sou · H3B396 · 2016-01-01 00:00:00 — Elitinriktade teorier om demokrati, det vill säga teorier i vilka en kompetent, vald politisk elit förväntas styra landet med begränsad inblandning av folket, framhåller till exempel valdeltagandet som ett viktigt inslag i vara en god medborgare.50 Deltagande teorier om demokrati, å andra sidan, beskriver medborgarnas roll i demokratin i bredare termer.51 Enligt dessa teorier utgör deltagande i valen och liknande former av politisk aktivitet enbart de minimivillkor som ett politiskt system måste uppfylla för att klassas som demo- kratiskt. Utöver deltagande i valen ska medborgarna ha möjligheten att engagera sig och påverka politiken också under den långa perio- den mellan valen. Goda medborgare bör också vara politiskt 50Schumpeter, 1950. 51Barber, 1984. intresserade och ha goda kunskaper om politik för att kunna vara delaktiga och för att kunna utföra andra demokratiska skyldigheter effektivt.52 Sammantaget bör således medborgarna delta aktivt i politiken, vara politiskt kunniga samt intresserade av politik och samhällsfrågor. Utöver dessa, har också en rad värderingar och attityder anförts som viktiga dygder för den demokratiska medborgaren. Politisk tolerans, social tillit, humanistiska värderingar och normer är några av dessa viktiga demokratiska egenskaper som anses bidra till upprätthållandet av en demokratisk kultur.53 Demokrati är ett system som förmodas respektera och bejaka olikheter. Således måste medborgarna tolerera olika åsikter och människor från olika bakgrunder.54 En annan viktig egenskap för den demokratiska processen är social tillit. Tron att människor i allmänhet är rättvisa och trovärdiga anses vara avgörande för den demokratiska processen.55 Dessutom lyfts humanistiska värden, så som att hjälpa andra, tron på social rättvisa och jämlikhet, fram som väsentliga demokratiska egenskaper, centrala för en blomstrande demokratisk kultur och ett väl fungerande samhälle.56 Demokratiska medborgare förväntas också internalisera en rad normer för gott medborgarskap, så som att vara aktiva i organisationer, följa politik- och samhällsfrågor och göra sin röst hörd i samhället.57 Hur skiljer sig då olika grupper av ungdomar från varandra med avseende på dessa demokratiska egenskaper? I syfte att identifiera olika grupper av ungdomar kombinerades de två ovan beskrivna huvudaspekterna av missnöje, det vill säga, prestations- och principdrivet missnöje. Denna kombination analyserades därefter med hjälp av en klusteranalysmetod, som identifierade fyra grupper av ungdomar med varierande politiskt missnöje, vilka här benämns enligt: nöjda, kritiska, ambivalenta och fientliga. Den nöjda gruppen kännetecknas av en låg grad av missnöje för båda aspekterna. Den kritiska gruppen, som i själva verket kan likställas med Norris58 "critical citizens", omfattar unga som är missnöjda med det politiska systemets A. , 1992; Schumpeter, 1950. 53Gibson, 1992, 1995. 54Sullivan & Transue, 1999. 55Almond & Verba, 1963; , 1993. 56Almond & Verba 1963; , 2008. 57Theiss-Morse, 1993; , 2007; Verba, Schlozman, & , 1995. 58Norris, 1999. prestationsförmåga, men som inte föredrar icke-demokratiska regimformer. Den tredje gruppen, de ambivalenta, omfattar individer som är nöjda med hur demokratin fungerar och har tilltro till politiska institutioner, men föredrar icke-demokratiska styrelseskick. Slutligen har vi den fientliga gruppen, som inkluderar unga som är missnöjda med hur demokratin fungerar i praktiken, men som också avvisar demokratin på en principiell nivå. I tabell 5.1 nedan redovisas hur dessa fyra grupper skiljer sig från varandra vad avser olika demokratiska egenskaper, som är indelade i tre kategorier: politiskt deltagande, politiska kompeten- ser samt värderingar och attityder. Utöver dessa tre finns också kategorin bakgrundsfaktorer, som inbegriper kön, utbildning och inkomst. De redovisade svaren är omkodade så att högre värden anger mer av egenskapen i fråga. Låt oss börja med den första kategorin, bakgrundsfaktorer, där kön och två socio-ekonomiska faktorer ingår. Som framgår av tabellen är andelen unga män högre än andelen unga kvinnor i den fientliga gruppen (), till skillnad från i de övriga tre grupperna. Den lägsta andelen unga män finns i den nöjda gruppen (). Nöjda och kritiska ungdomar har vidare en signifikant högre utbildningsnivå än de ambivalenta och fientliga. Inga signifikanta skillnader förekommer dock mellan grupperna gällande inkomst. Under kategorin politiskt deltagande förekommer det också en del intressanta skillnader. Valdeltagandet är signifikant högre bland de nöjda () och kritiska () ungdomarna jämfört med de fientliga (). Deltagande i konventionella politiska aktiviteter (så som insamling och signering av namnunderskrifter, deltagande i politiska möten och lagliga demonstrationer och kontakt med politiker), är signifikant högre i den kritiska gruppen jämfört med de övriga grupperna. Däremot är andelen som brutit mot lagen av politiska skäl högre i den fientliga gruppen (). Under kategorierna politiska kompetenser och värderingar och attityder framträder också en rad intressanta skillnader. Som framgår av tabellen är ungdomar i den fientliga gruppen mindre politiskt kunniga och intresserade, har lägre tilltro till sin egen förmåga att medverka politiskt, lägre tillit till sina medmänniskor och lägre tolerans gentemot människor från andra kulturer. De lägger också mindre vikt vid olika humanistiska värden (så som jämlikhet, en fredlig värld, social rättvisa och att hjälpa andra människor), jämfört med de övriga grupperna. Sammanfattningsvis visar resultaten att de nöjda och kritiska ungdomarna skiljer sig signifikant från den fientliga och den ambivalenta gruppen vad avser diverse demokratiska egenskaper och såtillvida utgör en tillgång för demokratins funktionssätt.59 Källa: Political Socialization Program (/yes). Mer information om de olika måtten finns tillgänglig på hemsidan: . a,b,c och d indikerar statistiskt säkerställda skillnader mellan grupperna (p <5%). Att människor, som de i den nöjda gruppen, anammar en rad viktiga demokratiska egenskaper och attityder är onekligen viktigt för demokratin. Men för att demokratin ska vara levande och 59 jfr Abdelzadeh, A., Özdemir, ., & , M. (kommande). fortsätta att utvecklas krävs det också att människor är vaksamma och beredda att intervenera om viktiga demokratiska värden undermineras och hotas. Därför framhåller jag i denna rapport att det, utöver de ovan beskrivna demokratiska egenskaperna, också är viktigt att beakta och undersöka medborgarnas attityder till lag- brott i syfte att få en bättre förståelse för huruvida missnöjda medborgare, särskilt den kritiska gruppen, utgör en tillgång eller ett hot mot demokratins funktionssätt. En vägran att lyda lagen, särskilt som en icke-våldsam och oftast kollektiv metod att tvinga fram eftergifter från staten, erkänns av de främsta samtida politiska filosoferna som ett sätt att värna demokratin, rättvisa politiska institutioner och rättsstats- principen.60 Civil olydnad är tänkt att vara ett viktigt redskap för att åstadkomma förändringar och det är även en källa till främjande och skydd av rättigheter. Genom att stimulera omprövning av befintliga lagar, politik och institutionella ramar i ljuset av ny kuns- kap och sociala förändringar kan civil olydnad bidra till institut- ionell förändring, expansion av rättigheter och demokratisering. En allmän benägenhet att engagera sig i civila olydnadsaktioner kan också bidra till framväxten av nya former av politiskt deltagande, vilket kan skapa större möjligheter för medborgarna att delta i politiken samt utöva inflytande som medlemmar i ett politiskt samhälle.61 I ljuset av denna diskussion, framhåller jag att missnöjda medborgare som är beredda att bryta mot lagen är en tillgång för en fungerande demokrati. Två viktiga villkor måste dock vara uppfyllda för att detta ska vara möjligt. För det första måste beredskapen att bryta mot lagen vara fredlig, det vill säga lagbrott ska endast ske när andra människor inte kommer till skada. För det andra måste lagbrott ses som ett sätt att åstadkomma förändring i samhället. En icke-våldsbejakande strategi, i förening med en beredskap att bryta mot lagen i syfte att förändra något i samhället, kan alltså kort sagt vara en viktig drivkraft för demokratins fortsatta utveckling och en betydelsefull beståndsdel i kampen mot antidemokratiska tendenser. Hur ställer sig olika grupper av ungdomar med olika profiler av politiskt missnöje till att bryta mot lagen? 60Habermas, 1973; Rawls, 1973. 61Cohen & Arato, 1994; Dworkin, 1978; Habermas, 1985; Rawls, 1973. ställning till följande fråga: "Hur tänker och tycker du om att bryta mot regler för att förändra något i samhället?" Som framgår av tabell 5.2 anger i gruppen nöjda att de tänker hålla sig inom lagen, jämfört med för den fientliga gruppen. En högre andel ungdomarna i gruppen fientliga (49,) rapporterar att de är redo att bryta mot lagen. Här framträder också en viktig skillnad mellan de nöjda och de kritiska ungdomarna. En högre andel ungdomar i den kritiska gruppen (45,) är redo att bryta mot lagen för att åstadkomma förändringar i samhället, jämfört med de nöjda (26,). Vidare visar tabellen att en högre andel ungdomar i den fientliga gruppen (9,) kan tänka sig bryta mot lagen även om andra människor kommer till skada. Tabell 5.2 visar också hur sannolikt det är att olika grupper oftare bryter mot eller håller sig inom lagen än förväntat. I korthet visar dessa siffror att personer i den nöjda gruppen är 1,22 gånger mer benägna att hålla sig inom lagen än förväntat. De är däremot mindre benägna att bryta mot lagen (0,71 respektive 0,37 gånger mindre). Det motsatta gäller för den fientliga gruppen. De är mer benägna att bryta mot lagen även om människor kommer till skada och är mindre villiga att hålla sig inom lagen. Slutligen visar siffrorna att personerna i den kritiska gruppen är mindre benägna att hålla sig inom lagen (0,87) och signifikant mer villiga att bryta mot lagen (1,19). Detta gäller dock endast i de fall då andra människor inte kommer till skada. Sammanfattningsvis visar dessa resultat att den fientliga gruppen verkar kunna utgöra ett hot mot demokratins funktionssätt eftersom de är redo att bryta mot lagen även om människor kommer till skada. Medan den kritiska gruppen unga kan ses som en tillgång för demokratin eftersom de är beredda att agera i syfte att förändra något i samhället, men endast om andra människor inte kommer till skada. Källa: Political Socialization Program (/yes). Syftet med denna rapport har varit att lyfta fram olika perspektiv på såväl missnöje som deltagande samt söka nyansera och öka förståelsen för hur ungdomars demokratiska deltagande och missnöje tar sig uttryck. För att uppfylla denna övergripande mål- sättning genomfördes en del empiriska analyser baserade på de teoretiska resonemangen som förts inom forskningen. Av dessa analyser kan två generella slutsatser dras. För det första är demo- kratin, ur ett internationellt jämförande perspektiv, djupt rotad i . En stor andel svenskar förhåller sig positiva till demokratin som styrelseform och är nöjda med hur den fungerar i praktiken. Svenskarnas politiska missnöje med olika samhällsinstitutioner är på nedgång och deras samhällsengagemang är stort, inte minst när det gäller volontärarbete och deltagande i olika former av internet- baserade aktiviteter. tillhör valdeltagande bland de högsta i världen. Med detta sagt blir det dock viktigt att framhålla att demokrati står inför en rad framtids- utmaningar. Det handlar bland annat om en ovilja hos de unga att kandidera till olika förtroendevalda positioner, identifiera sig med politiska partier, den höga andelen unga som lämnar sina förtroendeuppdrag samt om den kraftiga nedgången i de politiska partiernas medlemsantal. De förtroendevalda och politiska partierna utgör själva grundbulten i vårt demokratiska system. De politiska partierna utformar till exempel olika politiska alternativ, kanaliserar folkets åsikter och värderingar, mobiliserar väljarna inför valen, och utgör en rekryteringskanal för framtida politiker. Att vara vaksam och bemöta dessa utmaningar på ett innovativt sätt är därför viktigt för att hålla demokratin levande och se till att de politiska besluten avspeglar de åsikter och opinioner som finns representerade i hela det svenska samhället. Det är dock viktigt att dessa försök till demokratisk och deltagande ingenjörskonst är genuina och inte initieras enbart för att skapa en illusion av inflytande. En andra, minst lika viktig, slutsats som kan dras av de empiriska resultaten är relaterad till dikotomiseringen av unga som antingen en tillgång för demokratin eller som ett hot mot dess funktionssätt och utveckling. En sådan syn på dagens ungdomar fångar inte riktigt upp komplexiteten i deras politiska verklighet och relation till det politiska systemet. Resultaten från denna rapport visar att ungdomar utgör en heterogen grupp med varierande politiska attityder och värderingar. Medan vissa kan försvaga demokratins kvalitet eller till och med hota demokratin på utgör andra en tillgång för den demokratiska processen. Fientliga ungdomar tillhör den första av dessa kategorier. De är inte bara missnöjda med hur demokratin fungerar i praktiken och hyser ett lägre förtroende för politiska institutioner utan förkastar också demokratin som samhällssystem. Ett sådant förhållningssätt, i kombination med deras beredskap och vilja att bryta mot lagen även om andra människor kommer till skada, gör denna grupp av ungdomar till en viktig utmaning för eller till och med hot mot demokratins stabilitet och funktionssätt. Risken är stor att personer från denna grupp söker sig till våldsbejakande extrem- istiska miljöer för att finna tillhörighet, men också för att leva ut våldstendenser. De kritiska ungdomarna eller de missnöjda demokraterna, å andra sidan, som förhåller sig positiva till demokratin som ett normativt ideal, men är missnöjda med hur den fungerar i praktiken, tillhör den senare kategorin. Dessa ungdomar deltar aktivt i samhället och omfattas av en rad viktiga demo- kratiska värderingar, normer och attityder, som vårt samhälle vilar på. Men ännu viktigare är att dessa kritiska ungdomar också är villiga bryta mot lagen om så skulle krävas för att förändra något i samhället, dock enbart under förutsättning att andra människor inte riskerar att komma till skada. Denna mentala beredskap, i förening med deras demokratiska inställning och kompetens, kan vara en viktig drivkraft för att hålla demokratin levande. De två existerande narrativen om ungdomar som antingen en drivkraft för samhällsutvecklingen eller som ett potentiellt hot mot en fungerande demokrati är kort sagt inte oförenliga eller ömsesidigt uteslutande. Enkelt uttryckt kan ungdomar som lever i samma samhälle och under samma politiska förhållanden, precis som resten av befolkningen, utveckla och inta olika politiska stånd- punkter, av vilka vissa är mer skonsamma och hälsosamma för demokratin än andra. En fråga som inställer sig i sammanhanget är: Vad innebär dessa resultat och slutsatser för forskningen och inte minst för de berörda demokratiska institutionerna? Att dagens ungdomar, morgondagens medborgare och beslutsfattare, är bärare av komm- ande generationers demokratiska ideal och värderingar är ingen hemlighet. Det finns därför ett stort behov av studier med inriktning på deras nuvarande relation till det politiska systemet och deras attityder gentemot demokratin. Med en tydligare bild av ungdomars politiska liv ökar sannolikheten att man kan göra mer korrekta prognoser för deras framtida politiska engagemang och demokratiska ansvarsskyldighet. En annan sak som inte bör glömmas bort i sammanhanget är att tonårstiden är en unik period av livet. Det är med ständiga sociala, politiska och psykologiska förändringar, som är av enorm betydelse för de ungas relation till det politiska systemet och delaktighet i de demokratiska processerna. Debatter i statsvetenskap och studier av ungdomar bör därför ta hänsyn till de olika tendenser och förändringar som omger de ungas vardagsliv. Men det faktum att det finns vitt skilda uppfattningar om ungas politiska missnöje och samhällsengagemang påvisar att en hel del kvarstår att göra för att få en mer realistisk bild av deras politiska verklighet. Teoretiskt enkelspåriga modeller och perspektiv kan således inte fånga komplexiteten i ungdomars lång- siktiga politiska utveckling och deras roll i det politiska systemet. Därför krävs det bättre teoretiska verktyg och analysinstrument för en utökad förståelse av ungdomars politiska engagemang och attityder. bör det påpekas att ungdomar inte bara befinner sig i en period av sina liv där stora förändringar äger rum utan också är omgivna av ständiga och drastiska samhällsförändringar som demo- kratierna genomgår. är till exempel våra samtida samhällen präglade av en ökad kulturell, religiös och etnisk mångfald. Vi går, med andra ord, mot ett mångkulturellt samhälle, där respekt och förståelse för olikheterna är en viktig förutsättning för att skapa en stabil grund för en framgångsrik integrationsprocess. Också på den tekniska fronten har det skett betydande framsteg med åtföljande förändringar som öppnat nya möjligheter och förändrat livet för Internet i allmänhet och olika sociala medier i synnerhet har förändrat landskapet för kommunikation och nätverkande. Även på global nivå har det förekommit stora och betydande förändringar som ett led i de pågående globaliserings- processerna i olika sfärer av samhället. I kölvattnet av dessa förändringar har ungdomarna hittat nya sätt att uttrycka sina politiska åsikter och önskemål, samt funnit nya, innovativa sätt att engagera sig politiskt, vilka sträcker sig långt bortom de traditionella kanalerna för engagemang. En ny politisk kultur verkar ha vuxit fram i den yngre generationen, en kultur som utan tvekan medför nya utmaningar för demokratin nu och . Den ställer nya krav på den politiska processen, skapar nya konfliktlinjer, medför ifrågasättande av de existerande demo- kratiska institutionerna och kräver politiska reformer av olika slag. Dessa utmaningar, som i själva verket skapar möjligheter för en förnyelse och fördjupning av demokratin, bör tas på allvar och bemötas med medvetna och aktiva insatser för att säkerställa demokratins kvalitet och fortgående utveckling. tycks de politiska partierna och andra medborgar- sammanslutningar för folkligt inflytande ha släpat efter i förhållande till de senaste, betydande förändringarna som har ägt rum, vilka skapade grogrunden för transformeringen av de ungas förhållningssätt och agerande i relation till staten. Det är därför föga överraskande att partierna och andra samhällsinstitutioner inte har lyckats att engagera och locka till sig ungdomar, i alla fall inte i den utsträckning som skulle behövas. För att kunna bemöta de nya utmaningar och framtida behov, som framväxten av denna nya politiska kultur har medfört, krävs det att politiska partier och andra demokratiska institutioner anpassar sig till de rådande förut- sättningarna, presenterar utarbetade strategier, samt omformulerar sin uppfattning om ungas politiska betydelse i våra demokratiska samhällen. Hänsyn bör tas till de många förändringar som har ägt rum i unga människors vardag och nya kanaler hittas för att integrera de yngre generationerna i det politiska landskapet. Förverkligandet av en sådan satsning är inte bara förenlig med den svenska nationella ungdomspolitiken, som föreskriver att ungdomar (i åldrarna 13–25) ska ha möjlighet att vara delaktiga och ha inflytande över samhällsutvecklingen, utan den är också i enlig- het med demokratins grundläggande tanke att medborgarna själva ska fatta egna beslut och att de ska ges möjlighet att göra sina röster hörda i frågor och beslut som berör dem och samhället i stort. Ett första steg i varje satsning syftande till att ge unga och unga vuxna reellt inflytande över sina liv och samhällsutvecklingen, bör inbegripa en ändrad syn på ungdomar som en passiv, desillus- ionerad och ointresserad grupp. De empiriska resultaten från denna rapport visar att unga människor är intresserade av vad som händer i samhället och är bredda att stiga fram om så skulle behövas. Bollen ligger således på de politiska partiernas och institutionernas planhalva att se till att de ungdomspolitiska målen förverkligas och förstärks så att unga människors driftkrafter och kompetens inte går till spillo. Abdelzadeh, A. (2014). Transcending dichotomies: The many faces of youth dissatisfaction in democracy. Abdelzadeh, A. & , J. (2012). Understanding Critical Citizenship and Other Forms of Public Dissatisfaction: An Alternative Framework. Politics, Culture and Socialization (PCS), 3, 179–196. Abdelzadeh, A., Özdemir, ., & , M. (kommande). Dissatisfied Citizens: to or a Liability on the Democratic Functioning of Society? Scandinavian Political Studies. Almond, G. & Verba, S. (1963). The Civic Culture: Political Attitudes and Democracy in Five Nations, . Amnå, E. (2008). Jourhavande medborgare: samhällsengagemang i en folkrörelsestat. Amnå, E. & , J. (2014). Standby Citizens: Diverse Faces of Political Passivity. , 6 261–281. Amnå, E. & , I. (2003). Socialt och politiskt kapital. I , J, Amnå, E, , I, Häll, L: Föreningslivet i : välfärd, socialt kapital, demokratiskola. Barber, B. (1984). Strong democracy: Participatory politics for a new age. , CA, . , Å., , C., Denk, T. & Karvonen, L. (2013). Komparativ politik: Institutioner och beteende. : Student- litteratur. , W. L., , C. & Freelon, D. (2011). Communicating civic engagement: Contrasting models of citizenship in the youth web sphere. , 61, 835–856. (2009). Political Theory, Political Science and the End of Civic Engagement. Perspectives on Politics, 7, 335–350. Blais, A. (2007). Turnout in Elections. In , R. & Klingemann, H. (Eds.) (2015). Sharing and Political Dissatisfaction: A Multilevel Analysis of the Link Between Power-Sharing Institutions and Kinds of Political Dissatisfaction in 24 European Democracies. European Politics and Society, 1–21. & Arato, A. (1994). Civil society and Political Theory. , ., . Crozier, M., , S. & Watanuki, J. (1975) The Crisis of Democracy. (1992). The Problem of Civic Competence. , 3 (4), 45–59. , V. (2014). Breaking the law: adolescents' involvement in illegal political activitiy. , , , J. & , S. (2013). Dissatisfied Democrats: A Matter of Representation or Performance? Paper presented at the 10th Quality of internal conference. , 20th of January 2013. (2002). Citizen Politics: Public Opinion and Political Parties in Advanced Industrial Democracies. , Publishers/Seven . (2004). , Democratic Choices: The Erosion of Political Support in Advanced Industrial Democracies. (2008a). The Democratic Rollback: of the . Foreign Affairs, 87, 36–48. (2008b). The Spirit of Democracy: The Struggle to Throughout the World. , Times Books. Dworkin, R. (1978). Taking Rights Seriously. Easton, D. (1965). A Framework for Political Analysis. Englewood , N.J., . & , A. (Eds.) (2006). Deltagandets mekanismer: Det politiska engagemangets orsaker och konsekvenser. Flanagan, C. (2013). Teenage citizens: The political theories of the young. Geissel, B. (2008). or Democratic Threat? Profiles of Critical and Uncritical Citizens in Comparative Perspective. Comparative Sociology, 7, 4–27. (1992). The Political Consequences of Intolerance: Cultural Conformity and Political Freedom. , 338–356. (1995). The Resilience of for the Democratic Institutions and Processes in the Nascent Russian and Ukrainian Democracies. I Tismaneanu, V. (Ed.) Political Culture and in and the of Eurasia. Armonk, NY, Sharpe. Habermas, J. (1973). Legitimationsprobleme im Spätkapitalismus, (am ). Habermas, J. (1985). Civil Disobedience: Litmus Test for the Democratic . , 30, 95-116. (2007). Why We Hate Politics. & Stoker, G. (2009). Revitalising politics: have we lost the plot?