sou · H4B38d2 · 2016-02-01 00:00:00 — Betaltjänstleverantörer ska till fullo och utan dröjsmål, inbegripet genom en central kontaktpunkt i enlighet med artikel 45.9 i direktiv (EU) 2015/849, om en sådan kontaktpunkt har inrättats, och i enlighet med formella krav som anges i nationell rätt i den medlemsstat där de är etablerade, besvara förfrågningar angående de uppgifter som krävs enligt denna förordning uteslutande från de myndigheter som ansvarar för bekämpning av penningtvätt eller finansiering av terrorism i den medlemsstaten. 1.Behandling av personuppgifter enligt denna förordning omfattas av direktiv /46/EG, införlivat med nationell rätt. Personuppgifter som behandlas enligt denna förordning av kommissionen eller av de europeiska tillsynsmyndigheterna omfattas också av förordning (EG) nr 45/2001. 2.Personuppgifter ska behandlas av betaltjänstleverantörer på grundval av denna förordning endast i syfte att förebygga penningtvätt och finansiering av terrorism och får inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa syften. Behandling av personuppgifter på grundval av denna förordning för kommersiella ändamål ska vara förbjuden. 3.Betaltjänstleverantörer ska tillhandahålla nya kunder den information som krävs enligt artikel 10 i direktiv /46/EG innan en affärsrelation ingås eller en enstaka transaktion genomförs. Denna information ska särskilt innehålla allmän information om betaltjänstleverantörernas rättsliga förpliktelser enligt denna förordning när personuppgifter behandlas i syfte att förebygga penningtvätt och finansiering av terrorism. 4.Betaltjänstleverantörerna ska säkerställa konfidentialiteten för de uppgifter som behandlas. Europeiska unionens officiella tidning L 141/13 1.Uppgifter om betalaren och betalningsmottagaren ska inte lagras längre än vad som är absolut nödvändigt. Betalarens och betalningsmottagarens betaltjänstleverantörer ska lagra de uppgifter som avses i artiklarna 4–7 . 2.Vid utgången av den lagringsperiod som avses i punkt 1 ska betaltjänstleverantörer se till att personuppgifterna raderas om annat inte föreskrivs i nationell rätt, vilken ska avgöra under vilka omständigheter betaltjänstleverantörer får eller ska fortsätta att lagra uppgifterna. Medlemsstaterna får tillåta eller kräva fortsatt lagring endast sedan de har genomfört en grundlig bedömning av nödvändigheten och proportionaliteten av en sådan lagring och när de anser det vara motiverat därför att det är nödvändigt för att förebygga, upptäcka eller utreda penningtvätt eller finansiering av terrorism. Den förlängda lagringsperioden får inte överstiga . 3.Om det pågår rättsliga förfaranden som rör förebyggande, upptäckt, utredning eller lagföring av misstänkt penningtvätt eller finansiering av terrorism i en medlemsstat, och en betaltjänstleverantör innehar information eller handlingar som rör dessa pågående förfaranden, får betaltjänstleverantören lagra de uppgifterna eller dessa handlingar i enlighet med nationell rätt . Medlemsstaterna får, utan att det påverkar nationell straffrätt om bevis som är tillämpliga på pågående brottsutredningar och rättsliga förfaranden, tillåta eller kräva ett fortsatt bevarande av sådana uppgifter eller sådana handlingar för en period om nödvändigheten och proportionaliteten av en sådan förlängd lagringsperiod för att förebygga, upptäcka eller utreda penningtvätt och finansiering av terrorism har fastställts. Administrativa sanktioner och åtgärder Medlemsstaterna ska, utan att det påverkar rätten att föreskriva och påföra straffrättsliga påföljder, fastställa regler för administrativa sanktioner och åtgärder vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de tillämpas. Sanktionerna och åtgärderna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande och ska vara förenliga med dem som fastställs i enlighet med kapitel VI avsnitt 4 i direktiv (EU) 2015/849. Medlemsstaterna får besluta att inte fastställa regler för administrativa sanktioner eller åtgärder vid överträdelser av de bestämmelser i denna förordning som omfattas av straffrättsliga påföljder i deras nationella rätt. I det fallet ska medlemsstaterna informera kommissionen om de relevanta straffrättsliga bestämmelserna. 2.Då betaltjänstleverantörer omfattas av skyldigheter ska medlemsstaterna, vid överträdelse av bestämmelserna i denna förordning och om ingenting annat föreskrivs i nationell rätt, se till att sanktioner eller åtgärder kan tillämpas på styrelseledamöterna och på alla andra fysiska personer som enligt nationell rätt bär ansvar för överträdelsen. 3.Senast den 26 juni 2017 ska medlemsstaterna underrätta kommissionen och den gemensamma kommittén för de europeiska tillsynsmyndigheterna om de regler som avses i punkt 1. De ska utan dröjsmål underrätta kommissionen och den gemensamma kommittén för de europeiska tillsynsmyndigheterna om eventuella senare ändringar av dessa. 4.I enlighet med artikel 58.4 i direktiv (EU) 2015/849 ska de behöriga myndigheterna ges alla de tillsyns- och undersökningsbefogenheter som de behöver för att utföra sina uppgifter. När de behöriga myndigheterna utövar sina befogenheter att påföra administrativa sanktioner och åtgärder ska de i nära samarbete se till att dessa administrativa sanktioner eller åtgärder får önskad effekt och samordna sina åtgärder när de hanterar gränsöverskridande fall. L 141/14 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna ska se till att juridiska personer kan ställas till ansvar för de överträdelser som avses i artikel 18 som begås till förmån för dem av en person som agerar antingen enskilt eller som en del av den juridiska personens organisation och har en ledande ställning inom den juridiska personen, på grundval av någon av följande befogenheter: a) Befogenhet att företräda den juridiska personen. b) Befogenhet att fatta beslut på den juridiska personens vägnar. c) Befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen. Medlemsstaterna ska också se till att juridiska personer kan ställas till ansvar när brister i den övervakning eller kontroll som utförs av en person som avses i punkt 5 i den här artikeln har gjort det möjligt att begå någon av de överträdelser som avses i artikel 18 till förmån för den juridiska personen av en person under dess ledning. De behöriga myndigheterna ska utöva sina befogenheter att påföra administrativa sanktioner och åtgärder i enlighet med denna förordning på något av följande sätt: a) Direkt. b) I samarbete med andra myndigheter. c) På eget ansvar genom delegering till sådana andra myndigheter. d) Genom hänvändelse till de behöriga rättsliga myndigheterna. När de behöriga myndigheterna utövar sina befogenheter att påföra administrativa sanktioner och åtgärder, ska detta ske i ett nära samarbete för att se till att dessa administrativa sanktioner eller åtgärder får önskad effekt och samordna sina åtgärder när de hanterar gränsöverskridande fall. Medlemsstaterna ska se till att deras administrativa sanktioner och åtgärder åtminstone omfattar de som fastställs i artikel 59.2 och 59.3 i direktiv (EU) 2015/849 vid följande överträdelser av denna förordning: a)Upprepad eller systematisk underlåtenhet från en betaltjänstleverantörs sida att inkludera erforderliga uppgifter om betalare eller betalningsmottagare, i strid med artikel 4, 5 eller 6. b)Upprepad, systematisk eller allvarlig underlåtenhet från en betaltjänstleverantörs sida att lagra uppgifter i strid mot artikel 16. c)Underlåtenhet från en betaltjänstleverantörs sida att genomföra effektiva riskbaserade förfaranden i strid mot artiklarna 8 eller 12. d)Allvarligt åsidosättande av artikel 11 eller 12 från en förmedlande betaltjänstleverantörs sida. Offentliggörande av sanktioner och åtgärder I enlighet med artikel 60.1, 60.2 och 60.3 i direktiv (EU) 2015/849 ska de behöriga myndigheterna offentliggöra administrativa sanktioner och åtgärder som påförts i de fall som avses i artiklarna 17 och 18 i denna förordning utan onödigt dröjsmål, inklusive uppgifter om överträdelsens art och slag samt identiteten på de personer som är ansvariga för överträdelsen, om nödvändigt och proportionellt efter en bedömning i det enskilda fallet. De behöriga myndigheternas tillämpning av sanktioner och åtgärder När de behöriga myndigheterna ska fastställa vilken typ av administrativa sanktioner eller åtgärder som ska tillämpas, och storleken på sanktionsavgifterna, ska de beakta alla relevanta omständigheter, inklusive dem som förtecknas i artikel 60.4 i direktiv (EU) 2015/849. Europeiska unionens officiella tidning L 141/15 Artikel 62 i direktiv (EU) 2015/849 ska tillämpas vad gäller administrativa sanktioner och åtgärder som åläggs i enlighet med denna förordning. Medlemsstaterna ska inrätta effektiva mekanismer som uppmuntrar rapportering till de behöriga myndigheterna av överträdelser av denna förordning. De mekanismerna ska åtminstone omfatta de som avses i artikel 61.2 i direktiv (EU) 2015/849. Betaltjänstleverantörerna ska i samarbete med behöriga myndigheter fastställa lämpliga interna rutiner för att deras anställda, eller personer i jämförbar ställning, internt ska kunna rapportera om överträdelser genom en säker, oberoende, särskild och anonym kanal, som står i proportion till den berörda betaltjänstleverantörens typ och storlek. 1.Medlemsstaterna ska kräva att de behöriga myndigheterna effektivt övervakar och vidtar de åtgärder som krävs för att säkerställa att kraven i denna förordning uppfylls, och för att, genom effektiva mekanismer, uppmuntra rapportering till de behöriga myndigheterna av överträdelser av bestämmelserna i denna förordning. 2.Efter det att medlemsstaterna har anmält de regler som avses i punkt 1 i den här artikeln till kommissionen och den gemensamma kommittén för de europeiska tillsynsmyndigheterna, i enlighet med artikel 17.3, ska kommissionen lägga fram en rapport för och rådet om tillämpningen av kapitel IV, med särskilt beaktande av gränsöverskridande fall. 1.Kommissionen ska biträdas av kommittén för förebyggande av penningtvätt och finansiering av terrorism (nedan kallad kommittén). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 2.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Överenskommelser med länder och territorier som inte utgör en del av unionens territorium Kommissionen kan bemyndiga en medlemsstat att ingå överenskommelser med ett tredjeland eller med ett territorium utanför det territoriella tillämpningsområdet för eller EUF-fördraget enligt artikel 355 i EUF-fördraget (nedan kallat det berörda landet eller territoriet), som innehåller undantag från denna förordning, varigenom det blir möjligt att behandla överföringar av medel mellan det landet eller territoriet och den berörda medlemsstaten som överföringar av medel inom den medlemsstaten. L 141/16 Europeiska unionens officiella tidning Sådana överenskommelser får bemyndigas endast när samtliga följande villkor är uppfyllda: a)Det berörda landet eller territoriet ingår i en monetär union med den berörda medlemsstaten eller utgör en del av den medlemsstatens valutaområde eller har undertecknat ett monetärt avtal med unionen företrädd av en medlemsstat. b)Betaltjänstleverantörer i det berörda landet eller territoriet deltar direkt eller indirekt i den medlemsstatens betalnings- och avvecklingssystem. c)Det berörda landet eller territoriet kräver att betaltjänstleverantörer som verkar inom dess jurisdiktion ska tillämpa samma bestämmelser som de som fastställs i denna förordning. 2.En medlemsstat som önskar ingå en sådan överenskommelse som avses i punkt 1 ska lämna in en begäran till kommissionen och tillhandahålla den alla uppgifter som krävs för att bedöma begäran. 3.När kommissionen tagit emot en sådan begäran ska överföringar av medel mellan denna medlemsstat och det berörda landet eller territoriet provisoriskt behandlas som överföringar av medel inom den medlemsstaten fram till dess att ett beslut har fattats i enlighet med denna artikel. 4.Om kommissionen efter mottagandet av begäran inte anser sig ha alla uppgifter som krävs för att bedöma begäran, ska den kontakta den berörda medlemsstaten och specificera vilka ytterligare uppgifter som krävs. 5.Inom efter det att den har mottagit alla uppgifter som den anser krävs för att bedöma begäran, ska kommissionen underrätta den ansökande medlemsstaten om detta och vidarebefordra kopior av begäran till de övriga medlemsstaterna. 6.Inom tre månader efter den underrättelse som avses i punkt 5 i den här artikeln ska kommissionen, i enlighet med artikel 23.2, besluta om den ska bemyndiga den berörda medlemsstaten att ingå det avtal som är föremål för begäran. Kommissionen ska i alla händelser anta ett beslut enligt första stycket efter att ha tagit emot begäran. Medlemsstater som har bemyndigats att ingå överenskommelser med ett land eller territorium som berörs enligt kommissionens genomförandebeslut /43/EU (1), kommissionens beslut /259/EU (2), 2009/853/EG (3) eller 2008/982/EG (4) ska förse kommissionen med alla de uppdaterade uppgifter som är nödvändiga för en bedömning enligt punkt 1 andra stycket c . från mottagandet av sådana uppgifter ska kommissionen granska de tillhandahållna uppgifterna för att säkerställa att det berörda landet eller territoriet kräver att betaltjänstleverantörer som verkar inom dess jurisdiktion ska tillämpa samma bestämmelser som de som fastställs i denna förordning. Om kommissionen efter en sådan granskning anser att villkoret i punkt 1 andra stycket c är uppfyllt, ska den upphäva det relevanta kommissionsbeslutet eller kommissionsgenomförandebeslutet. (1) Kommissionens genomförandebeslut /43/EU av om bemyndigande för att sluta avtal med och om att överföringar av medel mellan och dessa båda territorier ska behandlas som överföringar inom i enlighet med och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 (EUT L 24, 27.1.2012, s. 12). (2) Kommissionens beslut /259/EU av om bemyndigande för Republiken att ingå överenskommelse med Furstendömet om att överföringar av medel mellan Republiken och Furstendömet ska behandlas som överföringar inom Republiken , i enlighet med och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 (EUT L 112, , s. 23). (3) Kommissionens beslut /853/EG av om bemyndigande för att ingå ett avtal med och Miquelon, , , , och om överföring av medel mellan och vart och ett av dessa områden, som ska behandlas som överföringar av medel inom , i enlighet med och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 (EUT L 312, 27.11.2009, s. 71). (4) Kommissionens beslut /982/EG av om bemyndigande för att ingå en överenskommelse med förvaltningsområdena Bailiwick of , Bailiwick of och om att överföringar av medel mellan och vart och ett av dessa områden ska behandlas som överföringar inom i enlighet med och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 (EUT L 352, 31.12.2008, s. 34). Europeiska unionens officiella tidning L 141/17 ska de europeiska tillsynsmyndigheterna utfärda riktlinjer som riktar sig till de behöriga myndigheterna och betaltjänstleverantörerna i enlighet med artikel 16 i förordningarna (EU) nr 1093/2010, (EU) nr 1094/2010 och (EU) nr 1095/2010 om åtgärder som ska vidtas i enlighet med den här förordningen, särskilt vad gäller genomförandet av artiklarna 7, 8, 11 och 12. Upphävande av förordning (EG) nr 1781/2006 Förordning (EG) nr 1781/2006 ska upphöra att gälla. Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilagan. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Den ska tillämpas . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. L 141/18 Europeiska unionens officiella tidning Förordning (EG) nr 1781/2006 Artiklarna 17–22 Direktiv (EU) 2015/849 Penningtvätt och finansiering av terrorism är förbjuden genom straffrättsliga bestämmelser i bl.a. lagen (2014:307) om straff för penningtvättsbrott, 9 kap. 6, 7 och 11 §§ och 17 kap. 11 § (1962:700) och lag (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall. 1 kap. 1 § förslaget till ny penningtvättslag. 1 kap. 1 § förslaget till ny penningtvättslag. 1 kap. 1 § förslaget till ny penningtvättslag. 1 kap. 2 § och 3 § förslaget till ny penningtvättslag. Bemyndigande 11 kap. 1 § punkten 1 förslaget till ny penningtvättslag. Artikel 2.3–2.9 1 kap. 6–7 §§ förslaget till ny penningtvättslag. Genom 1 kap. 2 § punkterna 4,12,15 och 16 förslaget till ny penningtvättslag utvidgas tillämpningsområdet till att avse andra aktörer än de som avses i artikel 2.1. Möjligheten att införa eller behålla strängare regler har utnyttjats i Direktiv (EU) 2015/849 Kravet på regelbundna och uppdaterade nationella riskbedöm- ningar genomförs inom ramen för förslaget till samordnings- funktion, 10 kap. 1 § förslaget till ny penningtvättslag. Kravet på att utse en myndighet eller inrätta en mekanism för samordning föreslås genomföras genom inrättandet av samordningsfunktionen, se kommentaren vid artikel 7.1. Se kommentaren vid artikel 7.1. Se kommentaren vid artikel 7.1. Se kommentaren vid artikel 7.1. Artikel 8.1–2 2 kap. 3 § förslaget till ny penningtvättslag. 2 kap. 4 § förslaget till ny penningtvättslag och föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 8 kap. 2 § punkten 2 förslaget till ny penningtvättslag och i övrigt föreslås artikeln genomföras genom föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 8 kap. 1 § förslaget till ny penningtvättslag. 2 kap. 8 §§ förslaget till ny penningtvättslag. 6 kap. 2 § aktiebolagslagen (2005:551). 3 kap. 1–5 §§ förslaget till ny penningtvättslag. 3 kap. 34 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 8 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 9 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 10 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 12 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. Artikel 13.2–4 3 kap. 13 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 29–30 §§ samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 32–33 §§ samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. Artikel 14.1–2 3 kap. 6 § förslaget till ny penningtvättslag. 3 kap. 7 § förslaget till ny penningtvättslag. Genomförs genom 3 kap. 12 § och övergångsbestämmelser till den 3 kap. 15–16 §§ samt 35 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. SOU 2016:8 Bilaga 7 Direktiv (EU) 2015/849 Artikel 15.2–3 3 kap. 14 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 15–16 §§ förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. Gäller de europeiska tillsynsmyndigheterna. 3 kap. 18 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. Artikel 18.2–3 3 kap. 17 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. Gäller de europeiska tillsynsmyndigheterna. 3 kap. 19–20 §§ förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 21–22 §§ förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 23 och 29 §§ förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 25 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 24 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 2 kap. 9 § förslaget till ny penningtvättslag. 3 kap. 26 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 27 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 3 kap. 28 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag, det undantag från förbudet som artikeln erbjuder är ej genomfört. 3 kap. 26 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. Genomföras i föreskrifter i författning av lägre valör än lag. Artiklarna 30–31 Genomföras genom förslaget till ny lag om registrering i syfte att motverka penningtvätt och finansiering av terrorism. Några lagstiftningsåtgärder föreslås inte 4 kap. 1–2 §§ förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 4 kap. 4 § förslaget till ny penningtvättslag. 8 kap. 2 § punkten 2 förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. Direktiv (EU) 2015/849 7 § i förslaget till ny penningtvättslag. 4 kap. 8 § förslaget till ny penningtvättslag. 4 kap. 6 § förslaget till ny penningtvättslag. 4 kap. 9 § förslaget till ny penningtvättslag. 2 kap. 7 § förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. 4 kap. 10 § första stycket förslaget till ny penningtvättslag. 4 kap. 10 § andra stycket punkten 1 förslaget till ny penningtvättslag. 4 kap. 10 § andra stycket punkten 2 förslaget till ny penningtvättslag. 4 kap. 10 § andra stycket punkten 3 förslaget till ny penningtvättslag. 4 kap. 10 § andra stycket punkten 4 förslaget till ny penningtvättslag. 4 kap. 10 § andra stycket punkten 5 förslaget till ny penningtvättslag. 5 kap.1–2 §§ förslaget till ny penningtvättslag samt föreskrifter i författning av lägre valör än lag. Personuppgiftslagen (1998:204) och 6 kap. förslaget till ny 4 kap. 5 § förslaget till ny penningtvättslag. Se kommentar till artikel 41. Föreslås bl.a. genomföras inom ramen för de flera arbeten som pågår. Statistiken finns i flera avseenden redan tillgänglig och förutsätt- ningarna förbättras inom de arbeten med kriminalstatistiken som Artikel 44.3–4 Genomföras genom eventuella regeringsuppdrag. 2 kap. 5 § och 7 kap. 1 § förslaget till ny penningtvättslag. 7 kap. 1 § förslaget till ny penningtvättslag. 7 kap. 2 § förslaget till ny penningtvättslag samt i föreskrifter i författning av lägre valör än lag. Gäller de europeiska tillsynsmyndigheterna. Gäller de europeiska tillsynsmyndigheterna. Se bl.a. 6 kap. 6 § förslaget till ny penningtvättslag. 8 kap. 4 § förslaget till ny penningtvättslag samt i föreskrifter i författning av lägre valör än lag. Gäller de europeiska tillsynsmyndigheterna. 2 kap. 6 § förslaget till ny penningtvättslag. SOU 2016:8 Bilaga 7 Direktiv (EU) 2015/849 Sådana uppgifter faller bl.a. inom ramen för den föreslagna Inga direkta lagstiftningsåtgärder (se dock 4 kap. 8 § förslaget till ny penningtvättslag), utredningen konstaterar att Finanspolisens arbete i denna del behöver vidareutvecklas. 8 kap. 2 § punkten 1 förslaget till ny penningtvättslag. Se 9 kap. 3 § förslaget till penningtvättslag (tjänsteleverantörer till truster eller bolag) och förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell Bestämmelser som reglerar tillstånd finns också bl.a. i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Tillhandahållare av speltjänster är reglerade genom kasinolagen (1999:355) och lotterilagen (1994:1000). Se 9 kap. 5 § förslaget till penningtvättslag samt 3 § i förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Bestämmelser finns också i bl.a. lagen (2004:297) om bank- och Vidare föreslås kasinolagen (1999:355) kompletteras med bestämmelser som tar sikte på prövning av ledningens lämplighet och i lotterilagen (1994:1000) som gäller prövning av ägare m.fl. Några nya särskilda lagstiftningsåtgärder föreslås inte när det gäller advokater, biträdande jurister, revisorer och fastighets-