- frågan bedöms. Det ska således normalt inte minska möjligheterna att bevilja bistånd om behandlingen av en ansökan drar ut . Det måste i alla situationer finnas en bortre gräns för hur sent en begäran om bistånd får framföras, dvs. även när en publicering eller ett uppgiftslämnande endast har begränsade beröringspunkter med . En utgångspunkt vid den bedömningen kan vara att en tidsåtgång som påtagligt överstiger som motsvarar den aktuella preskriptionstiden i TF eller YGL tillsammans med myn- digheternas rimliga handläggningstider av en ansökan inte ska kunna godtas när en begäran om bistånd prövas. Krav på att det aktuella förfarande i utlandet som ligger till grund för ansökan ska handläggas av specialåklagare eller bli före- mål för juryprövning utgör inte allmänna rättsprinciper som måste vara uppfyllda för att rättsligt bistånd ska kunna lämnas. En viktig frågeställning vid prövningen av en ansökan är dock om process- ordningen i det land som begär rättsligt bistånd uppfyller grund- läggande krav i fråga om rättssäkerhet. De krav som följer av Europa- konventionen bör här utgöra den nedre gränsen för vad som kan godtas. Det skulle strida mot svenska allmänna rättsprinciper att bevilja rättsligt bistånd om den utländska processordningen inte når upp till dessa krav. Detsamma bör gälla i fråga om polis- och åklagarväsendet i den begärande staten om detta är inblandat i för- farandet, t.ex. i egenskap av förundersökningsledare. En ansökan om rättsligt bistånd kan i många fall antas avse åtgärder som inte är direkt riktade mot den som ansvarar straff- eller skadeståndsrättsligt. I stället kan åtgärden tänkas avse t.ex. förhör med ett vittne eller en fråga om husrannsakan och beslag. Vid prövning av en sådan ansökan får svenska myndigheter bedöma om åtgärden begärs inom ramen för ett ingripande i utlandet som är förenligt med svenska allmänna rättsprinciper enligt de kriterier som anförs ovan. I fråga om meddelarskyddet bör det framhållas att efterforsk- ningsförbudet i 3 kap. TF inte kan frångås vid internationellt rätts- ligt bistånd. Om ansökan från den begärande staten avser en åtgärd som syftar till att utreda identiteten hos meddelare, författare eller någon annan som har rätt till anonymitet enligt TF behöver dels kravet på dubbel straffbarhet vara uppfyllt, dels förutsättningar föreligga att vidta efterforskning enligt bestämmelserna i 3 kap. TF. Det skulle vara i strid med svenska allmänna rättsprinciper att lämna rättsligt bistånd om dessa förutsättningar inte är uppfyllda. I princip ska motsvarande gälla i fråga om tystnadsplikt för t.ex. redaktionsmedlemmar enligt nuvarande 3 kap. 3 § TF om identiteten hos meddelare m.fl. De undantag från tystnadsplikt som avses i bestämmelsens andra stycke ska kunna bli tillämpliga även vid åtgärder som vidtas i form av internationellt rättsligt bistånd. Kravet på dubbel straffbarhet ska vara uppfyllt i fråga om de brott- stadganden som anges i punkt 2–4 i andra stycket. Dessutom måste de övriga förutsättningar för undantag från tystnadsplikten som anges i bestämmelsen vara uppfyllda. Andra än svenska medborgare För andra än svenska medborgare får särskilda begränsningar göras genom lag i fråga om tryckfriheten. Paragrafen motsvarar nuvarande 14 kap. 5 § andra stycket. ”utlänningar” i den nuvarande lydelsen har ersatts med ”andra än svenska medborgare” enligt den terminologi som används i 2 kap. 25 § RF (se också prop. 2009/10:80 s. 148 f.). Bestämmelsen får en delvis ny innebörd genom att skyddet enligt TF med förslaget som en utgångspunkt tillkommer ”var och en” och inte svenska med- borgare. Möjligheten att i lag begränsa tryckfriheten för andra än svenska medborgare finns redan enligt den nuvarande bestämmelsen. Förslaget innebär bl.a. att de konkreta begränsningar som gäller enligt den nuvarande grundlagstexten för andra än svenska med- borgare som försvinner (jfr nuvarande 5 kap. 1 och 2 §§). Ett för- farande enligt denna bestämmelse blir nu den enda tillgängliga metoden för att begränsa tryckfriheten för andra än svenska med- borgare. Frågor som inte regleras i grundlagen I frågor som inte har reglerats särskilt i denna grundlag eller i en särskild lag som har meddelats med stöd av grundlagen, gäller vad som annars är före- skrivet i lag eller annan författning. Paragrafen motsvarar nuvarande 14 kap. 5 § första stycket. Lag- texten är omformulerad, delvis med utgångspunkt i nuvarande 11 kap. 1 § andra stycket YGL. Ändringarna är endast språkliga. 2Förslaget till lag om En översyn av yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) i språkligt och strukturellt hänseende har gjorts i syfte att göra grundlagen så tydlig och lättillämpad som möjligt. Denna del av uppdraget berörs närmare i avsnitt 7.2.1. Vi har, på samma sätt som när det gäller TF, gjort en allmän översyn av de nuvarande kapitelrubrikerna. Dess- utom har det i flera av kapitlen införts rubriker på två nivåer. Språket har genomgående moderniserats. Vidare har omfattande redaktion- ella ändringar gjorts, t.ex. har paragrafer flyttats om och delats upp. Bestämmelserna i nuvarande 7 kap. har delats upp i två separata kapitel där 7 kap. behandlar tillsyn och åtal samt 8 kap. särskilda tvångsmedel. I 1 kap. (Yttrandefriheten enligt denna grundlag) har ordningen på bestämmelserna ändrats så att de paragrafer som avser grund- lagens tillämpningsområde placeras tidigare i kapitlet. Enligt vårt förslag läggs dessa direkt efter den inledande s.k. portalparagrafen. Yttrandefriheten enligt denna grundlag Var och en är gentemot det allmänna tillförsäkrad rätt enligt denna grundlag att i ljudradio, tv och vissa liknande överföringar, offentliga uppspelningar ur en databas samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar offentligen uttrycka tankar, åsikter och känslor och i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst. Yttrandefriheten enligt denna grundlag har till ändamål att säkra ett fritt meningsutbyte, en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skap- ande. I den får inga andra begränsningar göras än de som följer av denna grundlag. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 1 § första och andra styck- ena. En saklig ändring i första stycket är att det anges att skyddet tillkommer ”var och en” i stället för, som enligt nuvarande ordning, ”varje svensk medborgare”. Av den föreslagna 12 kap. 3 § följer att skyddet för andra än svenska medborgare kan begränsas genom lag. I denna grundlag avses med program: innehållet i ljudradio, tv eller i andra sådana överföringar av ljud, bild eller text som sker med hjälp av elektromagnetiska vågor samt inne- hållet i offentliga uppspelningar ur en databas, tekniska upptagningar: upptagningar som innehåller text, bild eller ljud och som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med ett tek- niskt hjälpmedel, databas: en samling av information lagrad för automatiserad behandling. Paragrafen är ny och innehåller definitioner av begreppen ”pro- gram”, ”tekniska upptagningar” och ”databaser”. Definitionerna av databas och tekniska upptagningar är desamma som i nuvarande 1 kap. 1 § fjärde och femte styckena. ”Program” är en kortare form av det nuvarande begreppet ”radio- program”. Det klargörs att termen ”program” tar sikte på innehållet i de sändningar eller andra överföringar som behandlas i grundlagen (jfr prop. 1990/91:64 s. 107 f. och m.fl., Yttrandefrihets- grundlagen, 3:e uppl., s. 34 f. och 37). Detta kan sägas framgå av nuvarande 1 kap. 1 § tredje stycket även om YGL präglas av viss tvetydighet i det här avseendet (jfr bl.a. nuvarande 1 kap. 1 § första stycket). En förutsättning för att grundlagen ska vara tillämplig på pro- gram är att det rör sig om överföringar genom sändningar enligt 3 § eller tillhandahållanden till allmänheten av information ur en data- bas enligt 4 §. När ordet program förekommer längre fram i lagen avses alltså innehåll som grundlagen enligt något av dessa sätt är tillämplig på. I vissa fall tar dock regleringen sikte på situationer då sändning inte har skett eller ett tillhandahållande inte har påbörjats men där det finns en sådan avsikt, se bl.a. reglerna om meddelar- och anskaffarfrihet i 10 § och censurförbud i 11 §. Grundlagen är tillämplig även i dessa fall. Motsvarande gäller i fråga om tekniska upptagningar. För dessa krävs det att utgivning har skett enligt 8 §. Även här omfattas dock olika förstadier till utgivningen av grund- lagsskyddet. Bestämmelserna om tillämpningsområdet (föreslagna 3–8 §§) har placerats tidigare i kapitlet än vad som är fallet. Ändringarna är inte avsedda att medföra någon ändring i sak. Denna grundlag är tillämplig på sändningar av program som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel. Som sändningar av program anses också tillhandahållande till allmän- heten på särskild begäran av direktsända eller inspelade program, om start- tidpunkten och innehållet inte kan påverkas av mottagaren. Det som föreskrivs om program i denna grundlag gäller även program som förmedlas genom satellitsändning som utgår från . Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 6 § första och andra styck- ena och innehåller den grundläggande bestämmelsen om sändningar. Termen ”program” ersätter, liksom i grundlagen i övrigt, begreppet ”radioprogram”, se kommentaren till 2 §. Den nuvarande bestäm- melsen om grundlagens tillämplighet på webbsändningar, den s.k. webbsändningsregeln, har placerats i ett eget stycke, se andra stycket. Tredje stycket i den nuvarande paragrafen som avser undantag från grundlagen när det gäller vissa sändningar har flyttats och placerats tillsammans med andra undantagsbestämmelser längre fram i kapitlet. Denna grundlags föreskrifter om sändningar av program tillämpas också när information ur en databas tillhandahålls allmänheten 1. av någon av följande: a)en redaktion för en periodisk skrift eller ett program som avses i 3 §, b)ett företag för yrkesmässig framställning av sådana skrifter som avses i tryckfrihetsförordningen eller av tekniska upptagningar, c)en nyhetsbyrå, eller d)någon annan om det finns utgivningsbevis för verksamheten enligt 5 §, 2. på något av följande sätt: a)överföring på särskild begäran, b)enligt överenskommelse i förväg, c)framställning av tekniska upptagningar, skrifter eller bilder, eller d)offentlig uppspelning. För verksamhet som avses i första stycket 2 a och c tillämpas grundlagen under förutsättning att innehållet i databasen kan ändras endast av den som driver verksamheten. Även om viss information i databasen har tillförts av annan gäller grundlagen för sådana delar av databasen där det framstår som klart att informationen härrör från den som driver verksamheten. Vad som anges i denna paragraf gäller inte sådana tillhandahållanden ur en databas som avses i 3 § andra stycket. Databasregeln i nuvarande 1 kap. 9 § delas upp i fyra paragrafer: 4– 8 §§. I 4 § uttrycks att grundlagens bestämmelser om sändningar av program även ska tillämpas på tillhandahållanden ur databaser. Para- grafen motsvarar nuvarande 9 § första stycket och andra stycket första meningen. I bestämmelsen finns den uppräkning av aktörer med s.k. auto- matiskt grundlagsskydd för databasverksamhet och den punktupp- ställning när det gäller de olika medieformer som har skydd som förekommer i nuvarande 1 kap. 9 § första stycket. Detta behandlas här i två punktuppställningar i första stycket. I punkten 1 a förtyd- ligas att det enbart är redaktioner för sådana program som omfattas av regeln om sändningar i 3 § som utgör grund för s.k. automatiskt grundlagsskydd. Det krävs alltså att redaktionen även sänder t.ex. ett tv-program eller ger ut en tidning för att automatiskt skydd för en webbplats ska föreligga. Även en redaktion som sänder program via internet, t.ex. en bloggare som sänder ett program , har automatiskt skydd för sin databasverksamhet enligt databasregeln. Verksamhet som inte har en sådan koppling till tidningar eller radio- och tv-program omfattas enligt första stycket 1 d av grund- lagsskydd om det meddelas utgivningsbevis för databasverksam- heten. Vidare innebär bestämmelsen i likhet med den nuvarande regler- ingen att grundlagsskyddet för överföringar på särskild begäran (främst via internet) och vid framställning av bl.a. tekniska upp- tagningar (print on demand) förutsätter att innehållet i databasen kan ändras endast av den som driver verksamheten. Bestämmelsen i andra stycket andra meningen, som behandlas i avsnitt 11.2.2, innebär att grundlagsskyddet gäller för sådant inne- håll i en databas där det framstår som klart att informationen här- rör från den som driver verksamheten. Detta gäller även om någon annan än den som driver verksamheten kan ändra i databasens innehåll. Det är hur innehållet rent objektivt framstår för den som tar del av innehållet på t.ex. en webbplats som är avgörande för bedömningen, jfr NJA 2014 s. 128. Hur innehållet tekniskt sett har ordnats ges här ingen betydelse. Exempel på sådant innehåll där det framstår som klart att informationen härrör från den som driver verksamheten är ledarsidor och artiklar som skrivits av journalister på den aktuella tidningen. Denna bestämmelse är tillämplig vid före- komsten av allt externt material på en webbsida, t.ex. användar- kommentarer som inte förhandsgranskas, inbäddade länkar och ”flöden från sociala medier” såsom Twitter. Innehållet i tredje stycket innebär att upplysningen i nuvarande 1 kap. 9 § första stycket om att databasregleringen inte omfattar tillhandahållanden enligt den s.k. webbsändningsregeln enligt 3 § i samma kapitel har flyttats och placerats i ett eget stycke. Särskilt om databaser med utgivningsbevis 1.verksamheten är ordnad på det sätt som anges i 4 § och överföringarna utgår från , 2.en behörig utgivare har utsetts och åtagit sig uppdraget, och 3.verksamheten har ett namn som är sådant att det inte lätt kan förväxlas med namnet på en annan databas som omfattas av denna grundlag. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 9 § andra stycket andra meningen. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Ett utgivningsbevis gäller . Därefter upphör beviset. Beviset får förnyas, om det finns förutsättningar att utfärda ett sådant bevis. Det förnyas varje gång från utgången av den föregående tio- årsperioden. Om det inte längre finns förutsättningar att utfärda ett utgivningsbevis, får det återkallas. Detsamma gäller om verksamheten inte har påbörjats från den dag då utgivningsbeviset utfärdades eller om den som driver verksamheten har anmält att verksamheten upphört. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 9 § tredje stycket. Fjärde meningen i det stycket – ”Om utgivningsbeviset förfaller eller åter- kallas, tillämpas därefter föreskrifter i lag eller annan författning.” – har strukits. Meningen är närmast av upplysande karaktär och anger vad som gäller för databasen om utgivningsbevis inte längre finns, nämligen föreskrifter i vanlig lag. Meningen har emellertid bidragit till en tolkning som innebär att grundlagsskyddet när det gäller databaser med utgivningsbevis skulle kunna gälla även material som inte kommer från den som driver verksamheten, se avsnitt 11.2.3. För att klargöra att grundlagsskyddet gäller på samma sätt för data- baser med utgivningsbevis som för databaser med automatiskt grundlagsskydd har meningen utgått. Varje databas ska ha ett namn. Närmare föreskrifter om utfärdande, upphörande, förnyelse och åter- kallelse av utgivningsbevis samt om namn på databaser får meddelas i lag. Föreskrifter om straff för den som bryter mot en föreskrift som har med- delats med stöd av andra stycket får meddelas i lag. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 9 § fjärde till sjätte styck- ena. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Grundlagen är tillämplig på tekniska upptagningar som är utgivna. En tek- nisk upptagning anses utgiven när den har blivit utlämnad för att spridas till allmänheten i genom att spelas upp, säljas eller tillhandahållas på annat sätt. En teknisk upptagning ska inte anses utlämnad för att spridas till allmän- heten i enbart på den grunden att den skickas härifrån till mottagare i utlandet. Om grundlagen är tillämplig eller inte prövas i det enskilda fallet med utgångspunkt i vad som kan antas om spridningen. Om det inte framgår något annat av omständigheterna, ska grundlagen anses tillämplig på en upptagning som är försedd med sådana uppgifter som avses i 3 kap. 16 § eller 4 kap. 5 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 10 §. Ändringarna är endast språkliga. Program och tekniska upptagningar som jämställs med tryckta skrifter Att vissa program och tekniska upptagningar ska jämställas med tryckta skrifter framgår av 1 kap. 5 och 6 §§ tryckfrihetsförordningen. Paragrafen återger bestämmelsen i nuvarande 1 kap. 11 § att vissa program och tekniska upptagningar ska jämställas med tryckta skrifter. har detta gällt tryckta skrifter som är periodiska. Genom en utvidgning av den s.k. bilageregeln i 1 kap. 7 § TF gäller detta även skrifter som inte är periodiska. Se vidare om detta i kommentaren till 1 kap. 6 § TF. Det står var och en fritt att meddela uppgifter i vilket ämne som helst i syfte att göra dem offentliga i program eller genom tekniska upptagningar (med- delarfrihet). Denna frihet avser uppgifter som lämnas till författare eller andra upphovsmän samt utgivare, redaktioner, nyhetsbyråer och företag för yrkesmässig framställning av tekniska upptagningar. Det står också var och en fritt att anskaffa uppgifter i vilket ämne som helst i syfte att meddela eller offentliggöra dem enligt första stycket (anskaffar- frihet). I dessa friheter får inga andra begränsningar göras än de som följer av denna grundlag. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 2 §. Den har utformats så att den stämmer överens med motsvarande bestämmelse som före- slagits i TF. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Censurförbud och förbud mot andra hindrande åtgärder Myndigheter och andra allmänna organ får inte granska något som är avsett att framföras i program eller genom tekniska upptagningar. Det är inte heller tillåtet för en myndighet eller ett annat allmänt organ att på grund av inne- hållet förbjuda eller hindra framställning, offentliggörande eller spridning bland allmänheten av ett program eller en teknisk upptagning, om åtgärden inte har stöd i denna grundlag. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 3 § första stycket. Ändring- arna är endast språkliga. Trots bestämmelserna i 11 § får det i lag meddelas föreskrifter om granskning och godkännande av rörliga bilder i en sådan offentlig uppspelning ur en databas som avses i 4 § första stycket 2 d. Detsamma gäller rörliga bilder i tekniska upptagningar som ska visas offentligt. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 3 § andra stycket och avser den s.k. biografcensuren. Den nuvarande ordningen i bestämmel- sen kastas om så offentliga uppspelningar ur en databas – vilket får antas vara det vanligaste fallet – behandlas först. Exemplen ”filmer” och ”videogram” tas bort som exempel på tekniska upptagningar utan att någon saklig ändring är avsedd. Det är inte tillåtet för myndigheter eller andra allmänna organ att på grund av innehållet förbjuda eller hindra innehav eller användning av sådana tek- niska hjälpmedel som behövs för att kunna ta emot program eller för att kunna uppfatta innehållet i tekniska upptagningar, om åtgärden inte har stöd i denna grundlag. Detsamma gäller förbud mot anläggande av trådnät för sändning och tillhandahållande av program. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 3 § tredje stycket. Ändring- arna är endast språkliga. En myndighet eller ett annat allmänt organ får inte utan stöd i denna grund- lag ingripa mot någon för att han eller hon i ett program eller en teknisk upptagning har missbrukat yttrandefriheten eller medverkat till ett sådant missbruk. Inte heller får de utan stöd i denna grundlag av sådan anledning ingripa mot programmet eller upptagningen. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 4 §. Ändringarna är endast språkliga. Den som ska döma över missbruk av tryckfriheten eller på annat sätt vaka över att denna grundlag efterlevs bör alltid ha i åtanke att tryckfriheten är en grundval för ett fritt samhällsskick, alltid uppmärksamma ämnet och tanken mera än uttrycket, liksom syftet mera än framställningssättet samt i tvek- samma fall hellre fria än fälla. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 5 §. Se kommentaren till föreslagna 1 kap. 10 § TF. Ändringarna är endast språkliga. I fråga om program eller delar av program som består i direktsändningar av dagshändelser eller av sådana gudstjänster eller offentliga tillställningar som anordnas av någon annan än den som bedriver programverksamheten til- lämpas inte bestämmelserna i –10 § om rätt att meddela och anskaffa uppgifter för offentliggörande, –14 § om förbud mot ingripanden, –15 § om förhållningssättet vid tillämpning av denna grundlag, –2 kap. om rätt till anonymitet, –5 kap. om yttrandefrihetsbrott, ansvarighet samt tillsyn, åtal och sär- skilda tvångsmedel, –10 kap. om rättegången i yttrandefrihetsmål, och – 11 kap. 7 § om rätt att meddela och anskaffa uppgifter för offent- liggörande i program från utlandet. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 8 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Undantag för vissa andra sändningar I lag får det meddelas föreskrifter om 1.sändningar av program som huvudsakligen är avsedda att tas emot utomlands, eller 2.program som sänds genom tråd men som inte är avsedda att tas emot av någon större allmänhet. Sådana föreskrifter får dock inte gälla det som sägs i 10–13 §§. Paragrafen motsvarar nuvarande 1 kap. 6 § tredje stycket. Ändring- arna är endast redaktionella och språkliga. Vissa frågor som får regleras i lag Det som sägs i 1 kap. 11 och 12 §§ tryckfrihetsförordningen om att det i lag får meddelas föreskrifter om upphovsmäns rättigheter, vissa kommersiella annonser, kreditupplysningsverksamhet, produktinformation och tillväga- gångssätt för anskaffande av uppgifter gäller också i fråga om program och om innehållet i tekniska upptagningar. Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 1 kap. 12 § första stycket. Hänvisningen till de s.k. delegationsbestämmelserna i avser även den nya punkten 6 i 1 kap. 12 § TF om produktinform- ation. Ändringarna är endast språkliga. Bestämmelserna i denna grundlag hindrar inte att det i lag meddelas före- skrifter om förbud mot kommersiell reklam i program eller om villkor för sådan reklam.