sou · H4B389 · 2016-12-15 00:00:00 — Företag och andra aktörers hantering av kunddata bör bli mer transparent och åtgärder såsom dataminimering och lagringsmini- 32Integritetskommittén (2016), Hur står det till med den personliga integriteten? SOU 2016:41, s. 39. mering33 bör kunna användas som kvalitetsaspekter som påverkar kundnöjdhet. 4.4.7Kompetens och förmåga att säkerställa informationssäkerheten måste prioriteras Säkerhet på internet kan delas in i flera områden. Ett sätt är att dela in området i vardagssäkerhet och samhällets informationssäkerhet. Vardagssäkerhet handlar om att människor ska känna sig säkra på internet, vara välinformerade och medvetna och ställa krav på säkerhet i de tjänster de använder. Informationssäkerheten handlar om systemen och samhället. De flesta länder anser att internet och informationssäkerheten är av stor säkerhetspolitisk betydelse, såväl i förhållande till främmande makt som gentemot organiserad internationell kriminalitet. På samhällsnivå måste systemen vara säkra, både för att samhället ska fungera, och för att människor ska känna tillit och trygghet. Kriminalitet måste beivras, både sådan som riktas mot individer och den som riktas mot företag eller stat. Utredningen om Informations- och cybersäkerhet i , SOU 2015:23,34 föreslog en strategi för informations- och cybersäkerhet i staten. Regeringen avser också att stärka arbetet genom en förbättrad samordning och samverkan, vilket i sin tur kräver gemensamma färdriktningar och målsättningar för alla aktörer i samhället.35 Utredningen om Informations- och cybersäkerhet i föreslog även åtgärder som ska säkerställa att de statliga myndigheterna har ett gemensamt förhållningssätt till informationssäkerhetsfrågor och behovet av skyddad kommunikation samt säkra it-lösningar. Andra åtgärdsförslag innebär att det skapas förutsättningar för de brottsbekämpande myndigheterna att garantera samma skydd mot cyberbrottslighet som mot brottslighet i allmänhet. menar att kapaciteten, i form av kompetens och förmåga, att säkerställa informationssäkerhet är av 33Innebär att data som samlas in och lagras ska vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande till ändamålet 34Utredningen om Informations- och cybersäkerhet i (2015), Informations- och cybersäkerhet i . Strategi och åtgärder för säker information i staten, SOU 2015:23 35Regeringen avser därför ta fram en nationell strategi för samhällets informations- och cybersäkerhet Se (Hämtad ). Den behöver kontinuerligt prioriteras och åtgärder för att möjliggöra arbetet införas. En sådan åtgärd kan vara att införa regleringar för obligatorisk incidentrapportering som gör att kunskapen om incidenter mot företag och offentliga verksamheter byggs upp. Regeringen har ökat kraven på myndigheternas informationssäkerhetsarbete, bl.a. genom att införa obligatorisk it-incidentrapporte- ring för statliga myndigheter.36 Arbetet med att fånga omfattningen, följa utvecklingen och införa åtgärder mot industrispionage är också mycket angeläget. 4.4.8Nya former av incitament för en digital tid behöver utformas Digitaliseringen innebär att utvecklingen av incitament för statliga insatser i en digital tid behöver utvecklas till att innefatta de möjligheter till beteendeförändringar hos såväl individer som verksamheter som digitaliseringen ger. Det kan handla om hur man presenterar valmöjligheter för att knuffa en person eller verksamhet i att bete sig på ett visst önskvärt sätt (s.k. nudging, exempelvis för att minska klimatpåverkan) men också att utveckla nya former av inspirerande eller ekonomiska incitament i syfte att nå viktiga mål ur ett samhällsperspektiv (t.ex. ekonomiska incitament riktade till personer från underrepresenterat kön på utbildningar där det finns ett särskilt samhällsintresse att nå jämnare könsbalans37). 4.4.9Nya indikatorer för att följa digitaliseringens utveckling bör tas fram Det är tydligt att de internationella indexen för att mäta digitaliseringsutvecklingen endast delvis täcker in hela den bredd av relevanta aspekter som egentligen skulle behöva följas upp. De indikatorer som ingår i de olika indexen ger en rättvis, men översiktlig, bild av digitaliseringen i . De består av grundläggande, och , etablerade förutsättningar, vilket medför att indikatorer- 36http:///pressmeddelanden/2015/12/regeringen-infor-krav-pa-it- incidentrapportering-for-statliga-myndigheter/ (Hämtad ). 37Se förslag om Incitamentsprogram för att öka könsbalansen på högre it-utbildningar, i SOU 2015:91 s. 134. na inte alltid är relevanta för att följa digitala utveckling nu och framåt. Indikatorerna bygger på en analys som beskriver huruvida förutsättningarna är på plats för att kunna tillvarata digitaliseringens möjligheter, inte om möjligheterna faktiskt tas tillvara. De indikatorer som finns i de internationella indexen ger exempelvis inte en tillfredställande bild av företagens digitalisering. Digitaliseringen förändrar förutsättningarna för , genom att den möjliggör nya affärsmodeller, kunderbjudanden, globala värdekedjor, operativa stödprocesser och mycket mer, men detta täcks inte in av indikatorerna. Indikatorer för innovativa utvecklingsområden som molntjänster, stora datamängder (”big data”), sakernas internet, crowdsourcing/crowdfunding, digital välfärd m.fl. saknas också. Innovation och förändringskraft lyser överhuvudtaget med sin frånvaro när endast ett fåtal indikatorer rör innovation och då enbart ur ett makroperspektiv. Här finns ett uppenbart glapp mellan verkligheten och den bild som indexen speglar. De indikatorer som beskriver kompetens behöver utvecklas för att beskriva fler områden och nivåer på digital kompetens samt huruvida kunskapsnivån och den digitala mognaden är tillräcklig för att realisera den nytta som ny teknik möjliggör. Det saknas också indikatorer för att följa informationssäkerhet och centrala aspekter av den personliga integriteten. Vidare är det ytterst få indikatorer som berör demokratiska aspekter av digitalisering. Avsaknaden av indikatorer inom ovanstående områden bidrar till en bristfällig bild av hur digitaliseringens möjligheter används. Det är svårt att förändra indikatorer i internationella index, men det behövs ett arbete på nationell nivå för att utveckla relevanta indikatorer för att följa upp och utvärdera digitalisering till grund för framtida åtgärder och prioriteringar. Mycket har hänt under de år som har arbetat. Vi har gått från it till digitalisering, från kablar och hårdvara till samhällsutveckling i bred mening. Vi har gått från ett fokus på tekniken till ett fokus på människan. har spelat en betydande roll i att vrida samhällsdebatten från ett begränsat fokus på infrastruktur till ett brett intresse för den samhällsförändring som digitaliseringen innebär. Vi har inte längre en smal it-politik utan en bred digitaliseringspolitik och vi har, , inte längre en it-minister utan en digitaliseringsminister. Digitaliseringen kommer att påverka hur vi kan, bör och ska arbeta för tillväxt, välfärd, framtida jobbtillfällen, en modern utbildning, kompetensutveckling och livslångt lärande. Digitalisering är inte ett område där det finns avgörande olika politiska uppfattningar vilket gör att satsningar inom området kan genomföras skyndsamt. Digitaliseringen är horisontell dvs. den påverkar alla områden, sektorer och verksamheter. Det gör att arbete för att nå det it-poli- tiska målet att ska bli bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter behöver ske inom varje politiskt sakområde och på varje ansvarsnivå i offentlig verksamhet. Det fordras dock ett ansvar för den övergripande digitaliseringspolitiken. I detta kapitel presenteras rekommendationer till regeringen om vad som bör prioriteras1: 1 Rekommendationerna grundas på de bedömningar och slutsatser som kommissionen kommit fram till genom den kunskapsuppbyggnad och de analyser som gjorts – 2016. 1.Organisation för digitalisering – inrätta en ny myndighet med ansvar för att främja digitalisering. 2.Strategi för digitalisering – anta en strategi som ger riktning och kraft åt digitaliseringsarbetet. 3.Ledarskap för digitalisering – stärk ledarskapet så att digitaliseringens möjligheter används. 4.Kompetens för digitalisering – prioritera att bygga kompetens för att säkerställa välfärd och tillväxt i det digitala samhället. 5.2Organisation för digitalisering – inrätta en ny myndighet med ansvar för att främja digitalisering behöver en myndighet för digitalisering som kontinuerligt och långsiktigt kan arbeta med digitaliseringsfrämjande arbete i form av kunskapsuppbyggnad, omvärldsanalyser, policyutveckling och stöd för utveckling av kompetens för det digitala samhället samt med möjlighet att vara operativ genom att driva projekt. En stabil långsiktig organisering för att främja digitaliseringen krävs Efter närmare av tillfälliga, tidsbegränsade utredningar, rådgivande grupper och kommissioner, med varierande uppdrag och budget är det nu dags att lägga fast en stabil och långsiktig organisation för att främja digitaliseringen av . har identifierat vilka behov av nationellt främjande som staten bör ta ett ansvar för och som bör ingå i en sådan organisations uppdrag.2 Eftersom digitaliseringen är så pass komplex ökar behoven hos många aktörer av det som kan kallas för nationella främjande insatser. För att användningen av digitaliseringens möjligheter ska kunna ske i såväl offentliga verksamheter som i näringsliv, civilsamhälle och av individer bör myndigheten ha 2 (2015), Digitaliseringens transformerande kraft – vägval för framtiden, SOU 2015:91. ansvar för det kontinuerliga statliga engagemanget med följande uppdrag; •systematisk kunskapsuppbyggnad om samtidens och framtidens sakfrågor, •analys för att identifiera nytta, värde och utmaningar, •stöd för myndigheter och kommuners utvecklingsarbete, •utveckling av strategisk samverkan samt •framtagande av policyunderlag av olika slag. Digitaliseringen gör att det offentliga blir alltmer beroende av samverkan med företag för innovationer och att gemensamt utveckla produkter och tjänster. Det gör att stat, landsting och kommuner behöver vidareutveckla arbetssätt och processer för att kunna hantera många aktörer med olika intressen. En myndighet skulle kunna ha ett ansvar för att initiera och underlätta sådan samverkan inom olika områden och se till att nödvändig kunskapsuppbyggnad, samverkan och åtgärder kommer till stånd. föreslog redan i sitt betänkande Digitaliseringens transformerande kraft – vägval för framtiden (SOU 2015:91) att organiseringen av nationellt främjande och stöd till digitaliseringen i samhället borde utredas i syfte att få fram ett förslag som på ett effektivt och relevant sätt motsvarar behoven.3 Vår rekommendation är att detta görs skyndsamt. Utvecklingen inom it har varit ett angeläget område för politiken.4 har regeringen växlat mellan att tillsätta utredningar (kommissioner) och arbetat internt med olika arbetsgrupper. 3Inom flera politikområden har nya myndigheter inrättats, eller nya uppdrag getts till befintliga myndigheter, för analys- och kunskapsuppbyggnad till stöd för främjandearbete. , Trafikanalys, Myndigheten för kulturanalys samt är exempel på sådana statliga satsningar. 4Den första propositionen som behandlade dessa frågor var Om datapolitik (prop. 1984/85:220). missioner och bedrevs policyarbetet internt inom () i olika former av grupper. De fyra it-kommissionerna tillsattes under olika regeringar. In- riktningarna har dock varit liknande och de byggde delvis vidare på varandras arbeten. Tabellen nedan ger en översiktlig bild av centrala aktörer på nationell nivå för it/digitalisering.5 Leverans/-resultat SOU – Vingar åt I princip samma som SOU – Nya tider, nya (internt i RK) Samtal, bidrag till (internt i RK) (externt utanför RK) (externt utanför RK) Verka för att det IT- SOU, temarapporter, 5 Tabellen är framtagen av konsultföretaget i en underlagsrapport till 2015, Digitalisering, främjande och framtid. Uppdragen till de olika utredningarna och inriktningen på arbetet i de interna arbetsgrupperna har i huvudsak varit likartade och handlat om: •att analysera informationsteknikens påverkan på samhällsutvecklingen med särskilt fokus på tillväxt, sysselsättning och delaktighet •att vara framåtblickande och presentera visioner för det framtida givet teknikutvecklingen •att främja en bred tillgänglighet och användning av digitaliseringen i samhället •att främja information och kunskapsspridning till allmänheten •att identifiera strategiska områden och vara rådgivande i och/eller ta fram policyunderlag och förslag på handlingsplaner. Digitaliseringens horisontella karaktär har tagits som utgångspunkt för arbetet liksom medvetenhet om att målmedvetna insatser inom varje politikområde krävs. Exempelvis uttrycks det i it-proposition- en Ett informationssamhälle för alla (prop 1999/2000:86) att regeringens strävan är att it-politiken ska bidra till ökad måluppfyllelse av de allmänna politiska målen. Regeringen beslutade om en strategi för it-politiken, It i människans tjänst – en digital agenda för (dnr N2011/342/ITP). Det it-politiska målet, som beslutades , är att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. Som ett led i att såväl följa upp målet som främja utvecklingen tillsattes . Uppdragen från regeringen till har varit breda, horisontella och haft en hög ambitionsnivå. Trots dessa övergripande ansatser och ambitioner om en samhällsutveckling som nyttjar digitaliseringens möjligheter så hanterar politikområdet it-politiken i praktiken områden såsom reglering av it och elektronisk kommunikation, nät- och informationssäkerhet, radiofrekvenspolitik och frågor om internets förvaltning. Detta område, som visserligen utgör den grundläggande förutsättningen för utvecklingen, handlar alltså i huvudsak om frågor som tillgång till bredband och infrastruktur för it. Det är också inom detta område av digitaliseringen som stora satsningar har gjorts.6 It-politiken behöver dock även handla om att använda och främja de möjligheter som digitaliseringen för med sig.7 Denna utveckling fångas av begreppet digitalisering och därför bör även det politiska området heta digitaliseringspolitik. 5.3Strategi för digitalisering – anta en strategi som ger riktning och kraft åt digitaliseringsarbetet Staten har en central roll i att ge en riktning och struktur för arbetet med att använda digitaliseringens möjligheter. En strategi behövs för detta arbete. En strategi har flera syften. För det första ska den visa den riktning eller förflyttning som regeringen vill åstadkomma med att använda digitaliseringen möjligheter. Det blir ett stöd för beslut och insatser inom området såväl inom regeringen som för andra aktörer i offentlig sektor, näringsliv och civilsamhälle. Att peka ut riktningen fungerar också samlande och skapar engagemang hos de som arbetar med att utveckla området. För det andra syftar en strategi till att klargöra med vilken styrka förändringarna som behövs ska genomföras. Det ger kraft åt områdets utveckling. En strategi utgör en modell för att beskriva utvecklingen, följa upp arbetet och analysera utvecklingen till grund för prioriteringar allt eftersom arbetet framskrider. Detta möjliggör ett systematisk och kontinuerligt arbete för att nå strategins mål. En strategi innefattar, förutom mål och visioner, för det mesta även utgångspunkter som uttrycker de värderingar som utgör strategins grund. Ett antal konkreta områden behöver ingå där också konkreta, tidssatta och uppföljningsbara, mål beskrivs. Till en strategi tas oftast en eller flera handlingsplaner under olika områden fram som beskriver vad man avser att göra, hur och när. I en strategi som ska verka prioriteras olika handlingar/insatser. föreslog i sitt betänkande SOU 2015:91 att regeringen skyndsamt skulle göra strategiska vägval för 6http:///sb/d/2373, hämtad . It-politiken utgör en del av utgiftsområde 22, Kommunikationer i Statens budget. (2014), En digital agenda i människans tjänst – den ljusnande framtid kan bli vår, SOU 2014:13, s. 28. att säkerställa en framgångsrik digital transformation. Digitaliseringen kräver ett helhetsgrepp och en långsiktighet, vilket är grunden till att kommissionen föreslog att arbetet skulle koncentreras till sex horisontella strategiska områden. Regeringen kan genom dessa strategiska områden säkerställa att behov identifieras och att insatser och förändringar prioriteras och genomförs inom alla de områden som regeringen ansvarar för. Strukturen möjliggör för regeringen att såväl följa upp och utvärdera arbetet som att prioritera de insatser som krävs för att ska vara bäst på att använda digitaliseringens möjligheter.8 Figur 5.1 förslag på utgångspunkter och strategiska områden för digitaliseringspolitiken 8 föreslog sammanlagt tretton förslag inom de sex strategiska områdena. Dessa presenteras i bilaga xx tillsammans med samtliga framförda förslag, totalt xx från –2016 i respektive strategiskt område. Vår bedömning är att regeringen framöver kontinuerligt och systematiskt bör arbeta inom dessa sex strategiska områden för att skapa stabilitet i, trovärdighet för och tillit till politiken. För att ska använda digitaliseringens möjligheter på bästa sätt behövs också att engagemang och samverkan mellan offentlig sektor, näringsliv, akademi, civilsamhälle och individer. De strategiska områdena9 är: 1.Kontinuerligt statligt engagemang för att främja digitaliseringen i samhället, 2.Regelverk som fungerar i och för den digitala omställningen, 3.Kompetens för det digitala samhället, 4.Infrastruktur för att främja digitaliseringen, 5.Datadriven innovation för tillväxt och välfärd, samt 6.Säkerhet och integritet i den digital tid. Stärkt samordning och uppföljning inom är nödvändigt Det strategiska arbetet kräver också ett systematiskt och övergripande arbete på nationell nivå med att samla, följa upp, utvärdera och prioritera insatser i regeringens arbete med att använda digitaliseringens möjligheter. Ett perspektiv på behovet av stärkt samordning rör inre arbete. har en samordningsfunktion för att stödja det breda uppdraget om att främja digitalisering inom alla samhällsområden. Det finns behov av att utveckla arbetet inom flera områden. Ett exempel är att stärka upplysningsuppdraget, det vill säga att bidra till att förståelsen för utvecklingen ökar och att kompetensen stärks inom . Vidare behöver politikområdet bevakas genom kunskapsuppbyggnad och analyser och att denna kunskap delas inom . Här visar exemplen från andra horisontella politikområden, t.ex. jämställdhet och folkhälsa, på verktyg och arbetsformer som skulle 9 Vad som ryms i beskrivningarna beskrivs mer i detalj i bilaga 7 och i SOU 2015:91, Digitaliseringens transformerande kraft – vägval för framtiden. kunna användas i detta uppdrag. It-politiken och digitaliseringsfrämjande insatser skulle kunna stärkas exempelvis genom ökad kunskap, analys och metodstöd. Det finns ett behov av att mer systematiskt och proaktivt arbeta för att integrera digitaliseringspolitiken i samtliga politikområden. 5.4Ledarskap för digitalisering – stärk ledarskapet så att digitaliseringens möjligheter används Det finns ett starkt behov av ledarskap för digitaliseringen. Eftersom digitalisering är komplext, sektorsövergripande och i många fall inledningsvis resurskrävande krävs ett särskilt aktivt ledarskap inom förvaltningen och på politisk nivå för att initiera och föra digitaliseringsarbetet framåt. Ledarskapet handlar om att omsätta förståelsen för digitaliseringens möjligheter i ett välfärdssamhälle som ställer nya krav på offentlig service till medborgarna i strategiska satsningar. Det handlar också om att operativt prioritera och genomföra insatser som ökar användningen av digitala verktyg i verksamhetsprocesser och digitala tjänster i servicen ut till invånare och företag. Genom att använda digitaliseringens möjligheter kan det offentliga öka effektiviteten i verksamheten och kvaliteten för användarna. Den digitala transformationen kan dessutom vara utmanande just för att den berör varje del inom organisationen samt kräver ny kompetens och investeringar.10 Allteftersom it integreras i verksamheter efterfrågas nya typer av ledarskap som kombinerar kompetenser ur olika discipliner.11 Drivkrafterna bakom utvecklingen hänger samman med att organisationerna integrerar it i större utsträckning såväl i verksamhetsdriften som för innovation och utveckling. Det offentliga har en ledande roll för den digitala transformationen och kommer att vara helt avgörande för att det it-politiska målet om att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter nås. Det offentligas digitalisering får en genomgripande betydelse för individer, företag och andra aktörer. Det är därför angeläget att klargöra de värderingar som det offentliga har 10McKinsey (2014)., The seven traits of effective digital enterprises, 11Empirica GmbH, e-Leadership: e-skills for Competitiveness and Innovation Vision. Roadmap and Foresight Scenarios, (2013). till grund för arbetet. förde fram ett antal utgångspunkter som låg till grund för valet av de strategiska områdena. Dessa bör även utgöra ramar för det offentligas arbete med digitaliseringen. Utgångspunkterna beskriver de aspekter och perspektiv som kommissionen bedömde som mest värdefulla. •Det hållbara samhället är målet. •Det offentliga ska vara proaktivt. •Ledarskap krävs på alla nivåer i offentlig verksamhet. •Innovation och utveckling av näringslivet ska främjas. •Kritisk massa behöver uppnås. 5.5Kompetens för digitalisering – prioritera att bygga kompetens för att säkerställa välfärd och tillväxt i det digitala samhället Under arbete har det framgått klart och tydligt att kompetens om och för det digitala samhället är ett område som är av största vikt att prioritera. Samhället behöver att näringsliv och offentlig sektor har digital kompetens för att förstå, förhålla sig till och agera i den samhällstransformation som pågår. Det är ett av de sex strategiska områden som kommissionen anser att regeringen bör prioritera i digitaliseringspolitiken. Det är också detta område som de flesta av förslag, 20 av totalt 28 stycken, till regeringen –2016 har handlat om.13 Det handlar om kompetens för det digitala samhället inom flera områden: •att möjliggöra det livslånga lärandet genom att ge en mångfald av möjligheter för den enskilda att delta i utbildningar och kompetensutveckling genom livet, 12Vad som ryms i utgångspunkterna beskrivs mer i detalj i bilaga 7 och i SOU 2015:91, Digitaliseringens transformerande kraft – vägval för framtiden. 13Se bilaga 6. •att mobilisera skolväsendet och den högre utbildningen med kompetens och förmåga att utveckla verksamheterna och utbildningarna så att digitaliseringens möjligheter används för att ge de studerande den kompetens de behöver för det digitala samhället och att arbetsgivarna, såväl de offentliga som privata, får tillgång till personer med den kompetens som krävs för deras verksamheter, •att främja de offentliga verksamheternas transformation genom kunskap och förståelse för digitaliseringens möjligheter och utmaningar så att digitaliseringen används för verksamhetsutveckling, värdeskapande och innovationer för att fortsatt välstånd och tillväxt, •att stärka och ge stöd till små och stora företag så att de utvecklar den kompetens de behöver. I råder brist på it-specialister men också på arbetstagare med den nivå av digital kompetens som krävs till följd av utvecklingen inom såväl näringslivet som i offentlig sektor. Nya arbeten kommer framför allt skapas inom den kunskapsintensiva tjänstesektorn där kvalificerad it- och digital kompetens, kreativitet och problemlösningsförmåga efterfrågas. Att har tillgång till arbetskraft med digital kompetens och ger möjlighet för individer att utveckla den kompetens som behövs är centralt för framtida förutsättningar för tillväxt och välfärd.