sou · H4B378 · 2016-11-08 00:00:00 — En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster eller enheten inte kunnat förutse. Det ska dessutom finnas sär- skilda skäl för att ändra prioritetsordningen och ändringen ska med- föra att de nya möjligheter som den innovativa lösningen medför, kan beaktas. Ändringen får inte heller leda till diskriminering.55 Vad som avses med särskilda skäl får enligt regeringen avgöras av rätts- tillämpningen. Enligt regeringen står det dock klart att en sådan ändring endast får göras efter en restriktiv bedömning, då det berör ett av de grundläggande momenten i en upphandling.56 Om prio- ritetsordningen ändras ska vidare samtliga anbudsgivare informeras om ändringen och på nytt bjudas in att komma in med anbud. Om kriterierna angetts i annonsen ska dessutom en ny annonsering ske.57 Utredningen konstaterar att det visserligen är möjligt att in- föra en bestämmelse som möjliggör att prioritetsordningen av- seende tilldelningskriterierna under vissa förutsättningar kan ändras. Mot bakgrund av den restriktivitet som gäller vid ett sådant för- farande föreslås dock inte en sådan möjlighet. Enligt 19 kap. nya föreslås att den upphandlande myndig- heten, om ett anbud förefaller vara onormalt lågt, ska begära att leverantören förklarar det låga priset eller kostnaden. Myndigheten ska förkasta anbudet om leverantören inte på ett tillfredsställande sätt har förklarat det låga priset eller kostnaden. Myndigheten ska också förkasta en leverantörs anbud om den finner att det onormalt låga priset beror på att anbudet inte stämmer överens med tillämp- liga miljö-, social- eller arbetsrättsliga skyldigheter. Detta överens- stämmer i princip med vad som gäller för annan upphandling enligt lagen.58 Utredningen anser att denna bestämmelse bör gälla även vid upphandling av välfärdstjänster, mot bakgrund av vikten av att särskilt miljö-, social- och arbetsrättsliga skyldigheter iakttas. 5513 kap. 3 § . 2015/16:195 del 2 s. 1363 f. 5713 kap. 4 § . 2015/16:195 del 2 s. 795. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster 17.2.5Särskilda kontraktsvillkor; arbetsrättsliga hänsyn och skyldigheter Utredningens förslag: Bestämmelserna om särskilda villkor för fullgörande av kontrakt i den nya lagen om offentlig upphand- ling ska gälla vid upphandling av välfärdstjänster. Enligt propositionen tillämpas de föreslagna bestämmelserna om särskilda villkor för fullgörande av kontrakt i 17 kap. 1–5 §§ nya även vid upphandlingar enligt 19 kap. nya . Av dessa bestämmelser följer att en upphandlande myndighet får, och i vissa fall ska, ställa vissa särskilda villkor för hur ett kontrakt ska upp- fyllas. Bl.a. ska arbetsrättsliga skyldigheter och hänsyn beaktas på olika sätt. Upphandlande myndigheter bör exempelvis beakta arbets- rättsliga hänsyn om upphandlingens art motiverar det.59 En upp- handlande myndighet får vidare ställa arbetsrättsliga villkor för hur ett kontrakt ska fullgöras, och är i vissa fall skyldig att ställa sär- skilda arbetsrättsliga villkor.60 Utredningen anser att välfärdstjänst- ernas speciella karaktär motiverar att dessa bestämmelser ska gälla även vid upphandling enligt det nya kapitlet. 17.2.6Andra bestämmelser som ska ingå i kapitlet Utredningens förslag: Bestämmelserna om kommunikation, in- formation till leverantörer och dokumentation i den nya lagen om offentlig upphandling ska gälla vid upphandling av välfärds- tjänster. Vidare ska kapitlet innehålla bestämmelser om rättelse av fel, förtydligande och komplettering, om kontroll och be- gränsad kontroll samt tillgång till andra företags kapacitet. 594 kap. 3 § nya . 6017 kap. 1–5 §§ nya . 2015/16:195 del 2 s. 800 ff. och 1117 ff. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster Kommunikation, information till leverantörer och dokumentation Enligt propositionen ska bestämmelser om kommunikation, infor- mation till leverantörer och dokumentation regleras i 12 kap. nya . Samtliga bestämmelser i 12 kap. föreslås också gälla vid upp- handling enligt 19 kap. nya , delvis genom hänvisningar och delvis genom att bestämmelserna återges i kapitlet. Därutöver föreskrivs dock särskilt i 19 kap. att dokumentationsplikt inte gäller om upphandlingens värde understiger . I bestämmelserna om kommunikation i 12 kap. anges bl.a. att en upphandlande myndighet som huvudregel ska använda och anvisa elektroniska medel för kommunikation med leverantörerna och vad som ska gälla vid kommunikation.61 Elektronisk upphandling är en prioriterad fråga för regeringen, och målet är att användningen av elektroniska lösningar i offentliga upphandlingar ska öka väsentligt. Vidare anges att av de upphandlande myndig- heterna använder elektronisk upphandling och att av myndigheterna planerar att införa sådan. Dessutom anges att det är de små och medelstora företagen som ser störst möjligheter med en elektronisk anbudsprocess.62 Mot denna bak- grund anser utredningen att bestämmelserna om kommunikation bör gälla även vid upphandling av välfärdstjänster. Vidare finns i 12 kap. bestämmelser om öppnande av anbuds- ansökningar och anbud. Av dessa bestämmelser följer att en upp- handlande myndighet inte får ta del av innehållet förrän tidsfristen löpt ut och på vilket sätt anbud ska öppnas. Det har från upp- handlande myndigheters sida framförts att bestämmelsen är viktig ur rättssäkerhetssynpunkt och bidrar till ökat förtroende för pro- cessen. Med hänsyn härtill ser utredningen inte skäl att frångå den föreslagna regleringen i denna del. Bestämmelser om information till leverantörer i fråga om såväl kompletterande upplysningar, underrättelse om beslut och vissa upp- lysningar som en leverantör begär följer också av 12 kap., liksom bestämmelser om dokumentation och bevarande av handlingar. Att leverantörer får information om beslut som fattas under upphand- lingen, att genomförandet av upphandlingen dokumenteras och att 61Jfr artikel 22 i LOU-direktivet. Se även prop. 2015/16:195 del 1 s. 654. 2015/16:195 del 1 s. 658. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster dokumentationen bevaras är en förutsättning för en fungerande rätts- lig prövning.63 Dessa bestämmelser ska därför gälla även vid upp- handling av välfärdstjänster. Bestämmelserna om skyldighet att upprätta individuella rappor- ter, som följer av 12 kap., gäller för sociala tjänster och andra särskilda tjänster enligt LOU-direktivet.64 Även dessa bestämmel- ser ska därför gälla. Slutligen ingår bestämmelser om tillgång till kontrakt i 12 kap. nya . Rätten att få tillgång till kontrakt följer av LOU-direk- tivet, där det anges att de upphandlande myndigheterna i vart fall under kontraktets löptid ska spara kontrakt som ingåtts och som uppgår till ett visst värde. Vidare anges att den upphandlande myndigheten som utgångspunkt ska bevilja tillgång till de sparade kontrakten.65 För upphandlande myndigheter som omfattas av offent- lighetsprincipen enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen är någon sär- skild reglering inte nödvändig. Merparten av de upphandlande myndigheterna är också statliga och kommunala myndigheter, vilka omfattas av principen. Eftersom det även finns upphandlande myn- digheter som inte omfattas av denna princip har dock särskilda bestämmelser om tillgång till kontrakt införts.66 Vid upphandling av välfärdstjänster torde de upphandlande myndigheterna i regel omfat- tas av offentlighetsprincipen, varför bestämmelserna sannolikt inte har någon större praktisk betydelse. Det kan dock inte uteslutas att en upphandlande myndighet inte omfattas av principen, varför bestäm- melserna bör vara tillämpliga även vid upphandling av välfärds- tjänster. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att hela 12 kap. ska tillämpas vid upphandling av välfärdstjänster. Detta motsvarar i sak vad som föreslås gälla enligt 19 kap. nya . Något undantag från dokumentationsplikt när upphandlingens värde understiger föreslås dock inte. En sådan bestämmelse skulle dock sannolikt, mot bakgrund av utredningens förslag nedan (av- snitt 17.5), få en mycket begränsad betydelse. 2015/16:195 del 1 s. 686 f. 64Artikel 84 i LOU-direktivet. 65Artikel 83.6 i LOU-direktivet. 2015/16:195 del 1 s. 690 ff. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster Rättelse av fel, förtydligande och komplettering Vad gäller möjligheterna att komplettera information eller doku- mentation har framförts synpunkter på att dessa upplevs som alltför restriktiva. Enligt nuvarande lagstiftning får upphandlande myndig- heter låta en anbudssökande eller anbudsgivare rätta en uppenbar felskrivning eller felräkning eller något annat uppenbart fel i anbuds- ansökan eller anbudet. Myndigheten får också begära att en ansökan eller ett anbud förtydligas eller kompletteras om det kan ske utan risk för särbehandling eller konkurrensbegränsning.67 Bestämmelsen motsvaras delvis av en bestämmelse LOU-direktiv.68 Enligt LOU-direktiv gäller dock att om information eller doku- mentation som ska lämnas av de ekonomiska aktörerna är eller verkar vara ofullständig eller felaktig eller om särskilda dokument saknas, får den upphandlande myndigheten begära att leverantörerna lämnar, kompletterar, förtydligar eller färdigställer relevant informa- tion eller dokumentation inom en lämplig tidsfrist, förutsatt att en sådan begäran görs i full överensstämmelse med principerna om likabehandling och öppenhet.69 Det krävs alltså inte att felet är uppenbart för den upphandlande myndigheten. Direktivbestäm- melsen omfattar inte upphandling av sociala tjänster och andra särskilda tjänster, men genomförs i nya även för dessa.70 Även enligt praxis innebär emellertid principerna om likabehandling och öppenhet att möjligheterna att tillåta ändringar och kompletteringar av uppgifter i ett anbud är begränsade.71 Det är alltså inte möjligt att i fri utsträckning tillåta kompletteringar av anbud, även om detta inte regleras. Enligt regeringen ska lagstift- ningen inte sätta snävare gränser än vad som följer av principerna om öppenhet och likabehandling.72 Bestämmelsen bör enligt utredning- ens mening därmed inte innebära en mer restriktiv bedömning av dessa möjligheter än vad som följer av de grundläggande principerna. 6715 kap. 12 § nuvarande . 68Enligt artikel 51 LOU-direktiv fick en upphandlande myndighet anmoda de eko- nomiska aktörerna att komplettera eller förtydliga vissa inlämnade certifikat och handlingar. Se även prop. 2006/07:128 s. 377 och s. 434. 69Artikel 56.3 i LOU-direktivet. 704 kap. 9 § och 19 kap. 2 § nya . Se även prop. 2015/19:195 del 1 s. 445 ff. 71Se bl.a. dom SAG m.fl., C-599/10, EU:C:2012:191, p. 28–44 och dom Manova A/S, C-336/12, EU:C:2013:647, p. 26–39. 2015/16:195 del 1 s. 447. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster Den föreslagna bestämmelsen bör mot den bakgrunden gälla även i det nya kapitlet. Vissa bestämmelser i den föreslagna regleringen som syftar till förenkling och förtydligande ska ingå i kapitlet Flera bestämmelser har som nämnts införts i upphandlingslagarna i syfte att förenkla och förtydliga vad som gäller vid upphandling av dessa tjänster.73 Bestämmelsen om att det är den upphandlande myn- digheten som ska inhämta uppgifter vid kontroll av om en leverantör har fullgjort sina skyldigheter avseende betalning av skatter eller socialförsäkringsavgifter infördes för att tydliggöra att detta ansvar ligger på myndigheten. Regeringen ansåg det inte önskvärt att det förhållandet att en anbudsgivare förbisett att bifoga en ifylld blankett om skatter och avgifter kunde medföra att konkurrenskraftiga anbuds- givare uteslöts.74 Möjligheten att begränsa kontrollen av handlingar som rör leverantörens lämplighet infördes också i syfte att underlätta upphandlingsförfarandet, liksom bestämmelsen om tillgång till andra företags kapacitet, vilken innebär att en leverantör vid behov får åberopa sådan kapacitet. I det senare fallet anfördes i propositionen att det var värdefullt att denna möjlighet uttryckligen angavs för att underlätta för små och medelstora företag att delta i upphandlingar.75 Denna möjlighet torde även kunna underlätta på motsvarande sätt för idéburna aktörer. Det finns enligt utredningens mening mot denna bakgrund skäl att behålla dessa bestämmelser. Andra bestämmelser i den föreslagna regleringen bör inte ingå i kapitlet Enligt direktiv är det inte nödvändigt att tillämpa bestäm- melserna om tekniska specifikationer vid upphandling av sociala tjänster och andra särskilda tjänster, vilket var fallet enligt LOU-direktiv. Enligt utredningens mening bör de detaljerade be- stämmelserna om tekniska specifikationer i lagarna inte vara tillämp- 2009/10:180 del 1 s. 284 ff. 2009/10:180 del 1 s. 276 och s. 298. 2009/10:180 del 1 s. 296. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster liga vid upphandling av välfärdstjänster. Den upphandlande myn- digheten måste dock som ovan framgått i förväg ange alla de krav som ställs i upphandlingen. De tekniska krav som myndigheten uppställer ska därmed anges i upphandlingsdokumenten. Krav kan dock inte ställas på viss certifiering eller vissa produkter, utan att det anges att likvärdiga sådana tillåts.76 Kravspecifikationen får vidare inte innehålla uppgifter om tillverkare, ursprung eller särskilt fram- ställningsförfarande och inte heller någon hänvisning till varu- märke, patent eller typ, ursprung eller tillverkning, såvida detta inte motiveras av föremålet av upphandlingen.77 Till skillnad från vad som gäller enligt det föreslagna 19 kap. nya föreslås inte någon uppräkning av bestämmelser i lagen i övrigt som ska tillämpas vid upphandling av välfärdstjänster. Det är dock viktigt att framhålla att den upphandlande myndigheten naturligt- vis får, men inte måste, tillämpa bestämmelserna i lagen i övrigt. De krav och villkor som en upphandlande myndighet väljer att tillämpa ska dock anges i annonsen eller i upphandlingsdokumenten. Utredningens förslag: Bestämmelserna om rättsmedel i den nya lagen om offentlig upphandling ska gälla vid upphandling av väl- färdstjänster. Möjligheten till rättsmedel är naturligtvis grundläggande för rätts- säkerheten, och följer också av rättsmedelsdirektiven.78 Det kan dock konstateras att det nuvarande systemet för överprövning av upp- handlingar kan orsaka problem, då hela upphandlingsprocessen stannar upp vid en ansökan om överprövning. Detta kan få kon- sekvenser såväl samhällsekonomiskt som för berörda aktörer. Risken för överprövningar och den tid en sådan tar kan ha en hämmande 76Jfr dom , C-59/00, EU:C:2001:654, p. 21–24. 77Kommissionens tolkningsmeddelande om gemenskapsrättens tillämplighet på upphand- lingskontrakt som inte, eller bara delvis, omfattas av direktiven för offentlig upphandling (EUT C 179/2, ), avsnitt 2.2.1. 78Rådets direktiv /665/EEG om samordning av lagar och andra författningar för prövning av offentlig upphandling av varor och bygg- och anläggningsarbeten, ändrat genom Europa- parlamentets och rådets direktiv (2007/66/EG) vad gäller effektivare förfaranden för pröv- ning av offentlig upphandling. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster effekt på upphandlande myndigheters vilja att pröva nya lösningar.79 Systemet kan också få konsekvenser exempelvis för enskilda perso- ner som inte kan få sina behov tillgodosedda. Vissa förändringar i regelverket har föreslagits av , så som att en tidsfrist ska införas för förvaltningsrätternas hand- läggning. Vidare har föreslagits bestämmelser som innebär att en upphandlande myndighet eller enhet under vissa förutsättningar bör kunna tillämpa förhandlat förfarande utan föregående annonsering, vilket är en form av direktupphand- ling, om en ansökan om överprövning inte avgjorts inom denna tids- frist.80 Genom en lagändring som trädde i kraft in- fördes förtydligande bestämmelser om interimistiska beslut vid överprövning av en upphandling och av ett avtals giltighet i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling. Enligt de nya lagbestäm- melserna ska användarnas intresse, allmänintresset och övriga be- rörda intressen beaktas vid den skadeavvägning som ska göras när en domstol ska besluta om ett avtal inte ska få ingås eller fullgöras innan något annat har bestämts.81 Utredningen ser alla dessa åtgärder och förslag som värdefulla för att underlätta möjligheten att genomföra upphandlingar och det kan säkert finnas anledning att utreda om det är möjligt att med bibehållen rättsäkerhet ytterligare förenkla systemet för överpröv- ningar. Att föreslå specifika överprövningsregler enbart för väl- färdstjänster framstår dock inte som vare sig möjligt eller lämpligt. En eventuell ytterligare översyn av rättsmedlen bör enligt utred- ningens bedömning ske gemensamt för all upphandling och inte enbart vad gäller välfärdstjänster. Bestämmelserna om avtalsspärr, överprövning och skadestånd samt om upphandlingsskadeavgift och om tillsyn enligt nya bör därför gälla. 79Jfr SOU 2016:13 s. 364 f. 80SOU 2015:2 s. 14 och s. 161 ff. 8116 kap. 9 § lagen (2007:1091) om offentlig upphandling och prop. 2015/16:129. Mot- svarande bestämmelse föreslås gälla enligt 20 kap. 16 § andra stycket nya . En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster 17.3Upphandling av sociala tjänster och andra särskilda tjänster som omfattas av LUF-direktivet Utredningens bedömning: Någon särskild reglering föreslås inte i den nya lagen om upphandling inom försörjningssekto- rerna, mot bakgrund av att upphandling av välfärdstjänster i princip inte sker med stöd av lagen. Regleringen av sociala tjänster och andra särskilda tjänster i LUF- direktivet82 överensstämmer i princip med bestämmelserna i direktivet. Den föreslagna regleringen av upphandling av dessa tjänster i lagen (2017:000) om upphandling inom försörjningssektorerna (nya LUF) överensstämmer också huvudsakligen med regleringen i nya . Nya LUF gäller för upphandling för verksamhet inom försörj- ningssektorerna, dvs. inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster. Lagen omfattar vidare inte endast upphandlande myndigheter utan också vissa privaträttsliga subjekt, dvs. upphand- lande enheter.83 En förutsättning för att lagen ska vara tillämplig är att det som den upphandlande enheten anskaffar är avsett för någon av de verksamheter som omfattas av lagen.84 Utredningens förslag avser endast upphandling av välfärdstjänster, vilka endast i undantagsfall upphandlas med stöd av nya LUF.85 Den praktiska betydelsen av att motsvarande reglering införs i nya LUF är därför liten. Det ska påpekas att nya generellt har en mer omfattande och detaljerad reglering än nya LUF, och lagarnas uppbyggnad överensstämmer dessutom enligt nuvarande reglering. Om utred- ningens förslag endast införs i nya kommer regleringen av upphandling av välfärdstjänster att skilja sig åt mellan lagarna och dessutom vara mer detaljerad i nya LUF än i nya , vilket alltså skulle innebära att den nuvarande systematiken i lagarna inte 82Europaparlamentets och rådets direktiv /25/EU om upphandling av enheter som är verksamma på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster och om upphävande av direktiv /17/EG. 831 kap. 22 § nya LUF. 2015/16:195 del 2 s. 1162. 85LUF kan enligt uppgift från och Landsting användas vid upphandling av välfärdstjänster exempelvis när upphandlande enheter som bedriver verksamhet inom för- sörjningssektorerna upphandlar företagshälsovård. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster upprätthålls i detta fall. Detta måste dock enligt utredningen vägas mot betydelsen av en ny reglering, eftersom en sådan bidrar till att göra lagen mer omfattande. Mot bakgrund av det begränsade användningsområde regleringen kan få inom försörjningssektorerna anser utredningen inte att någon särskild reglering av upphandling av välfärdstjänster bör införas i nya LUF. 17.4Upphandling av sociala tjänster och andra särskilda tjänster som omfattas av LUK-direktivet Utredningens bedömning: Regleringen av sociala tjänster och andra särskilda tjänster i lagen om upphandling av koncessioner föreskriver endast ett minimum av bestämmelser, varför det saknas skäl att föreslå ändringar. LUK-direktivet86 genomförs enligt propositionen genom lagen (2017:000) om upphandling av koncessioner (). Den föreslagna lagen innehåller en bestämmelse om att upphandlande myndigheter ska vara fria att själva organisera förfarandet vid upphandling av koncessioner under förutsättning att principerna och bestämmel- serna i övrigt i lagen följs. Lagen innehåller även bestämmelser med grundläggande regler för förfarandet.87 Regeringen konstaterar i propositionen att LUK-direktivet ger den upphandlande myndigheten eller enheten ett betydligt större handlingsutrymme att organisera förfarandet än vad LOU- och LUF- direktiven medger. Det större handlingsutrymmet i LUK-direktivet påverkar enligt regeringen synen på vilken regleringsnivå som bör gälla för icke direktivstyrd upphandling för koncessioner och kapitlet om sådan upphandling föreslås därför endast innehålla sådana grund- läggande bestämmelser som är nödvändiga för att säkerställa lika- behandling och öppenhet under tilldelningsförfarandet. Upphand- ling av koncessioner som avser sociala tjänster och andra särskilda tjänster regleras enligt förslaget tillsammans med upphandling av koncessioner vars värde understiger aktuellt tröskelvärde och kapitlet 86Europaparlamentets och rådets direktiv /23/EU om tilldelning av koncessioner. 2015/16:195 del 1 s. 508 ff. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster är betydligt kortare än motsvarande kapitel i nya och nya LUF.88 I detta kapitel föreskrivs att en upphandlande myndighet eller enhet som avser att tilldela en koncession ska publicera en för- handsannons om upphandlingen. För upphandlingar av sociala tjän- ster och andra särskilda tjänster över tröskelvärdet gäller också krav på efterannonsering om resultatet av en upphandling. De grund- läggande principerna om likabehandling, icke-diskriminering, öppen- het, proportionalitet och ömsesidigt erkännande ska gälla, och det anges också att en upphandlande myndighet eller enhet bör beakta miljöhänsyn och sociala och arbetsrättsliga hänsyn vid upphandling av koncessioner om upphandlingens art motiverar detta. Även be- stämmelser om möjlighet till direktupphandling, om dokumenta- tion och om underrättelse till leverantörer föreslås gälla, liksom bestämmelserna i lagen om avtalsspärr, överprövning och skade- stånd, om upphandlingsskadeavgift och om tillsyn. En mycket enkel och flexibel reglering gäller alltså för upphand- ling av koncessioner avseende sociala tjänster och andra särskilda tjänster. Något skäl att föreslå en annan ordning saknas. 17.5Upphandling av välfärdstjänster som inte omfattas av upphandlingsdirektiven Utredningens förslag: Upphandling av välfärdstjänster vars värde understiger tröskelvärdet enligt LOU-direktivet ska undantas från bestämmelserna i den nya lagen om offentlig upphandling. I de fall en sådan upphandling i det enskilda fallet bedöms ha ett bestämt gränsöverskridande intresse ska dock vissa bestämmelser i lagen tillämpas. Detta gäller principerna för upphandling, be- stämmelser om information till leverantörerna och om dokumen- tation. Även bestämmelser om rättsmedel i form av avtalsspärr, överprövning och skadestånd ska gälla, liksom bestämmelser om tillsyn. ska ges i uppdrag att utforma en vägledning med avseende dels på bedömningen av om en upp- handling har ett bestämt gränsöverskridande intresse, dels vilka 2015/16:195 del 2 s. 882 ff. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster krav som följer av de grundläggande principerna när ett sådant intresse finns. Utredningens bedömning: I den nya lagen om upphandling inom försörjningssektorerna föreslås inte någon särskild regle- ring av välfärdstjänster, mot bakgrund av den begränsade bety- delse en sådan reglering skulle få. Något undantag från lagens bestämmelser för sådana tjänster vars värde understiger tröskel- värdet föreslås av samma anledning inte.