sou · H4B360 · 2016-10-05 00:00:00 — För vägledning om hur den nya kvalifikationsgrunden är avsedd att tillämpas hänvisas till kommen- taren till 2 §. Den som av grov oaktsamhet gör sig skyldig till en sådan gärning som anges i 1 § första stycket, 2 § eller 3 § tredje stycket, döms för oaktsamt sexuellt övergrepp eller oaktsam sexuell kränkning till fängelse i högst . Genom paragrafen, som är ny, införs ett oaktsamhetsansvar för vissa närmare angivna brott enligt 6 kap. Bestämmelsen innebär att det straffbara området utvidgas i förhållande till tidigare lagstift- ning. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.9. För att ett oaktsamhetsansvar ska aktualiseras förutsätts det dels att den sexuella handlingen inte har varit frivillig eftersom det an- tingen är bevisat i målet att något val att delta frivilligt över huvud taget inte har kommit till uttryck genom ord eller handling eller att detta har underkänts på grund av att någon omständighet har förelegat som innebär att ett uttryckt val att delta inte ska tillmätas betydelse, dels att gärningsmannen inte har haft uppsåt till något av de nämnda förhållandena. Ansvar enligt den nya bestämmelsen förutsätter att det före- ligger grov oaktsamhet. Oaktsamhetsansvaret är därmed avsett att träffa sådana gärningar där gärningsmannens handlande, trots från- varon av uppsåt, har varit påtagligt straffvärt. regelmässigt anses föreligga i de fall då gärningsmannen har varit medvetet oaktsam. Sådana fall kännetecknas av att gärningsmannen faktiskt har insett risken för att motparten inte deltar frivilligt, men ändå genomför den sexuella handlingen. Kravet på medveten oakt- samhet motsvarar det första ledet i prövningen av likgiltighets- uppsåtet. Det innebär att kravet på grov oaktsamhet kommer att vara uppfyllt i de fall en prövning av det s.k. likgiltighetsuppsåtet har utfallit negativt på grund av att det brister i likgiltighetsuppsåtets andra led (gärningsmannen har visserligen insett risken för att del- tagandet inte har varit frivilligt men anses inte ha varit likgiltig i förhållande till huruvida den sexuella handlingen har varit frivillig eller inte). Det centrala i likgiltighetsuppsåtet är att gärningsmannen accepterar eller godtar den för brottet relevanta följden eller om- ständigheten medan något sådant krav inte ställs vid medveten oakt- samhet. Utöver de situationer då gärningsmannen faktiskt har insett risken för att det inte har funnits ett uttryck för frivilligt deltagande ska också sådana situationer omfattas av straffansvar då gärningsmannen inte har insett risken för att deltagandet var ofrivilligt men verkligen borde ha gjort detta. För att någon ska ha bort inse något krävs att det finns något som gärningsmannen hade kunnat göra för att komma till insikt och att personen borde ha gjort detta. Ofta är det som gärningsmannen kan göra för att komma till insikt något ganska trivialt, som att fråga eller tänka efter. Vad man bör göra beror på omständigheterna i det enskilda fallet liksom på vilka normer om aktsamhet som uppställs. Generellt kan sägas att gärningsmannens skyldighet att vidta någon åtgärd ökar ju tydligare tecken det finns hos motparten på att det inte finns ett giltigt uttryck för frivillighet. Om en person t.ex. beter sig på ett sätt som indikerar att denne är mycket berusad är det en omständighet som talar för att gärnings- mannen bort inse att den utsatte befinner sig i en särskilt utsatt situation. Det förhållandet att ansvaret har inskränkts till att gälla fall av grov oaktsamhet innebär att regleringen inte syftar till att träffa varje fall där man i efterhand kan säga att det kan ha funnits anledning att vidta ytterligare åtgärder för att komma till insikt. Det fordras att oaktsamheten i det enskilda fallet framstår som klandervärd. Detta återspeglas i det förhållandet att straffskalan för brottet inte (så som för vållande till annans död) inkluderar böter i straffskalan. måste beaktas att sexuella relationer är ett område där det generellt finns anledning att uppställa höga krav på aktsamhet, vilket gör det lättare att bedöma avvikelser från det aktsamma som grova. Den närmare gränsen för vad som ska anses som grovt oakt- samt måste bestämmas med utgångspunkt i omständigheterna i det enskilda fallet. Detta blir ytterst en fråga för rättstillämpningen att bedöma. Bedömningen av huruvida gärningsmannen har varit oakt- sam ska naturligtvis ta sin utgångspunkt i vad som är styrkt om gärningen och omständigheterna runt densamma. Av bestämmelsen följer att oaktsamhetsansvaret har avgränsats till att endast träffa sådana gärningar som omfattas av bestämmel- sen om sexuellt övergrepp av normalgraden, grovt och synnerligen grovt brott samt grov sexuell kränkning. För att markera att en gärningsman som dömts för det nya brottet har utfört brottet av oaktsamhet har brottet tilldelats två nya brottsbeteckningar, oaktsamt sexuellt övergrepp och oaktsam sexuell kränkning. Vilken av beteckningarna som används avgörs av den sexuella handling som har genomförts i det enskilda fallet. Straffskalan för det nya brottet är fängelse i högst . Vid straffvärdebedömningen ska hänsyn tas både till gärningsmannens grad av oaktsamhet och till vilken sexuell handling det har varit fråga om. En gärningsman som har varit medvetet oaktsam är mer straffvärd än den som har utfört en gärning med en lägre grad av oaktsamhet. På samma sätt påverkas straffvärdet av den grad av kränkning som den sexuella handlingen innebär för brottsoffret. Den som, i annat fall än som avses i 1–4 §§, blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller hand- lande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet, döms för sexuellt ofredande till böter eller fängelse i högst . Bestämmelsen är flyttad från nuvarande 10 § andra stycket. Inga ändringar i sak är avsedda. Syftet med ändringen är enbart att kapitlet ska få en bättre struktur. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.3. Särskilda sexualbrott mot barn Den som med ett barn genomför ett samlag eller en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag, döms för sexuellt övergrepp mot barn till fängelse i lägst två och högst . Detsamma gäller om genomförandet består i att barnet utför handlingen på sig själv eller med någon annan. Detsamma gäller även den som begår en gärning som avses i första stycket mot ett barn som fyllt femton men inte och som är avkom- ling till gärningsmannen eller står under fostran av eller har ett liknande förhållande till gärningsmannen, eller för vars vård eller tillsyn gärnings- mannen ska svara på grund av en myndighets beslut. Paragrafen innehåller den grundläggande straffbestämmelsen om sexuellt övergrepp som begås mot barn. Bestämmelsen har flyttats från den tidigare 4 §. Den ändringen är inte avsedd att förändra bestämmelsens tillämpning utan är enbart föranledd av att kapitlets struktur har ändrats. Bestämmelsen är i övrigt ändrad i tre avseen- den. De allmänna övervägandena framgår av avsnitt 5.3–5.4 och 5.6. För det första har brottsbeteckningen, som en konsekvens av att våldtäktsbegreppet utmönstras ur kapitlet, ändrats. Som framgått av kommentaren till 1 § är sexuellt övergrepp den nya huvudbeteck- ningen för sexualbrott som genomförs mot brottsoffer som är eller äldre. Som en konsekvens av det har även brotts- beteckningen för övergrepp mot barn ändrats. Som ny brottsbeteckning föreslås sexuellt övergrepp mot barn. Därutöver har det sist i första stycket lagts till att det även ska dömas för brottet om genomförandet består i att barnet utför handlingen på sig själv eller med någon annan. Som framgår när- mare av kommentaren till 1 § är avsikten att det av bestämmelsen tydligt ska framgå att straffansvaret även omfattar övergrepp som sker utan kroppslig beröring från gärningsmannens sida, t.ex. på internet. För det tredje har det grova brottet, som tidigare återfanns i 4 § tredje stycket, flyttats till 7 § första stycke. Om brottet i 6 § är grovt, döms för grovt sexuellt övergrepp mot barn till fängelse i lägst fyra och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen har använt våld eller hot om brottslig gärning eller om fler än en förgripit sig på barnet eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller barnets låga ålder eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Om brottet är synnerligen grovt, döms för synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot barn till fängelse i lägst sex och högst . Vid bedöm- ningen av om brottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om gär- ningen har orsakat synnerligt lidande eller synnerligen stor kränkning eller om gärningsmannen har visat synnerligen stor hänsynslöshet eller råhet. Paragrafen innehåller det tidigare grova brottet samt den nya regle- ringen om synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot barn. Bestäm- melsens första stycke utgörs i huvudsak av den tidigare 4 § tredje stycket. I det andra stycket, som är nytt, har regleringen om synner- ligen grovt sexuellt övergrepp mot barn införts. Dessutom har det grova brottet fått en ny brottsbeteckning. Ändringarna har behand- lats i avsnitt 5.3–5.4 och 5.8. I bestämmelsens andra stycke har det införts en ny straffskala för brott som bedöms som synnerligen grova. Vid prövningen av om ett brott är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om gärningen har orsakat synnerligt lidande eller synnerligen stor kränkning eller om gärningsmannen har visat synnerligen stor hänsynslöshet eller råhet. Den vägledning och de exempel som lämnats i kommentaren till 2 § för när ett brott kan komma att rubriceras som synnerligen grovt sexuellt övergrepp äger giltighet även för när ett brott ska kunna bedömas som synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot barn. Vid tillämpningen av det senare brottet ska barnets låga ålder sär- skilt beaktas. För mycket små barn kan man utgå ifrån att penetra- tion medför särskilt stora fysiska skador, vilket innebär att sådana fall inte sällan bör kunna rubriceras som synnerligen grova. Med mycket små barn avses här barn från spädbarnsåldern med i vart fall förskoleåldern. Barnets ålder bör dock inte vara en- samt avgörande för brottsrubriceringen. Om barnet trots en högre ålder än den nämnda inte har uppnått samma fysiska utveck- ling som andra barn i samma ålder bör mindre hänsyn kunna tas till barnets faktiska ålder och större hänsyn till barnets mognad. Brottsbeteckningen för grovt brott har ändrats i bestämmelsens första stycke och en ny brottsbeteckning har införts för det nya synnerligen grova brottet i bestämmelsens andra stycke. Ändringen och tillägget är inte avsedd att förändra eller påverka bestämmel- sens tillämpning utan är enbart en följd av att brottskonstruktionen för sexualbrotten ändras samt att det har införts ett nytt synnerli- gen grovt brott. Om brottet i 6 § med hänsyn till omständigheterna vid brottet är att anse som mindre allvarligt, döms för sexuellt utnyttjande av barn till fängelse i högst . Bestämmelsen är flyttad från nuvarande 5 §. Inga ändringar i sak är avsedda utan syftet är enbart att kapitlet ska få en bättre struktur. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.3. Den som genomför en annan sexuell handling än som avses i 6–8 §§ med ett barn , eller med ett barn som fyllt femton men inte och som gärningsmannen står i ett sådant förhållande till som avses i 6 § andra stycket, döms för sexuell kränkning av barn till fängelse i högst . Detsamma gäller om genomförandet består i att barnet utför handlingen på sig själv eller med någon annan. Om brottet är grovt, döms för grov sexuell kränkning av barn till fäng- else i lägst ett och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen är närstående till barnet eller i övrigt utnyttjat sin ställning eller missbrukat ett särskilt förtroende eller om fler än en förgripit sig på barnet eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om brottet med hänsyn till tillvägagångssättet, barnets låga ålder eller annars inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av barnet. Paragrafen innehåller i huvudsak den tidigare regleringen om sexu- ellt övergrepp mot barn. Bestämmelsen är flyttad från tidigare 6 §. Ändringen är enbart avsedd att ge kapitlet en bättre struktur. är i övrigt ändrad i två avseenden. De allmänna övervägandena framgår av avsnitt 5.3–5.4 och 5.6. För det första har brottsbeteckningarna, som en konsekvens av att våldtäktsbegreppet utmönstras ur kapitlet, ändrats. Som fram- gått av kommentaren till 6 § blir sexuellt övergrepp mot barn be- teckningen för huvudstadgandet bland de särskilda sexualbrotten mot barn. Den nuvarande brottsbeteckningen sexuellt övergrepp mot barn måste som en konsekvens av det ändras. Brotten ska i stället benämnas sexuell kränkning av barn och grov sexuell kränkning av barn. Därutöver har det sist i första stycket lagts till att det även ska dömas för brottet om genomförandet består i att barnet utför hand- lingen på sig själv eller med någon annan. Som framgår närmare av kommentaren till 1 § är avsikten att det av bestämmelsen tydligt ska framgå att straffansvaret även omfattar övergrepp som sker utan kroppslig beröring från gärningsmannens sida, t.ex. på internet. Den som främjar eller utnyttjar att ett barn utför eller medverkar i sexuell posering, döms för utnyttjande av barn för sexuell pose- ring till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som begår en sådan gärning mot ett barn som fyllt femton men inte , om poseringen är ägnad att skada barnets hälsa eller utveckling. Om brottet är grovt, döms för grovt utnyttjande av barn för sexuell pose- ring till fängelse i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet avsett en verk- samhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av barnet. Bestämmelsen är flyttad från tidigare 8 §. Inga ändringar i sak är avsedda utan syftet är enbart att kapitlet ska få en bättre struktur. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.3. Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, förmår ett barn som inte fyllt att mot ersättning företa eller tåla en sexuell hand- ling, döms för köp av sexuell handling av barn till böter eller fängelse i högst . Vad som sägs i första stycket gäller även om ersättningen har utlovats eller getts av någon annan. Bestämmelsen är flyttad från tidigare 9 §. Inga ändringar i sak är avsedda utan syftet är enbart att kapitlet ska få en bättre struktur. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.3. Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, sexuellt berör ett barn eller förmår barnet att företa eller medverka i någon handling med sexuell innebörd, döms för sexuellt ofredande av barn till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som blottar sig för ett barn på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar ett barn på ett sätt som är ägnat att kränka barnets sexuella integritet. Paragrafen innehåller den tidigare regleringen om sexuellt ofredande. Bestämmelsen är flyttad från tidigare 10 § . Den bestäm- melsen har i övrigt delats upp i två paragrafer, varav den förevarande alltså är tillämplig om offret är ett barn . Ändringen är inte avsedd att innebära förändringar för tillämpningen utan syftet är enbart att kapitlet ska få en bättre struktur. Som en konsekvens av att brottet har delats upp i två bestäm- melser har brottet mot barn tilldelats en ny brotts- beteckning, nämligen sexuellt ofredande av barn. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.3 och 5.4. Den som, i syfte att mot ett barn begå en gärning för vilken straff föreskrivs i 6–10 eller 12 §, träffar en överenskommelse med barnet om ett sammanträffande samt därefter vidtar någon åtgärd som är ägnad att främja att ett sådant sammanträffande kommer till stånd, döms för kontakt med barn i sexuellt syfte till böter eller fängelse i högst . Bestämmelsen är flyttad från tidigare 10 a §. Inga ändringar i sak är avsedda utan syftet är enbart att kapitlet ska få en bättre struktur. Även hänvisningen till andra bestämmelser i kapitlet har ändrats av samma skäl. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.3. Till ansvar som i detta kapitel är föreskrivet för en gärning som begås mot någon under en viss ålder ska dömas även den som inte insåg men hade skälig anledning att anta att den andra personen inte uppnått den åldern. Bestämmelsen är flyttad från tidigare 13 §. Inga ändringar i sak är avsedda utan syftet är enbart att kapitlet ska få en bättre struktur. Även hänvisningen till andra bestämmelser i kapitlet har ändrats av samma skäl. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.3. Den som har begått en gärning enligt 8 § eller 9 § första stycket mot ett barn eller enligt 10 § första stycket eller 12 § första meningen, ska inte dömas till ansvar om det är uppenbart att gärningen inte inneburit något övergrepp mot barnet med hänsyn till den ringa skill- naden i ålder och utveckling mellan den som har begått gärningen och barnet samt omständigheterna i övrigt. Detsamma gäller den som har begått en gärning enligt 13 § om den har syftat till en sådan gärning som anges i första stycket och som, om den hade fullbordats, enligt vad som anges där uppenbarligen inte skulle ha inneburit något övergrepp mot barnet. Bestämmelsen är flyttad från tidigare 14 §. Inga ändringar i sak är avsedda utan syftet är enbart att kapitlet ska få en bättre struktur. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.3. Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, har vaginalt samlag med eget barn eller dess avkomling, döms för samlag med avkomling till fängelse i högst . Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, har vaginalt samlag med sitt helsyskon, döms för samlag med syskon till fängelse i högst . Det som sägs i denna paragraf gäller endast om deltagandet har varit frivilligt. Paragrafen har flyttats från den tidigare 7 §. Den ändringen är inte avsedd att förändra bestämmelsens tillämpning utan är enbart föranledd av att kapitlets struktur har ändrats. Bestämmelsen har därutöver ändrats i två avseenden. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.4–5.5. För det första har ”vaginalt” lagts till före ”samlag” i första och andra stycket. Ändringen är avsedd att markera att med straffbart samlag enligt den här bestämmelsen avses enbart vaginala samlag mellan man och kvinna. Ändringen är föranledd av den ändring av samlagsbegreppets innebörd som redogjorts för i kommentaren till 1 §. Ändringen innebär att samma sexuella handlingar som tidigare är kriminaliserade. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.5.4. Bestämmelsens tredje stycke har ändrats som en konsekvens av att brottskonstruktionen i 1 och 2 §§ har ändrats. Inte heller den ändringen är avsedd att medföra någon ändring av bestämmelsens tillämpningsområde. Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, skaffar sig en till- fällig sexuell förbindelse mot ersättning, döms för köp av sexuell tjänst till böter eller fängelse i högst . Vad som sägs i första stycket gäller även om ersättningen har utlovats eller getts av någon annan. Bestämmelsen är flyttad från tidigare 11 §. Inga ändringar i sak är avsedda utan syftet är enbart att kapitlet ska få en bättre struktur. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.3. Den som främjar eller på ett otillbörligt sätt ekonomiskt utnyttjar att en person har tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning, döms för koppleri till fängelse i högst . Om en person som med nyttjanderätt har upplåtit en lägenhet får veta att lägenheten helt eller till väsentlig del används för tillfälliga sexuella för- bindelser mot ersättning och inte gör vad som skäligen kan begäras för att få upplåtelsen att upphöra, ska personen, om verksamheten fortsätter eller återupptas i lägenheten, anses ha främjat verksamheten och dömas till ansvar enligt första stycket. Om brottet i första eller andra stycket är grovt, döms för grovt koppleri till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet avsett en verksamhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av annan. Bestämmelsen är flyttad från tidigare 12 §. Inga ändringar i sak är avsedda utan syftet är enbart att kapitlet ska få en bättre struktur. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.3. Försök, förberedelse m.m. För försök till sexuellt övergrepp, grovt sexuellt övergrepp, synnerligen grovt sexuellt övergrepp, sexuell kränkning, grov sexuell kränkning, sexu- ellt övergrepp mot barn, grovt sexuellt övergrepp mot barn, synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot barn, sexuellt utnyttjande av barn, sexuell kränkning av barn, grov sexuell kränkning av barn, utnyttjande av barn för sexuell posering, grovt utnyttjande av barn för sexuell posering, köp av sexuell handling av barn, köp av sexuell tjänst, koppleri och grovt koppleri döms det till ansvar enligt 23 kap. Detsamma gäller för förberedelse till koppleri samt förberedelse och stämpling till och underlåtenhet att avslöja eller förhindra sexuellt över- grepp, grovt sexuellt övergrepp, synnerligen grovt sexuellt övergrepp, sexuellt övergrepp mot barn, grovt sexuellt övergrepp mot barn, synnerli- gen grovt sexuellt övergrepp mot barn, grovt utnyttjande av barn för sexuell posering och grovt koppleri. Bestämmelsen är flyttad från tidigare 15 §. I övrigt har redaktionella ändringar gjorts för att anpassa bestämmelsen till de nya brotts- beteckningar som har införts samt till att de nya brotten synnerligen grovt sexuellt övergrepp och synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot barn har införts i kapitlet. Ändringarna innebär inte att det straff- bara området har utökats eftersom samma gärningar var straffbara även enligt den tidigare bestämmelsen. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 5.10. 35 kap. Om bortfallande av påföljd De i 1 § bestämda tiderna ska räknas från den dag brottet begicks. Om det förutsätts att en viss verkan av handlingen ska ha inträtt innan en påföljd får dömas ut, ska tiden räknas från den dag då sådan verkan inträdde. Vid brott som avses i följande bestämmelser ska de i 1 § bestämda tiderna räknas från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt : 1.6 kap. 6–11 §§ eller försök till sådana brott, 2.6 kap. 1–5, 12 och 18 §§ eller försök till brott enligt 6 kap. 1–3 och 18 §§, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt , 3.16 kap. 10 a § första och femte styckena eller försök till sådana brott, om brottet avser skildring av barn i pornografisk bild och en tillämpning av första stycket inte leder till att möjligheten att döma ut påföljd bort- faller senare, 4.2 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor eller försök till sådant brott, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . Vid bokföringsbrott som inte är ringa ska tiden räknas från den dag då den bokföringsskyldige har försatts i konkurs, fått eller erbjudit ackord eller inställt sina betalningar, om detta skett från brottet. Om den bokföringsskyldige från brottet blivit föremål för revision av , ska tiden räknas från den dag då revisionen beslutades. Paragrafen innehåller regler om beräkning av tid för åtalspreskrip- tion. Bestämmelsens andra stycke har ändrats på två sätt. De all- männa övervägandena finns i avsnitt 5.9.5. För det första har bestämmelsen ändrats genom ett tillägg av de nya brotten oaktsamt sexuellt övergrepp och oaktsam sexuell kränk- ning i 6 kap. 4 §. Ändringen innebär att preskriptionstiden för brotten blir längre än annars vid brott som begås mot någon som inte hade fyllt vid gärningstillfället. Även vid dessa brott ska pre- skriptionstiden räknas från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt .