sou · H4B360 · 2016-10-05 00:00:00 — Övergreppen möjliggörs av att brottsoffret i ett tidigare skede har skickat mer eller mindre avklädda bilder till gärningsmannen och därefter, vid hot om att bilderna ska spridas på internet eller bland familj och vänner, sett sig tvungen att gradvis genomföra mer avancerade sexu- På det viset har brottsoffret hamnat i en situation som är mycket svår att ta sig ur. Lagstiftningen är inte i första hand konstruerad med den här typen av situationer i åtanke. Det innebär att ett antal frågor aktuali- seras, t.ex. hur gärningarna ska rubriceras. Frågor om internetrela- terade övergrepp har i någon utsträckning berörts av bl.a. sexualbrottsutredning i betänkandet Sexualbrottslagstiftningen – utvärdering och reformförslag (SOU 2010:71). Det finns nu skäl att analysera frågorna närmare. Det kan i sammanhanget även noteras att det tycks råda en viss osäkerhet beträffande tillämpningsområdet för bestämmelsen om sexuellt övergrepp mot barn enligt 6 kap. 6 § . För straffansvar krävs att gärningsmannen genomfört en sexuell hand- ling med ett barn. Domstolarna har gjort olika bedömningar av räckvidden av straffstadgandet när det gäller just övergrepp som ägt rum via internet. Liknande formuleringar som i den nu nämnda paragrafen förekommer också i bestämmelserna om våldtäkt mot barn (6 kap. 4 § ) samt våldtäkt och sexuellt tvång i fall av utnyttjande (6 kap. 1 och 2 §§ andra styckena ). analysera om den befintliga lagstiftningen erbjuder ett tillräck- ligt starkt skydd mot sexuella övergrepp som sker via internet där gärningsmannen inte personligen utför den sexuella hand- lingen, och lämna nödvändiga författningsförslag. Ett tidigare förordnande av målsägandebiträde? Kommittén ska enligt det befintliga uppdraget granska och analy- sera hur de brottsbekämpande myndigheterna utreder ärenden om våldtäkt och hur rättsväsendet i övrigt hanterar sådana ärenden, samt överväga åtgärder för hur arbetet kan förbättras. Det har fram- kommit bl.a. i ning och beslutsfrister m.m. vid vålds- och sexualbrott i nära rela- tion och mot barn () att förordnande av målsägande- biträde är en framgångsfaktor vid utredningar av bl.a. våldtäkts- brott. Ett målsägandebiträde kan såväl bidra till förbättrad kvalitet på förhören som påverka målsägandens vilja att medverka i en Det är därför viktigt att ett målsägandebiträde förordnas i ett tidigt skede i utredningar som rör våldtäkt. Det råder en stark presumtion för förordnande av målsägande- biträde vid sexualbrott. Ett målsägandebiträde ska förordnas om det inte är uppenbart att målsäganden saknar behov av sådant biträde. Ett förordnande kan ske från och med det att en förundersökning har inletts. Trots den således mycket vidsträckta rätten till ett måls- ägandebiträde har det återkommande framhållits som en brist att målsägandebiträde inte förordnas i tillräcklig utsträckning i bl.a. våldtäktsmål (se t.ex. och promemoria Granskning av kvaliteten i den brottsutredande verk- samheten, ÅM-A 2013/0556 och POA-400-2488/12). inom ramen för det befintliga uppdraget särskilt överväga om åtgärder kan vidtas för att förbättra rutinerna när det gäller för- ordnande av målsägandebiträde, och lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget ska redovisas . Förteckning över personer som kommittén sammanträtt med i the Criminal Team, Retired judge, former advocate depute head of National Sexual Crimes Unit, Scottish Crown Office. Head of National Rape Task Force, Vice-President () of the Society of Solicitor Advocates Chair of the Scottish Professor of Criminology and Sociology, National coordinator Rape Crisis Förteckning över personer som kommittén sammanträtt med i Counsel, Government of , Counsel, Government of , Judge, Court of Special Advisor on Northern Issues vid lawyer, former legal director for the Women's Legal Education and Professor of law, (part time), lawyer (part time) Executive Director of , a second-stage women's shelter and Family Forensic Nurses' Society of Inbjudan till hearing om förslag till en ny sexualbrottslagstiftning sexualbrottskommitté fick regeringens uppdrag att bl.a. göra en översyn av våldtäktsbrottet. I uppdraget ingår bl.a. att överväga om sexualbrottslagstiftningen bör ändras så att den baseras på samtycke istället för som det är , nämligen att det krävs våld, hot eller utnyttjande av en särskilt utsatt situation. Kommittén har även i uppdrag att överväga om ett oaktsamhetsbrott för våldtäkt ska införas och hur det i så fall bör utformas. Arbetet i kommittén har pågått och det återstår av utredningstiden. har vi tagit fram ett förslag till en ny lagstiftning som bygger på samtycke, dvs. att deltagandet i sexuell samvaro/sexuella handlingar ska bygga på frivillighet och vi kommer även att föreslå en kriminalisering av oaktsamhet. Vi ska redovisa våra förslag till regeringen . Innan vi gör det vill vi dock ge er möjlighet att ta del förslaget och på detta relativt tidiga stadium framföra era tankar och synpunkter. sexualbrottskommitté bjuder in till en hearing , –12.00 på i . Vid hearingen kommer vi att presentera och redogöra för vårt förslag och de tankar som vi har kring detta. Därefter kommer ni som deltar ha möjlighet att kommentera förslagen och lämna synpunkter. Deltagandet är kostnadsfritt och vi kommer att bjuda på kaffe/te och något enklare tilltugg. För att vi ska veta hur många som kommer ser vi gärna att ni anmäler ert deltagande till (eller ). Anmälda deltagare hearing intresseorganisationer 2.Julia Östfeldt – Föreningen 5.Sven-Erik Alhem – Brottsofferjouren (förbundsordförande) 6.Heléne – Brottsofferjouren (kvinnofridsansvarig) 7.Julia (verksamhetsledare och terapeut/behandlare) 8.Lisa (jurist) 9.Rebecka – Unizon (generalsekreterare) 10.Bernardita Nunez – Terrafem (verksamhetsledare) 15.Katarina Galic – Fatta 21.Kristina Ljungros – (förbundsordförande) 22.Maria – (generalsekreterare) 23.Leila Qaraee – Kvinnors nätverk 24.Elisabeth Wamken – Kvinnors nätverk 25.Kina – RFSL:s brottsjour I utredningens uppdrag har ingått att genomföra en praxisgenom- gång i syfte att kartlägga hur våldtäktsbrottet har tolkats och tilläm- pats. De avgöranden som finns med i sammanställningen är framför allt sådana rättsfall som vi har sökt fram i Bisnode InfoTorgs rätts- databas , men också rättsfall som på annat sätt kommit till kommitténs kännedom. Sökningarna har med något undantag avsett avgöranden från och hovrätterna –. Sammanställningen gör inte anspråk på att vara fullständig. Vissa relevanta fall kan t.ex. ha filtrerats bort genom de sökord vi har valt. Andra fall kan ha utelämnats på grund av att vi av olika skäl har bedömt dem som mindre intressanta att redovisa. Det kan i sin tur bero på att det inte har varit möjligt att dra några säkra slutsatser av de bedömningar som gjorts i målet. Vi har alltså valt att redovisa de rättsfall som har ansetts relevanta för de förslag som lämnas i betänkandet. Det bör i det här samman- hanget även framhållas att upplysningar om att en dom har fastställts eller ändrats i ett visst avseende, vilken part som har överklagat osv. endast tar sikte på det brott som vi behandlar i referatet (för det fall ett åtal har avsett flera olika brott). Domarna i sammanställningen har vunnit laga kraft om inget annat särskilt anges. Vi har delat in framställningen under följande rubriker. Våldtäktsåtal som har ogillats på grund av bristande uppsåt Vilseledande i fråga om gärningsmannens fysiska person (kropp) Sexualbrott som har rubricerats som sexuellt ofredande trots att gärningen har innefattat sådana sexuella handlingar som avses i 6 kap. 1 och 2 §§ Sexuella övergrepp utan kroppslig beröring från gärningsmannen Våldtäktsbrottets rubricering och straffvärde när offret är Straffvärde för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning Under varje rubrik finns en närmare redogörelse för vilken typ av fall som refereras och i förekommande fall hur sökningen gjorts. Våldtäktsåtal som har ogillats på grund av bristande uppsåt I detta avsnitt har vi främst redovisat rättsfall där det har slagits fast att den tilltalades agerande objektivt sett har utgjort en våldtäkt, men där domstolen ändå har ogillat åtalet med hänvisning till att det inte bevisats att den tilltalade haft uppsåt (dvs. varit medveten om att hans agerande utgjorde en våldtäkt). Därutöver har vi redo- visat ett fall där ett åtal har ogillats endast med hänvisning till bris- tande uppsåt samt några fall där domstolen har uttalat sig om den tilltalades uppsåt trots att det objektivt sett inte har ansetts vara fråga om en våldtäkt. Vid sökningen har orden ”våldtäkt ogilla* uppsåt” använts. , dom i mål B 3559-13 åtalades för våldtäkt, alternativt misshandel och olaga hot, med påstående om att han genom misshandel och annat våld samt olaga hot, hade tvingat målsäganden A till samlag och till att tåla sexuella handlingar som med hänsyn till kränkningens art och om- ständigheterna i övrigt var jämförliga med samlag. Av utredningen framgick bl.a. följande. och A kände inte varandra . Den aktuella kvällen kom de överens om att åka hem till S.G. för att ha s.k. dominanssex, varvid S.G. skulle dominera och A inta den undergivna rollen. De bestämde ett ”stopp- ord” som skulle användas om någon av dem ville avbryta det pågå- ende spelet. I efterhand var de dock inte överens om vilket ord som skulle användas. försåg A med ett slags handbojor och band fast hennes ben. utövade våld mot A bl.a. genom att slå henne vid upprepade tillfällen med öppen och knuten hand och ta flera strypgrepp om hennes hals. Under händelseförloppet genomfördes ett samlag och andra sexuella handlingar som var jämförliga med samlag. A använde det stoppord hon ansåg att de hade kommit överens om men S.G. fortsatte trots det sitt agerande. Enligt A verkade inte S.G. förstå att hon uttalade stoppordet. invände att han utfört samtliga handlingar med A:s sam- tycke. Han uppgav bl.a. att han slog A gradvis hårdare och invän- tade hennes reaktion, att han uppfattade hennes motstånd som något triggande och som en del av deras sexlek samt att han kände sig för och förlitade sig på att A skulle säga stoppordet om han gick över gränsen. Tingsrätten dömde S.G. för misshandel men ogillade åtalet för våldtäkt och olaga hot. Sedan domen överklagats fastställde hov- rätten tingsrättens dom. I frågan om samtycke fanns till de sexuella handlingarna uttalade hovrätten att A hade uppgett att hon inte hade gett sitt samtycke till det som utspelade sig efter det att S.G. slog det första slaget. S.G:s uppgifter om hur han uppfattade A:s inställning var dock inte så orimlig att den kunde lämnas utan avseende och åklagaren hade inte presenterat tillräcklig bevisning för att motbevisa S.G:s invänd- ning om samtycke. Det var därmed inte styrkt att S.G. hade haft uppsåt att utöva gärningarna mot A:s vilja. Hovrätten för , dom i mål B 1614-14 åtalades för våldtäkt med påstående om att han hade genom- fört ett oralt samlag med målsäganden A genom att otillbörligt ut- nyttja att hon på grund av psykisk störning befann sig i ett hjälp- löst tillstånd. Av utredningen framkom i huvudsak följande. och A, som har Downs syndrom, kände inte varandra . kontaktade A via sms som den aktuella händelsen in- träffade. hade fått A:s telefonnummer av en gemensam bekant. De bestämde träff i närheten av A:s bostad och begav sig därifrån till hennes lägenhet. Efter ett kort samtal i vardagsrummet gick de in i sovrummet där A utförde oralsex på R.M.M. invände att han inte förstod att A hade en mental funk- tionsnedsättning innan den sexuella handlingen genomfördes. Tingsrätten ogillade åtalet. Efter överklagande fastställde hov- rätten tingsrättens dom. Hovrätten ansåg att A hade befunnit sig i ett hjälplöst tillstånd vid tillfället och att R.M.M. otillbörligt hade utnyttja detta. De objektiva förutsättningarna att döma för våldtäkt var alltså upp- fyllda. Åtalet ogillades dock med hänvisning till att det inte med tillräcklig säkerhet var visat att R.M.M:s uppsåt omfattade att A hade befunnit sig i ett hjälplöst tillstånd och att han otillbörligen hade utnyttjat det. Med hänsyn till vad som framkommit om parter- nas samvaro före samlaget ansågs det troligt att R.M.M. hade sett A:s ansikte innan den sexuella handlingen genomfördes. Det kunde dock inte uteslutas att han inte hade dragit slutsatsen att hon var så psykiskt störd att hon inte kunde värna sin sexuella integritet, dvs. att hon befann sig i ett hjälplöst tillstånd. Vid bedömningen hade det viss betydelse att R.M.M. till följd av sin relativt ringa ålder (vid gärningstillfället) hade begränsad livserfarenhet. Hovrätten över och , dom i mål B 409-14 åtalades för våldtäkt bestående i att han genom våld hade tvingat målsäganden A till samlag och till att tåla handlingar som med hänsyn till kränkningens art och omständigheterna i övrigt var jämförliga med samlag. Av utredningen framkom bl.a. följande. och A kände inte varandra . De träffades på en natt- klubb genom en gemensam bekant. A följde med P.A. och på ömsesidigt initiativ började de kyssas och smeka varandra. Under det efterföljande händelseförloppet hade de vaginalt samlag och P.A. förde in sina fingrar i A:s slida. tog även initiativ till analt och oralt samlag. vidgick att han under händelseförloppet utövade visst våld mot A. Våldet bestod i att han utdelade i vart fall en örfil, slog A på skinkorna, höll för A:s mun och även hennes näsa så att hon inte kunde andas under . Han vidgick även att han försökte utföra oralsex med A genom att sätta sig gränsle över henne och försöka föra in sin penis i hennes mun. Av P.A:s uppgifter framgick att A hade uttalat ord som ”nej” och ”sluta”. förnekade dock att han hade tvingat A till samlag eller därmed jämförlig handling med våld. Han invände att han i vart fall inte hade haft uppsåt till att tvinga A. Sedan tingsrätten ogillat åtalet överklagades domen till hovrätten som fastställde tingsrättens dom. Hovrätten angav att A, trots det utdragna händelseförlopp som det varit fråga om, varit vag i sin beskrivning av vad som hänt och det tvång som P.A. skulle ha använt. Vidare ansåg hovrätten att A hade gett uttryck för tvekan i fråga om vad P.A. uppfattat om hennes inställning till de sexuella handlingarna. Hovrätten ansåg att P.A:s uppgifter om händelseförloppet skulle läggas till grund för pröv- ningen och anförde därefter bl.a. följande. hävdade att det våld som hade använts var en del av det sexuella spelet och att han inte hade uppfattat A:s nej som allvarligt menade. Enligt P.A:s uppfatt- ning ville A ha dominanssex. Hovrätten ansåg att P.A:s inställning framstod som svårförklarlig mot bakgrund av att parterna endast hade känt varandra i och att de under den tiden inte hade talat om dominanssex eller sex med våldsinslag. Främst mot bakgrund av att A:s egna uppgifter gav utrymme för osäkerhet an- såg hovrätten trots det att P.A:s invändning inte kunde lämnas utan avseende. Åtalet ogillades då P.A. inte ansågs ha genomfört de sexuella handlingarna med insikt om att A motsatte sig dessa. Utredningen gav inte heller stöd för att P.A. hade varit likgiltig in- för att A motsatte sig det sexuella umgänget. , dom i mål B 548-14 åtalades för våldtäkt med påstående om att han hade genom- fört en sexuell handling, som var jämförlig med samlag, med måls- äganden A genom att otillbörligt utnyttja att hon på grund av sömn befann sig i en särskilt utsatt situation. Av utredningen framgick bl.a. följande. och A, som inte kände varandra , befann sig på ett kryssningsfartyg mellan och . in till A i hennes hytt. A låg då på sängen med kläderna på. la sig bredvid A och förde upp ett finger i hennes underliv. bestred ansvar för brott i första hand med hänvisning till att han inte otillbörligt hade utnyttjat att A på grund av sömn hade befunnit sig i en särskilt utsatt situation. Om A hade sovit gjorde han gällande att han inte hade insett det. påstod att han tidi- gare hade träffat en kvinna på dansgolvet som bjöd in honom till sin hytt. Han trodde att det var den kvinnan han sedan besökte. När han började smeka henne tittade hon på honom, gnydde och sade att hon ville ha honom. Tingsrätten ansåg inte att J.A:s uppgifter hade motbevisats. Det var därmed inte styrkt att A hade befunnit sig i en särskilt utsatt situation. Även om A sov vid tillfället var det inte visat att J.A. hade insett det vid gärningstillfället. ansågs inte heller ha varit likgiltig till det förhållandet att A sov. Han kunde därför inte heller fällas till ansvar för gärningen med tillämpning av likgiltighets- uppsåtet. Det skulle förutsätta att det var visat att han insåg att det fanns en risk för att A sov vid tillfället och att han hade förhållit sig likgiltig inför att den risken skulle förverkligas. Att så skulle vara fallet hade inte framkommit i målet. Tingsrätten ogillade åtalet. Sedan domen överklagats fastställde hovrätten tingsrättens dom. Hovrätten för , dom i mål B 829-14 åtalades för våldtäkt bestående i att han med våld hade tvingat målsäganden A att tåla en sexuell handling jämförlig med samlag. Av utredningen framgick sammanfattningsvis följande. och A kände inte varandra . De träffades på en fest den aktuella kvällen. började de kyssas och de följdes åt in i ett sovrum. De lade sig ner på en på golvet där de fort- satte att kyssas och röra vid varandra. Enligt A bad hon J.T. att sluta när han tog på hennes underliv, men strax därefter rev han i stället sönder hennes tights, drog trosorna åt sidan och förde in ett eller flera fingrar i hennes underliv. vidgick att han hade snuddat vid A:s underliv, men hävdade att han hade slutat med sin beröring när A bad honom om det. Tingsrätten ogillade åtalet. Efter överklagande till hovrätten fast- ställde hovrätten tingsrättens dom. Hovrätten slog fast att de objektiva förutsättningarna för att döma J.T. för våldtäkt var uppfyllda genom att det var visat att denne åtminstone till någon del hade gjort sönder A:s tights och sedan fört in i vart fall ett finger i hennes vagina. I fråga om J.T. hade haft uppsåt att våldta A anförde hovrätten följande. A uppgav att hon låg kvar på madrassen trots att J.T. inte hindrade henne från att lämna sovrummet. Det kan därmed ha undgått J.T. att A inte ville gå vidare med den sexuella handlingen. För detta synsätt talade också att J.T. inte hade varit hårdhänt eller brukat något våld när han närmat sig A, bortsett från att han hade haft sönder A:s tights. Utredningen gav inte heller stöd för att J.T. varit likgiltig inför A:s inställning. Hovrätten ansåg det därmed inte bevisat att J.T. med uppsåt tvingat A till den sexuella handlingen. Hovrätten över och , dom i mål B 2777-14 åtalades för våldtäkt med påstående om att han genomfört ett samlag med målsäganden A genom att otillbörligt utnyttja att hon sov och därmed befann sig i en särskilt utsatt situation. Av utredningen framkom bl.a. följande. och A arbetade på ett fartyg. umgicks de tillsammans med andra och ibland även ensamma. Vid det aktuella tillfället befann de sig i M.K:s rum där de tittade på tv tillsammans. Därefter pratade de och A lade sig ner i sängen. klädde då av A och hade sam- lag med henne. Enligt A hade hon somnat. gjorde gällande att A varit vaken vid samlaget och att han inte otillbörligt utnyttjat att hon sov. Tingsrätten ogillade åtalet med hänvisning till att det inte var bevisat att A sovit vid samlaget. Även om A faktiskt hade sovit an- såg tingsrätten inte att det var bevisat att M.K. förstått eller haft anledning att misstänka att hon sov. Hans uppgifter att han upp- fattade A som vaken, att hon gnydde och att han tolkade hennes passivitet som ett tyst samtycke till det sexuella umgänget, kunde enligt domstolen inte lämnas utan avseende. Det faktum att M.K. före samlaget klätt av både sig själv och A och därigenom riskerat att väcka henne tydde också på att M.K. inte hade haft för avsikt att utnyttja hennes sovande tillstånd. Sedan domen överklagats fastställde hovrätten tingsrättens dom. , dom i mål B 7409-14 åtalades för våldtäkt med påstående om att han med våld hade tvingat målsäganden A till oralt och vaginalt samlag. Av utredningen framkom bl.a. följande. och A hade varit gifta , men hade vid den aktuella händelsen avslutat sin rela- tion. Vid tillfället för den åtalade gärningen hade de det sexuella umgänge som åklagaren påstått. Någon vecka hade de haft frivilligt sexuellt umgänge med varandra. hävdade att även det i målet aktuella sexuella umgänget hade varit frivilligt från A:s sida. Tingsrätten ogillade åtalet. Efter överklagande till hovrätten fast- ställde hovrätten tingsrättens dom. Hovrätten uppgav att det inte kunde betvivlas att A själv ansåg att hon blivit utsatt för en våldtäkt. Domstolen ansåg dock att D.Ö. kunde ha uppfattat de sexuella handlingarna som frivilliga. Detta bl.a. då de hade haft sex på ungefär mot- svarande sätt och A då deltog frivilligt även om hon ångrade det i efterhand. Det tidigare sexuella umgänget kunde rimligen ha funnits i D.Ö:s tankar när han drev på för att de skulle ha sex även . Hovrätten ansåg att D.Ö. i viss mån kunde lastas för att han enbart varit fokuserad på sig själv och att han inte tydligt gjort klart för sig om A även ville genomföra sexuella handlingar med honom, men hans handlande var inte tillräckligt klandervärt för att straffansvar för våldtäkt skulle kunna dömas ut. Åklagaren ansågs inte ha bevisat att D.Ö. hade haft uppsåt att tvinga till sig de sexuella handlingarna. , dom i mål B 6051-151 åtalades för ett fall av misshandel och två fall av grov våldtäkt gentemot målsäganden A (åtalspunkt 2 och 3 i tingsrättens doms- bilaga 2). I det ena fallet påstods M.V. ha genomfört en sexuell handling som var jämförlig med samlag med A genom att otillbör- ligt utnyttja att hon befann sig i en särskilt utsatt situation. Den sexuella handlingen bestod i att M.V. hade fört in en s.k. analplugg i A:s ändtarm som han sedan uppmanade henne att ha kvar under en inte obetydlig tid. påstods i vart fall ha instruerat och upp- manat A att göra detsamma. I det andra fallet (åtalspunkt 3 i tingsrättens domsbilaga 2), som inträffade och påföljande natt, påstods M.V. genom våld och hot om våld ha tvingat A till oralt och analt samlag. I andra hand påstods det att M.V. hade genomfört de sexuella handlingarna genom att otillbörligt utnyttja att A befann sig i en särskilt utsatt situation. Åtalspunkten 3 behandlas mer utförligt nedan under rubriken ”Våldtäktsbrottets rubricering och straffvärde när offret är ”. Av utredningen framkom bl.a. följande. och A hade kommit i kontakt genom en internetsajt för BDSM-praktiker. De stämde träff för att utöva BDSM-sex. A var vid tillfället medan M.V. invände att A inte hade befunnit sig i en särskilt utsatt situation. I vart fall hade han inte haft uppsåt till de omständigheter som skulle medföra att hon befunnit sig i en särskilt utsatt situation. Tingsrätten ogillade åtalet under åtalspunkt 2. Efter överklagande till hovrätten fastställdes tingsrättens dom i den nu behandlade delen. Hovrätten gjorde bedömningen att A i och för sig hade befunnit sig i en särskilt utsatt situation eftersom hon vid tillfället hade varit deprimerad och i mycket dåligt psykiskt skick. Hon hade också flera diagnoser och ett avancerat självskadebeteende. Vidare missbrukade hon droger och bedömdes lida av en psykisk störning. Därutöver var hon vid tillfället endast och måste redan av den anledningen ha haft en i förhållande till M.V. 1 Domen förekommer även under rubriken ”Våldtäktsbrottets rubricering och straffvärde när offret är ”, se nedan. mycket begränsad erfarenhet av BDSM-sex. Hovrätten ansåg det dock inte bevisat att M.V. hade varit medveten om att A befunnit sig i en särskilt utsatt situation. och A kände inte varandra och hade endast umgåtts när händelsen inträffade. Den kontakt de hade haft innan träffen bestod av konversationer via internet och något telefonsamtal. Det fanns ingenting i utredningen som visade att M.V. före det att de träffades förstått hur dåligt A mådde.