sou · H4B393 · 2016-12-27 00:00:00 — Detta är en fördel då det är svårt att få tag på Konsekvenser av utredningens förslag referenssubstanser att använda vid analyser. Dessa finns inte alltid kommersiellt tillgängliga hos kvalitetssäkrade företag. Strukturut- redningar kommer också kunna göras på fler substanser i ett tidigare skede. Förslaget kan innebära en viss ökning av arbetsbördan då fler substanser ska analyseras. Den effektivitetsvinst som uppkommer då referenssubstanser kan erhållas enklare samt strukturutredningar kan göras i fler fall kommer dock, enligt utredningens mening, att kom- pensera detta. Utredningen bedömer därför att de aktuella laboratori- erna inte kommer att behöva mer resurser med anledning av förslaget. föreslås av utredningen bli ansvarig för att genom- föra inköp under annan identitet på uppdrag av Folkhälsomyndig- heten och . Detta innebär att NFC får ytterligare arbetsuppgifter. Även andra delar av som påverkas. Utredningen bedömer att NFC, för arbete med inköp under annan identitet och distribuering av referenssubstanser, kommer att behöva ytterligare en årsarbetskraft. Detta innebär en kostnad om . Utredningen bedömer att i övrigt kommer att behöva ytterligare en årsarbetskraft för att genomföra inköpen. Till detta kommer också en del omkostnader. Sammantaget innebär detta en kostnad om . Konsekvenser av utredningens förslag Bedömning: Förslaget leder till att hantering av industrihampa blir olagligt i flera situationer än . Förslaget leder också till att det i vissa fall blir enklare att bevisa brott bestående i innehav av droghampa. Tidskrävande och kostsamma analyser kan därmed undvikas, som antalet förundersökningar och lagföring i sam- band med aktuella brott kan öka. Förslaget kan medföra en något ökad arbetsbelastning och ökade kostnader för , , Åklagar- myndigheten och de allmänna domstolarna. Utredningen föreslår att undantaget från narkotikadefinitionen avseende industrihampa, i bilaga 1 till förordningen (1992:1554) om kontroll av narkotika, ska justeras så att det, förutom dagens krav på att det ska vara fråga om av viss hampsort som odlas efter att ansökan om direktstöd har lämnats in till behörig myndighet, också ska krävas att det rör sig om en behörig hantering av hampan. Förslaget leder till att hantering av industrihampa blir olagligt i fler situationer än . Förslaget leder också till att det i vissa fall blir enklare att bevisa brott bestående i innehav av droghampa. Om- ständigheterna kring hanteringen av hampa får en ökad relevans, vilket i vissa fall leder till ett minskat behov av att genomföra för- djupade analyser av materialet. Tidskrävande och kostsamma analy- ser kan därmed undvikas. leder förslaget till att antalet förundersökningar kan komma att öka. Utredningen bedömer sammantaget att , Tull- verket och inte behöver tilldelas mer resurser på grund av förslaget. Konsekvenser av utredningens förslag Att antalet förundersökningar kan komma att öka, både avseende hantering av industrihampa och droghampa, kan leda till att de all- männa domstolarna kommer att döma i fler sådana brott. Utredningen bedömer dock att de allmänna domstolarna inte behöver tilldelas mer resurser på grund av förslaget. Utredningen bedömer att förslaget inte har några ekonomiska kon- sekvenser. Bland de föreslagna förändringarna är det framför allt förslagen om en tidigarelagd möjlighet till klassificering av substanser som hälso- farliga varor, ett mer intensivt arbete med utredning och omklassi- ficering samt inköp av substanser som kan beräknas medföra ökade kostnader. Såväl dessa förslag som flera av de övriga förslagen syftar dock till att göra klassificeringsprocessen mer effektiv. Det är utred- ningens uppfattning att förslagen sammantaget bör leda till ett minskat utbud av nya psykoaktiva substanser vilket i sin tur bör inne- bära en minskad konsumtion av dessa substanser och därmed en förbättrad folkhälsa. Detta innebär minskade kostnader för samhället, bl.a. för missbruksvården. Genom proaktiva åtgärder kan alltså kost- naderna för reaktiva åtgärder förhoppningsvis minska. Förslagen kommer också att innebära en effektivisering av berörda myndig- heters samverkan, vilket leder till tids- och arbetsvinster. Kostnadsvinsterna som uppstår bör kunna finansiera de ökade kostnaderna om i ökade resurser för och . Som framgått ovan kan kostnaderna som en person med ett aktivt missbruk orsa- kar beräknas uppgå till , beroende på kön och typ av missbruk. En jämförelse med detta räkneexempel visar att det är tillräckligt att ett fåtal personer kan förhindras fastna i ett missbruk genom de föreslagna ändringarna, för att de ska vara finan- sierade. Utredningens bedömning är dock att förslagen kommer att Konsekvenser av utredningens förslag påverka fler än ett fåtal personer. Av särskild vikt är förstås att för- slagen kan leda till att liv räddas och att lidande undviks. Det är svårt att göra några beräkningar av de kostnadsmässiga konsekvenserna för berörda myndigheter, utöver Folkhälso- myndigheten och , eftersom det inte på förhand går att avgöra hur stor effekt förslagen kommer att få. Utredningen bedömer dock att eventuella merkostnader för , Åklagar- myndigheten och de allmänna domstolarna bör kunna hanteras inom befintliga anslagsramar. Samma sak gäller för eventuella övriga merkostnader för utöver de som avser inköp under annan identitet. 15.6Brottslighet och brottsförebyggande arbete har lagförts över 49 000 brott mot narkotika- strafflagen, lagen om straff för smuggling och lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor i snitt.16 Förslagen kan tänkas påverka antalet tillfällen till brott, genom att fler substanser kommer att vara olagliga att hantera. kriminaliseras i större utsträckning sådana beteenden som av många anses vara klandervärda, vilket kan bidra till att samhället känns tryggare. Förslaget om regleringen avseende vissa hälsofarliga varor inne- bär att klassificerade substanser alltjämt ska uppräknas individuellt. Förslaget försvårar därmed, till skillnad från alternativet generiska definitioner, utrymmet för bortförklaringar om man inte visste om att en substans hade sådana egenskaper att den var olaglig. Det är alltså fråga om en reglering som är enkel att följa. Förslaget försvårar även uppstart och bedrivande av verk- samheter som inriktar sig på att sälja lagliga substanser. Genom att försvåra sådana verksamheter förhindrar man även att nya substan- ser etablerar sig på den svenska marknaden. På så sätt minskar ris- kerna för att brottsliga verksamheter tar över kundkretsen när en substans blir olaglig. 16 I statistiken från ingår åtalsunderlåtelse, strafförelägganden och domslut. Konsekvenser av utredningens förslag En mer effektiv klassificering av substanser innebär att tillstånd för att hantera substanser krävs i fler situationer och att fler substanser omfattas av tillsyn. Detta innebär ett ökat administrativt arbete både för små och stora företag som hanterar sådana substanser. Här ska påpekas att förslagen i första hand avser att möjliggöra klassificering av sådana substanser som är skadliga och som i princip saknar några mer allmänna användningsområden. Det är därmed få seriösa aktörer som påverkas av förslagen. Oseriösa aktörer påverkas i stor utsträckning av förslagen, efter- som det blir svårare och mindre lönsamt för dessa att ägna sig åt sådana verksamheter. Det är vanligtvis fråga om små företag, med ett fåtal anställda. Att försvåra för sådana verksamheter är också syftet med utredningens förslag. Avseende seriösa aktörer konstaterar utredningen följande. meddelar cirka 50 tillstånd för hälso- farliga varor. Tillstånden har en giltighetstid . Tillstånden avser i huvudsak gummi- och plastindustrin, sprängämnestillverk- ning, lösningsmedel/rengöring i industriprocesser och färgtillverk- ning, samt forskning och laboratorieanalys. I den mån seriösa aktörer hanterar sådana substanser som kan komma att klassificeras genom utredningen förslag, är det med största sannolikhet sådana som skulle ha blivit klassificerade även utan föreslagna ändringar, om än i ett senare skede. Det är alltså i huvudsak fråga om att tidigarelägga en klassificering. Tillståndsförfarandet är inte förenat med några avgifter för företagen, och den nya kategori av hälsofarliga varor som föreslås ansluter till det befintliga systemet. Det är således inte nödvändigt för företag som hanterar hälsofarliga varor att t.ex. intern- utbilda personal eller införa nya rutiner för att ansöka om tillstånd för den nya kategorin av hälsofarliga varor. Eftersom tillstånds- kraven, enligt förslaget, skiljer sig åt avseende innehav av de två kategorierna av hälsofarliga varor måste företagen kontrollera vilket krav som gäller för respektive substans de önskar hantera. Administrativa bördor är generellt mer kännbara för små företag jämfört med stora. Likaså kan administrativa kostnader drabba små företag i större utsträckning. Detta är inte något som kan beaktas i detta sammanhang. Konsekvenser av utredningens förslag Avslutningsvis bör framhållas att utredningens förslag har betydligt mindre långtgående effekter för företag jämfört med om en generisk klassificering skulle införas. Som framgår av kapitel 8 är generiska definitioner förenade med en stor osäkerhet avseende substansers rättsliga status. Ett sådan osäker ordning skulle troligt- vis påverka företag i hög uträckning. 15.8Kommunal självstyrelse, integration och jämställdhet Utredningen bedömer att den kommunala självstyrelsen, möjlig- heterna att nå de integrationspolitiska målen och jämställdheten mellan män och kvinnor inte påverkas av förslagen. Utredningen bedömer att förslagen inte påverkar åtaganden till följd av medlemskapet i Europeiska unionen. De lämnade förslagens förenlighet med har behandlats i samband med redogörelsen av förslagen. De flesta föreslagna ändringarna i lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor samt i bilagan till narkotikakontrollagen utgör så- dana tekniska föreskrifter som ska anmälas enligt Europaparla- mentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrif- ter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (anmälningsdirektivet). 16.1Förslag till lag om ändring i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika får, på uppdrag av eller Läke- medelsverket, i syfte att analysera varor som kan behöva regleras enligt denna lag, och som inte är reglerade enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, göra inköp under annan identitet. Paragrafen är ny. Den reglerar möjligheten för att, på uppdrag av eller , och under annan identitet köpa in varor som kan behöva regleras enligt lagen. Förslaget behandlas i avsnitt 11.9. Förslaget innebär att får en lagstadgad rätt att köpa in varor under annan identitet. Det är eller som ger uppdrag åt att göra inköpen. En första förutsättning för att ett uppdrag ska ges är att myndigheterna bedömer att det kan finnas ett behov av att reglera den aktuella varan. Den aktuella varan ska dessutom framstå som oreglerad. Det kommer dock inte att vara möjligt att i samtliga fall veta helt säkert att en vara som marknadsförs och säljs faktiskt är oreglerad. Att en vara marknadsförs och säljs som oreglerad eller under ett namn som inger bilden av att den är oreglerad är tillräckligt. Syftet med inköpen ska vara att analysera varorna. Det är således inte fråga om en brottsbekämpande verksamhet. Det finns dock inget som hindrar att inleda en förundersök- ning på grundval av information som kommer fram vid ett inköp enligt bestämmelsen. Denna lag träder i kraft . Bestämmelsen innebär att lagförslagen träder i kraft . 16.2Förslag till lag om ändring i lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor Denna lag gäller varor som används eller kan antas användas i syfte att uppnå berusning eller annan påverkan och som på grund av sina inneboende egenskaper 1.medför fara för människors liv eller hälsa, eller 2.kan antas medföra fara för människors liv eller hälsa. Regeringen föreskriver på vilka varor lagen ska tillämpas. Paragrafen innehåller bestämmelser om på vilka varor lagen är till- lämplig. Förslaget behandlas i avsnitt 9.3.2–9.3.5. Första stycket ändras genom att en ny kategori varor som lagen är tillämplig på förs in i en ny punkt 2. I övrigt har endast språkliga ändringar gjorts. Ändringen innebär att det blir möjligt att klassificera substanser som hälsofarliga varor i ett tidigare skede än . Ändringen inne- bär också att det som föreskrivs om klassificerade hälsofarliga varor även omfattar den nya kategorin av hälsofarliga varor, om inte annat föreskrivs. Med kriteriet ”kan antas medföra fara för människors liv eller hälsa” avses att varan inte måste vara konstaterat hälsofarlig. Det räcker med ett antagande om att varan medför sådan fara. Regle- ringen av en substans som hälsofarlig vara kan alltså ske utan avvak- tan på en fullständig utredning, när det är motiverat utifrån det rådande kunskapsläget. Även om det är fråga om ett antagande om fara, ska det finnas en konkret omständighet som objektivt sett talar för att så är fallet. Vad antagandet om fara baseras på kan variera från fall till fall eftersom det finns en stor variation och mångfald bland de varor som kan regleras med stöd av andra punkten. heter av betydelse är t.ex. att det är fråga om en substans där man eftersträvat likhet med en klassificerad substans genom att den kemiska strukturen till betydande del motsvarar den hos redan klas- sificerad narkotika eller hälsofarlig vara. Exempel på andra om- ständigheter av betydelse är hur substansen marknadsförs, vilka data som finns från t.ex. sjukvård, Giftinformationscentralen m.fl., hur substansen omtalas i drogforum på internet, m.m. Att en substans har anmälts till () kan också tala för att den kan antas medföra fara för människors liv eller hälsa, liksom att substansen är reglerad i andra länder. Det är inte en för- utsättning för reglering att har tillgång till substansen och kan göra en fullständig utredning av den. Om kunskapen om en klassificerad substans förändras på så sätt att skäl för klassificering som hälsofarlig vara inte längre finns ska substansen tas bort från regleringen . I andra stycket har endast en språklig modernisering gjorts. Varor som avses i denna lag får inte utan tillstånd 1.införas till landet, 4.förvärvas i överlåtelsesyfte, 5.bjudas ut till försäljning, eller 6.innehas i överlåtelsesyfte. Varor som avses i 1 § 1 får inte heller i annat syfte än det som avses i första stycket 6 innehas utan tillstånd. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela tillstånd till hantering för ett vetenskapligt eller industriellt ända- mål. Tillstånd får förenas med de villkor som behövs, såväl i samband med beslutet om tillstånd som senare . Ett tillstånd får återkallas, om 1.tillståndet inte längre utnyttjas, eller 2.tillståndshavaren i väsentlig mån brutit mot ett meddelat villkor eller inte följer bestämmelserna i denna lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om införsel, överlåtelse, framställning, förvärv i över- låtelsesyfte, utbjudande till försäljning, innehav, anteckningar och märkning samt om undantag från kravet på tillstånd. Den myndighet som regeringen bestämmer har tillsyn över efter- levnaden av denna lag samt av de föreskrifter och villkor som har med- delats i anslutning till lagen. Paragrafen innehåller bestämmelser om bl.a. krav på tillstånd för viss hantering av varor som omfattas av lagen. Förslaget behandlas i avsnitt 9.3.6 och 9.3.9. Första stycket ändras på så sätt att punkt 6 om krav på tillstånd för innehav av hälsofarliga varor justeras till att avse innehav i över- låtelsesyfte. Med innehav i överlåtelsesyfte avses att varan är avsedd att överlåtas. Det är tillräckligt att en viss del av innehavet är avsett att överlåtas. Överlåtelsesyfte får anses föreligga oberoende av i vilken mängd eller i vilka former överlåtelse är avsedd att ske. Exempel på omständigheter som tyder på ett överlåtelsesyfte kan vara att det rör sig om en stor mängd hälsofarliga varor eller att varorna är omför- packade i olika doser. Tillståndskravet för all hantering i första stycket gäller för samt- liga varor som avses i denna lag, dvs. både för varor som avses i 1 § 1 och 2. Andra stycket kompletterar första stycket 6 beträffande innehav av hälsofarliga varor som avses i 1 § 1. Kompletteringen innebär att alla typer av innehav av varor som avses i 1 § 1 alltjämt kräver till- stånd. Det krav på tillstånd för innehav som tidigare föreskrevs i för- sta stycket 6 framgår numera av första stycket 6 tillsammans med andra stycket. Ändringarna i första och andra stycket är alltså delvis av språklig karaktär. Tredje och fjärde stycket motsvarar det som var andra och tredje stycket. Styckena är oförändrade till sina innehåll. Femte stycket motsvarar det som var fjärde stycket. Den föreskrivna möjligheten att meddela föreskrifter och undantag från kravet på tillstånd för bl.a. innehav avser både sådana innehav som avses i första stycket 6 och andra stycket. Sjätte stycket motsvarar det som var femte stycket. Stycket är oförändrat till sitt innehåll. Den som för in, överlåter, framställer, i överlåtelsesyfte förvärvar, till försäljning bjuder ut eller i överlåtelsesyfte innehar varor enligt denna lag, eller i annat syfte innehar varor som avses i 1 § 1 ska föra de an- teckningar som behövs för att tillsynsmyndigheten ska kunna kontrollera att denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen efterlevs. Föreståndare för en vetenskaplig institution där varor enligt denna lag används för vetenskapligt ändamål ska föra sådana anteck- ningar som behövs för att tillsynsmyndigheten ska kunna kontrollera användningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om dokumentationsskyldighet för den som hanterar varor som omfattas av lagen. Ändringarna innebär att kravet på dokumentation anpassas till de justeringar som gjorts avseende kravet på tillstånd för hantering av hälsofarliga varor. Den som för in, överlåter, framställer, i överlåtelsesyfte förvärvar, till försäljning bjuder ut eller i överlåtelsesyfte innehar varor enligt denna lag, eller i annat syfte innehar varor som avses i 1 § 1 ska på varans för- packning genom märkning eller på annat sätt ange substansens namn. Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet för den som han- terar varor som omfattas av lagen att på varans förpackning genom märkning eller på annat sätt ange substansens namn. Ändringarna innebär att kravet på märkning, eller att på annat sätt ange substansen namn, anpassas till de justeringar som gjorts avseende kravet på tillstånd för hantering av hälsofarliga varor. har rätt att få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen och får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen ska efterlevas. För tillsyn har tillsynsmyndigheten rätt till tillträde dels till om- råden, lokaler och andra utrymmen som används i samband med inför- sel, överlåtelse, framställning, förvärv i överlåtelsesyfte, utbjudande till försäljning eller innehav i överlåtelsesyfte av varor enligt denna lag, eller innehav i annat syfte av varor som avses i 1 § 1, dels till utrymmen där prövning av varornas egenskaper utförs. får i sådana utrymmen göra undersökningar och ta prover. Tillsynsmyndig- heten har dock inte med stöd av denna lag rätt till tillträde till bostäder. ska lämna det biträde som behövs för tillsyn enligt denna paragraf. Den som förfogar över sådana varor som avses i andra stycket ska lämna det biträde vid undersökningen som tillsynsmyndigheten begär. För prov som tillsynsmyndigheten har tagit betalas inte ersättning. Ett beslut om föreläggande eller förbud får förenas med vite. tillträde eller biträde vägras får tillsynsmyndigheten också förelägga vite. Paragrafen innehåller bestämmelser om tillsynsmyndighetens befo- genheter enligt lagen. Första stycket är oförändrat. Andra stycket innebär att tillsynsmyndighetens befogenheter anpassas till de justeringar som gjorts avseende kravet på tillstånd för hantering av hälsofarliga varor. Vidare tas styckets andra mening bort då den har samma innebörd som styckets första mening. Tredje, fjärde, femte och sjätte stycket är oförändrade. får, på uppdrag av , i syfte att analysera varor som kan behöva regleras enligt denna lag göra inköp under annan identitet. Paragrafen är ny. Den reglerar möjligheten för att, på uppdrag av , och under annan iden- titet köpa in varor som kan behöva regleras enligt lagen. Förslaget behandlas i avsnitt 11.9. Förslaget innebär att får en lagstadgad rätt att köpa in varor under annan identitet. Det är som ger uppdrag åt att göra inköpen. förutsättning för att ett uppdrag ska ges är att myndigheten bedömer att det kan finnas ett behov av att reglera den aktuella varan. Den aktuella varan ska dessutom framstå som oreglerad. Det kommer dock inte att vara möjligt att i samtliga fall veta helt säkert att en vara som marknadsförs och säljs faktiskt är oreglerad. Att en vara mark- nadsförs och säljs som oreglerad eller under ett namn som inger bil- den av att den är oreglerad är tillräckligt. Syftet med inköpen ska vara att analysera varorna. Det är således inte fråga om en brottsbekämpande verksamhet. Det finns dock inget som hindrar att inleda en förundersökning på grundval av information som kommer fram vid ett inköp enligt bestämmelsen. Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot 3 § första stycket 2, 3, 4, 5 eller 6, eller uppsåtligen bryter mot 3 § andra stycket döms till böter eller fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 3 a eller 3 b § eller föreskrift som meddelats med stöd av denna lag döms till böter. Om straff för olovlig införsel finns bestämmelser i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. Paragrafen innehåller ansvarsbestämmelser för den som bryter mot bestämmelserna om tillstånd. Förslaget behandlas i avsnitt 9.3.6. Första stycket ändras på så sätt att även den som av grov oakt- samhet utan tillstånd hanterar hälsofarliga varor på sätt som anges i 3 § första stycket 2–6 kan dömas till ansvar. Vidare har stycket anpas- sats till ändringarna i 3 §. Ändringarna innebär att både uppsåtlig och grovt oaktsam han- tering av hälsofarliga varor i strid med tillståndsplikten är straffbar i de flesta fall. För att grov oaktsamhet ska föreligga krävs medveten oaktsamhet. Gärningsmannen måste med andra ord misstänka att en viss omständighet föreligger, t.ex. att den substans som hanteras är reglerad. Grov oaktsamhet skulle också kunna föreligga om gär- ningsmannen t.ex. hanterar substansen och inte på något sätt bemö- dar sig att kontrollera vilken substans det är fråga om trots att det finns starka skäl att tro att den kan vara reglerad. om en viss hantering av en hälsofarlig vara skett med grov oaktsam- het ska ställas samma krav på oaktsamhet som avses i 3 a § narko- tikastrafflagen (1968:64). Den som i strid med tillståndsplikten, i annat syfte än i över- låtelsesyfte, innehar hälsofarliga varor som avses i 1 § 1 kan dömas till ansvar endast om uppsåt föreligger. Skillnaden i kravet på upp- såt respektive grov oaktsamhet för de olika varianterna av innehav motsvarar den systematik som finns i narkotikalagstiftningen, där endast mer kvalificerade innehav kan medföra straffansvar genom grov oaktsamhet. Andra och tredje stycket är oförändrade. beslut enligt 3 § tredje eller fjärde stycket får över- klagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av tillsynsmyn- dighetens beslut att meddela tillstånd eller att återkalla tillstånd. Första stycket ändras språkligt för att tydliggöra att det är till- synsmyndighetens beslut som avses. Stycket justeras också avse- ende hänvisningarna till 3 §. Andra stycket är oförändrat. Denna lag träder i kraft .