sou · H4B381d2 · 2016-11-25 00:00:00 — Innehållet i utsökningsavtalet är givetvis beroende av parternas överenskommelse (exempel på innehåll i ett utsökningsavtal finns i bilaga 5). Det kan t.ex. handla om att upprätta en avbetalningsplan. har inte några befogenheter att undanröja utsökningstiteln men i utsökningsavtalet kan parterna komma överens om att det som anges i utsökningstiteln inte ska gälla om utsök- ningsavtalet fullföljs. Om svaranden fullföljer vad parterna kommit överens om i utsökningsavtalet kan sökanden i utsökningsmålet inte längre begära verkställighet enligt utsökningstiteln. Skulle så ändå ske kan svaranden invända mot verkställighet enligt 2 kap. 20 §. medverkan till frivilliga överenskom- melser kommer att utgöra en del av huvud- funktion, den s.k. exekutiva verksamheten som bortsett från regler om service och samverkan och om allmänna krav på handläggning- en är undantagen förvaltningslagens (1986:223) tillämpning (jfr 32 § förvaltningslagen). Det införs inte några formkrav för hur underrättelse om eller kallelse till ett sammanträde för att uppnå en frivillig överenskom- melse ska ske utan ska kunna anpassa detta till vad som är lämpligast i det enskilda ärendet. En underrättelse om eller en kallelse till ett sammanträde ska inte förenas med vite eller annan sanktion eftersom deltagandet är frivilligt. Om en part inte kommer till ett sammanträde kan det i normalfallet tolkas som att parten är intresserad av att delta i diskussionerna och ska då fortsätta handläggningen av utsök- ningsmålet. Det införs inte heller någon reglering om formkrav för protokoll eller beslut. Tid och plats för sammanträde och resultatet av sammanträdet kan lämpligen dokumenteras genom en handläggar- notering i målet. Kommer parterna överens kan detta ofta resultera i ett utsökningsavtal. 11 § får hålla förhör med svaranden, om det be- hövs. Svaranden får föreläggas att inställa sig personligen vid vite av högst . Till sådant förhör ska vid behov även sökanden kallas. Sökanden får föreläggas att inställa sig vid påföljd av att ansökan annars förfaller. Bör sökanden inställa sig personligen, får vite av högst före- läggas honom eller henne. Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheter att hålla förhör med svaranden och att kalla sökanden till sådant förhör om det behövs. Bestämmelsen motsvarar nuvarande reglering i 2 kap. 10 § med den ändringen att det vite kan förelägga svaranden och sökanden har höjts från till 3 000 kro- nor. Övervägandena finns i avsnitt 6.4.1. 12 § Vid behov får förhör hållas med tredje man som är sakägare eller som enligt denna balk är skyldig lämna upplysningar. Tredje man får föreläggas att inställa sig personligen vid vite av högst . Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheter att hålla förhör med tredje man som är sakägare. Bestäm- melsen motsvarar nuvarande reglering i 2 kap. 11 § med den änd- ringen att det vite kan förelägga tredje har höjts från till . Övervägandena finns i avsnitt 6.4.1. 13 § Fråga om utdömande av vite som har förelagts enligt 11 eller 12 § prövas av . Om ändamålet med vitet har förfallit får det inte dömas ut. Om svaranden eller tredje man uteblir från förhör och har vite före- lagts honom eller henne, får han eller hon hämtas. Paragrafens första stycke innehåller bestämmelser om Kronofogde- myndighetens möjlighet pröva frågan om utdömande av vite enligt 11 eller 12 §. Bestämmelsen motsvarar nuvarande reglering i 2 kap. 12 § första stycket. Enligt andra stycket får en svarande eller tredje man som uteblivit från förhör hämtas om vite har förelagts. Regleringen motsvarar nuvarande reglering i 2 kap. 12 § andra stycket med det tillägget att även tredje man kan hämtas. Övervägandena finns i avsnitt 6.4.1. 14 § Tredje man som har inställt sig för att höras får tillerkännas skälig ersättning av allmänna medel för inställelsen. Paragrafen överensstämmer med nuvarande reglering i 2 kap. 13 §. 15 § Har vid förhör förebringats uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, vars röjande kan antas medföra att den enskilde eller någon honom eller henne närstående lider avsevärd skada eller bety- dande men, kan besluta att uppgiften inte obe- hörigen får röjas. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 2 kap. 14 §. 16 § När enligt 4 kap. 14 eller 15 § eller 15 kap. 8 § eller 16 kap. 2 eller 4 § jämförd med 4 kap. 14 och 15 §§ förelägger svaranden eller tredje man att fullgöra eller underlåta något, får myn- digheten föreskriva vite till det belopp som behövs. Fråga om utdömande av vite som har förelagts enligt första stycket prövas, på talan av , av den tingsrätt som enligt 18 kap. 1 § prövar överklagande av beslut. Har ändamålet med vitet förfallit, får det inte dömas ut. Om föreläggande vid vite inte iakttas, kan utan hinder av att det förra inte har fått laga kraft utfärda ett nytt vites- föreläggande. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar och ändrad para- grafhänvisning, nuvarande reglering i 2 kap. 15 §. 17 § Om svaranden eller tredje man inte följer föreläggande enligt 4 kap. 14 eller 15 § eller 16 kap. 4 § jämförd med nämnda lagrum, får han eller hon häktas, om synnerliga skäl föreligger. Fråga om häktning prövas, efter framställning av , av den tingsrätt som enligt 18 kap. 1 § prövar överklagande av beslut. När framställning om häktning har gjorts, ska förhandling äga rum inför rätten. Till förhandlingen ska och, om hinder inte möter, den som avses med yrkandet kallas. Denne får hämtas, om det finns skäl för det. Har vederbörande kallats till förhandlingen eller kan det antas att han eller hon har avvikit eller annars håller sig undan, utgör utevaron inte hinder för prövning av yrkandet. I fråga om rätt till biträde och kostnader i målet tillämpas vad som gäller i om försvarare och om rättegångskostnader i brottmål. Rätten ska med högst hålla förhandling för att pröva om den som är intagen i häkte fortfarande ska vara häktad. Före- ligger inte längre skäl för häktning, ska rätten besluta att den häktade ska friges. Ingen får hållas häktad än i målet. Beträffande behandlingen i övrigt av frågor om häktning enligt denna paragraf tillämpas vad som gäller enligt om häktning av misstänkt. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar och ändrad para- grafhänvisning, nuvarande reglering i 2 kap. 16 §. 18 § Vid förrättning får hus, rum eller förvaringsställe genomsökas, om det behövs för att verkställighet ska kunna ske. Om handläggaren behöver ha tillträde till utrymme som är tillslutet, får handläggaren låta öppna lås eller bereda sig tillträde på annat sätt. Handläggaren får dock inte bereda sig tillträde till bostad i innehavarens frånvaro annat än om underrättelse om tiden för förrättningen har sänts till innehavaren med posten eller lämnats på annat lämpligt sätt och det kan antas att denne håller sig undan eller om det annars föreligger sär- skilda skäl. Handläggaren får i övrigt använda tvång i den mån det kan anses befogat med hänsyn till omständigheterna för att genomföra förrättning. Våld mot person får dock bara brukas om handläggaren möter motstånd och i den mån det med hänsyn till förrättningens ändamål kan anses försvarligt. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 2 kap. 17 §. 19 § Beslut ska ange de skäl på vilka det grundas i den utsträckning det behövs. Beslut som får överklagas ska innehålla upplysning om vad den som vill föra talan mot beslutet ska iaktta. Sådan upplysning får dock uteläm- nas när den är uppenbart obehövlig. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 2 kap. 18 §. 20 § beslut gäller . Vite får dock inte utsökas innan det beslut, genom vilket har dömt ut vitet, har fått laga kraft. Verkställigheten fortsätter även om beslut överklagas, om inte något annat föreskrivs i denna balk eller beslutas av en domstol. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 2 kap. 19 §. 21 § Ett beslut, som till följd av skrivfel, räknefel eller annat sådant förbi- seende innehåller uppenbar oriktighet, får rättas av Kronofogdemyndig- heten. Om det inte är obehövligt, ska part och annan sakägare ges tillfälle att yttra sig innan rättelse sker. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 2 kap. 20 §. 22 § Det som i denna balk sägs om beslut gäller i tillämpliga delar även sådan åtgärd av som inverkar på parts eller tredje mans rätt. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 2 kap. 21 §. 23 § I tvist som enligt 13 kap. 7 § tredje stycket prövas av Kronofogde- myndigheten anses talan väckt när sökanden anmälde sitt anspråk. Om talan inte uppfyller vad som gäller för stämningsansökan i tviste- mål, ska uppmana sökanden att avhjälpa bristen. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 2 kap. 22 §. 24 § ska sätta ut muntlig förhandling i tvisten och kalla parterna till förhandlingen. I fråga om sådan förhandling tilläm- pas bestämmelserna om förhör i 11 § första stycket andra meningen och andra stycket tredje meningen, 12 § andra meningen, 13 § första stycket och 15 §. Parts utevaro från förhandlingen utgör inte hinder för prövning av tvisten. Om bevisning gäller vad som föreskrivs i för tviste- mål. Bestämmelserna om häkte i 36 kap. 21 § får dock inte tillämpas. Tvisten avgörs i samband med fördelning av de pengar som tvisten rör. Avgörandet tas upp i beslutet om fördelningen. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar och ändrade paragrafhänvisningar, nuvarande reglering i 2 kap. 23 §. 25 § Om ett föreläggande att väcka talan vid domstol har meddelats enligt 4 kap. 20, 21 eller 22 § eller 13 kap. 7 § andra stycket, ska tvisten prövas av den tingsrätt som enligt 18 kap. 1 § prövar överklagande av Kronofogde- myndighetens beslut, om inte annat följer av andra stycket. Om ett föreläggande har meddelats enligt 4 kap. 20, 21, 22 eller 26 § i fall då tvisten rör egendom som avses i 10 kap. 10 eller 12 § rättegångs- balken, gäller om domstols behörighet vad som sägs där. Om ett föreläggande har meddelats enligt 4 kap. 23 § första stycket eller 9 kap. 11 § tredje stycket, gäller om domstols behörighet vad som i allmänhet är föreskrivet om det. I fall som avses i 4 kap. 23 § andra stycket ska tvisten prövas av den tingsrätt som anges i 10 kap. 10 § rättegångs- balken när fråga är om pantbrev i fastighet och annars av den tingsrätt som enligt 18 kap. 1 § prövar överklagande av beslut. Om ett föreläggande har meddelats enligt 2 kap. 16 § gäller 43 § första stycket lagen (1999:116) om skiljeförfarande om domstols behörighet. I föreläggande ska anges vid vilken domstol talan i första hand bör väckas. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar och ändrad paragrafhänvisning, nuvarande reglering i 2 kap. 24 §. 26 § Säkerhet som ska ställas enligt denna balk ska bestå av pant, borgen eller företagshypotek. Borgen ska ställas såsom för egen skuld och, om den ingås av två eller flera personer gemensamt, vara solidarisk. Om säker- heten inte är godkänd av den till vars förmån säkerheten ska gälla, ska den prövas av . Om bank eller annan jämförbar penninginrättning ska ställa säkerhet, får utfästelse av penninginrättningen att infria den förpliktelse som säker- heten ska avse godtas. Säkerheten ska tas i förvar av . Paragrafen motsvarar nuvarande reglering i 2 kap. 25 §. 27 § När säkerhet ska tas i anspråk av enligt 2 kap. 21 § andra stycket, eller 13 kap. 3 eller 20 §, får pant tillgodogöras i den ordning som gäller för utmätt egendom. Borgen får genast utsökas. Om säkerheten utgörs av företagshypotek, får utmätning genast ske i den egendom som omfattas av företagshypoteket. Detta gäller även när före- tagshypoteket gäller i annan näringsverksamhet än svarandens. Paragrafen motsvarar, med språklig ändring och ändrad paragraf- hänvisning, nuvarande reglering i 2 kap. 26 §. 28 § Staten, kommun, landsting och kommunalförbund behöver inte ställa säkerhet. Staten får inte föreläggas vite. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 2 kap. 27 §. 29 § En fordran som inte är förfallen till betalning och inte löper med ränta före förfallodagen ska beräknas till det belopp som efter fem pro- cents årlig ränta utgör fordringens värde. Motsvarande gäller, om utfäst ränta är lägre än . Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 2 kap. 28 §. 30 § När pengar som sökanden eller annan sakägare har fått utbetalt ska betalas tillbaka, utgår ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från den dag pengarna utbetalades till och med den dag återbetalning ska ske och enligt 6 § räntelagen för tiden därefter. Ränta utgår dock inte i den mån det beror på den som är berättigad till pengarna att de inte har betalats tillbaka. Första stycket gäller inte mål som handläggs enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. om utsökningstiteln upphävs. Paragrafens första och andra stycke motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reglering i 2 kap. 29 § första och andra stycket. I tredje stycket anges att första stycket inte gäller i mål som hand- läggs enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. om utsökningstiteln upphävs. Denna reglering motsvarar, med vissa språkliga ändringar, den särreglering som finns i nuvarande 2 kap. 30 § första stycket andra meningen. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.8. 31 § I mål som ska handläggas enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. företräds sökanden av när målet har registrerats. Sökanden för dock själv sin talan om fråga uppkommer om avvisning enligt 4 § tredje stycket eller invändning görs mot verkställighet enligt 2 kap. 20 §. Detta gäller också om en ansökan avslås enligt vad som före- skrivs i 9 §. I tvister som avses i 4 kap. 20–23 och 26 §§, 9 kap. 11 § tredje stycket och 13 kap. 7 § andra stycket samt när ett utsökningsmål överklagas före- träds sökanden av . är part i de delar ett överklagande avser förrättningskostnader. Paragrafens första stycke motsvarar, med språkliga ändringar, nuva- rande reglering i 2 kap. 30 § andra stycket första meningen och del- vis samma bestämmelses tredje stycke. Andra och tredje stycket motsvarar, med språkliga ändringar och vissa ändrade paragrafhänvisningar, nuvarande reglering i 2 kap. 30 § andra stycket. Det görs ett tillägg som innebär att om en ansökan avslås enligt vad som föreskrivs i 9 § så för sökanden själv sin talan. Denna reglering lagfäster praxis som tillämpas och inne- bär inte någon ändring av dagens handläggningsrutiner. Sista meningen i tredje stycket har inte någon motsvarighet i dagens regelverk. Enligt bestämmelsen är Kronofogdemyndighet- en part i de delar ett överklagande avser förrättningskostnader. Om ett överklagande avser både förrättningskostnaderna och annan fråga kan tingsrätten välja att handlägga överklagandena i ett gemen- samt ärende eller att lägga upp två olika ärenden. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.8, 4.3.16 och avsnitt 12.3.2. 32 § Det som enligt denna balk sägs om registrerat skepp, registrerat luft- fartyg eller intecknade reservdelar till luftfartyg gäller, om inte annat följer av vad som är särskilt föreskrivet, även egendom som i utlandet är införd i register motsvarande fartygsregistrets skeppsdel eller luftfartygsregistret eller, beträffande reservdelar, egendom som är intecknad i utlandet. Bestämmelserna i 4 kap. 7 § andra stycket och 30 § andra stycket är dock inte tillämpliga på egendom som avses i första stycket. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 1 kap. 8 §. 33 § Med fartyg jämställs fartyg under byggnad. I fråga om skeppsbygge ska vad som sägs om fartygsregistrets skeppsdel i stället avse fartygs- registrets skeppsbyggnadsdel. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 1 kap. 9 §. 34 § Det som sägs om registrerat skepp, registrerat luftfartyg eller in- tecknade reservdelar till luftfartyg gäller i tillämpliga delar även andel i och villkorlig rätt till sådan egendom, om inte annat föreskrivs. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga ändringar, nuvarande reg- lering i 1 kap. 10 §. 35 § Med fast egendom avses fastighet, visst område av fastighet, samfälld mark samt andel i och villkorlig rätt till sådan egendom. Det som sägs om fast egendom gäller i tillämpliga delar även tomträtt. Paragrafen motsvarar nuvarande reglering i 1 kap. 11 §. 36 § Det som sägs om pantbrev i fastighet gäller i tillämpliga delar även vilandebevis. Paragrafen motsvarar nuvarande reglering i 1 kap. 12 §. 1 § Utmätning får ske när verkställighet som avser betalningsskyldighet är medgiven enligt 2 kap. Utmätning får också ske när Kronofogdemyndig- heten enligt särskild bestämmelse i denna balk får utsöka fordran eller kostnad. I paragrafen har en språklig ändring och ändrad kapitelhänvisning gjorts. 1 a § Utmätning på grund av att svaranden enligt lag på särskilda tider ska betala underhållsbidrag till make, förutvarande make, eget barn eller annans barn ska avse samtliga bidrag som är förfallna vid verkställighetstillfället. Sökanden kan dock begära att verkställigheten ska begränsas till vissa bi- dragsbelopp. Utmätning får inte ske för preskriberade underhållsbidrag enligt äkten- skapsbalken och . I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 3 § Utmätning ska ske endast om det belopp som kan beräknas flyta in, efter avdrag för kostnader som uppkommer efter utmätningen, ger ett över- skott som gör åtgärden försvarlig. Av utmätningsbar egendom bör i första hand tas i anspråk sådan till- gång som kan användas till fordringens betalning med minsta kostnad, förlust eller annan olägenhet för svaranden, om inte annat följer av 4–6 §§. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 4 § Om särskild förmånsrätt gäller i viss egendom ska den egendomen ut- mätas för den förmånsberättigade fordran om det kan ske. Enligt nuvarande reglering gäller att en sökande som har en fordran som är förenad med särskild förmånsrätt i viss egendom, i första hand har rätt att få utmätning av den egendomen. Detta innebär inte att sökanden alltid är skyldig att hålla sig till utmätning i den egen- dom som förmånsrätten avser, men sökanden får inte i ett första läge konkurrera med andra borgenärer om betalning ur annan utmätt egendom. Om egendomen i vilken förmånsrätten gäller inte bedöms vara tillräcklig för att sökanden ska få full betalning eller om det är oklart om sökanden kan få full betalning ur egendomen får även annan egendom utmätas för fordran. Då ska utmätningen göras med förbehåll om att betalning i första hand ska utgå ur den egen- dom som förmånsrätten avser. En proportionalitetsbedömning enligt vår föreslagna bestämmel- se i 1 kap. 5 § kan i vissa fall leda till att en sökande inte får utmät- ning i den egendom som förmånsrätten avser. Detsamma kan in- träffa om en försvarlighetsbedömning eller intresseavvägning enligt 4 kap. 3 § leder till att den egendom som den särskilda förmåns- rätten gäller i inte utmäts. Bestämmelsen ändras därför på så sätt att utmätning för en fordran med särskild förmånsrätt ska göras i den egendom som belastas av förmånsrätten om det kan ske. Utmätning ska även fortsättningsvis i första hand ske i den egendom i vilken förmånsrätten gäller, men om en bedömning skulle leda till att den egendomen inte kan utmätas, kommer den förmånsberättigade sökanden att få betalt ur annan utmätt egendom i konkurrens med sökandena som inte har någon fordran som är förenad med särskild förmånsrätt. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.12. 5 § Registrerat skepp, registrerat luftfartyg, intecknade reservdelar till luftfartyg, fast egendom eller bostadsrätt eller annan jämförbar andel som medför nyttjanderätt till bostad får endast om sökanden begär det utmätas för fordran som inte är förenad med särskild förmånsrätt i egendomen. Mot bakgrund av att vi föreslår en harmonisering av reglerna om för- säljning av fast egendom och bostadsrätter läggs bostadsrätt eller annan jämförbar andel som medför nyttjanderätt till bostad till i denna bestämmelse. Övervägandena finns i avsnitt 9.4.5. 9 § ska i den utsträckning som behövs med hän- syn till ansökans innehåll, tillkommande uppgifter, svarandens förhållanden och omständigheterna i övrigt utreda svarandens anställnings- och inkomst- förhållanden samt undersöka om svaranden har utmätningsbar egendom. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 9 a § Om svaranden enligt utredningen saknar tillgångar till full betalning av utmätningsfordringen, ska underrätta sökanden och svaranden om detta. Sökanden ska också underrättas om vilka utredningsåtgärder som myndigheten avser att vidta senare under målets handläggning. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 9 b § Om svaranden försätts i konkurs, ska målets handläggning avbrytas. Gäller målet en fordran med panträtt i viss egendom, följer det av 3 kap. 7 § konkurslagen (1987:672) att det ska hand- läggas vidare i den del som avser utmätning i egendomen. Pågår löne- utmätning gäller 7 kap. 19 §. Egendom som har utmätts före konkursen får säljas och pengar redo- visas i den utsträckning som följer av 3 kap. 8 § konkurslagen. Detsamma gäller för åtgärder mot arbetsgivare enligt 7 kap. 21 §. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 10 § Utmätning ska ske efter det att de handlingar som behövs har kommit in till . Om sökanden medger uppskov med utmätningen och uppskovet varar över , förfaller ansökan. Detsamma gäller om sökanden med- ger uppskov fler än två gånger . För mål som ska handläggas enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. gäller i stället bestämmelserna om uppskov i den lagens 7–9 §§. Den särreglering som finns i nuvarande 4 kap. 36 § första stycket förs in i denna bestämmelse. Paragrafen har också ändrats språkligt. 4 kap. 36 § och rubriken närmast före paragrafen upphävs. Över- vägandena finns i avsnitt 4.3.10. 11 § Har två eller flera sökt utmätning mot samma svarande, ska utmätning för fordringarna ske , om inte utmätning för någon av fordring- arna därigenom fördröjs oskäligt. Bestämmelserna i 7 kap. 17 § första stycket om jämkning av under- hållsbidrag vid utmätning av lön tillämpas även vid annan utmätning. Bestämmelserna i första och andra stycket ska inte tillämpas i mål som ska handläggas enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. om har avbrutit indrivningen enligt 18 § första stycket andra meningen i den lagen. Den särreglering som finns i nuvarande 4 kap. 36 § andra stycket förs in i denna bestämmelse. Paragrafen har också ändrats språkligt. 4 kap. 36 § och rubriken närmast före paragrafen upphävs. Över- vägandena finns i avsnitt 4.3.10. 12 § Innan utmätning sker ska underrättelse om målet sändas till svaran- den med posten eller lämnas på annat lämpligt sätt. Underrättelsen ska ske så tidigt att svaranden kan beräknas få tillräcklig tid att bevaka sin rätt. Föreligger risk att svaranden skaffar undan eller förstör egendom eller är saken brådskande, behöver svaranden inte underrättas. Underrättelse behövs inte heller, om svaranden saknar känd hemvist och det inte har kunnat klarläggas var han eller hon uppehåller sig. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 13 § Utmätning får ske utan hinder av att svaranden inte är närvarande, om det inte behövs att han eller hon får tillfälle att yttra sig vid förrätt- ningen. I paragrafen har endast språkliga ändringar gjorts. 14 § Svaranden är skyldig att inom den tid som bestämmer lämna de uppgifter om sina tillgångar som behövs i målet. kan förelägga svaranden att inge förteckning över sina tillgångar. Vid behov kan myndigheten förordna lämplig person att biträda svaranden vid upprättande av förteckningen. Svaranden kan också föreläggas att på heder och samvete skriftligen be- kräfta de uppgifter om sina tillgångar som han eller hon har lämnat vid för- hör eller i förteckning.