sou · H4B37 · 2016-02-03 00:00:00 — Vi anser dock att problemet inte ska överdrivas. Vi utgår från att integritetskränk- ningar inom det grundlagsskyddade området inte är mer omfat- tande än vad kom fram till. Som vi kon- staterat tidigare i detta avsnitt finns det ett starkt behov av en ny straffrättslig reglering för spridning av integritetskränkande upp- gifter. Behovet av ett sådant straffrättsligt skydd utanför det grundlagsskyddade området minskar inte genom att lagstiftningen gör halt och inte gäller inom TF och YGL. Vi anser att en ny bestämmelse om intrång i privatlivet genom spridning av integritetskränkande uppgifter bör ha företräde fram- för förtalsregeln och att den senare bör konsumeras om det skydds- intresse som angrips i första hand är personlig integritet och privat- liv. Förtalsregeln kommer dock att ha fortsatt tillämplighet på det grundlagsskyddade området, även beträffande de gärningar som vi anser uteslutande skulle ha bestraffats enligt den nya bestämmelsen 80 Dir. 2014:97. i 4 kap. BrB, om gärningen hade begåtts utanför det grundlags- skyddade området. Vi återkommer till denna fråga i avsnitt 13.5 där vi närmare behandlar förtalsregeln. 10.6.1En ny straffbestämmelse om intrång i privatlivet genom spridning av integritetskränkande uppgifter Förslag: En ny bestämmelse ska införas i 4 kap. som gör det straffbart att göra intrång i någon annans privatliv genom att sprida –bild eller annan uppgift om någons sexualliv, –bild eller annan uppgift om någons hälsotillstånd, –bild eller annan uppgift om att någon utsatts för ett allvarligt brott, –bild på någon som befinner sig i en mycket utsatt situation, –bild på någons nakna kropp, eller –annan liknande bild eller uppgift om någons privatliv. Straffansvaret ska gälla endast om spridningen var ägnad att medföra kännbar skada för den som bilden eller uppgiften rör. En konkret och tydlig straffbestämmelse En bestämmelse om ett utvidgat straffrättsligt skydd för integriteten bör gälla mer uppenbara och tydliga fall. En utgångspunkt kan vara att överväga vilka slag av uppgifter som den enskilde typiskt sett har starka skäl att hålla för sig själv, eller bestämma vem eller vilka som ska få del av dem. Bedömningen kan ta sin utgångspunkt i detta, även om uppgifternas slag kanske inte ensamt kan avgränsa det straffbara området. Det som oftast pekas ut i olika sammanhang är det som traditionellt ses som det mest privata. Det som ofta återkommer är sexualliv, den nakna kroppen och hälsotillstånd (i vart fall annat än mer oskyldiga åkommor). Bland annat anges dessa slag av uppgifter i tidigare utredningar som behandlat skyddet av den personliga integriteten.81 Forskning om kränkningar av den personliga integriteten på internet visar att det som upplevs som mest integritetskränkande är att någon sprider filmer och bilder, främst sådant som gäller sexual- liv och nakenhet.82 Vid sidan av forskningen kan var och en gå till sig själv och fråga sig vad man vill göra utan andras oönskade insyn. Sannolikt skulle de flesta nämna sådant som sexuellt umgänge, duscha, klä om, gå på toaletten och anförtro en läkare sina åkommor. Det stora flertalet torde säga att detta är sådant man vill göra utan någon publik exponering. Visserligen kan man se en förskjutning – inte minst bland unga människor – genom användningen av sociala medier beträffande mängden privata bilder och andra uppgifter som görs tillgängliga för andra. Det är dock en förskjutning som uteslutande bör ske genom fria val – vad man själv väljer att sprida via internet. Även om någon självmant tillhandahåller någon eller några enskilda t.ex. en känslig bild, kan det upplevas som ett intrång i privatlivet om mottagaren utan lov sprider bilden vidare. Normer gällande vad man får visa upp om andra och vad som är integritetskränkande att exponera kan ändras . Detta är något som får vägas in i domstolarnas bedömning. Utgångpunkten för utformningen en ny straffbestämmelse till skydd för integriteten måste vara att den definierar det straffbara området som den bör utformas så att den ger möjlighet att ta hänsyn till praxis och förändringar i samhällslivet. Bestämmelsen bör inte vara allmänt hållen utan ta vissa slag av uppgifter som utgångspunkt Ett intrång i någons privatliv genom att man sprider integritets- kränkande uppgifter kan uppenbarligen ske på många olika sätt och genom att olika slag av uppgifter sprids. Med förebild i övriga nordiska länders lagstiftning, kan man därför överväga en allmänt 81Se avsnitt 10.3. 82Se forskningsöversikt i avsnitt 6.4.3. hållen regel som straffbelägger en sådan spridning.83 Det har också varit inriktningen när en svensk reglering har övervägts.84 Fördelen med en sådan regel är att den skulle inbegripa alla all- varliga fall av integritetskränkningar och att den med lätthet skulle kunna tillämpas i ljuset av en förändrad samhällsutveckling, fortsatta praxisutveckling och andra tillkom- mande omständigheter. En allmänt hållen regel skulle dock bli komplicerad när tillämp- ningsområdet skulle bli uppdelat mellan det grundlagsskyddade området och området för annan straffrätt. Det är en uppdelning som inte finns i andra nordiska länder. En allmänt hållen regel skulle också kunna uppfattas som svårtolkad och oförutsebar. Med tanke på att regeln kommer att innebära en inskränkning av yttrandefriheten, vore detta särskilt olyckligt, eftersom det i så fall skulle kunna leda till en onödigt hård självcensur. Den nya straff- bestämmelsen i BrB kommer att gälla på ett område som inte varit reglerat med detta skyddsintresse som utgångspunkt. Utan tidigare praxis skulle det kunna uppstå osäkerhet om bestäm- melsens syfte och räckvidd. Det skulle bli svårt för den enskilde att förstå vad som är straffbart och vad som inte är straffbart. Även för rättsväsendets del och för domstolarnas tillämpning av bestäm- melsen, finns det skäl för att utforma en mer detaljerad bestämmelse med tydligare anvisningar för dess tillämpningsområde. Vår bedömning blir därför att det inte bör införas någon allmänt hållen regel utan att den nya straffbestämmelsen mer tydligt ska ange vilka slags uppgifter som straffansvaret gäller. Vår nästa frågeställning blir därför vilka slag av bilder och andra uppgifter som – i vart fall som utgångspunkt – bör omfattas av den nya bestämmelsen. I kommande del av avsnittet redovisas dessa överväganden. Därefter tar vi upp att uppgiftens slag inte ensamt kan avgränsa det straffbara området, utan att en ytterligare av- gränsning behöver göras. 83Se avsnitt 10.4.3, 10.4.4 och 10.4.5. 84Se avsnitt 10.3. Bilder och andra uppgifter om sexualliv Som vi har konstaterat hör bilder och andra uppgifter om någons sexualliv till de mest självklara att omfattas med en ny reglering. Med det avses bilder (både stillbilder och rörliga bilder) på sexuella handlingar, explicita bilder på blottade könsorgan eller andra naken- bilder som är av sexuell natur. Vidare bör känsliga uppgifter hänförliga till sexualitet kunna omfattas, exempelvis utförliga upp- gifter om någons sexuella preferenser eller sexuella kontakter. Alla uppgifter om sexualliv kan dock inte omfattas av straff- ansvar att sprida. Vi återkommer senare i detta avsnitt till hur detta bör avgränsas. Bilder och andra uppgifter om hälsotillstånd Uppgifter om hälsotillstånd anses gälla den privata sfären och sådana uppgifter bör därför vara skyddade från spridning till andra. Uppgifter om hälsotillstånd är nära förknippade med privatlivet och den personliga sfären. I övriga nordiska länder omfattas upp- gifter om hälsotillstånd i de ländernas regler om integritetsskydd.85 Som sjuk eller skadad är man ofta i en skyddslös ställning. Man kan sägas ha ett berättigat intresse att hålla sådant som sjukjour- naler, förskrivning av läkemedel och annan dokumentation från sjukvården för sig själv. Den starka och omfattande sekretessen som gäller för uppgifter inom sjuk- och hälsovården (25 kap. OSL) visar vilken betydelse som lagstiftaren har lagt vid att uppgifter om enskildas hälsotillstånd och medicinsk verksamhet rörande enskilda inte når andra än den som uppgiften gäller. har i flera rättsfall uttalat att avsaknad av rättsligt skydd mot spridning av uppgift om HIV-infektion kan vara brott mot artikel 8 (se bl.a. C.C. mot och Z mot ). I likhet med vad som anförts tidigare i detta avsnitt, bör inte alla uppgifter som sprids omfattas av en bestämmelse om integritets- intrång. Att någon lider av en allvarlig sjukdom eller medicinerar regelbundet, bör rimligen vara en uppgift som den enskilde bör få hålla för sig själv. Detsamma kan gälla en uppgift om att någon har 85 Se avsnitt 10.4.3, 10.4.4 och 10.4.5. genomgått en abort. Även uppgift om att någon genomgått ett könsbyte är en uppgift som den enskilde bör kunna få hålla för sig själv. Uppgifter om mer harmlösa sjukdomar bör dock inte omfat- tas av straffansvaret. Vi återkommer senare i detta avsnitt till hur detta bör avgränsas. Bilder eller andra uppgifter om att någon utsatts för ett allvarligt brott Brottsoffer är ofta i en utsatt situation. På flera olika sätt kan sprid- ning av bilder och andra uppgifter om brottsoffer och de brott de har utsatts för innebära allvarliga integritetsintrång. Om exempelvis identifierbara bilder på brottsoffer, rättsintyg eller detaljerade uppgifter från förundersökningar ges spridning, kan det innebära allvarliga intrång i brottsoffrets privatliv. På motsvarande sätt kan spridning av sekretessbelagda uppgifter om brottsoffrets identitet – exempelvis i ett sexualbrottsmål – innebära ett allvarligt integritets- intrång. I EU:s brottsofferdirektiv betonas behovet av åt- gärder för att skydda brottsoffer och deras familjemedlemmar från sekundär eller upprepad viktimisering.86 Bland annat framhålls (i ingresspunkt 54) att skyddet av privatlivet kan vara ett viktigt sätt att förebygga sekundär och upprepad viktimisering (dvs. att brotts- offret under sin bearbetningsprocess utsätts för påfrestningar som leder till en upprepning av känslan av utsatthet). En särskild företeelse som har uppmärksammats i olika sam- manhang är att en oskyldig person utsätts för misshandel eller ett annat brott som brottet filmas av bekanta till förövaren. I flera fall som uppmärksammats har därefter filmen spritts via inter- net. Företeelsen – som mindre passande har benämnts ”happy slapping” – utgör enligt vår mening ett exempel på något som kan utgöra ett allvarligt intrång i ett brottsoffers privatliv och person- liga integritet. 86 och rådets direktiv /29/EU av om fastställ- ande av miniminormer för brottsoffers rättigheter och för stöd till och skydd av dem samt om ersättande av rådets rambeslut /220/RIF (se närmare om direktivet i Ds 2014:14 – Genomförande av brottsofferdirektivet). Enligt vår mening bör alltså bilder eller andra uppgifter om brottsoffer i många fall vara av sådant slag att spridningen bör om- fattas av en bestämmelse om straff för integritetsintrång. Den som utsatts för ett allvarligt brott bör vara skyddad mot att uppgifter sprids som rör mycket personliga förhållanden där det kan innebära kännbara men om uppgiftena sprids, t.ex. att någon utsatts för sexualbrott, våldsbrott eller andra mer allvarliga brott mot person. Bestämmelsen bör därför omfatta bilder eller andra uppgifter som visar att någon utsatts för ett allvarligt brott. Om det är fråga om offer för mer bagatellartade brott, kan en spridning av uppgifter dock typiskt sett inte innebära samma slag av integritetsintrång som när det gäller uppgifter om offer som utsatts för mer allvarliga brott. Bilder på någon som befinner sig i en mycket utsatt situation Även i andra fall – utan att det är fråga om att någon utsätts för brott – kan bilder visa att någon befinner sig i en mycket utsatt situation. Om sådana uppgifter sprids kan det innebära allvarliga intrång i den utsattes privatliv. Det kan t.ex. gälla bilder på någon som genomför ett självmordsförsök.87 Vidare kan det röra sig om bilder på någon som utsätter sig för allvarliga självskadebeteenden. Utlämnande bilder som exponerar någon som befinner sig ett trauma eller detaljerade bilder på någon som är allvarligt påverkad av alkohol eller narkotika kan också vara av sådant slag. Ytterligare ett exempel kan vara bilder på en person som blir föremål för någon form av tvångsomhändertagande. Vidare kan framhållas när- gångna bilder på någon som varit med om en allvarlig olycks- händelse. Enligt vår mening bör alltså bilder på någon som befinner sig i en mycket utsatt situation i många fall vara av sådant slag att sprid- ningen bör omfattas av en bestämmelse om straff för integritets- intrång. Bilder på någon som befinner sig i en mycket utsatt situation kan visserligen ibland sägas vara uppgifter om någons hälsotillstånd. Det gäller dock inte i alla situationer och 87 Jfr dom i målet Peck mot , se närmare om den i avsnitt 4.3.4. ibland kan en sådan tolkning framstå som långsökt. Enligt vår mening är det angeläget att i en särskild punkt reglera straffansvaret för integritetsintrång genom spridning av sådana bilder, eftersom spridningen kan innebära mycket allvarliga integritetskränkningar. i detta avsnitt återkommer vi till att en avgränsning av straffansvaret bör göras till de uppgifter vars spridning kan leda till skada. Bilder på någons nakna kropp Därutöver kan övervägas om bilder som exponerar annat inom den intima sfären än det som tidigare behandlats ska omfattas av ett spridningsförbud. Vad vi i första hand har övervägt är smygtagna bilder som på något sätt är utlämnande för den avbildade. Brottet kränkande fotografering och bilder som tas när någon begår en sådan gärning kan i sammanhanget ha betydelse vid dessa överväganden. I 4 kap. 6 a § BrB föreskrivs följande: Den som olovligen med tekniskt hjälpmedel i hemlighet tar upp bild av någon som befinner sig inomhus i en bostad eller på en toalett, i ett omklädningsrum eller ett annat liknande utrymme, döms för kränkande fotografering till böter eller fängelse i högst . Enligt förarbetena tar paragrafen sikte på sådan fotografering som innebär ett intrång i den fredade sfär som enskilda bör ha rätt till i förhållande till andra enskilda.88 I propositionen konstaterades att spridning av bilder med ett integritetskänsligt innehåll kan innebära allvarliga kränkningar av enskildas personliga integritet. Enligt regeringen kunde det därför övervägas om ett förbud mot kränkande fotografering borde för- enas med en ny bestämmelse som kriminaliserar spridning av bilder med ett integritetskänsligt innehåll.89 Det fanns dock inte något beredningsunderlag till att då föreslå något sådant. Regeringen ansåg bl.a. mot den bakgrunden att det saknades såväl anledning som förutsättningar för att då samordna ett spridningsförbud och ett på innehållet inriktat bildupptagningsförbud. 2012/13:69 s. 39. Det straffrättsliga skydd mot intrång i den fredade sfären som 4 kap. 6 a § BrB tillhandahåller, kan enligt vår mening möjligen sägas vara ofullständigt eftersom bilder som tagits olovligen där- efter kan spridas straffritt. Dagens möjligheter att kopiera och sprida digitalt tagna bilder gör att det knappast finns verkningsfulla sätt att hindra spridning av otillåtet tagna bilder genom beslag och förverkande i samband med utredning av brottet kränkande foto- grafering. I många fall bör därför spridning av bilder tagna på ett sätt som avses i 4 kap. 6 a § BrB anses innebära ett intrång i privat- livet. Motsvarande förhållande kan råda om fotograferingen skett utan samtycke, dock utan att ha skett i hemlighet (där själva foto- graferingen i stället kan bedömas som ofredande).90 Vårt förslag om att det ska vara ett intrång i privatlivet att sprida bilder om bl.a. sexualliv och hälsotillstånd innebär att spridning av sådana olovligt tagna bilder i många fall kommer att omfattas av straffansvaret. Med andra ord kommer man långt genom att straffbelägga olovlig spridning av sådana bilder. Andra bilder – med ett innehåll som inte inryms enligt dessa kategoriseringar – kan också vara integritets- kränkande att sprida. Inte minst kan det gälla bilder som tagits i en dusch, i ett omklädningsrum eller på en toalett. Vi har därför över- vägt om det särskilt bör föreskrivas att sådana bilder ska vara straff- belagda att sprida – förutsatt att bildens innehåll är sådant att en spridning kan medföra skada. En reglering med följande innehåll har då diskuterats: För brott ska även dömas den som sprider bilder som tagits utan samtycke från den avbildade eller där den avbildade uppenbart inte av- sett att bilden skulle spridas utan dennes samtycke. Ett förbud mot spridning av bilder som inte har innehållet i bild- erna som utgångspunkt, skulle dock bli relativt omfattande. Det kan vara svårt i rättstillämpningen att hitta konkreta hållpunkter vid bedömningen av straffbarhet och bestämmelsen skulle kunna uppfattas som oförutsebar. Vi väljer därför att inte föreslå en utformning av straffansvaret som utgår från att bilden har tagits i smyg eller olovligen. I stället bör straffansvaret utformas utifrån det integritetskränkande innehållet i bilden. 90 Jfr a. prop. Det är enligt vår mening integritetskränkande att olovligen sprida bilder som exponerar människokroppen – eller delar av den – utan kläder. Att exponera sin nakenhet är något som de allra flesta människor själva vill avgöra när, hur och – framför allt – inför vilka det ska ske. Bilder på den nakna kroppen är inte alltid något som kan sägas handla om någons sexualliv. Inte heller kan det sägas vara en uppgift om hälsotillstånd – annat än om en bild avslöjar en sjukdom eller åkomma. Spridning av bilder som exponerar någons nakna kropp bör därför enligt vår mening omfattas av en bestämmelse om integritets- intrång. I likhet med våra tidigare resonemang kan dock inte alla sådana bilder omfattas av ett sådant förbud. Vi återkommer i det följande till hur bestämmelsen bör avgränsas till fall där en sprid- ning kan orsaka skada. Uppgifter om ekonomiska förhållanden? Många uppgifter om en persons ekonomiska förhållanden är till sin natur privata. Uppgifterna kan dock i många fall vara tillgängliga genom allmänna och offentliga handlingar – t.ex. uppgifter om taxerad inkomst – och de kan knappast vara sådana att de på ett mer intimt sätt kan sägas höra till den privata sfären. Andra slag av uppgifter om någons ekonomiska förhållanden är däremot sådana att den enskilde typiskt sett har ett starkt intresse av att upp- gifterna inte utan samtycke sprids till en vidare krets av människor. Att uppgifter om en persons ekonomi är sådana att en spridning av uppgifterna kan innebära skada eller men, framgår av det sekretess- skydd som finns när sådana uppgifter hanteras av myndigheter. Sekretess gäller enligt 26 kap. 1 § OSL inom för uppgift om en enskilds personliga förhållanden. Uppgifter om en persons ekonomi faller in under det begreppet.91 Vidare gäller en- ligt 27 kap. 1 § OSL sekretess för uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden, när uppgifterna förekommer i en myndighets verksamhet av vissa slag på skatteområdet, bl.a. fast- ställande av skatt. Dessutom kan framhållas att sekretess enligt 91 Lenberg m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen (. 2015, Zeteo), kommentaren till 26 kap. 1 §. 28 kap. 13 § OSL gäller i ärenden om arbetslöshetsförsäkring för uppgift om en enskilds personliga förhållanden. Uppgifter om en persons ekonomi faller även då in under begreppet personliga för- hållanden.92 Även om uppgifter beträffande privatekonomi grundar sig på myndighetsbeslut och alltså är tillgängliga i allmänna handlingar (när de inte omfattas av sekretess) kan uppgifterna av den enskilde upplevas som tillhörande den privat sfär som ska vara fredad från insyn. Det kan gälla uppgifter om att någon uppbär försörjnings- stöd eller är föremål för utmätning. Samma sak kan upplevas beträff- ande uppgifter om att någon försatts i konkurs (dock att sådana beslut ju enligt ska lag annonseras av domstolen). Även andra upp- gifter om privatekonomin – som förmögenhet och skuldsättning – kan det finnas ett starkt intresse för den enskilde att hålla hemliga. Straffbestämmelserna i våra nordiska grannländer angående spridning av integritetskänsliga uppgifter omfattar i vissa fall upp- gifter gällande den enskildes privatekonomi.93 Vid det studiebesök som utredningen gjorde i framkom i de diskussioner som där fördes med rättssakkunniga, forskare och rättstillämpare att den finska integritetslagstiftningen även kan omfatta privateko- nomiska förhållanden – såsom att någon försatts i konkurs eller uppbär försörjningsstöd.94 Mot denna bakgrund finns det skäl att överväga om spridning av uppgifter om enskildas ekonomiska förhållanden i vissa fall bör omfattas av en bestämmelse om integritetsintrång. Det finns också skäl som med styrka talar i motsatt riktning. Uppgifter om någons privatekonomi kan inte på samma intima sätt som uppgifter om kroppen, hälsan och sexuallivet anses samman- kopplade med en människas personlighet och privatliv. En sprid- ning av uppgifter om privatekonomiska förhållanden kan därför inte anses som ett lika allvarligt intrång i den privata sfären som t.ex. spridning av känsliga hälsouppgifter. Även med en tydlig avgränsning till fall där en spridning kan orsaka skada för den som berörs, skulle det kriminaliserade området bli ganska vidsträckt. Vissa handlingar måste få vara tillåtna även om 92Lenberg m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen (. 2015, Zeteo), kommentaren till 93Se avsnitt 10.4.3, 10.4.4 och 10.4.5. de kan anses som utslag av olämpligt beteende och beskrivas som ”illvilligt skvaller”. Att uttryckligen innefatta den enskildes eko- nomiska förhållanden bland de slag av uppgifter som en bestämmelse om integritetsintrång genom spridning av vissa uppgifter skulle omfatta, kan innebära att regleringen riskerar att bli alltför långt- gående. Till detta kan framhållas att den som sprider uppgifter om någons privatekonomiska förhållanden kan göra sig skyldig till för- tal enligt 5 kap. 1 § BrB, i det fall uppgiftslämnandet är ägnat att utsätta den utpekade för andras missaktning. Det är därför inte under alla förhållanden straffritt att sprida känsliga privateko- nomiska uppgifter. Sammantaget finner vi att uppgifter om den enskildes eko- nomiska förhållanden inte bör ingå bland de slag av uppgifter som bestämmelsen bör omfatta. Bestämmelsen bör inte uteslutande vara begränsad till vissa slag av uppgifter Den nya bestämmelsen bör enligt det ställningstagande vi gör tidigare i detta avsnitt ta sin utgångspunkt i vissa slag av uppgifter. Det är sådana slag av uppgifter där vi bedömer att det finns en stor risk för integritetskränkning om uppgifterna sprids. Vad som bör övervägas är om det är en framkomlig väg att göra en definitiv av- gränsning utifrån uppgifternas slag. Om utgångspunkten är skyddet mot intrång i privatlivet kan spridning av uppgifter av många olika slag tänkas inkräkta allvarligt, allt beroende på omständigheterna i det enskilda fallet. Att helt av- gränsa bestämmelsen till vissa slag av uppgifter låter sig då knappast göras. Det skulle uppstå ständiga gränsdragnings- och definitions- problem och en sådan reglering skulle kunna framstå som god- tycklig och ologisk. Det finns också en risk för att den inte skulle kunna ge ett tillräckligt skydd utan att samhällsutveck- lingen ganska snabbt skulle medföra behov av ändringar i bestäm- melsen. Artikel 8 i är ”allmänt hållen” och anger att var och en har rätt till respekt för privat- och familjeliv, hem och korrespondens. Som framgår av praxis bedöms alla möjliga slag av uppgifter kunna omfattas av skyddet En svensk reglering måste kunna tolkas och utveck- las i ljuset av de åtaganden har enligt . Att helt avgränsa bestämmelsen till vissa slag av uppgifter skulle omöjliggöra en sådan tillämpning. Visserligen har vi tidigare i detta avsnitt anfört att den nya regleringen endast bör gälla tydliga och uppenbara fall, bl.a. med hänsyn till den inskränkning i yttrande- friheten som en straffbestämmelse skulle innebära.