sou · H4B38d2 · 2016-02-01 00:00:00 — 18 och 20 §§ ändras på så sätt att de utvidgas till att gälla även för sanktionsförelägganden. I övrigt ändras paragraferna genom att begreppet ”straffavgift” ersätts med ”sanktionsavgift”. Paragrafen reglerar rätt att ingripa mot vissa utländska företag som tillhandahåller betaltjänster i . Ändringen i paragrafen är enbart av redaktionell karaktär – den nya beteckningen på den reviderade förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel förs in. Paragrafen reglerar möjligheterna för att in- gripa mot registrerade betaltjänstleverantörer. Genom förändringarna i det andra stycket utvidgas möjligheten att ingripa vid vissa överträdelser av penningtvättsregleringen. Bestämmelsen genomför artikel 60.5–60.6 i direktivet. För en redo- görelse av bestämmelsens innebörd hänvisas till kommentaren till 10 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny. Den genomför artikel 59.3 a) i direktivet. Bestämmelsen reglerar under vilka förutsättningar Finansinspek- tionen får besluta om sanktionsavgifter mot registrerade betaltjänst- leverantörer. Av paragrafen framgår även att sanktionsavgiftens storlek ska bestämmas enligt samma principer som för betalnings- institut. I bestämmelsen tydliggörs också att en sanktionsavgift inte får beslutas om föreläggande om rättelse förenas med vite och inte heller vid föreläggande om att upphöra med verksamheten. Bestämmelsen ska tillämpas oavsett den registrerade betaltjänst- leveratören är en juridisk eller fysisk person. För en närmare redogörelse av bestämmelsens innebörd hän- visas till kommentaren till 12 § i utredningens förslag till en för- ändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direktivet och anpassar svensk rätt till de krav som ställs på med- lemsstaterna enligt artiklarna 17–18 i förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. Den reglerar Finansinspek- tionen möjlighet att rikta åtgärder och sanktioner mot vissa perso- ner som ingår i registrerade betaltjänstleverantörers ledning vid överträdelser av penningtvättsregleringen eller förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. För den närmare innebörden av denna bestämmelse hänvisas till kommentaren till 13 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direktivet och anpassar svensk rätt ifråga om de krav som ställs på medlemsstaterna enligt artiklarna 17–18 i förordningen om upp- gifter som ska åtfölja överföringar av medel. Av bestämmelsens första stycke framgår vilken norm som ska användas vid bestämmande av sanktionsavgiftens storlek, när den avser fysiska ledningspersoner. Genom den föreslagna bestämmel- sen tydliggörs att bestämmelserna om sanktionsföreläggande ska tillämpas när sanktioner riktas mot fysiska personer i ledningen. Av andra stycket framgår att reglerna om verkställighet av beslut om sanktionsavgift m.m. i 18–20 §§ förevarande lag gäller även vid överträdelser hos registrerade betaltjänstleverantörer och personer i deras ledning. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 60.4 i direktivet. Genom hänvisningar till 9 § första stycket, 9 a § och 16 § i före- varande lag regleras vilka omständigheter som ska beaktas vid valet av åtgärd eller sanktion och vid bestämmande av sanktionsavgiftens storlek enligt 23 § och 23 a–23 c §§. För den närmare innebörden av detta hänvisas till författningskommentarerna till dessa lagrum. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Bestämmelsen reglerar överklagande av beslut. Av ändringen i första stycket följer att beslut om sanktionsföre- läggande inte får överklagas. Dessutom görs en redaktionell ändring. Genom ett nytt fjärde stycke tydliggörs att 15 kap. 9 c § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse gäller vid domstols- prövning av beslut mot en fysisk person. För en närmare redogörelse av vad hänvisningen till LBF innebär, se kommentaren till 9 kap. 13 § förslaget till ny penningtvättslag. Övriga ändringar i paragrafen är av redaktionell karaktär. 26.4.8Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) Paragrafen reglerar möjligheter att ingripa mot ett försäkringsföretag. Paragrafens första stycke ändras dels språkligt, dels införs en ny fjärde punkt som utvidgar rätt att ingripa vid vissa överträdelser av penningtvättsregleringen. Bestämmelsen genom- för artikel 60.5–60.6. För en redogörelse av bestämmelsens inne- börd hänvisas till kommentaren till 10 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verk- samhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direktivet. Den reglerar möjlighet att rikta åt- gärder och sanktioner mot vissa personer som ingår i försäkrings- företagets ledning vid överträdelser av penningtvättsregleringen. För den närmare innebörden av denna bestämmelse hänvisas till kommentaren till 13 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen, som är ny, genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direktivet. Bestämmelsen reglerar vilka åtgärder och sanktioner som får riktas mot en fysisk person enligt 18 kap. 1 a §. För den närmare innebörden av denna bestämmelse hänvisas till kommentaren till 13 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. De föreslagna ändringarna av paragrafen genomför artikel 60.4 i direktivet. De föreslagna ändringarna i första stycket, som är nytt, reglerar vilka hänsyn som ska tas vid valet av åtgärd eller sanktion. För en närmare redogörelse av bestämmelsens innebörd hänvisas till kom- mentaren till 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Genom förändringarna i andra stycket inkluderas även fysiska personer i de situationer där får avstå från ingripande. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen, som är ny, anger hur ett antal olika faktorer som inte är hänförliga till själva överträdelsen ska inverka på valet av sanktio- nen. Den genomför artikel 60.4 i direktivet. Av första stycket framgår att i försvårande riktning ska beaktas om företaget eller den fysiska personen har gjort sig skyl- dig till en överträdelse, varvid det är särskilt försvårande om över- trädelserna är identiska eller likartade. Särskild vikt bör fästas vid den tid som förflutit mellan överträdelserna, varvid det får anses mer försvårande om det föreligger mellan över- trädelserna i fråga. I andra stycket fastslås att i förmildrande riktning ska beaktas om ett företag eller en fysisk person genom ett aktivt samarbete underlättar utredning och om företaget snabbt upphör med överträdelsen eller den fysiska personen snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra. För en närmare redogörelse av vad detta innebär, se kommentaren till 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen anger under vilka förutsättningar som Finansinspek- tionen får besluta om sanktionsavgifter mot ett försäkringsföretag. Begreppet ”straffavgift” ersätts med ”sanktionsavgift”. Paragrafen genomför artikel 59.3 a) i direktivet. Paragrafen anger storleken på den sanktionsavgift som Finans- inspektionen enligt 16 § får besluta om gentemot ett försäkrings- företag. Ändringarna innebär att den tidigare begränsningen om att av- giften högst får uppgå till utgår, dock en- bart när det gäller överträdelser av penningtvättsregleringen. I stället anges att sanktionsavgiften för företag ska fastställas till högst det största av de belopp som räknas upp i paragrafen: av försäkringsföretaget omsättning närmast föregående räkenskapsår (om överträdelsen har skett under företagets första verksamhetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas för den upp- skattas), av koncernens omsättning närmaste föregå- ende räkenskapsår när det är fråga om en överträdelse av penning- tvättsregleringen och överträdelsen begåtts av ett moderföretag eller dotterföretag i en koncern där moderföretaget är skyldigt att upprätta en koncernredovisning, två gånger summan av den vinst som överträdelsen medfört, om beloppet går att fastställa, eller ett belopp motsvarande . Punkterna 2–4 i paragrafen ska alltså enbart tillämpas vid överträdelser av penningtvättsregle- ringen. Paragrafen ändras även språkligt, bl.a. genom att ordet straff- avgift ersätts med sanktionsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 59.3 b) i direktivet. Bestämmelsen anger storleken på den högsta sanktionsavgift som får fastställas för en fysisk person. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen reglerar vilka hänsyn som ska tas vid fastställandet av sanktionsavgiftens storlek. Den genomför artikel 60.4 i direktivet. För bestämmelsens innehåll i fråga om dess hänvisning till 3 § första stycket och 3 a §§ hänvisas till författningskommentarerna till dessa lagrum. I övrigt innebär bestämmelsen att storleken på en sanktionsavgift ska regleras med beaktande av försäkringsföretag- ets eller den fysiska personens finansiella ställning. För en närmare redogörelse av vad detta innebär, se 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verk- samhet ovan. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner genom sanktionsförelägganden. Av första stycket följer att frågor om ingripanden mot fysiska personer för överträdelser av penningtvättsregleringen tas upp av genom sanktionsföreläggande. Av andra stycket följer att vid beslut om ingripande mot en fysisk person ska tillämpa de bestämmelser om sanktionsföreläggande som finns i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse (LBF). För en närmare redo- görelse av vad hänvisningarna till LBF innebär hänvisas till kom- mentaren till 9 kap. 13 § i förslaget till ny penningtvättslag. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. 20–23 §§ 20 och 23 §§ ändras på så sätt att de utvidgas till att gälla även för sanktionsförelägganden. I övrigt ändras paragraferna genom att begreppet ”straffavgift” ersätts med ”sanktionsavgift”. Bestämmelsen reglerar överklagande av beslut. Av ändringen följer att beslut om sanktionsföreläggande inte får Genom ett nytt tredje stycke tydliggörs att 15 kap. 9 c § LBF gäller vid domstolsprövning av beslut mot en fysisk person. För en närmare redogörelse av vad hänvisningen till LBF innebär, se kommentaren till 9 kap. 13 § förslaget till ny penning- tvättslag. 26.4.9Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:755) om elektroniska pengar Paragrafen genomför artikel 61.2 e) i direktivet och de krav som ställs på medlemsstaterna enligt artikel 21 i förordningen om upp- gifter som ska åtfölja överföringar av medel. Ändringarna motsvarar den föreslagna lydelsen av 3 kap. 12 § lagen (2010:751) om betaltjänster (betaltjänstlagen). Se kommenta- ren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitten 16.7.7 och 21.5. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 61.2 a) i direktivet. Ändringarna motsvarar den föreslagna lydelsen av 3 kap. 28 a § Se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitten 16.7.6 och 21.5. Paragrafen reglerar rätt att ingripa mot insti- tut för elektroniska pengar, bl.a. vid åsidosättandet av penning- tvättsregleringen och förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. Ändringarna består i att andra stycket utmönstras ur bestäm- melsen för att i stället placeras i en ny 8 b §. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 60.5–60.6 i direktivet och anpassas svensk rätt till de krav som ställs på medlemsstaterna enligt artiklarna 17–18 i förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. Ändringarna motsvarar den föreslagna lydelsen av 8 kap. 8 a § i betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitten 17.5.4 och 21.4. Paragrafen, som är ny, motsvarar i delvis 5 kap. 8 § andra stycket i den nuvarande lagen. Bestämmelsen har dock utvidgas till att även omfatta överträdelser enligt den nya föreslagna 8 a §. Paragrafen är ny och genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direktivet och anpassar svensk rätt till de krav som ställs på med- lemsstaterna enligt artiklarna 17–18 i förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. Bestämmelsen motsvarar den föreslagna regleringen i 8 kap. 8 c § betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitten 17.5.4 och 21.4. De föreslagna ändringarna av paragrafen genomför artikel 60.4 i direktivet. Ändringarna motsvarar ändringarna i 8 kap. 9 § betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 60.4 i direktivet. Bestämmelsen motsvarar den föreslagna regleringen i 8 kap. 9 a § betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen anger under vilka förutsättningar som Finansinspek- tionen får besluta om sanktionsavgifter mot ett institut. Begreppet ”straffavgift” ersätts med ”sanktionsavgift”. Paragrafen genomför artikel 59.3 a) i direktivet. Paragrafen anger storleken på den sanktionsavgift som Finans- inspektionen enligt 14 § får besluta om gentemot ett pengar. Ändringarna i bestämmelsen motsvarar ändringarna i 8 kap. 15 § betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 59.3 b) i direktivet. Bestämmelsen anger storleken på den högsta sanktionsavgift som fastställas för en fysisk person. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen reglerar vilka hänsyn som ska tas vid fastställandet av sanktionsavgiftens storlek. Den genomför artikel 60.4 i direktivet. Ändringarna i bestämmelsen motsvarar ändringarna i 8 kap. 16 § betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner genom sanktionsförelägganden. Ändringarna i bestämmelsen motsvarar ändringarna i 8 kap. 16 § betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. 18–20 §§ 18 och 20 §§ ändras på så sätt att de utvidgas till att gälla även för sanktionsförelägganden. I övrigt ändras paragraferna genom att begreppet ”straffavgift” ersätts med ”sanktionsavgift”. Paragrafen reglerar rätt att ingripa mot vissa utländska företag som ger ut elektroniska pengar eller tillhanda- håller betaltjänster i . Ändringen i paragrafen är enbart av redaktionell karaktär – den nya beteckningen på den reviderade förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel förs in. Paragrafen reglerar möjligheterna för att in- gripa mot registrerade betaltjänstleverantörer. Ändringarna i andra stycket, som genomför artikel 60.5–60.6 i direktivet, motsvarar ändringarna i 8 kap. 23 § betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny. Den genomför artikel 59.3 a) i direktivet och an- passar svensk rätt till de krav som ställs på medlemsstaterna enligt artiklarna 17–18 i förordningen om uppgifter som ska åtfölja över- föringar av medel. Bestämmelsen reglerar under vilka förutsättningar Finansinspek- tionen får besluta om sanktionsavgifter mot registrerade utgivare som kan vara både juridiska och fysiska personer. Ändringarna i bestämmelsen motsvarar den föreslagna regleringen i 8 kap. 23 a § betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direktivet och anpassar svensk rätt de krav som ställs på medlems- staterna enligt artiklarna 17–18 i förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. Bestämmelsen är ny och motsvarar den föreslagna regleringen i 8 kap. 23 b § betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestämmel- sen. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59 3 b) i direktivet och anpassar svensk rätt ifråga om de krav som ställs på medlemsstaterna enligt artiklarna 17–18 i förordningen om upp- gifter som ska åtfölja överföringar av medel. Bestämmelsen motsvarar den föreslagna regleringen i 8 kap. 23 c § betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 60.4 i direktivet. Bestämmelsen motsvarar den föreslagna regleringen i 8 kap. 23 d § betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Bestämmelsen reglerar överklagande av beslut. Ändringarna i bestämmelsen motsvarar de föreslagna ändring- arna i 8 kap. 26 § betaltjänstlagen. Se kommentaren till den bestäm- Paragrafen reglerar bemyndiganden. Genom en ny punkt 11 bemyndigas regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om det rapporteringssystem som avses i föreslagna 3 kap. 13 a § förevarande lag. 26.4.10Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder Paragrafen reglerar möjligheter att ingripa mot svenska AIF-förvaltare. Genom den föreslagna ändringen i andra stycket, som är nytt, utvidgas rätt att ingripa vid vissa överträdelser av penningtvättsregleringen. Bestämmelsen genomför artikel 60.5– 60.6. För en redogörelse av bestämmelsens innebörd hänvisas till kommentaren till 10 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Ändringarna i tredje stycket är följdändringar. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direktivet. Den reglerar möjlighet att rikta åtgärder och sanktioner mot vissa personer som ingår i AIF-förval- tarens ledning vid överträdelser av penningtvättsregleringen. För den närmare innebörden av denna bestämmelse hänvisas till kom- mentaren till 13 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. De föreslagna ändringarna av paragrafen genomför artikel 60.4 i direktivet. De föreslagna ändringarna i första stycket, som är nytt, reglerar vilka hänsyn som ska tas vid valet av åtgärd eller sanktion. För en närmare redogörelse av bestämmelsens innebörd hänvisas till kom- mentaren till 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Genom ändringarna i andra stycket utvidgas bestämmelsen till att även omfatta fysiska personer. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen, som är ny, anger hur ett antal olika faktorer som inte är hänförliga till själva överträdelsen ska inverka på valet av åtgärd eller sanktion. Den genomför artikel 60.4 i direktivet. Av första stycket framgår att i försvårande riktning ska beaktas om förvaltaren eller den fysiska personen har gjort sig skyl- dig till en överträdelse, varvid det är särskilt försvårande om över- trädelserna är identiska eller likartade. Särskild vikt bör fästas vid den tid som förflutit mellan överträdelserna, varvid det får anses mer försvårande om det föreligger mellan över- trädelserna i fråga. I andra stycket fastslås att i förmildrande riktning ska beaktas om en förvaltare eller en fysisk person genom ett aktivt samarbete underlättar utredning och om förvaltaren snabbt upphör med överträdelsen eller den fysiska personen snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra. För en närmare redogörelse av vad detta innebär, se kommentaren till 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen reglerar möjligheter att ingripa mot AIF-förvaltare som förvaltar alternativa investeringsfonder som inte överstiger vissa tröskelvärden. Genom den föreslagna ändringen i andra stycket, som är nytt, utvidgas rätt att ingripa vid vissa överträdelser av penningtvättsregleringen. Bestämmelsen genomför artikel 60.5– 60.6. För en redogörelse av bestämmelsens innebörd hänvisas till kommentaren till 10 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Ändringarna i andra stycket är delvis följdändringar. Den sista meningen i andra stycket utmönstras ur bestämmelsen för att i stället placeras i en ny paragraf, paragraf 9 b. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direktivet. Den reglerar möjlighet att rikta åtgär- der och sanktioner mot vissa personer som ingår i AIF-förvaltarens ledning vid överträdelser av penningtvättsregleringen. Till skillnad från föreslagna 1 a § ovan tar denna bestämmelse sikte på AIF- förvaltare som förvaltar alternativa investeringsfonder som inte överstiger vissa tröskelvärden. För den närmare innebörden av denna bestämmelse hänvisas till kommentaren till 13 § i utredning- ens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 60.4 i direktivet. Genom första styckets hänvisningar till 2 § första stycket och 2 a § förevarande lag regleras vilka omständigheter som ska beaktas vid valet av åtgärd eller sanktion. Andra stycket motsvaras delvis av 14 kap. 9 § andra stycket sista meningen i den nuvarande lagen. I bestämmelsen tydliggörs när får avstå från ingripande. Till skillnad från den nuvarande bestämmelsen omfattar den föreslagna regleringen även fysiska personer. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen anger under vilka förutsättningar som Finansinspek- tionen får besluta om sanktionsavgifter mot en AIF-förvaltare. Begreppet ”straffavgift” ersätts med ”sanktionsavgift”. Paragrafen genomför artikel 59.3 a) i direktivet. Paragrafen anger storleken på den sanktionsavgift som Finans- inspektionen enligt 11 § får besluta om gentemot AIF-förvaltare. Ändringarna innebär att den tidigare begränsningen om att av- giften högst får uppgå till utgår. I stället anges att sanktionsavgiften för förvaltare ska fastställas till högst det största av de belopp som räknas upp i paragrafen: av förvaltarens omsättning närmast föregående räkenskapsår (om överträdelsen har skett under förvaltarens första verksamhetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas för den uppskattas), av koncernens omsättning närmaste föregående räken- skapsår när det är fråga om en överträdelse av penningtvättsregle- ringen och överträdelsen begåtts av ett moderföretag eller dotter- företag i en koncern där moderföretaget är skyldigt att upprätta en koncernredovisning, två gånger summan av den vinst som överträ- delsen medfört, om beloppet går att fastställa, eller ett belopp mot- svarande . Paragrafen ändras även språkligt, bl.a. genom att ordet straff- avgift ersätts med sanktionsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 59.3 b) i direktivet. Bestämmelsen anger storleken på den högsta sanktionsavgift som får fastställas för en fysisk person. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen reglerar vilka hänsyn som ska tas vid fastställandet av sanktionsavgiftens storlek. Den genomför artikel 60.4 i direktivet. För bestämmelsens innehåll i fråga om dess hänvisning till 2 § första stycket och 2 a § hänvisas till författningskommentarerna till dessa lagrum.