sou · H4B358d2 · 2016-09-15 00:00:00 — Möjligheten att bistå andra länder rättsligt på tryck- och yttrandefrihetens område är dock inte reglerad. Detta har inte ansetts nödvändigt eftersom det anses självklart att ingripanden mot grundlagsskyddade medier endast kan göras i de fall och i den ordning som föreskrivs i TF och YGL (se t.ex. prop. 1999/2000:61 s. 73, Internationell rättslig hjälp i brottmål). För att ett ingripande ska kunna göras krävs det därför bl.a. att yttrandet innefattar något av de brott som finns upp- räknade i TF:s brottskatalog och att åtgärden riktar sig mot någon som skulle vara ansvarig enligt grundlagarnas ansvarskedja. Tryck- och yttrandefrihetsberedningen gjorde i sitt första delbetänkande bedömningen att internationellt rättsligt bistånd inte kan lämnas när det är fråga om ett yttrande i ett medium som omfattas av grundlagsskydd enligt TF eller YGL och det begärda biståndet strider mot någon av de tryck- eller yttrande- frihetsrättsliga principerna (SOU 2004:14 s. 153). Tolkningen är inte oomtvistad men det kan konstateras att det i praktiken inte förekommer att bistår andra länder rättsligt i dessa situationer. Tryck- och yttrandefrihetsberedningen föreslog hur möjligheterna att lämna internationellt bistånd på det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området skulle kunna utökas utan att de grundläggande principerna i TF och YGL inskränktes. Förslaget ledde inte till lagstiftning och regeringen konstaterade i tilläggs- direktiv till beredningen att beredningens förslag skulle grundlags- fästa en tolkning av TF och YGL som innebär att det inte är möjligt att lämna rättsligt bistånd till andra länder utan uttryckligt stöd i grundlagarna (dir. 2008:42). Regeringen konstaterade vidare att utvecklingen av EU sannolikt innebär att samarbetet i rättsliga frågor fördjupas och i allt större utsträckning kommer att bygga på principen om ömsesidigt erkännande. Det innebär att medlems- staterna ska verkställa varandras domar och beslut utan att ifråga- sätta den materiella grunden. Mot den bakgrunden fick bered- ningen på nytt i uppdrag att överväga om möjligheterna att lämna internationellt rättsligt bistånd på det grundlagsreglerade området borde utökas. föreslog i sitt slutbetänkande att en ny bestämmelse om internationellt rättsligt bistånd skulle införas i TF och YGL. Den innebär att sådant bistånd ska få lämnas avseende åtgärder som är tillåtna enligt grundlagarna. En förutsättning enligt förslaget är att åtgärden riktar sig mot en person som utpekas som ansvarig enligt TF och YGL. Ett krav på dubbel straffbarhet före- slås i den meningen att motsvarande gärning skulle ha varit straff- belagd enligt svensk tryck- och yttrandefrihetsrätt. Något krav på prövning enligt den svenska rättegångsordningen med jury och justitiekansler ställs inte. förslag fick ett blandat mottagande bland remissinstanserna. Flertalet av de remissinstanser som representerar massmedierna avstyrkte förslaget och gjorde gällande att förslaget var alltför oprecist, särskilt i fråga om vilka personer det ska vara tillåtet att ingripa mot. Andra remissinstanser ansåg att förslaget inte var tillräckligt långtgående mot bakgrund av det fördjupade rättsliga samarbetet inom EU. Justitiekanslern ifråga- satte kommitténs utgångspunkt – att har stöd för att vägra bistånd om detta skulle stå i strid med TF och YGL – och om förslaget innebär någon egentlig ökning av möjligheterna att lämna rättsligt bistånd i förhållande till vad som gäller . Justitiekanslern ställde sig därför tveksam till om det fanns anledning att slå fast den svenska hållningen så tydligt som skulle bli fallet med en grund- lagsreglering. Förslaget har inte lett till lagstiftning. Det kan konstateras att förslag har stora likheter med det som Tryck- och yttrandefrihetsberedningen presenterade. Även Yttrandefrihetskommitténs förslag skulle alltså, som Justitiekanslern har påpekat, grundlagsfästa att det inte är möjligt att lämna rättsligt bistånd till andra länder utan uttryckligt stöd i grundlagarna. Det är tveksamt om våra internationella åtaganden kan förenas med en sådan strikt hållning, särskilt som utvecklingen går mot ett alltmer utökat rättsligt samarbete, framför allt inom EU. Det finns därför skäl att på nytt överväga om det går att utöka möjligheterna för att delta i det internationella samarbetet på det grundlagsskyddade området. Som uttalat får det dock aldrig bli fråga om att genom att bistå med sådan hjälp gör något som skulle strida mot svenska allmänna rättsprinciper (2001/02:KU21 s. 68). Kommittén ska utreda om det går att utöka möjligheterna att lämna internationell rättslig hjälp och annat internationellt rättsligt bistånd på det grundlagsskyddade området i större utsträckning än vad har föreslagit. Kommitténs analys ska omfatta de olika formerna av rättsligt bistånd i förhållande både till andra EU-länder och till länder utanför EU. Utgångspunkten ska vara att i så stor utsträckning som möjligt ska kunna bistå med bl.a. internationell rättslig hjälp och verkställighet av utländska domar och beslut som all- männa svenska rättsprinciper upprätthålls. Kommittén ska beakta förslag och remissinstansernas synpunkter på detta. Om kommittén anser att det behövs förändringar ska den lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget i fråga om produktinformation, europeiska produktioner och tillgänglighet En delegationsbestämmelse om produktinformation m.m. För att TF och YGL ska vara tillämpliga krävs det inte bara att det aktuella yttrandet har spritts och att en viss teknik har använts. Det krävs också att yttrandet faller inom grundlagarnas s.k. materiella tillämpningsområde. Detta område bestäms bl.a. utifrån syftet med TF och YGL, vilket är att medborgarna ska ha rätt att i de skyddade medierna offentligen uttrycka tankar, åsikter och känslor och att i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst till säkrande av ett fritt meningsutbyte, en fri allsidig upplysning och, enligt YGL, ett fritt konstnärligt skapande. Om ett yttrande inte omfattas av grund- lagarnas syfte och innebörd faller det utanför det materiella tillämpningsområdet och saknar därför grundlagsskydd. Exempel på detta är vissa brott som begås genom yttranden i grundlags- skyddade medier och viss kommersiell marknadsföring. Ett annat exempel är saklig information på det kommersiella området. Det kan t.ex. röra sig om information och varningstexter på tryckta förpackningar. Förpackningarna är i och för sig att betrakta som tryckta skrifter och omfattas därför av TF:s formella tillämpningsområde. Om informationen inte är uttryckligen åsikts- påverkande eller opinionsbildande anses den emellertid normalt sett falla utanför grundlagarnas syfte och därmed vara möjlig att reglera i lag utan att grundlagarna hindrar detta. Detta undantag aktualiseras ofta i samband med förhandlingar om EU-rättsakter där det ställs krav på att olika produkter ska förses med viss information och krav på hur denna information ska vara utformad. ansåg att undantaget för saklig information på det kommersiella området borde kodifieras och föreslog därför att det i TF och YGL skulle föras in en s.k. delegationsregel om produktinformation, som innebär att det i vanlig lag ska kunna ställas vissa krav på varningstexter, innehålls- deklarationer och liknande produktinformation utan att grundlag- arna hindrar detta. Kommittén ansåg i och för sig att en kodifiering skulle kunna riskera att göra undantaget större än vad som följer av praxis som det riskerade att minska möjligheterna till en flexibel tolkning av undantaget. Kommittén bedömde dock att fördelarna med ett tydliggörande i lagtext övervägde. Förslaget fick ett blandat mottagande av remissinstanserna och har inte lett till lagstiftning. Regeringen anser dock att det finns skäl att ytterligare överväga denna fråga. har frågan om information och varningstexter på förpackningar varit aktuell i förhandlingarna inom EU om det beslutade tobaksproduktdirektivet (och rådets direktiv /40/EU av om tillnärm- ning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverk- ning, presentation och försäljning av tobaksvaror och relaterade produkter och om upphävande av direktiv /37/EG). I detta regleras utformningen av varningstexter och bilder, s.k. hälso- varningar, på tobaksförpackningar. Hälsovarningarna ska enligt direktivet omfatta av t.ex. ett cigarettpakets fram- och baksida. I det tidigare märkningsdirektivet om tobaksvaror (och rådets direktiv /37/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författ- ningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaks- varor) var motsvarande krav på täckning av cigarettpaketets fram- respektive baksida. Tobaksförpackningarna är enligt TF att betrakta som tryckta skrifter och omfattas därför av TF:s formella tillämpningsområde. I lagstiftningsärendet om genomförandet av märknings- direktiv ansåg Lagrådet att kraven på texter möjligen blev så omfattande att det alltför mycket beskar möjligheten för närings- idkaren att förse förpackningarna med egen text (prop. 2001/02:162 s. 54, Märkningsdirektivet om tobaksvaror). Med detta som utgångs- punkt verkade i förhandlingarna om det nya tobaksprodukt- direktivet för att begränsa den yta som ska vara täckt med hälso- varningar. I samband med antagandet av direktivet lämnade en ensidig deklaration om att direktivet kan stå i strid med vår grundlag. Kommittén ska analysera om det finns behov av och är lämpligt att uttryckligen i grundlag ange att bestämmelser om produkt- information, varningstexter och liknande information kan regleras i vanlig lag. Kommittén ska även analysera hur en reglering som innebär att en stor del av en tryckt skrift ska vara täckt med varningstexter, bilder eller annan information förhåller sig till TF och YGL och om en ändring av dessa är nödvändig för att en sådan reglering ska vara grundlagsenlig. Om kommittén anser att det behövs förändringar ska den lämna nödvändiga författningsförslag. Krav på europeiska produktioner i trådsändningar Etableringsfriheten är en av de grundläggande principerna i TF och YGL. Den innebär på radio- och tv-området att det är tillåtet för var och en att sända radioprogram genom tråd och att denna rätt får begränsas bara i den omfattning som anges i 3 kap. 1 § YGL. När det gäller sändning av radio och tv genom etern är däremot begränsningar av etableringsfriheten tillåten. Det kan alltså ställas upp villkor och krav på tillstånd för dessa sändningar. Anledningen till detta är att det har ansetts nödvändigt att kunna reglera det begränsade sändningsutrymmet som finns i etern. I 5 kap. 7–8 §§ radio- och tv-lagen (2010:696) finns bestämmelser om program av europeiskt ursprung. Enligt dessa bestämmelser ska den som sänder tv på annat sätt än genom tråd se till att mer än hälften av den årliga sändningstiden upptas av program av europeiskt ursprung. Den som tillhandahåller beställ-tv på annat sätt än genom tråd ska på lämpligt sätt och när det är praktiskt möjligt främja framställningen av och tillgången till program av europeiskt ursprung. Bestämmelserna är avsedda att genomföra regleringen om europeiska produktioner i och rådets direktiv /13/EU av om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (AV-direktivet). Till skillnad från den svenska lagstiftningen skiljer inte AV- direktivet på sändningar och tillhandahållanden genom tråd och sändningar och tillhandahållanden på andra sätt än genom tråd. Mot bakgrund av det har Europeiska kommissionen i ett över- trädelseärende (nr 2013/2191) ifrågasatt genomförande av AV-direktivets regler om främjande av europeiska produktioner när det gäller sändningar och tillhandahållanden genom tråd. har i överträdelseärendet hävdat att reglerna om europeiska produktioner är genomförda i svensk rätt även när det gäller sändningar i tråd, eftersom sådana sändningar utgörs antingen av lokala sändningar, som är undantagna från kravet i direktivet, eller av vidaresändningar som också sänds i marknätet eller via satellit och då omfattas av kraven i radio- och tv-lagen. har emellertid också påpekat att den tekniska utvecklingen går snabbt och att utvecklingen på området följs noga. När det gäller beställ-tv genom tråd har framhållit att genom- förandet skett genom stödåtgärder enligt . I svaret till kommissionen har dock utlovat att en utredning ska få i uppdrag att se över möjligheterna att i lag ställa krav på främjande av europeiska produktioner även när det gäller sändningar och tillhandahållanden genom tråd. Kommittén ska mot bakgrund av vad som framkommit i över- trädelseärendet analysera vilka krav AV-direktivet ställer på europeiska produktioner i sändningar och på tillhandahållanden genom tråd och föreslå de lagändringar eller andra förändringar av den svenska ordningen som kan behövas för att uppfylla AV- direktivets krav. Kommittén ska beakta i vilken utsträckning ytterligare krav på trådsändningar kan få negativa effekter på etableringsfriheten. Tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning till beställ-tv som sänds genom tråd Etableringsfriheten hindrar inte att det i lag meddelas föreskrifter om skyldighet för den som sänder tv-program i tråd att utforma sändningarna på ett sådant sätt att programmen blir tillgängliga för personer med funktionsnedsättning (3 kap. 1 § andra stycket 4 YGL). Enligt radio- och tv-lagen ska en leverantör av medietjänster som tillhandahåller tv-sändningar, beställ-tv eller sökbar text-tv på annat sätt än genom tråd utforma tjänsten på sådant sätt att den blir tillgänglig för personer med funktionsnedsättning genom text- ning, tolkning, uppläst text eller liknande teknik (5 kap. 12 §). Efter en lagändring 2013 gäller detta även en leverantör av medietjänster som tillhandahåller tv-sändningar eller sökbar text-tv genom tråd (prop. 2011/12:151, Ändringar i radio- och tv-lagen). I det lagstift- ningsärendet uttalade regeringen att det i och för sig är angeläget att även beställ-tv i tråd tillgängliggörs för personer med funktions- nedsättning i så stor utsträckning som möjligt. Regeringen konstaterade dock att 3 kap. 1 § andra stycket 4 YGL inte ger utrymme för en sådan reglering eftersom den bestämmelsen bara gäller sändningar av tv-program och beställ-tv inte omfattas av begreppet sändning (nämnda prop. s. 18). konstaterade regeringen att detta i praktiken inte var något stort problem men att man hade för avsikt att noga följa utvecklingen på området. Det kan nu konstateras att allt fler väljer att titta på beställ-tv medan det traditionella tv-tittandet minskar. Den utvecklingen kan i förlängningen leda till att en allt större del av utbudet finns tillgängligt endast som beställ-tv, vilket dock inte får leda till att personer med funktionsnedsättning får sämre möjligheter än tidigare att ta del av utbudet. Vidare finns det ett värde i att regleringen så långt möjligt är densamma för de olika formerna för tillhandahållande av tv-program. är det viktigt att utökade krav på tillhandahållanden genom tråd inte får negativa effekter på etableringsfriheten. Kommittén ska analysera möjligheterna att ställa samma krav på beställ-tv som tillhandahålls genom tråd som på tv-sändningar och beställ-tv som tillhandahålls på annat sätt än genom tråd när det gäller tillgängliggörande för personer med funktionsnedsättning. Av analysen ska framgå vad som omfattas av begreppet beställ-tv och hur detta kan avgränsas mot t.ex. andra tillhandahållanden av information över internet. Om kommittén anser att det behövs förändringar ska den lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdragets genomförande och konsekvensbeskrivningar Kommittén får identifiera och ta upp andra frågor som anknyter till uppdraget. Någon total författningsreform ska dock inte ske. Upp- draget omfattar alltså inte att förändra de grundläggande principer som bär upp tryck- och yttrandefriheten. Kommittén ska föreslå de grundlagsändringar och andra lag- ändringar som den finner motiverade. Kommittén ska hålla sig informerad om och beakta relevant arbete som bedrivs inom , utredningsväsendet och inom EU. Kommittén ska vidare beakta betydelsen av förpliktelser enligt den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () för de frågor som ska utredas. Kommittén ska föra en dialog med statliga utredningar och kommittéer som har i uppdrag att behandla frågor med anknytning till kommitténs uppdrag. Förslagens konsekvenser ska redovisas enligt 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474). Uppdraget ska redovisas slutligt . Om kommittén bedömer att det är lämpligt, får den lämna ett eller flera delbetänkanden. (Ju 2014:17) Regeringen beslutade kommittédirektiv om vissa frågor på det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området (dir. 2014:97). Kommittén har tagit namnet . Uppdraget utvidgas så att kommittén även ska analysera hur en reglering om s.k. neutrala tobaksförpackningar förhåller sig till tryckfrihetsförordningen. Om kommittén kommer fram till att en grundlagsändring är nödvändig för att en sådan reglering ska kunna införas, ska kommittén lämna nödvändiga författningsförslag. Tobaksproduktdirektivet och utredningen om genomförande av detta direktiv Det s.k. tobaksproduktdirektivet (direktiv /40/EU om till- närmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror och relaterade produkter och om upphävande av direktiv /37/EG) fastställer bestämmelser på unionsnivå om tobaksvaror, bl.a. vissa krav på förpackningarnas utformning. Av direktivet framgår att medlemsstaterna, under vissa angivna förutsättningar, har rätt att behålla eller införa ytterligare krav när det gäller standardiseringen av förpackningen av tobaksvaror om detta är motiverat av folkhälsoskäl (artikel 24.2). Sådana åtgärder ska anmälas till kommissionen. Flera EU-länder har gjort sådan anmälan i fråga om lagförslag om neutrala tobaks- förpackningar. Neutrala tobaksförpackningar innebär dekorfria paket som alla har samma neutrala färg, oavsett vilket varumärke eller vilken producent det är fråga om. Varumärket skrivs på förpackningen med ett neutralt typsnitt. Utredningen om genomförande av EU:s tobaksproduktdirektiv har i tilläggsdirektiv beslutade (dir. 2015:16) bl.a. fått i uppdrag att –analysera och bedöma om det finns skäl att införa krav på neutrala tobaksförpackningar i , –särskilt analysera och bedöma hur ett krav på neutrala tobaks- förpackningar för tobaksprodukter förhåller sig till grund- lagarna, varumärkesrätten och egendomsskyddet, –analysera hur krav på neutrala tobaksförpackningar förhåller sig till internationella åtaganden, särskilt avtalet om handels- relaterade aspekter av immaterialrätter () och WTO:s avtal om Technical Barriers to Trade (TBT) och –lämna de författningsförslag som analysen och bedömningen ger anledning till. Utredningen ska redovisa sitt uppdrag . Enligt direktiven ingår det inte i utredningens uppdrag att lämna förslag till grundlagsändringar. Om utredningen bedömer att det finns skäl att införa neutrala tobaksförpackningar men gör bedömningen att ett sådant förslag kommer i konflikt med grundlag, ska detta anmälas till regeringen. Utredningen har under arbetets gång gjort bedömningen att det finns skäl för att införa krav på neutrala tobaksförpackningar i men att en sådan reglering skulle komma i konflikt med tryckfrihetsförordningens bestämmelser. Utredningen har därför, i enlighet med sina direktiv, gjort en anmälan om detta till regeringen. Enligt sina direktiv har bl.a. i uppdrag att analysera om det finns behov av och är lämpligt att uttryckligen i grundlag ange att bestämmelser om produktinformation, varningstexter och liknande information kan regleras i vanlig lag. Kommittén ska även analysera hur en reglering som innebär att en stor del av en tryckt skrift ska vara täckt med varningstexter, bilder eller annan information förhåller sig till tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen och om en ändring är nödvändig för att en sådan reglering ska vara grundlagsenlig. Om kommittén anser att det behövs förändringar, ska den lämna nödvändiga författningsförslag. Kommittén ska redovisa sitt uppdrag . uppdrag i denna del omfattar bl.a. tryckta förpackningar. Kommittén har dock inte i uppdrag att analysera frågan om neutrala tobaksförpackningar i förhållande till tryckfrihetsförordningen. Mot bakgrund av den anmälan som utredningen om genomförande av EU:s tobaksproduktdirektiv har gjort till regeringen avseende införande av neutrala tobaksförpack- ningar bör kommittén få i uppdrag att analysera även denna fråga. Kommittén ska därför analysera hur en reglering om s.k. neutrala tobaksförpackningar förhåller sig till tryckfrihetsförord- ningen. Om kommittén kommer fram till att en grundlagsändring är nödvändig för att en sådan reglering ska kunna införas, ska kommittén lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdragets genomförande och redovisning Det som sägs om uppdragets genomförande och konsekvensbeskriv- ning i ursprungsdirektiven gäller också det utvidgade uppdraget. Uppdraget ska fortfarande redovisas . I denna bilaga redovisas under den första rubriken bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen (TF) enligt nuvarande lydelse och deras motsvarighet i vårt förslag. Några enstaka bestämmelser är enligt vårt förslag placerade i tillämpningslagen. Under den andra rubriken redovisas på motsvarande sätt bestämmelserna i vårt förslag och deras motsvarighet i den nuvarande lydelsen. Tryckfrihetsförordningens nu gällande lydelse och vårt förslag § första och andra styckena 1 kap. 1 § första–tredje § tredje och fjärde styckena 1 kap. 7 § 1 kap. 8 § 1 kap. 9 § 1 kap. 10 § 7 kap. 24 § andra stycket 1 kap. 2 § 1 kap. 3 § 1 kap. 4 § 1 kap. 5 § 1 kap. 11 § 1 kap. 12 § första stycket punkterna 1–3 samt 5–6 1 kap. 14 § 2 kap. 1 § 2 kap. 2 § 2 kap. 3 och 4 §§ 2 kap. 5 § 2 kap. 6 § 2 kap. 7 § 2 kap. 8 § 2 kap. 9 § 2 kap. 10 § 2 kap. 11 § 2 kap. 12 § 2 kap. 13 § 2 kap. 14 § 2 kap. 15 § 2 kap. 16 § § första och andra styckena 2 kap. 17 § 2 kap. 18 § 2 kap. 19 § 2 kap. 20 § 2 kap. 21 § § andra och tredje styckena 2 kap. 22 § 2 kap. 23 § 3 kap. 1 § 3 kap. 2 § 3 kap. 3 § första stycket § andra och tredje styckena 3 kap. 4 § 3 kap. 5 § 3 kap. 6 § 3 kap. 7 § 3 kap. 8 § 4 kap. 1 § (och delvis ny) 4 kap. 2 § första stycket 4 kap. 3 § 4 kap. 4 § första stycket 4 kap. 5 § 5 kap. 1 § första stycket 5 kap. 3 § 5 kap. 1 § andra stycket 5 kap. 4 § 5 kap. 5 § 5 kap. 10 § § andra och tredje styckena 5 kap. 11 § § fjärde stycket första och 5 kap. 12 § första och andra § fjärde stycket tredje 2 kap. 6 § första stycket § femte stycket första 5 kap. 12 § tredje meningen § femte stycket andra och 2 kap. 6 § andra stycket tredje meningarna samt sjätte 5 kap. 13 § 2 kap. 8 § tillämpningslagen 5 kap. 14 § 5 kap. 6 § 2 kap. 4 § tillämpningslagen 5 kap. 7 § 5 kap. 8 § 5 kap. 9 § 5 kap. 16 § 5 kap. 17 § 14 § första stycket 2 kap. 10 § tillämpningslagen 14 § andra stycket 5 kap. 18 § 6 kap. 1 § (och delvis ny) 6 kap. 2 § 6 kap. 3 § 6 kap. 5 § 6 kap. 6 § 6 kap. 4 § 7 kap. 1 § (och delvis ny) 7 kap. 21 § § första och tredje styckena 7 kap. 22 § 7 kap. 23 § 7 kap. 12 § 7 kap. 13 § 7 kap. 14 § 7 kap. 15 § 7 kap. 16 § 7 kap. 10 § 7 kap. 17 § 7 kap. 18 § 7 kap. 19 § 7 kap. 5 § 7 kap. 6 § 7 kap. 11 § 7 kap. 7 § 7 kap. 3 § 7 kap. 4 § 7 kap. 2 § 7 kap. 8 § 7 kap. 9 § 7 kap. 20 § 7 kap. 24 § första stycket § andra stycket första 6 § andra stycket andra meningen 2§ första och andra styckena 10 § andra stycket 1 § första stycket 1 § andra stycket 7 kap. 25 § 7 kap. 26 § första och andra styckena 7 kap. 29 § 8 kap. 1 § 8 kap. 3 § 8 kap. 2 § 8 kap. 4 § 8 kap. 5 § 8 kap. 6 § 8 kap. 7 § 8 kap. 8 § 8 kap. 9 § 8 kap. 10 § 8 kap. 11 § 8 kap. 12 § 8 kap. 13 § 8 kap. 14 § 9 kap. 1 § 9 kap. 2 § 9 kap. 4 § 9 kap. 3 § 9 kap. 5 § 9 kap. 7 § 9 kap. 8 § 10 kap. 2 § 10 kap. 14 § första stycket 10 kap. 3 § och del av 14 § första stycket 10 kap. 4 § 10 kap. 5 §