sou · H3B396 · 2016-01-01 00:00:00 — Bland dem som knappt ägnar någon uppmärksamhet alls åt den politiska nyhetsrapporteringen – vilka kan ses som nyhetsundvikare – hade man i genomsnitt 1,6 rätt på frågorna om aktualitetskunskaper och 2,8 rätt på frågorna om partikunskaper. Bland dem som ägnar stor uppmärksamhet åt nyhetsrapporteringen om politik – vilka kan ses som nyhetssökare – hade man i genomsnitt rätt på 3,6 av frågorna om aktualitets- kunskaper och 4,9 rätt på frågorna om partikunskaper.56 Med andra ord, nyhetskonsumtionen gör skillnad. Det har betydelse både hur mycket man följer nyhetsrapporteringen om politik och genom vilka medier man gör det. 55Se även Strömbäck, 2015. 56Med nyhetsundvikare avses här att man svarat 1 eller 2 på den femgradiga skalan om hur stor uppmärksamhet man ägnar åt nyhetsrapporteringen om politik. Med nyhetssökare avses att man svarat 4 eller 5 på samma skala. Demokratin och det förändrade medielandskapet 7 Sammanfattning och slutsatser Under har det svenska medielandskapet förändrats i grunden. Från att ha präglats av begränsade valmöjligheter och att massmedier var liktydigt med nyhetsmedier har medielandskapet förändrats till att präglas av nästan obegränsade valmöjligheter och att nyhetsmedier och nyhets- journalistik utgör en krympande andel av det totala medieutbudet. Medielandskapet har både expanderat och fragmenterats. Som en konsekvens av detta har människors preferenser fått allt större betydelse, vilket har gjort att även mediekonsumtionen har fragmenterats. som det har blivit allt enklare för dem som är intresserade av politik och samhälle att hitta kvalificerad information och ta del av nyheter var de vill, när de vill och via plattformar de föredrar, har det blivit allt enklare för dem som inte är intresserade av politik och samhälle att undvika nyhetsmedier och nyhetsjournalistik. Över har det allt tydligare vuxit fram en grupp av nyhetssökare och en grupp av nyhetsundvikare. som det finns tecken på att ökningen av andelen nyhetssökare har avstannat fortsätter andelen nyhetsundvikare att öka. Den processen riskerar att accelerera i takt med att mediekonsumtionen blir allt mer digital och att yngre generationer växer upp utan att socialiseras in i att följa nyheterna. Detta har stor betydelse för demokratin, inte minst mot bakgrund av det demokratiska kravet på upplyst förståelse. För att demokratin ska fungera förutsätts det att människor är åtminstone någorlunda informerade om politik och samhälle och att kunskaps- klyftorna mellan olika grupper inte är allt för stora. Annars riskerar det politiska deltagandet bli mindre utbrett och effektivt än vad det redan är och den politiska representationen snedvridas. Demokratin och det förändrade medielandskapet Utvecklingen skulle kunna beskrivas som en process där sanno- likheten för oavsiktlig exponering för nyhetsmedier och politisk information, och därmed för oavsiktlig inlärning, minskar i takt med att medielandskapen och mediekonsumtionen fragmenteras och att människors preferenser – inte minst deras politiska intresse – blir allt viktigare för att förklara i vilken utsträckning de tar del av olika nyhetsmedier. visar de resultat som har presenterats i den här rapporten att människors nyhetskonsumtion har betydelse för deras politiska kunskaper. Ju mer uppmärksamhet man ägnar åt nyhetsrapporteringen om politik, desto bättre är kunskaperna om både aktuella frågor och händelser och om partiernas ståndpunkter. har det betydelse vilka nyhetsmedier man följer. De positiva kunskapseffekterna följer i första hand av att läsa morgon- tidningar på papper, lyssna på radionyheter som Ekot, titta på Rapport och att läsa och på papper eller på nätet. När det gäller att följa etermedierna digitalt och att läsa kvällstidningar på papper är effekterna på människors politiska kunskaper antingen icke-signifikanta eller till och med negativa. Effekterna är i vissa fall ganska små, men med tanke på att analyserna har kontrollerat för bl.a. politiskt intresse, allmänna politiska kunskaper, utbildning, kön och ålder har de ändå betydelse. Effekterna när det gäller det politiska deltagandet är överlag svårare att etablera efter kontroll för politiskt intresse. Det betyder inte nödvändigtvis att nyhetskonsumtionen saknar betydelse för i vilken utsträckning människor deltar politiskt, utan snarare att betydelsen av människors politiska intresse överskuggar andra faktorer. Om man gör om regressionerna utan att kontrollera för politiskt intresse visar de fler och starkare samband mellan politiskt deltagande och nyhetskonsumtion. Exempelvis ökar sambandet mellan politiskt deltagande och hur stor uppmärksamhet man ägnar åt nyhetsrapporteringen om politik från b = .22 till b = .59. betyder det politiska intresset allt mer för att förklara människors nyhetskonsumtion, vilken i sin tur har samband med människors politiska deltagande. I det här sammanhanget är det värt att reflektera över mätbara respektive faktiska samband mellan nyhetskonsumtion och såväl politiska kunskaper som politiskt deltagande. Demokratin och det förändrade medielandskapet politiska kunskaper utgår den här typen av undersökningar alltid från sådant som nyheterna faktiskt har uppmärksammat och undersöker sedan sambanden mellan nyhetskonsumtion och kunskaper om dessa frågor eller händelser. Därmed riskerar dock mediernas betydelse som informations- och kunskapskälla att underskattas. Skälet är att det förutsätts att nyhetsmedierna har rapporterat om frågorna eller händelserna, men det är inget som kan tas för givet. De frågor eller händelser som passerar mediernas nyhetsvärderings- och nyhetsurvalsprocesser och rapporteras om är bara en liten bråkdel av allt som faktiskt sker och som skulle kunna rapporteras som nyheter. Det mesta filtreras bort, och sannolik- heten att människor – utöver de specialintresserade och direkt berörda – ska få vetskap om sådant som medierna inte rapporterar om är mycket liten. Med andra ord: mediernas faktiska betydelse för människors kunskaper om politik och samhälle är större än den mätbara betydelsen. Det är också mycket troligt att nyhetsmediernas betydelse för det politiska deltagandet är större än vad undersökningar brukar visa. Människors intresse för politik liksom deras vilja att delta politiskt och om de uppfattar politiskt deltagande som menings- fullt formas normalt över längre tidsprocesser än vad de flesta undersökningar lyckas fånga. har medierna betydelse för hur intresserade människor är av politik och för i vilken utsträck- ning de upplever det politiska systemet som responsivt och politiskt deltagande som meningsfullt.57 I stor utsträckning filtreras denna betydelse bort när man kontrollerar för människors politiska intresse, som effekterna uppstår under längre tids- perioder än vad studier på området normalt omfattar. Med andra ord: mediernas indirekta och faktiska betydelse för det politiska deltagandet är med stor sannolikhet större än den mätbara betydelsen. En annan viktig aspekt av medieutvecklingen som inte har varit i fokus för den här rapporten, men som har en central betydelse för demokratin, handlar om de successivt försämrade förutsättningarna för nyhetsjournalistiken. har de svenska nyhetsmedierna pressats allt hårdare av digitaliseringen och 57 Boulianne, 2009; , 2014; McCombs et al., 2011; Strömbäck & Shehata, 2010. Demokratin och det förändrade medielandskapet den ökade konkurrensen om såväl människors uppmärksamhet som om annonsintäkter. Trycket på att hålla nere eller minska kostnaderna har ökat, som nyhetsvärderingarna har påverkats i riktning mot att fokusera mer på nyheter som genererar klick och uppmärksamhet – vad som ibland kallas mjuka nyheter (soft news) – på bekostnad av nyheter som ur ett samhälleligt och demokratiskt perspektiv kanske är viktigare men som kräver mer resurser och som ställer högre krav på publikernas intressen och kunskaper – vad som ibland kallas hårda nyheter (hard news).58 Aktuella studier visar också en utveckling inte minst av den lokala journalistiken som är oroväckande. minskade antalet journalister på svenska lokaltidningar , som antalet lokalredaktioner minskade . Antalet journalister som arbetar utanför huvudredaktioner minskade med 34 procent.59 lade TV4 dessutom ned sina lokala redaktioner, som köpte varvid antalet journalisttjänster minskade med en tredjedel. Fler exempel från olika delar av landet skulle kunna ges. Konsekvensen av detta är bl.a. en uttunnad journalistisk kvalitet och att fler delar av landet och samhället hamnar i medieskugga. Allt färre journalister kan inte förväntas klara av att upprätthålla en bevakning med samma bredd och djup som . Detta riskerar att göra nyhetsmedierna (inte minst lokaltidningar och kommersiella medier) allt mindre informativa. Det riskerar i sin tur att bidra negativt till människors politiska kunskaper och deltagande. Om demokratin förutsätter att människor är åtminstone någorlunda informerade om politik och samhälle och att det inte finns allt för stora kunskapsklyftor mellan olika grupper väcker medieutvecklingen och sambanden mellan nyhetskonsumtion och politiska kunskaper tre mycket viktiga frågor för framtiden. För det första, hur skulle det politiska intresset kunna stimuleras bland grupper som är måttligt eller inte alls intresserade av politik och samhälle? För det andra, hur skulle sannolikheten för oavsiktlig exponering för nyheter om politik och samhälle och därmed för oavsiktlig inlärning kunna ökas bland grupper som är måttligt eller inte alls intresserade av politik och samhälle? För det tredje, hur 58Boczkowski & Mitchelstein, 2013; , 2004; , 2013. 59Nygren & Althén, 2014. Demokratin och det förändrade medielandskapet skulle förutsättningarna för den kvalificerade nyhetsjournalistiken kunna förbättras i de nyhetsmedier som når ut till breda grupper i samhället? Här finns inte utrymme för att utveckla svar på dessa frågor, men det är dessa frågor som borde stå i centrum för diskussionen om medieutvecklingen och dess konsekvenser. Medieutvecklingen är ingen branschfråga. Medieutvecklingen är en demokratifråga. Demokratin och det förändrade medielandskapet Aalberg, T., & Curran, J. (red.) (2012). How Media Inform Democracy. A Comparative Approach. Aalberg, T., Blekesaune, A., & Elvestad, E. (2013). Media Choice and Informed Democracy: Consumption Gaps in Europe? /Politics 18(3), 281– 303. (2012). The New Industrial Revolution. : Crown Business. Arceneaux, K., & , M. (2013). Changing Minds or Changing Channels? in an of Choice. , F., & , J. (2014). Cognitive Effects of Political . I C. Reinemann (red. ), (sid. 547-568). : De Gruyter. (1986). Studier i politisk opinionsbildning. , A., & , H. (2014). Mittfåra & marginal. I A. . (red. ), Mittfåra & marginal (sid. 11- 34). Blekesaune, A., Elvestad, E., & Aalberg, T. (2010). Tuning out the World of News and Current Affairs – An Empirical Study of Europé’s Disconnected Citizens. 28(1), 110-126. J., & Mitchelstein, E. (2013). When the Information Preferences of the Media and the Public Diverge. Demokratin och det förändrade medielandskapet Boulianne, S. (2009). Stimulating or Reinforcing Political Interest? to Media and Political Interest. 28(2), 147-162. , E., & McAfee, A. (2014). Work, Progress, and Prosperity in a Time of . : W. W. . Castells, M. (2000). Curran, J., Iyengar, S., , A. B., & Salovaara-Moring, I. (2009). , Public Knowledge and Democracy. 24(1), 5-26. (1998). (2006). On Political Equality. X., & Keeter, S. (1996). What Americans Know About Politics and Why It Matters. Eagly, A. H., & Chaiken, S. (1993). The Psychology of Attitudes. Elenbaas, M., Boomgaarden, H. G., Schuck, A. T., & de Vreese, C. (2013). The Impact of Media Coverage and Motivation on Performance-Relevant Information. 30(1), 1-16. , F., de Vreese, C. H., Strömbäck, J., van Aelst, P., Aalberg, T., Stanyer, J., Lengauer, G., Berganza, R., Legnante, G., Papathan- assopoulos, S., Salgado, S., Sheafer, T., & Reinemann, C. (2012). Political Information Opportunities in Europe: A Longitudinal and Comparative Study of . /Politics 17(3), 247-274. , F., & Strömbäck, J. (red.) (2014). Mediatization of Politics. Understanding the Transformation of Western Democracies. Basingstoke: Palgrave . , W. P., Hayes, A. F., , D., & Kwak, N. (2005). Understanding the Relationship between Communication and Demokratin och det förändrade medielandskapet Political Knowledge: A . 22(4), 423–446. , M (2010). Widening or Reducing the Knowledge Gap? Testing the Media Effects on Political Knowledge in (2004–2006). /Politics 16(2), 163– 184. , M., & Iyengar, S. (2014). Sources Are Equally Informative: A Cross-National Analysis of Political Knowledge in Europe. 19(3), 275-294. (2013). Svenska framtidsutmaningar – slutrapport från regeringens . Färdigh, M. A., & , O. (2014). Användning och icke- användning av kvällspressen: på papper, via dator, mobil och surfplatta. I A. . (red. ), Mittfåra och marginal (sid. 175-188). (2009). Politically Motivated Reinforcement Seeking: Reframing the Selective Exposure Debate. 59(4), 676-699. (2004). All the News That’s Fit to Sell. M., & , R. (2014). Campaigns Matter: How Voters Become Knowledgeable and Efficacious During Election Campaigns. 31(2), 303-324. Iyengar, S., & , K. (2009). Red Media, Blue Media: Evidence of Ideological Selectivity in Media Use. 59(1), 19–39. Iyengar, S., Curran, J., , A. B., Salovaara-Moring, I., , K. S., & Coen, S. (2010). Cross-National versus Individual-Level Differences in Political Information: A Perspective. , Public Opinion and Parties 20(3), 291-309. Jalakas, A., & Wadbring, I. (2014). Ska man gråta om pappers- tidningen försvinner? I A. . (red. ), Mittfåra och marginal (sid. 161-174). Demokratin och det förändrade medielandskapet Jerit, J., Barabas, ., & Bolsen, T. (2006). Citizens, Knowledge, and the Information Environment. 50(2), 266–282. Kahneman, D. (2011). Thinking, Fast and Slow. : Farrar, . , M., & Clerwall, C. (2013). News Judgment and ”Clicks”: Comparing Tabloid, Broadsheet and Traditions in . 34(2), 65-76. Knobloch-Westerwick, S. (2014). Selection, Perception, and Processing of Political Messages. I C. Reinemann (red. ), (sid. 507-526). : De Gruyter. Kriesi, H., Lavenex, S., , , , J., Bühlmann, M., & Bochsler, D. (2013). Democracy in the of Globalization and Mediatization. Basingstoke: Palgrave . Ksiazek, T. B., Malthouse, E. & , J. (2010). News- Seekers and Avoiders: Exploring Patterns of Consumption Across Media and the Relationship to Civic Participation. 54(4), 551–568. Kwak, N. (1999). Revisiting the Knowledge Gap Hypothesis. Education, Motivation, and Media Use. 26(4), 385–413. , , , , , W. P., & Dylko, I. (2013). The Impact of News Use and News Content Characteristics on Political Knowledge and Participation. 16(5), 713-737. Lodge, M., & Taber, C. (2013). The Rationalizing Voter. Luskin, R. (1990). Explaining Political Sophistication. Political Behavior 12(4), 331–361. (2014). Attitudinal Effects in . I C. Reinemann (red. ), (sid. 591-607). : de Gruyter. McCombs, , Holbert, R. , , , (2011). Media Effects on Civic Life. Demokratin och det förändrade medielandskapet 2015:96 (2010). The Internet Generation. Engaged Citizens or Political Dropouts? (2012). The ()information . The Persistence of Ignorance. Mutz, D. (1998). How Perceptions of Political Attitudes. Mutz, D. & , L. (2011). Communication and Public Opinion: Plus Ca Change? Public Opinion Quarterly 75(5), 1018-1044. Nir, L. (2012). Public Space: Landscapes Close Gaps in Political Engagement. 56(4), 578-596. , G., & Althén, K. (2014). Landsbygd i medieskugga. Nedmonteringen av den lokala journalistiken och bilden av landsbygden i . (2013). Utmaning: Att undvika en tvåtredjedelsdemokrati. I J. Strömbäck (red. – det nya (sid. 69-85). , , , J., Micheletti, M., , J., & , A. (1998). Demokrati och medborgarskap. Demo- kratirådets rapport . Postman, N. (1987). Underhållning till döds. Prior, M. (2007). How Media Choice Increases Inequality in Political Involvement and Polarizes Elections. , , , L., , A., Rosenstiel, T. & Olmstead, K. (2010). Understanding the Consumer. How Internet and Into a Social Experience. , DC: . , B., , P., , J., Micheletti, M., & , O. (1995). Demokrati som dialog. (2000). Uses and Gratifications Theory in the 21st Century. 3(1), 3–37. Demokratin och det förändrade medielandskapet (2009). Uses and Gratifications. An Evolving Perspective of Media Effects. The of Media Processes and Effects (sid. 147- 160). Thousand Oaks: . Schlozman, K. L., Verba, S., & , H. E. (2012). The Unheavenly Chorus. Unequal Political Voice and the Broken Promise of American Democracy. Schoenbach, K., & Lauf, E. (2002). The ”” Effect of Television and Its Competitors. 29(5), 564-583. Shehata, A. (2013). Political Information Opportunities and Knowledge Gaps During Election Campaigns. , Public Opinion & Parties 23(2), 200-222. Shehata, A., & Strömbäck, J. (2011). A Matter of Context. A Comparative Study of Media Environments and News Consumption Gaps in Europe. 28(1), 110-134. Shehata, A., & Strömbäck, J. (2014). Mediation of Political Realities: Media as Crucial Sources of Information. I F. . Strömbäck (red. ), Mediatization of Politics. Understanding the Transformation of Western Democracies (sid. 93-112). Basingstoke: Palgrave . Stroud, N. (2011). The Politics of News Choice. Strömbäck, J. (2008). Four Phases of Mediatization: An Analysis of the Mediatization of Politics. /Politics 13(3), 228-246. Strömbäck, J. (2014). Makt, medier och samhälle. En introduktion till politisk kommunikation. Strömbäck, J. (2015). Comparing Knowledge Effects of and . Paper presenterat vid , , . Strömbäck, J., & Shehata, A. (2013). Kampanjeffekter under svenska valrörelser. I J. Strömbäck & L. Nord (red. ), Kampen om opinionen. Politisk kommunikation under svenska valrörelser (sid. 207-238). Demokratin och det förändrade medielandskapet Strömbäck, J., & Shehata, A. (2010). Media or a Virtuous Circle? Exploring the Media Exposure, Attention and Political Interest. 49(1), 575-597. Strömbäck, J., , M., & Shehata, A. (2013). Interest and News Media Consumption: A Longitudinal Perspective. 25(4), 414-435. Sunstein, C. (2007). (2014). Wadbring, I., & Ödmark, S. (2014). Delad glädje är dubbel glädje? En studie om nyhetsdelning i sociala medier. (2014). The Marketplace of Attention. How Audiences Take Shape in a Digital . Wonneberger, A., Schoenbach, K., , L. (2011). Interest in News and Politics – or Situational Determinants? Why People Watch the News. 55(3), 325–343. De policyprofessionella och demokratins framtid De policyprofessionella och demokratins framtid De policyprofessionella i det svenska politiska Politisk makt som drivkraft ....................................... Kunskap som resurs................................................. Lojalitetens olika riktningar....................................... Den politiska makten och demokratiska utmaningar .... Avslutande reflektioner: Makt utan mandat................. De policyprofessionella och demokratins framtid 1Inledning: En växande grupp av policyprofessionella Vilka är det som formar visionerna för framtidens politik? Vilka översätter visioner till verklighetsnära budskap och beslut? Vilka är det som har makt och inflytande över demokratin i dagens ? Dessa frågor är centrala för en fungerande och aktiv demokrati och måste ställas kontinuerligt. Svaren kan tyckas vara givna, eftersom våra perspektiv på demokrati ofta utformas mer på grundval av modeller än på hur verklighetens vardag och praktik ser ut. I en representativ demokrati utgår vi från att det är de folkvalda politikerna som har den politiska makten. Andra viktiga aktörer är företrädare för olika folkrörelser och för tunga organisationer i näringslivet samt de stora fackliga organisationerna. Vägen till politisk påverkan för enskilda medborgare har ansetts gå genom aktiv medverkan i de politiska partierna, i fackliga organisationer och någon av de många intresseorganisationerna. Idén om medlemsburna och folkligt förankrade politiska partier och ett öppet civilsamhälle har varit, och är, vägledande för vår syn på hur en väl fungerade demokrati ser ut. Under har emellertid verkligheten delvis sprungit ifrån denna idealbild. Det talas om väljarnas flykt från partierna, om bristande förtroende för politikerkåren, om att saklig expertis allt oftare får ersätta lekmannakunskap och om brister på politiska visioner.1 , demokratiforskningens , såg ett framtida hot mot demokratin i tillväxten av en ”särskild grupp intellektuella” som han menade har ökat kraftigt och som han antog ”även fortsättningsvis kommer att öka”. Denna grupp, menade han, ska 1 Se t.ex. 2011. De policyprofessionella och demokratins framtid inte förstås som ”en homogen klass med gemensamma klass- intressen”.2 Bland den allmänna gruppen intellektuella finns, hävdade han, allt från kapitalistiska företagsledare till opposit- ionella vänsterintellektuella akademiker. I Dahls perspektiv är det i stället en särskild sorts intellektuella som hotar den representativa demokratins centrala princip om politisk jämlikhet, nämligen ”de som ägnar sig åt politiska frågor och är aktivt engagerade i att påverka offentliga beslut”, såväl direkt som indirekt. Denna grupp av vad kallade ”politiska specialister” återfinns bland annat i ”förvaltningar, verkställande myndigheter, parlament, partier … intresseorganisationer, konsultfirmor” och på många andra liknande ställen.3 Problemet, menade han, är inte att denna grupp utgör en politisk elit med ett gemensamt intresse som de genom tvång eller övertalning tvingar på medborgarna. Skillnaderna inom gruppen är alltför stora för detta. Problemet ligger på ett annat plan, nämligen att de frågor som måste avgöras genom den representativa demokratins maskineri har blivit alltmer komplexa och sammansatta och sätter käppar i hjulet för väljarkårens möjlig- het att utkräva ansvar för de beslut som fattas. Detta såg som ett hot mot en fungerande representativ demokrati. I ljuset av Dahls resonemang finns det anledning att reflektera över den utveckling vi har sett i och många andra länder under . Detta utan att för den skull lägga fram en dystopisk bild av demokratins tillstånd och framtid. Det kan möjligen också vara så att ökningen av de policyprofessionellas antal och gruppens inflytande kan stärka och förbättra den svenska demokratins funktionssätt, beroende på vilka kriterier man väljer för att utvärdera hur väl demokratin fungerar. Frågan om vad denna utveckling betyder för demokratin är i vilket fall väl värd att ställa. Andra forskare som har ägnat sig åt policyanalys samt de som koncentrerat sig på den offentliga förvaltningen har också pekat på riskerna med denna utveckling. Den amerikanske statsvetaren var den som 1978 lanserade begreppet ”policy- professionella” tillsammans med ett annat begrepp som har blivit centralt, nämligen ”issue networks” (sv. ungefär sakfrågenätverk). 2Dahl, 1999:364. De policyprofessionella och demokratins framtid Dessa nätverk befolkades enligt Heclo i stor utsträckning av en grupp som varken var traditionellt meritrekryterade och politiskt neutrala statstjänstemän eller folkvalda politiker. I stället domin- erades dessa nätverk av personer som var politiskt och ideologiskt starkt motiverade av den fråga som definierade deras sakfråge- nätverk. Grunden för deras möjligheter att påverka var just deras kompetens i sakfrågan samt deras kännedom om den politiskt- administrativa komplexiteten vad gällde antalet och typen av aktörer som verkade inom området. Heclo pekar i sin analys på att den stora osynlighet som kännetecknar denna kategori politiska aktörer kunde skapa problem för demokratins generella legitimitet genom att det finns brister i möjligheterna till ansvarsutkrävande. I ett avslutat forskningsprojekt har vi tagit avstamp i behovet av kunskap om vilka de nya aktörerna i svensk politik är och hur de arbetar.