sou · H4B369 · 2016-10-24 00:00:00 — Den vanligaste utbildningen113 bland pedagoger är lärarutbildning på högskolenivå i något konstnärligt ämne. Vid mer än hälften av kulturskolorna har merparten av pedagoger någon typ av lärarutbildning. Näst vanligast är högskoleexamen i något konstnärligt ämne. 113 Utbildningsinventeringen baserar sig på enkäten med kulturskolechefer som gjordes inom ramen för utredningen. Söktryck och antagning till utbildningar med relevans för undervisning i Även om de befintliga pedagogiska utbildningarna i musik, dans, bild, slöjd och teater som leder till högskolexamen, kandidat- examen eller ämneslärarexamen, inte specifikt riktas mot kultur- skolan, kan de i vissa fall vara relevanta för arbete inom densamma. De utbildningar som ger ämneslärarprogram i de estetiska ämnena är riktade mot gymnasieskolan och/eller , men i utredningens samråd med lärosätena så uppger flera utbildnings- ansvariga att även om det inte finns något explicit uppdrag gentemot , så har dessa program sådan karaktär att de studenter som examineras även är attraktiva för arbete inom . Söktrycket på ämneslärarprogrammet med inriktning mot arbete i något av de estetiska ämnena i gymnasieskolan är stort. Det antas dock få i förhållande till antalet sökande, i snitt en av fyra sökande men det finns också exempel där bara en av tio antas. Ämneslärarprogrammet med inriktning mot undervisning i något estetiskt ämne i åk 7–9, där ett estetiskt ämne kombineras med ett annat ämne, har dock ett lägre söktryck. Ett undantag är slöjd, som haft lika många sökande som antalet platser. Intresset är också stort för pedagogiska kandidatprogram i estetiska ämnen. Som exempel kan nämnas att till kandidat- programmet i musikpedagogik (180 hp), liksom till högskoleexamen i musikpedagogisk utbildning (120 hp) vid musik- pedagogiska institut, söker i genomsnitt drygt 80 personer och ungefär en av fyra sökande antas. Andra exempel är det nyinrät- tade teaterpedagogprogrammet (180 hp) vid , som HT16 hade 147 sökande till 24 platser, samt kandidatprogram- met i Danspedagogik (180 hp) vid konstnärliga hög- skola där det i genomsnitt är fyra sökande per plats.114 114 Enligt information av kursansvariga och kursadministratörer. Det saknas en fullständig kartläggning av kommunernas kompetens- behov för kulturskolorna. Enligt den inventering som utredningen har gjort kommer kompetensbehovet att vara stort . Cirka en tredjedel av de pedagogiska tjänsterna kommer inom den närmaste tioårsperioden att behöva fyllas på grund av pensions- avgångar. , som är den största fackliga organisationen inom med av dess lärare anslutna, har 3 142 registrerade personer. Av dessa kommer över 1 000 att gå i pension förutsatt att de slutar vid . Om man därtill beaktar att det finns många som arbetar deltid i kultur- skolan, vilket kan innebära att de är anslutna till andra fackliga organisationer eller är oorganiserade, kan det förmodas att pensionsavgångarna kommer att bli ännu fler. I Redovisning av uppdrag om prognos över behovet av olika lärarkategorier115 påvisas ett stort behov av examinerade lärare i musik både i årskurs 7–9 och i gymnasieskolan för prognos- perioden –2029. Behovet av lärare i årskurs 7–9 beräknas vara så stort som 2 400 och då är varken gymnasieskolan eller kultur- skolan inräknade. Detta kommer också att påverka kommunernas möjligheter att rekrytera, eftersom många musiklärare har en utbildning som kan vara attraktiv för . Även de instru- mental- och ensembleinriktade utbildningar och dans- och teater- program som finns vid flera lärosäten är sådana. Nya kulturuttryck introduceras allt mer i verk- samhet, något som gör det angeläget att rekrytera lärare med lämplig kompetens. Det finns numera en del utbildningsvägar inom redan befintliga konstformer i som tillkommit sedan börjat utvidgas till en kulturskola, som även omfattar andra konstformer än musik, men utbudet av verksamheter kommer att behöva breddas ytterligare, något som kommer att skapa behov av utbildningar med helt nya inriktningar. Det finns även indikationer på att en del kulturskolor har svårt att rekrytera kompetent personal. I en av utredningen genomförd enkät med landets kulturskolechefer anger av dem att det i hög utsträckning är svårt att få tag på hög- 115 U2014/4128/S. En lika stor andel menar att det inte är speciellt svårt. anger att det inte alls är svårt och att det i mycket hög utsträckning är svårt att rekrytera högskoleutbildade lärare. Sammantaget innebär detta att lite mer än hälften av landets kulturskolor har någotsånär lätt att få tag i högskoleutbildad personal medan lite mindre än hälften har svårig- heter med detsamma. Det får ses som problematiskt att så stor andel kulturskolor har svårigheter att rekrytera högskoleutbildad personal. Resultaten från en studie som initierats av tre kulturskolor i visar att många kommuner i landet har problem med kompetensförsörjningen.116 har cirka var femte kulturskola haft svårighet att rekrytera personal med rätt kompetens till undervisning i olika musikinstrument, teater/drama och modern dans. Hälften av kulturskolorna har också ibland fått sänka sina krav vid rekrytering för att det har varit svårt att hitta personer med rätt kompetens. Det händer att kultur- skolor har fått avstå från att erbjuda en ämneskurs på grund av att man inte hittat lärare med passande kompetens. En så stor andel som knappt fyra av tio skolor har råkat ut för detta. Hos drygt två av tre kulturskolor finns vidare lärare som saknar eftergymnasial pedagogisk utbildning och vid hälften av kulturskolorna finns lärare som saknar eftergymnasial konstnärlig utbildning. Studien visar att sett till smalare konstnärliga ämnen är det i huvudsak bara större kommuner som redan har breddat sitt utbud, som haft behov att rekrytera lärare, så i detta avseende är det svårt att avgöra hur efterfrågan för dessa kompetensområden generellt ser ut. Men för de skolor som strävar efter att bredda sin verk- samhet är det svårt att hitta personer med både konstnärlig och pedagogisk kompetens inom nya områden. Detta tyder på att det behövs kompletterande utbildningsformer. Kulturskolorna har också olika typer av kompetensbehov. I storstäder kan exempelvis en specialistkompetens inom ett ämne vara eftertraktansvärd, medan man i glesbygd kan vara tvungen att satsa på en bred kompetens där en lärare för att få ett rimligt tjänstgöringsunderlag 116 I. Thomsson, Pedagogisk vidareutbildning för personer med konstnärlig bakgrund, (Bättra, 2016). undervisar i flera ämnen eller delar sin tjänst mellan kulturskola och grundskola och/eller gymnasieskola. Pedagoger inom den kommunala kulturskoleverksamheten om- fattas inte av statsbidrag i jämförelse med lärare som tjänstgör inom den ordinarie skolan och heller inte av skollagen som stadgar lärares rätt till kompetensutveckling.117 Det innebär att kostnader och omfattning av kompetensutveckling för denna grupp bärs av den enskilda kommunen och varierar sannolikt stort mellan kom- munerna. Inga samlade uppgifter finns på detta område. () har en viktig funktion för fortbildning av lärare inom . Under den kommunala första decennier fanns det stor brist på utbildade lärare och när SMI etablerades 1960 öppnade sig möj- ligheten för kulturskolelärare till pedagogisk fortbildning. Efter- som utbildningen kunde bedrivas på deltid, passade den redan verk- samma lärare, som kunde fortsätta arbeta . De kulturskolelärare som sökte sig till SMI var också ofta äldre än studenterna vid musikhögskolorna, vilket kunde innebära att de hade krav på sig som familjeförsörjare. SMI blev då ett självklart alternativ för fortbildning. SMI var från början kopplat till olika studieförbund, bland annat Vuxenskolan, något som också med- verkat till att fortbildning har varit en central aspekt i SMI:s verk- samhet. Folkhögskolor, exempelvis och var också viktiga när det gällde att tillhandahålla fortbildning. har SMI ett antal fristående kurser som ingår i deras fortbildningsutbud. Dessa omfattar arrangering och ensemble- ledning, röstträning, ergonomi, improvisationsmetodik, instrumen- talundervisning i grupp, musik och rörelse för små barn, partitur- studium och dirigering, rytmik för dansare samt olika kurser i skapande dans. Det finns även fristående kurser vid andra lärosäten som kan komma ifråga för kulturskolelärare som vill höja sin kompetens inom något område. 117 SFS 2010:800. Eftersom musik i huvudsak var det enda konstområdet inom finns det etablerade kanaler för viss fortbildning som relaterar till musik. Dock är inne i ett expansivt skede vad det gäller etablering av nya konstuttryck, både inom musik och inom andra konstarter. Ett antagande är att denna expansion kommer att fortsätta. Samhällets digitalisering innebär också förändrade arbetssätt och nya under- visningsmetoder. Allt detta resulterar i att det kommer att finnas ett stort behov av kompetensutveckling för pedagoger i kultur- skolan. I en enkätstudie om framtidens kulturskola, som kultur- skolepedagoger från deltog i, framstod också kompetensutveckling som den kanske viktigaste faktorn vid skapandet av en framtida hållbar kulturskola. är den största frivilliga kulturverksamheten för barn och unga i och verksamheten har fler intresserade barn och ungdomar än vad de kan ta emot. Det är mycket svårt att utifrån tillgänglig statistik beräkna antalet deltagare eftersom underlagen inte visar hur många det är som deltar både i ämneskurs och annan typ av verksamhet, vilket är vanligt förekommande. Enligt statistik fanns 224 000 elevplatser i ämneskurs,118 det vill säga den frivilliga verksamhet som löper , oftast terminsvis och som kan ses som kärnverksamhet (se även avsnitt 5.1). Kulturskolorna genomför även kör- och orkesterverksamhet och olika former av projekt som exempelvis en konsert eller musikal som bygger på ett frivilligt deltagande. Utöver denna verksamhet har kulturskolorna i många kommuner en funktion som resurs och arbetar på uppdrag i förskolor och skolor (se avsnitt 3.4.1) eller för kommun som arrangör och administratör i frågor av kulturell art. Inte heller är källorna bakom barns och ungas deltagande i kulturskoleverksamhet säkra. Det saknas precisa anvisningar vilket leder till att kommunernas redovisningar av kostnader för verk- samheten skiljer sig åt. 118 , i siffror 2015 (2015). 3.6.1En bild av barn och unga av är knappt två miljoner av befolkningen barn och de blir allt fler . beräknas det finnas fler barn 6–än i dag.119 Mer än hälften av dessa barn kommer att bo i storstadsområden vilket beror på en fortsatt stark urbanisering och att familjer i barna- födande ålder flyttar dit. Det gör även många unga vuxna vilka med tiden kommer att få barn. Därför kommer andelen barn att skilja sig kraftigt åt mellan olika kommuner.120 Barns uppväxtvillkor i är för det mesta bra visar en jäm- förelse med barn i andra länder som har gjort. Även när barn får frågan om är ett bra land att leva i, svarar de allra flesta ja. De allra flesta tycker att de mår bra men bland flickor 13–är det som besväras av huvudvärk, ont i magen eller har svårt att somna och av dem 16–. De allra flesta barn lever i en familj med bägge sina föräldrar även om nästan en halv miljon växer upp där föräldrarna har separerat. Barnet bor då mest eller enbart hos sin mamma men många bor också växelvis hos respektive förälder. Jämfört är det många fler barn som lever med samkönade föräldrar. Av alla barn har vart femte barn fötts utomlands eller har två utrikes födda föräldrar. Ekonomiskt sett har barnfamiljerna fått det bättre under 2000- talet. bor allt fler barn i familjer med mindre än 60 pro- cent av medianinkomsten vilket beror på att inkomst-spridningen har ökat och att de med höga inkomster har fått ännu högre inkomster. Studier visar att offentliga transfereringar och bidrag inte ger samma inkomstskydd som tidigare och för en ensam- stående förälder utan jobb är risken större än tidigare att hamna i ekonomisk utsatthet. Av alla barn lever i familjer som är ekonomiskt utsatta. Att ha en ensamstående för- älder ökar risken för barnfattigdom. Än svårare förutsättningar har barn vars bägge föräldrar är födda utomlands och allra sämsta ekonomiska förutsättningar har barn som lever med en förälder som har utländsk bakgrund. Av dessa lever över hälften i så kallad 119Statistiknyhet från SCB Nr 2015:354. 120Artikel från SCB Publicerad: Nr 2013:19. Inget talar för att skillnader i barnfamiljers ekonomi beror på var barnen eller föräldrarna är födda. De ekonomiska villkoren avgörs av svårigheter att komma in på arbetsmarknaden och bristande förankring i de offentliga trygghetssystemen.121 Barns och ungdomars kulturvanor hänger ihop både med familjens kulturella bakgrund och de val en ung människa själv gör utifrån intresse och sammanhang. Flera studier lyfter fram att ungas kulturvanor påverkas av familjens socioekonomiska förutsättningar vilket är ett mönster som återkommer i undersökningar som visar vuxnas kulturvanor. I Fokus 14122 skriver Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor att högstadieungdomar från socio- ekonomiskt utsatta områden deltar i lägre utsträckning, framför allt i föreningar och . Dessa ungdomar besöker hellre en fritidsgård eller ett bibliotek. Studien visar också att unga från familjer med mindre resurser i betydligt lägre grad än övriga är med i idrottsföreningar och . Detsamma gäller ungdomar med utländsk bakgrund och utrikes födda. Forskarna menar att förklaringen ligger i att de öppna verksamheterna kostar lite eller är gratis, att dessa ungdomar i större utsträckning är vana vid att gå till fritidsgården eller med sina kompisar och att de inte är vana att planera sin fritid långsiktigt, som en hel termin i taget. Undersökningarna om vad barn och unga gör och vill göra på sin fritid få. Men enligt en rapport från är ungdomar mycket kreativa.123 av ungdomar mellan åldrarna 13–ägnar sig åt minst en av konstformerna musik, dans, bild och foto, skrivande eller teater , med en övervikt för flickorna. Allra mest tid läggs på bild, musik eller skrivande. När dessutom lade till slöjd, visade det sig att en av tre flickor hade ägnat sig åt att sy, virka eller något liknande, att en lika stor andel av pojkarna hade snickrat och 121Rädda barnen, i . Årsrapport (2015). 122Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, Ungas fritid och organisering. 14(MUCF, 2014). 123NÄR VAR HUR om ungas kultur. En analys av ungas kulturutövande . 2011:1 (, 2011). att det var vanligt bland flickorna att göra smycken. Detta gjorde slöjden till den mest populära konstformen följt av bildskapande (inklusive foto och film), musicerande och skrivande. Därefter följde dans och teater. En stor del av detta skapande görs i hemmen. genomförde tillsammans med forskningsprojektet livsstil en kulturvaneundersökning om stadens hög- och mellanstadieelever och en av frågorna rörde vad de skulle vilja göra mer av, minst en gång . Intresset för idrott och bio visade sig vara mycket stort men svaren visar också att det finns en stor konstnärlig potential hos de unga.124 Såväl flickor som pojkar vill vara mer kulturellt aktiva, i synnerhet barnen i mellanstadiet. Hälften av de tillfrågade pojkarna och 3/4 av flickorna skulle vilja gå till en lokal för att måla, spela instrument, skriva och dansa och nästan lika många skulle vilja gå till biblio- teket minst en gång . Dansen intar, vilket många kultur- vanestudier visar, generellt en särställning bland flickor och denna studie visar att av högstadieflickorna är det som skulle vilja dansa minst . Sätts detta i relation till att de som är allra minst fysiskt aktiva är tonårsflickor och i synnerhet invandrarflickor med ett ursprung långt från förhållandena i socialt och kulturellt sett, vilka gärna vill ägna sig mer åt dans, syn- liggörs ett behov som skulle kunna tillgodoses på ett betydligt bättre sätt av kommunerna än . Undersökningens resultat visar också att både pojkar och flickor även skulle vilja delta i kultur- skolan i ökad omfattning; nästan hälften av flickorna på mellan- stadiet och en femtedel av pojkarna. Dessa studiers samlade resultat indikerar att det dels finns en kreativ potential bland unga som av något skäl inte tar del av det offentliga kulturutbudet, men också att detta utbud sannolikt inte helt motsvarar efterfrågan.125 Det är också anmärkningsvärt är att numerären som skulle vilja ägna sig mer åt kulturutövande är större än det antal som skulle vilja börja i , även om dessa uttrycksformer kan finnas just där. Vilka orsakerna är som för- hindrar ett ökat deltagande ger inte undersökningen svar på. , Kulturvaneundersökning högstadiet, rådata (, 2013). 125Ungdomsstyrelsen, Fokus 06 En analys av ungas kultur och fritid (2006); U. , Kulturvaneundersökning högstadiet, rådata (, 2013). Flera underlag visar att de barn och unga som deltar i den kommunala kulturskolorna är nöjda med verksamheten. Kommuner och Landsting har sammanställt ett flertal kommunala kulturskoleenkäter. Överlag tyder resultaten på en stor nöjdhet.126 Dessvärre saknas bredare underlag som visar vilka önskemål barn och unga som inte deltar i kulturskola har. I den enkätunder- sökning som utredningen genomfört bland elever i årskurs 6 efter- frågas dock av många bland annat film, teater, foto, bild, skrivar- kurser och digitalt skapande. Vart femte barn i är fött utomlands eller har två utrikes födda föräldrar. De vanligaste ursprungsländerna är och . har haft flera perioder med stor invandring . var arbetskrafts- invandringen stor, framför allt från . flydde många undan kriget i och har oroligheterna i , , och lett till stor flykting- och anhöriginvandring. har antalet ensamkommande barn ökat drastiskt i och med det världspolitiska läget. sökte 40 000 barn asyl i . ligger prognos på 12 000– 27 000 ensamkommande barn.127 kommer många att få sitt nya hem i och det kommer att krävas insatser för att få alla att känna sig inkluderade i samhället. Flera kommuner har beslutat om olika typer av initiativ i syfte att erbjuda nyanlända barn och unga att delta i verk- samhet för att få uttrycka sig och hitta gemenskap med andra jämnåriga. 126Sveriges kommuner och Landsting, Eleverna och (2016). 127Verksamhets- och utgiftsprognos . (2016). Den kommunala är en i huvudsak skattefinansierad verksamhet. Många kommuner har formulerat mål för verk- samheten, som att den ska nå många och utifrån en demokratisk grundsyn vara öppen för de barn och unga som vill delta. Vad är det då som hindrar barn och unga från att delta i verksamheten? En mycket konkret begränsning är hur många elevplatser i ämneskurs en kommun kan erbjuda, dvs. kurser som vanligen sträcker sig över en termin. Antalet platser som erbjuds hänger ihop med hur verk- samheten organiserats och vilka resurser som satts av, vilket i sin tur hänger ihop med tradition, eldsjälar och politikens kultur- intresse. En syn på kultur som ”det lilla extra” jämfört med en attityd till kultur som en basverksamhet får olika konsekvenser.128 Vissa kommuner budgeterar utifrån en viss andel barn som ska erbjudas plats, andra har inget budgettak utifrån principen att alla som vill delta ska få plats. fanns 224 000 elevplatser i ämneskurs.129 Därutöver genomförs projekt, kör- och orkester- verksamhet och det är svårt att med tillgängliga underlag uttala sig om hur många platser som finns totalt och hur många det är som egentligen deltar. Det är snarare lättare att uttala sig om vilka det är som deltar än hur många dessa är. Ett hinder som ett flertal studier och utredningens samråd med kulturskoleföreträdare bekräftar är familjebakgrund som leder till en snedrekrytering av barn med företräde för de med högutbildade föräldrar.130 Ett annat hinder som beskrivs i utredningens direktiv är de del- tagaravgifter som alla kommuner utom tretton använder sig av.131 Ytterligare ett hinder är de köer där cirka 40 000–50 000 barn står i väntan på att få en plats.132 Utredningen ställde i , Kultur kan göra skillnad! En termometer och receptsamling om kultur i gles- bygdstäta kommuner. (: , 2009); P. L. , Kultur 3.0: Konst, delaktighet, utveckling (Nätverkstan, 2013). 129Kulturskolerådet, i siffror 2015 (2015). 130Se exempelvis , Fokus 06 En analys av ungas kultur och fritid (2006); S. , U. , L. Lengheden och M. , Ungas livsstil i låg- och högstatus- områden. En studie i åldersgruppen 13–(och , 2014); E. Bjørnsen. Utredning av kulturskoletilbudet i storbyene. (Agderforskning 2012). 131Kulturskolerådet, i siffror 2015 (2015). 132Kulturskoleutredningens mejl-enkät (2016). Köerna varierar över läsåret och är som längst i samband med terminsstart. sin enkät till landets kulturskolechefer frågan om hur de såg på höga avgifter respektive köer. Drygt hälften ansåg att höga avgifter var ett hinder och något fler såg köer som ett hinder. Flera av de elever i årskurs 6 som besvarade utredningens skolenkät ansåg också att köerna var för långa. Även geografiska avstånd är reella hinder för barns och ungas deltagande i verksamheten. Kulturskolecheferna nämner i utredningens enkät ytterligare några hinder som till exempel andra fritidsintressen, bristande logistik, bristande samarbete med samt tillgänglig- heten. Utredningen vill också lägga till att funktionsnedsättning, undervisningsformer, utbud, kön och synliggörande också kan vara hinder. Resultaten av en norsk studie som undersökt kulturskolornas inkludering visar att det största hindret för deltagande är hur verk- samheten kommuniceras. Forskarna menar att den inte framställs på ett attraktivt och relevant sätt för en större bredd av deltagare och når heller inte fram till dessa. För de exkluderade grupperna är ”rett og slett en godt bevart hemmelighet”.133 av icke-deltagarna svarade att de inte kände till kultur- skoleverksamheten. Ett av de hinder som utredningen har att belysa är de termins- avgifter och andra avgifter som tar ut. har avgiftsnivåerna sänkts och i tretton kommuner tillämpas avgiftsfrihet. I hur stor utsträckning barns och ungas ojämlika deltagande hänger ihop specifikt med vårdnadshavarnas betalningsförmåga är svårt att säga, men vi kan konstatera att det finns ett samband. Avgifterna utgör i genomsnitt av kulturskolornas budget. Argument som förs fram för avgifter av sektorsföreträdare är att det innebär ett åtagande för barnet och familjen och att det är vanligt förekommande att kommuner tar ut avgifter för fritidsverksamhet. 133 E. Bjørnsen. Utredning av kulturskoletilbudet i storbyene. (Agderforskning 2012). Sett utifrån att de ekonomiska klyftorna ökar och att inget annat OECD-land uppvisar en lika drastisk ökning av gapet mellan låg- och höginkomsttagare som blir frågan särskilt relevant. Andelen fattiga beräknades vilket var mer än dubbelt så högt som 1995 då andelen var fyra pro- cent.134 Rädda barnen har tydliggjort hur deltagandet i kulturskola påverkas för barn som lever i så kallad barnfattigdom av avgiftsuttag.135 Med barnfattigdom menas de barn som lever i familjer med låg inkomststandard, enbart försörjnings- stöd eller bäggedera. Den positiva trenden med minskande antal barn i ekonomiskt utsatt hushåll bröts 2008 men har sjunkit något. levde av alla barn i barn- fattigdom visar Rädda barnens sammanställning och av dessa hade utländsk bakgrund.136 Inget talar för att skillnader i barnfamiljers ekonomi beror på var barnen eller föräldrarna är födda, utan de ekonomiska villkoren avgörs av svårigheter att komma in på arbetsmarknaden och bristande förankring i de offentliga trygghetssystemen.137 Utredningen har försökt ta reda på vilka effekter inga eller låga avgifter har på hur många det är som deltar. Det är viktigt att hålla i minnet att detta säger ingenting om vilken bakgrund de barn har som tillkommer när avgifterna är inga eller låga, utan enbart att det är fler som deltar. Det kan alltså vara barn med samma typ av familjebakgrund som ökar i antal eftersom kartläggningen har visat att fler insatser krävs för att bredda rekryteringen.