sou · H4B382 · 2016-11-29 00:00:00 — 2Se Corporate Liability in Europe, , , s. 4 f. och European Developments in Corporate Criminal Liability, m.fl., 2011, s. 214 ff. 3Se Corporate Liability in Europe, , , s. 10 ff. och European Developments in Corporate Criminal Liability, m.fl., 2011, s. 240 ff. 4Se Corporate Liability in Europe, , , s. 16 ff. och European Developments in Corporate Criminal Liability, m.fl., 2011, s. 252 ff. Nederländerna5 Hänsyn ska tas till samtliga omständigheter, bl.a. den juridiska personens ekonomiska situation. Det högsta bötesbeloppet uppgår till . När det är fråga om flera brott kan beloppet dömas ut för varje brott. Det finns även ett väl utvecklat administrativt sanktionssystem. Antalet dagsböter bestäms till lägst Storleken på dagsboten ska 30 och högst 600. bestämmas med utgångspunkt i den boten kan uppgå till . juridiska personens omsättning. Högsta möjliga bötesbelopp är Hänsyn ska tas till bl.a. gärningens art och allvar samt den juridiska personens ekonomiska situation. Hänsyn ska tas till bl.a. den uppkomna skadans allvar och omfattning samt om överträdelsen har medfört ekonomiska fördelar för den juridiska personen. med hänsyn till brottets allvar. Storleken på dagsboten bestäms med hänsyn till den juridiska personens ekonomiska situation. Det högsta bötesbeloppet höjdes från till . Gränsen kan emellertid över- skridas om den finansiella som företaget har gjort på brottslig- heten överstiger . Antalet dagsböter bestäms till mellan 40 och 180. Storleken på dagsboten kan uppgå till . Högsta möjliga bötesbelopp är därmed 5Se Corporate Liability in Europe, , , s. 23 ff. och European Developments in Corporate Criminal Liability, m.fl., 2011, s. 278 ff. 6Se Corporate Liability in Europe, , , s. 30 ff. 7Se Corporate Liability in Europe, , , s. 7 f. 8Se Corporate Liability in Europe, , , s. 13 f. och , Vol 15, No. 04, s. 710. 9Se European Developments in Corporate Criminal Liability, m.fl., 2011, s. 209 ff. När ett företags ekonomiska situation bedöms utgår domstolen från företagets “financial return”. Ansvar och sanktioner för juridiska personer i , och I kan företag – ett begrepp som i detta sammanhang innefattar även föreningar och andra sammanslutningar, enskilda näringsidkare, stiftelser, dödsbon och offentlig verksamhet – hållas ansvariga när någon som handlar på företagets vägnar överträder en straffbestäm- melse.1 Bestämmelserna om ansvar är fakultativa. När det beslutas om ansvar ska utkrävas, ska särskild hänsyn tas till bl.a. straffets före- byggande effekt, brottets allvar, om företaget genom riktlinjer, in- struktioner, utbildning, kontroll eller andra åtgärder kunde ha för- hindrat brottet, om brottet har begåtts för att främja företagets intressen, om företaget har fått eller kunde ha fått någon fördel av brottet, företagets ekonomiska situation och om företaget eller någon som agerar på uppdrag av företaget drabbas av andra reaktioner till följd av brottet. Det ska även beaktas om internationella förplik- telser kräver att företaget hålls ansvarigt.2 Vid införandet av bestämmelserna gjordes bedömningen att det fanns goda skäl att likställa privat och offentlig verksamhet i an- svarshänseende. Genom att låta även offentlig verksamhet omfattas av bestämmelserna antogs den preventiva effekten öka och man hoppades kunna säkerställa en högre grad av regelefterlevnad på 1Se 27 § norska straffeloven. 2Se 28 § norska straffeloven. olika områden.3 Något undantag för myndighetsutövning infördes inte. Av förarbetena framgår dock att det antogs bli mindre aktuellt att tillämpa bestämmelserna vid fel i myndighetsutövning.4 Kravet på att någon ska ha handlat på företagets vägnar innebär att såväl gärningsmannen som handlingen måste ha viss anknytning till företaget. Gärningsmannen kan t.ex. vara anställd av företaget eller arbeta som självständig uppdragstagare. Gärningsmannens ställ- ning i företaget har betydelse för om han eller hon kan anses ha handlat på företagets vägnar. Om gärningsmannen har en ledande ställning i företaget eller om handlingen har sin grund i ett styrelse- beslut, anses gärningen normalt vara utförd på företagets vägnar. Det har även betydelse om gärningsmannen har gått utanför vad som det är rimligt att räkna med och om gärningen över huvud taget ryms inom företagets verksamhet. Om så inte är fallet, anses gär- ningen sällan ha utförts på företagets vägnar.5 Någon specifik gärningsman behöver inte pekas ut. krävs inte heller att gärningsmannen uppfyller det subjektiva skuldkravet för att ett företag ska kunna hållas ansvarigt. Gärningsmannens uppsåt eller oaktsamhet kan dock fortfarande ha betydelse för frågan om ansvar ska utkrävas eller inte.6 Det straff som finns tillgängligt för juridiska personer är böter, men företag kan även förbjudas att utöva viss verksamhet.7 När böterna bestäms ska domstolen ta särskild hänsyn till straf- fets förebyggande effekt, brottets allvar, om företaget genom rikt- linjer, instruktioner, utbildning, kontroll eller andra åtgärder kunde ha förhindrat brottet, om brottet har begåtts för att främja före- tagets intressen, om företaget har fått eller kunde ha fått någon för- del av brottet, företagets ekonomiska situation och om företaget eller någon som agerar på uppdrag av företaget drabbas av andra reaktioner till följd av brottet, bl.a. om någon enskild döms till 27 (1990–91) s. 28 ff. 27 (1990–91) s. 30. 90 (2003–2004) s. 430 f. 90 (2003–2004) s. 431. 7Se 27 § norska straffeloven. straff.8 Uppräkningen är inte uttömmande. Hänsyn kan därför även tas till andra omständigheter.9 Det finns inte några beloppsgränser för böterna. Det är emel- lertid ovanligt med bötesbelopp som överstiger 10 miljoner norska kronor.10 Enligt uppgift från norska Økokrim har det högsta bötes- belopp som beslutats uppgått till . Efter- som företaget godtog bötesbeloppet prövades det aldrig av domstol. Av förarbetena till straffeloven framgår att avsikten med straffen mot företag är att de ska ha en avskräckande verkan. Företag med en god ekonomi kan därför åläggas högre böter än andra företag för samma överträdelse. Bötesbeloppen ska även generellt sett vara väsentligt högre för företag än för fysiska personer. Vid beaktandet av ett företags ekonomiska situation kan hänsyn bl.a. tas till om det finns risk att en hög bot leder till förlorade arbetstillfällen. Även ett moderbolags ekonomi kan beaktas om det är rimligt med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet.11 Administrativa sanktionsavgifter förekommer i ungefär samma omfattning som i Sverige.12 I kan juridiska personer hållas ansvariga när en överträ- delse har skett i den juridiska personens verksamhet och överträdel- sen kan tillskrivas den juridiska personen eller någon som är knuten till den juridiska personen.13 Ansvaret gäller för alla brott i straff- lagen.14 Det krävs inte att en specifik gärningsman identifieras men liksom i måste åklagaren visa att en okänd gärningsman har agerat med uppsåt eller med oaktsamhet. Även om gärningsmannen ska vara knuten till den juridiska personen, krävs det inte att han eller hon ingår i dess ledning eller är anställd. 8Se 28 § norska straffeloven. 27 (1990–91) s. 34 och Ot.prp. 90 (2003–2004) s. 239. 10Enligt uppgift från den norska delegationen vid det nordiska departementsmötet i straffrättsliga frågor i . 27 (1990–91) s. 34 f. och Ot.prp. nr 90 (2003–2004) s. 239 f. och 432. 12Se SOU 2013:38 s. 468. 13Se 27 § första stycket danska straffeloven. 14Se European Developments in Corporate Criminal Liability, m.fl., 2011, s. 221. sen ska ha skett i den juridiska personens verksamhet, omfattas inte gärningar av rent privat karaktär. Även gärningar som står i strid med uttryckliga föreskrifter inom företaget kan föranleda ansvar.15 Med juridiska personer avses bl.a. bolag, föreningar, stiftelser, dödsbon, kommuner och statliga myndigheter. Även enskilda närings- idkare omfattas av bestämmelserna under förutsättning att de med hänsyn till storlek och organisation är att jämföra med andra före- tag.16 Enligt förarbeten och doktrin bör enskilda näringsidkare med tio eller fler anställda normalt omfattas av ansvarsbestämmelserna. Omsättning och vinst är andra omständigheter som anges kunna vara av betydelse vid bedömningen av om en enskild näringsidkare ska omfattas av ansvarsbestämmelserna.17 I förarbetena anges att den främsta anledningen till att inte alla enskilda näringsidkare kom att omfattas var att det ansågs vara tillräckligt med personligt straff- ansvar för enskilda näringsidkare som bedriver verksamhet i mindre Också statliga myndigheter och kommuner kan hållas ansvariga. Så är dock fallet endast när brott har begåtts inom ramen för verk- samhet som är likvärdig eller jämförbar med verksamhet som utövas av privata aktörer.19 Bestämmelsen innebär att offentlig verksamhet omfattas vid näringsutövning men inte vid myndighetsutövning.20 Slutligen kan noteras att moderbolag normalt inte ansvarar för överträdelser som sker i dotterbolag.21 15Se European Developments in Corporate Criminal Liability, m.fl., 2011, s. 222 f. 16Se 25 och 26 §§ danska straffeloven. 17Se European Developments in Corporate Criminal Liability, m.fl., 2011, s. 221 och p.3.2 i förarbetena till lov nr. 474 af , Forslag til lov om ændring af straffeloven (Strafansvar for juridiske personer). 2.4 i förarbetena till lov nr. 474 af , Forslag til lov om ændring af straffe- loven (Strafansvar for juridiske personer). 1927 § andra stycket danska straffeloven. 20Se European Developments in Corporate Criminal Liability, m.fl., 2011, s. 222. 21Se European Developments in Corporate Criminal Liability, m.fl., 2011, s. 222 och p.2.5 i förarbetena till lov nr. 474 af , Forslag til lov om ændring af straffeloven (Strafansvar for juridiske personer). Juridiska personer straffas med samma typ av böter som fysiska personer. När straffet bestäms, ska överträdelsens allvar, den juridiska per- sonens betalningsförmåga och den vinst eller besparing som brottet har fått eller kan förväntas få beaktas.22 Det finns inte några belopps- gränser för böterna, men de bötesbelopp som döms ut är generellt ganska låga.23 Till skillnad från förekommer administrativa sanktions- avgifter endast i begränsad omfattning.24 I kan juridiska personer hållas ansvariga för vissa i lag sär- skilt angivna brott som begås i den juridiska personens verksamhet. Med juridiska personer avses såväl företag som föreningar (även helt ideella sådana) och stiftelser. Även offentlig verksamhet omfattas av ansvarsbestämmelserna, dock med undantag för myndighetsutöv- ning.25 En juridisk person kan hållas ansvarig i två olika situationer. Den första är när någon som hör till den juridiska personens ledning26 har varit delaktig i brottet eller tillåtit att brottet begås. Den andra är när den omsorg och försiktighet som krävs för att förebygga brott- et inte har iakttagits i den juridiska personens verksamhet. För att en juridisk person ska kunna hållas ansvarig i den senare situation- en måste försummelsen på ett väsentligt sätt ha ökat möjligheten att begå brott i verksamheten. Det krävs inte att det kan utredas vem som har varit gärningsman.27 22Se European Developments in Corporate Criminal Liability, m.fl., 2011, s. 221 ff. 23Enligt uppgift från den danska delegationen vid det nordiska departementsmötet i straff- rättsliga frågor i . 24Se SOU 2013:38 s. 468 f. 25Se 9 kap. 1 § finska strafflagen. 26Med person som hör till den juridiska personens ledning avses någon som hör till dess styrelse eller annars hör till dess ledning eller utövar faktisk beslutanderätt inom den juri- diska personen. 27Se 9 kap. 2 § finska strafflagen och RP 95/1993 rd, s. 30. Ett brott anses vara begånget i den juridiska personens verk- samhet om gärningsmannen har handlat på den juridiska personens vägnar eller till dess förmån. Vidare måste gärningsmannen tillhöra den juridiska personens ledning eller vara anställd av den juridiska personen eller annars ha handlat på uppdrag av en representant för den juridiska personen.28 Bestämmelsen utesluter ansvar bl.a. när den juridiska personen drabbas av brottet och när en arbetstagare i syfte att hämnas på den juridiska personen gör sig skyldig till sabotage. Inte heller när ett brott begås mot den juridiska personens klart ut- tryckta vilja, anses det ha skett på den juridiska personens vägnar eller till dess förmån.29 Ansvarsbestämmelserna är obligatoriska men åklagaren respek- tive domstolen kan under vissa omständigheter avstå från att väcka talan respektive att döma en juridisk person till samfundsbot även när förutsättningarna för att så ska ske är uppfyllda.30 Vid införandet av bestämmelserna diskuterades bl.a. frågan om ansvaret för offentlig verksamhet skulle begränsas. Flera skäl, bl.a. att även offentlig verksamhet kan skada miljön, ansågs tala för att låta bestämmelserna omfatta offentlig verksamhet. Att helt lämna den offentliga verksamheten utanför tillämpningsområdet bedöm- des även strida mot den grundläggande principen att låta ansvaret vara oberoende av företagsform. Offentlig verksamhet med undan- tag för myndighetsutövning kom därför att omfattas av ansvars- bestämmelserna. Under beredningen övervägdes även att begränsa ansvaret för vissa juridiska personer, bl.a. ideella föreningar, till brott inom näringsverksamhet. Det ansågs dock svårt att motivera en sådan särställning varför någon sådan reglering inte infördes.31 28Se 9 kap. 3 § finska strafflagen. 29Se RP 95/1993 rd, s. 35 f. 30Se 9 kap. 4 och 7 §§ finska strafflagen. 31Se RP 95/1993 rd, s. 23 f. Den påföljd som finns tillgänglig för juridiska personer kallas för samfundsbot och är en särskild bötesform för juridiska personer. Samfundsboten bestäms till lägst och högst 850 000 euro.32 Storleken på samfundsboten bestäms bl.a. med hänsyn till arten och omfattningen av den juridiska personens underlåtenhet och den juridiska personens ekonomiska ställning. Vid bedömning- en av underlåtenheten beaktas brottets art och svårighet, den brotts- liga verksamhetens omfattning, gärningsmannens ställning inom den juridiska personen, i vilken mån åsidosättandet av den juridiska personens skyldigheter utvisar likgiltighet inför lag eller andra myn- dighetsbestämmelser samt övriga i lag fastställda straffmätnings- grunder. Vid bedömningen av den juridiska personens ekonomiska ställning beaktas dess storlek och soliditet, verksamhetens ekono- miska resultat samt övriga omständigheter som väsentligt påverkar bedömningen av den juridiska personens ekonomi.33 upp- gick medelstorleken på samfundsboten till 6 813 euro.34 I förarbetena anges att en juridisk persons storlek – som lämp- ligen kan beskrivas exempelvis genom antalet anställda eller årlig vinst – ska vara en av grunderna för bestämmandet av den ekono- miska ställningen och därmed också samfundsbotens storlek. Skälet för detta är att även en stor juridisk person som tillfälligt dras med ekonomiska problem anses ha större möjlighet att betala en sam- fundsbot än en liten juridisk person. En annan grund för bedöm- ningen av den ekonomiska ställningen är en juridisk persons soliditet, dvs. skuldsättningsgrad och förmåga att klara av eko- nomiskt sämre perioder. Soliditeten kan beskrivas genom förhållan- det mellan främmande kapital och eget kapital. En kommuns soliditet anses t.ex. framgå av en jämförelse mellan å ena sidan dess samman- lagda lån och å andra sidan skatteintäkterna eller invånarantalet. Slut- ligen ska det ekonomiska resultatet beaktas vid bedömningen av en juridisk persons ekonomiska ställning. I företag anses denna bedöm- ning kunna grunda sig på siffrorna i årsredovisningen, varvid räken- skapsperiodens vinst ska tillmätas störst betydelse. När det gäller offentliga aktörer anses inte resultatet ha någon stor betydelse efter- 32Se 9 kap. 5 § finska strafflagen. 33Se 9 kap. 6 § finska strafflagen. 34Se European Developments in Corporate Criminal Liability, m.fl., 2011, s. 238. som dessa i allmänhet inte är vinstdrivande.35 Om bokföringen är felaktig och inte motsvarar den juridiska personens verkliga ekono- miska situation ska samfundsboten i stället bestämmas på grundval av korrekta uppgifter, så långt dessa kan utredas.36 När samfunds- boten bestäms behövs uppgifter om ekonomin under en längre tids- period. Domstolen bör ha uppgifter om transaktionerna inom en juridisk period under minst en räkenskapsperiod för att kunna be- döma det ekonomiska resultatet. När det gäller en juridisk persons storlek och soliditet anges emellertid att situationen för domen bör vara avgörande.37 I förarbetena anges att domstolen kan utnyttja all tillgänglig information när den bedömer den juridiska personens ekonomiska situation. Vid bedömningen av offentliga aktörers ekonomiska ställning anses helt andra faktorer kunna vara relevanta än inom affärsdrivande företag. Bl.a. av den anledningen anses det i praktiken inte vara möjligt att uppnå någon stor exakt- het i bedömningen av en juridisk persons ekonomiska ställning. Det anges därför att en uppskattning av den juridiska personens ekono- miska bärkraft måste göras på en allmän nivå baserad på all relevant information.38 Den principiella utgångspunkten är att arten och omfattningen av den juridiska personens underlåtenhet och den juridiska perso- nens ekonomiska ställning ska tillmätas ungefär lika tyngd när sam- fundsbotens belopp fastställs. Några exakta anvisningar om vad detta innebär i de enskilda fallen ges inte i lagens förarbeten. Vissa riktlinjer anges emellertid och exempelvis uttalas att en samfundsbot i princip inte kan fastställas inom skalans övre hälft, om den som döms är en juridisk person med svag ekonomisk ställning. Utgångs- punkten är densamma som i det system med dagsböter som tilläm- pas på fysiska personer; ett till beloppet lika stort bötesstraff drabbar personer med små tillgångar och inkomster hårdare än förmögna personer med stora inkomster. Även juridiska personer kan befinna sig i olika ekonomiska situationer; en lika stor samfundsbot kan därför drabba ett litet företag med liten och kanske förlustbringande verksamhet mycket hårdare än en stor bank eller ett stort industri- bolag. Storleken på samfundsboten ska därför bestämmas till ett 35Se RP 95/1993 rd, s. 43 första och andra spalten. 36Se RP 95/1993 rd, s. 44 första spalten. 37Se RP 95/1993 rd, s. 43 andra spalten. 38Se RP 95/1993 rd, s. 44 första och andra spalten. lägre belopp för företag med svag ekonomisk ställning än för före- tag med stark ekonomi.39 Administrativa sanktionsavgifter förekommer i ungefär samma omfattning som i Sverige.40 39Se RP 95/1993 rd, s. 39 andra spalten och s. 43 första spalten. 40Se SOU 2013:38 s. 468. 1.Statens bredbandsinfrastruktur som resurs. 3.Höghastighetsjärnvägens finansiering och kommersiella förutsättningar. 4.Politisk information i skolan – ett led i demokratiuppdraget. 5.Låt fler forma framtiden! Del A + B. Ku. 6.Framtid sökes – Slutredovisning från den nationella samordnaren för utsatta EU-medborgare. 7.Integritet och straffskydd. 8.Ytterligare åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Fjärde penningstvättsdirektivet – samordning – ny penningtvättslag – m.m. Del 1 + 2. 9.Plats för nyanlända i fler skolor. 10.EU på hemmaplan. 11.Olika vägar till föräldraskap. 12.Ökade möjligheter till modersmåls- undervisning och studiehandledning på modersmål. 13.Palett för ett stärkt civilsamhälle. 14.En översyn av tobakslagen. Nya steg mot ett minskat tobaksbruk.S. 15.Arbetsklausuler och sociala hänsyn i offentlig upphandling – konvention nr 94 samt en internationell jämförelse. 16.Kunskapsläget på kärnavfalls- området 2016. Risker, osäkerheter och framtidsutmaningar. 17.EU:s reviderade insolvensförordning m.m. Ju. 18.En ny strafftidslag. 19.Barnkonventionen blir svensk lag. 20.Föräldraledighet för statsråd? 21.Ett klimatpolitiskt ramverk för . 22.Möjlighet att begränsa eller förbjuda odling av genetiskt modifierade växter i . 23.Beskattning av incitamentsprogram. 24.En ändamålsenlig redovisning. 25.Likvärdigt, rättssäkert och effektivt – ett nytt nationellt system Del 1 + 2. 26.På väg mot en ny politik för landsbygder – landsbygdernas utveckling, möjligheter och utmaningar. 27.Som ett brev på posten. Postbefordran och pristak i ett digitaliserat samhälle. 28.Vägen till självkörande fordon –en forskarkarriär för framtiden. 30.Människorna, medierna & marknaden. forsknings- antologi om en demokrati i förändring. 31.Fastighetstaxering av anläggningar för el- och värmeproduktion. 32.En trygg dricksvattenförsörjning. Del 1 + 2 och Sammanfattning. 33.Ett bonus–malus-system för nya lätta fordon. 35.Vägen in till det svenska skolväsendet. 36.Medverkan av tjänsteleverantörer i ärenden om uppehålls- och arbets tillstånd. 37.Rätten till en personförsäkring. –ett stärkt konsumentskydd. 38.Samling för skolan. Nationella mål- sättningar och utvecklingsområden för kunskap och likvärdighet. –polisutbildningen som högskole utbildning. 40.Straffrättsliga åtgärder mot deltagande i en väpnad konflikt till stöd för en terroristorganisation. 41.Hur står det till med den personliga integriteten? –en kartläggning av . 42.Ett starkt straffrättsligt skydd mot köp av sexuell tjänst och utnyttjande av barn genom köp av sexuell hand- ling, m.m. Ju. 43.Internationella säkerhetsrätter i järnvägsfordon m.m. 44.Kraftsamling mot antiziganism. 45.En hållbar, transparent och konkurrenskraftig fondmarknad. 46.Samordning, ansvar och kommunikation – vägen till ökad kvalitet i utbildningen för elever med vissa funktionsnedsättningar. 47.En klimat- och luftvårdsstrategi Del 1 + Del 2, bilaga med underlagsrapporter. 48.Regional indelning – tre nya län. 49.En utökad beslutanderätt för . 50.Genomförande av sjöfolksdirektivet. 51.Villkor för intjänande och bevarande av tjänstepension. 52.Färre i häkte och minskad isolering. 53.Betaltjänster, förmedlingsavgifter och grundläggande betalkonton. 54.Till sista utposten. En översyn av postlagstiftningen i ett digitaliserat samhälle. 55.Det handlar om jämlik hälsa. Utgångspunkter för Kommissionens vidare arbete. 57.Utredningen om försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten. Del 1 + Del 2. –en åtgärdsgaranti för läsning, skriv- ning och matematik. 60.Ett starkare skydd för den sexuella integriteten. 62.Ökad insyn i välfärden. 63.En robust personalförsörjning av det militära försvaret. 64.Förutsättningar enligt regeringsformen för fördjupat försvarssamarbete. 65.Ett samlat ansvar för tillsyn över den personliga integriteten. –ökad transparens och mer lika villkor. 67.En översyn av överskottsmålet. 68.Stärkt konsumentskydd på marknaden för högkostnadskrediter. 69.En inkluderande kulturskola på egen grund. 70.Ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel och annat utnyttjande av utsatta personer. 71.Snabbare omval och förstärkt skydd för valhemligheten. 72.Entreprenörskap i det tjugoförsta århundradet. 73.Begränsningar i föräldrapenningen för föräldrar som kommer till med barn. 74.Ökad insyn i partiers finansiering –ett utbyggt regelverk. 75.Översyn av skattereglerna för delägare i fåmansföretag. 76.Skatt på finansiell verksamhet. 77.En gymnasieutbildning för alla –åtgärder för att alla unga ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. Del 1 + Del 2. 78.Ordning och reda i välfärden. 79.En känneteckensrättslig reform. 80.En gränsöverskridande mediepolitik. För upplysning, engagemang och ansvar. 81.Ett modernare utsökningsförfarande. 82.En översyn av lagstiftningen om företagsbot. Genomförande av sjöfolksdirektivet. Villkor för intjänande och bevarande av tjänstepension. Ytterligare åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Fjärde penningtvättsdirektivet – samordning – ny penningtvättslag – m.m. Del 1 + 2. Arbetsklausuler och sociala hänsyn i offentlig upphandling – konvention nr 94 samt en internationell jämförelse. Föräldraledighet för statsråd? [20] Beskattning av incitamentsprogram. En ändamålsenlig redovisning. Fastighetstaxering av anläggningar för el- och värmeproduktion. Ett bonus–malus-system för nya lätta fordon.