sou · H3B383 · 2016-01-01 00:00:00 — I utstationeringslagen regleras det emellertid redan vad Arbets- miljöverket ska göra i fråga om utstationering. Utredningen om nya utstationeringsregler har fortsatt på den inslagna vägen och föreslagit ytterligare bestämmelser i utstationeringslagen om Arbets- miljöverkets arbetsuppgifter. Frågan är om man bör fortsätta att i lagen ange Arbetsmiljö- verkets arbetsuppgifter och namn eller om man i stället bör låta detta framgå bara av en av regeringen beslutad förordning eller av regleringsbrev eller andra regeringsbeslut. Det finns uppenbara nackdelar med att i en av be- slutad lag ange namn på regeringens myndigheter och vilka arbets- uppgifter de ska ha, eftersom det inte är utan regeringen som ger regeringens myndigheter deras namn och som – i avsaknad av lagreglering – bestämmer om deras arbetsuppgifter. Det blir då nämligen mer resurskrävande att göra okontroversiella namnbyten eller överföringar av arbetsuppgifter mellan myndigheter, som inte med fog kan sägas vara av den digniteten att ska behöva vara inblandad. Kommittén har emellertid inte funnit tillräckliga skäl för att frångå den ordning som redan etablerats i utstationeringslagen. Det föreslås därför att den tillkommande arbetsuppgiften för Arbets- miljöverket regleras i lagen. I instruktionen för nämns inte särskilt de arbetsuppgifter verket redan har enligt utstationeringslagen. Utredningen om nya utstationeringsregler har dock föreslagit att detta ska framgå av verkets instruktion, och kommittén anser att den nu aktuella arbetsuppgiften också bör framgå av instruktionen om den kompletteras i enlighet med vad den utredningen har före- slagit. Det skulle stämma överens med de förvaltningspolitiska strävandena på senare år.22 2013/14:155 s. 70 f. och bet. 2012/13:KU10. Kommitténs förslag: Lagändringarna träder i kraft . Bestämmelserna om att utstationeringskollektivavtal har nya rättsverkningar i förhållande till kollektivavtal i övrigt ska bara tillämpas på kollektivavtal som har slutits efter ikraftträd- andet. Kommitténs bedömning: Det behövs i övrigt inte några över- gångsbestämmelser. De föreslagna lagändringarna bör efter remissförfarande, lagråds- remiss, proposition och behandling och beslut i samt ut– färdande kunna träda i kraft . Förslaget i avsnitt 13.3 om kostnadsersättningar innebär förtyd- liganden av vad som redan gäller. Förslagen i avsnitt 14.6 om tredje- landsutstationering innebär att förbudet mot stridsåtgärder i utstatio- neringssituationer inte ska gälla när den utstationerande arbets- givaren inte är etablerad inom EES eller . Det behövs enligt kommitténs bedömning inte några övergångs- bestämmelser till de nu nämnda föreslagna lagändringarna. Förslagen i avsnitt 14 om utstationeringskollektivavtal innebär att stridsåtgärder tillåts för att sluta utstationeringskollektivavtal med vissa villkor och att rättsverkningarna för sådana kollektivavtal anpassas i förhållande till rättsverkningarna av kollektivavtal i övrigt. Till bestämmelserna om stridsåtgärder behövs inte några över- gångsbestämmelser. Det innebär att bestämmelserna bara tillämpas på stridsåtgärder som vidtas eller fortsätts efter ikraftträdandet. Bestämmelsen om att utstationeringskollektivavtal har begränsade rättsverkningar i förhållande till kollektivavtal i övrigt (avsnitt 14.9) gäller bara för utstationeringskollektivavtal som slutits efter strids- åtgärder eller varsel om sådana åtgärder enligt de nya bestämmel- serna om stridsåtgärder. Det innebär att bestämmelsen bara blir tillämplig om de stridsåtgärder eller det varsel om sådana åtgärder som föregått avtalet har vidtagits, eller fortsatts, efter ikraftträdandet. Någon särskild övergångsbestämmelse kan inte anses nödvändig. Bestämmelserna om att utstationeringskollektivavtal har utvid- gade rättsverkningar i förhållande till kollektivavtal i övrigt (av- snitt 14.10) innebär att rättigheterna och skyldigheterna för avtals- parterna och tredje man (de utstationerade arbetstagare som inte är medlemmar i den avtalsslutande arbetstagarorganisationen) ändras i förhållande till vad som gäller för kollektivavtal i utstatione- ringssituationer. Av svenska allmänna principer1 och inter- nationella förpliktelser2, bl.a. i fråga om skyldigheten att främja kollektiva förhandlingar, lär följa att man bör undvika att genom lag ändra rättsverkningarna för redan slutna avtal, även om det finns exempel på undantag från den huvudregeln. I vart fall bör man und- vika att en vid ikraftträdandet redan instämd talan om ett avtal på- verkas.3 Därför bör bestämmelserna om att utstationeringskollektiv- avtal har utvidgade rättsverkningar bara tillämpas på kollektivavtal som har slutits efter ikraftträdandet. Några övriga övergångsbestäm- melser behövs inte. Kommittén föreslår i avsnitt 16.6 att ska få en ny arbetsuppgift med att analysera centrala kollektivavtal. Lag- ändringen om detta föreslås träda i kraft och verket behöver således inte börja göra analyser före det datumet, men det finns naturligtvis inget hinder mot att myndigheten för- bereder sig för arbetsuppgiften inför ikraftträdandet. 1Se t.ex. prop. 1975/76:105 Bilaga 1 s. 520 ff. och 540 f. och InU 1975/76:45 s. 53 samt prop. 1978/79:175 s. 156 f. 2Jämför , rapport 294 om ärende nr 1760 (1994) och rapport 330 om ärende nr 2171 (2003). 1975/76:81 s. 170 och 174. Kommittén ska enligt kommittédirektiven analysera kostnader och konsekvenser i enlighet med kommittéförordningen (1998:1474) och relevanta internationella regelverk. Enligt tilläggsdirektiven ska kommittén särskilt beakta de kostnadsberäkningar och andra kon- sekvensutredningar som ska göras enligt 14–15 a §§ kommitté- förordningen. I 14 § kommittéförordningen anges att om förslagen i ett betänk- ande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, ska en beräkning av dessa konsekvenser redovisas. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, ska dessa redovisas. När det gäller kostnads- ökningar och intäktsminskningar för det allmänna ska det föreslås en finansiering. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminsk- ningar för staten, kommuner eller landsting, ska kommittén föreslå en finansiering. Om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommu- nala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheten att nå de integra- tionspolitiska målen, ska enligt 15 § kommittéförordningen konse- kvenserna i det aktuella avseendet anges i betänkandet. Om ett betänkande innehåller förslag till nya eller ändrade reg- ler, ska enligt 15 a § kommittéförordningen förslagens kostnads- mässiga och andra konsekvenser anges i betänkandet. Konsekven- serna ska anges på ett sätt som motsvarar de krav på innehållet i kon- sekvensutredningar som finns i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Det innebär att vid betänkanden med förslag till nya eller ändrade regler ska konsekvensutredningen innehålla 1.en beskrivning av vad man vill uppnå, 2.en beskrivning av vilka alternativa lösningar som finns för det man vill uppnå och vilka effekterna blir om någon reglering inte kommer till stånd, 3.uppgifter om vilka som berörs av regleringen, 4.uppgifter om vilka kostnadsmässiga och andra konsekvenser reg- leringen medför och en jämförelse av konsekvenserna för de övervägda regleringsalternativen, 5.en bedömning av om regleringen överensstämmer med eller går utöver de skyldigheter som följer av anslutning till EU, och 6.en bedömning av om särskilda hänsyn behöver tas när det gäller tidpunkten för ikraftträdande och om det finns behov av speci- ella informationsinsatser. Kan regleringen få effekter av betydelse för företags arbetsförut- sättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt ska konsekvens- utredningen också i den omfattning som är möjlig innehålla en be- skrivning av följande: 1.antalet företag som berörs, vilka branscher företagen är verk- samma i samt storleken på företagen, 2.vilken tidsåtgång regleringen kan föra med sig för företagen och vad regleringen innebär för företagens administrativa kostnader, 3.vilka andra kostnader den föreslagna regleringen medför för före- tagen och vilka förändringar i verksamheten som företagen kan behöva vidta till följd av den föreslagna regleringen, 4.i vilken utsträckning regleringen kan komma att påverka kon- kurrensförhållandena för företagen, 5.hur regleringen i andra avseenden kan komma att påverka före- tagen, och 6.om särskilda hänsyn behöver tas till små företag vid reglernas utformning. Kommittén bedömer att kommitténs förslag inte har någon nämn- värd betydelse för den kommunala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsätt- ningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheten att nå de integrationspolitiska målen och lämnar därför dessa aspekter därhän i det följande. I fråga om antalet företag som berörs, vilka branscher företagen är verksamma i samt storleken på företagen hänvisas till kartlägg- ningen av utstationeringssituationen i avsnitt 8. Förslagen berör utstationering i som är en marginell företeelse i för- hållande till den svenska arbetsmarknaden som helhet. Förslagen bedöms därför i ett kort och medellångt perspektiv inte få några beaktansvärda samhällsekonomiska konsekvenser. I fråga om förslaget att förtydliga hur minimilönen enligt kollek- tivavtalsvillkor förhåller sig till kostnadsersättningar (se avsnitt 13.3) kan följande sägas. Förslaget syftar till att förtydliga vad som redan gäller enligt utstationeringsdirektivet och praxis och är därmed förenligt med . Det kan inte heller anses strida mot övriga internationella åtaganden. Förslaget bedöms inte leda till ökade kostnader för någon eller förändrade konkurrensförhåll- anden. 18.3Stridsåtgärder för att uppnå utstationeringskollektivavtal I fråga om förslaget om utstationeringskollektivavtal som svenska arbetstagarorganisationer kan vidta stridsåtgärder för att uppnå med en utstationerande arbetsgivare (se avsnitt 14) kan följande sägas. Förslaget syftar till att skydda här utstationerade arbetstagare och bedöms på det sätt som utvecklas i avsnitt 14 vara förenligt med och övriga internationella åtaganden. Utan den föreslagna ändringen kan här utstationerade arbetstagare inte skyddas lika bra. Alternativa förslag skulle inte på samma sätt värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv och kollektiv- avtalens ställning i utstationeringssituationer. Förslaget berör, förutom svenska arbetstagarorganisationer och deras medlemmar, utstationerande arbetsgivare som är etablerade inom EES eller , de arbetstagare dessa arbetsgivare utsta- tionerar här, de svenska och utländska företag som konkurrerar med dessa arbetsgivare och dessa företags arbetstagare, , det svenska rättsväsendet och samt de som kan delta i eller drabbas av stridsåtgärder, inklusive sympati- åtgärder. Förslaget bedöms leda till att berörda utstationerande arbets- givare sluter ett utstationeringskollektivavtal när en svensk arbets- tagarorganisation begär det eller slutar med utstationeringen här. Antalet stridsåtgärder som faktiskt utlöses och omfattningen av dessa bedöms bli ringa, eftersom redan möjligheten till sådana åtgär- der kan antas vara ett tillräckligt effektivt påtryckningsmedel mot de utstationerande arbetsgivarna. Kostnaderna för medling i Medlings- institutets regi och institutets övriga hantering bedöms också bli ringa och kunna av inom ramen för befintliga anslag. Med förslaget väntas inte kostnaderna för de utstationerande arbetsgivarna för anställningsvillkoren öka nämnvärt i förhållande till vad arbetsgivarna redan är skyldiga att ge de utstationerade arbets- tagarna eller redan kan, enligt lex , tvingas att ge dem. Att de faktiska kostnaderna för anställningsvillkoren kan förväntas öka generellt sett till följd av förbättrad tillsyn och kontroll samt effek- tivare sanktioner är en åsyftad följd av förslaget och kommer de utstationerade arbetstagarna tillgodo. Att arbetsgivare som inte följer utstationeringskollektivavtalet med de verkningar det har enligt förslaget kan få kännbara kostnader i form av bl.a. allmänt skade- stånd är också en avsedd verkan av förslaget för att säkerställa vill- koren för de utstationerade arbetstagarna, liksom att det är arbets- tagarorganisationerna respektive de utstationerade arbetstagarna som kan få en motsvarande intäktsökning och därmed ett extra incitament att utkräva sin rätt. Kostnaderna för arbetstagarorganisationerna och berörda utstatio- nerande arbetsgivare för att uppnå ett utstationeringskollektivavtal bedöms bli låga, liksom tidsåtgången, eftersom förhandlingsutrym- met i det enskilda fallet kan antas vara litet och då arbetstagar- organisationerna med förslaget får tillgång till ett så effektivt påtryck- ningsmedel. Den skyldighet att på begäran tillhandahålla viss dokumentation och en översättning som ett utstationeringskollektivavtal innebär enligt förslaget kan förväntas öka kostnaderna för utstationerande arbetsgivare och ta lite tid. På motsvarande sätt ökar kostnaderna för den avtalsslutande arbetstagarorganisationen och organisatio- nens medlemmar. De ökade kostnaderna och tidsåtgången har vägts mot de fördelar för de utstationerade arbetstagarna den tillsynen och kontrollen har. Skyldigheterna har begränsats till bara det som bedömts nödvändigt. Svenska företag bedöms med förslaget få något förbättrad kon- kurrensförmåga i förhållande till utstationerande arbetsgivare som får en på motsvarande sätt försämrad konkurrensförmåga. berörs bl.a. eftersom verket enligt 9 § utstatio- neringslagen ska tillhandahålla information om de arbets- och anställ- ningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i . Kostnaden för den ytterligare information som förslaget gör nöd- vändig bedöms bli ringa. Sluts det med berörda utstationerande arbetsgivare utstationeringskollektivavtal med tillåtna avvikelser från den lagstiftning har tillsyn över, minskar verkets arbete med och kostnader för tillsynen i motsvarande mån. Sammantaget bedöms förslaget i vart fall inte leda till att Arbets- miljöverket behöver mera pengar än . Kostnaderna för rättsväsendet kan med förslaget förväntas öka något. Mål om tillåtligheten av stridsåtgärder i samband med ut- stationering av arbetstagare i är i och för sig mycket ovanliga i Arbetsdomstolen och kan inte med förslaget förväntas bli så mycket vanligare. Men förslaget innebär också svensk domsrätt i tvister om utstationeringskollektivavtal och en del sådana tvister kan det förmodligen bli, även om det inte är möjligt att uppskatta tvisternas antal eller komplexitet. Det är dock kommitténs sam- mantagna bedömning bl.a. mot bakgrund av den nuvarande omfatt- ningen av utstationering i att de ökade kostnaderna för rätts- väsendet blir så begränsade att de kan av inom ramen för befintliga anslag. I fråga om förslaget att låta förbudet mot stridsåtgärder i utstatio- neringssituationer gälla bara när den utstationerande arbetsgivaren är etablerad inom EES eller (se avsnitt 14.6) kan följande sägas. Förslaget syftar till att värna den svenska modellen i ett inter- nationellt perspektiv och kollektivavtalens ställning i utstatione- ringssituationer. Utan den föreslagna ändringen kan detta inte vär- nas lika bra. Förslaget är förenligt med och innebär att andra internationella åtaganden enligt den tolkning internationella expertkommittéer gjort kan uppfyllas bättre. Förslaget berör, förutom svenska arbetstagarorganisationer och deras medlemmar, utstationerande arbetsgivare som inte är etable- rade inom EES eller , de arbetstagare dessa arbetsgivare utstationerar här, de svenska och utländska företag som konkurrerar med dessa arbetsgivare och dessa företags arbetstagare, , det svenska rättsväsendet och samt de som kan delta i eller drabbas av stridsåtgärder, inklusive sympati- åtgärder. berörs eftersom verket enligt 9 § utstatio- neringslagen ska tillhandahålla information om de arbets- och anställ- ningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i . Den ytterligare information som förslaget gör nödvändig kan enligt kommitténs bedömning begränsa sig till information om att be- rörda arbetsgivare kan komma att bli utsatta för stridsåtgärder för uppnå kollektivavtal med de villkor den angripande arbetstagar- organisationen önskar uppställa, jämte information om vilka cen- trala arbetstagarorganisationer som finns på olika områden. Sluts det med berörda utstationerande arbetsgivare kollektivavtal med tillåtna avvikelser från den lagstiftning har till- syn över, minskar verkets arbete med och kostnader för tillsynen i motsvarande mån. Sammantaget bedöms förslaget i vart fall inte leda till att behöver mera pengar än . Förslaget bedöms leda till att berörda utstationerande arbets- givare sluter det kollektivavtal en svensk arbetstagarorganisation begär eller slutar med utstationeringen här. Antalet stridsåtgärder som faktiskt utlöses och omfattningen av dessa bedöms bli ringa, eftersom redan möjligheten till sådana åtgärder kan antas vara ett tillräckligt effektivt påtryckningsmedel mot de utländska företagen. Kostnaderna för medling i regi och institutets övriga hantering bedöms också bli ringa och kunna av inom ramen för befintliga anslag. Regleringen i utlänningslagen (se avsnitt 7.4) medför att de flesta berörda utstationerade arbetstagare redan har anställningsvillkor i nivå med aktuellt svenskt kollektivavtal. De berörda utländska före- tagens kostnader för anställningsvillkoren bedöms därför inte öka nämnvärt, liksom det inte heller blir särskilt mycket bättre för be- rörda utstationerade arbetstagare som bara undantagsvis lär vara eller bli medlemmar i den kollektivavtalsslutande arbetstagarorgani- sationen. Kostnaderna för arbetstagarorganisationerna och berörda utstatio- nerande arbetsgivare för att uppnå ett kollektivavtal bedöms bli låga, liksom tidsåtgången, eftersom förhandlingsutrymmet i det enskilda fallet kan antas vara litet och då arbetstagarorganisation- erna med förslaget får tillgång till ett så effektivt påtrycknings- medel. Det tillkommer med förslaget kostnader – och tidsåtgång – för berörda utstationerande arbetsgivare för att uppfylla de skyldig- heter som enligt lag följer med ett kollektivavtal och de skyldig- heter utöver anställningsvillkoren som slutna kollektivavtal kan innehålla. Det är svårt att uppskatta storleken av dessa tillkom- mande kostnader och tidsåtgången, eftersom de är beroende av bl.a. kollektivavtalets innehåll och om den kollektivavtalsslutande arbets- tagarorganisationen har någon medlem bland de utstationerade arbetstagarna. Svenska företag bedöms med förslaget få något förbättrad kon- kurrensförmåga i förhållande till berörda utländska företag som får en på motsvarande sätt försämrad konkurrensförmåga i förhållande till företag inom EES och . Kostnaderna för rättsväsendet till följd av förslaget har inte kunnat uppskattas, men de bedöms bli begränsade och kunna av inom befintliga anslag. Mål om tillåtligheten av stridsåtgärder i samband med utstationering av arbetstagare i är i vart fall mycket ovanliga i Arbetsdomstolen och kan inte med förslaget förväntas bli så mycket vanligare. 18.5Företrädare för utstationerande arbetsgivare I fråga om förslaget om företrädare för utstationerande arbetsgivare (avsnitt 15) kan följande sägas. Förslaget syftar till att skydda utstationerade arbetstagare genom att göra det lättare för arbetstagarorganisationer att komma i kon- takt med utstationerande arbetsgivare för att förmå dem att sluta kollektivavtal om anställningsvillkoren för utstationerade arbetstagare. Som beskrivs i det angivna avsnittet har arbetstagarorganisationer upplevt problem med att komma i kontakt med företrädare för utstationerande arbetsgivare som har behörighet att förhandla om och sluta kollektivavtal. Nuvarande regler om anmälan av kontakt- person för utstationerande arbetsgivare bedöms därför inte vara tillräckliga. Eftersom det är en företrädare med behörighet att för- handla om och sluta kollektivavtal som arbetstagarorganisationerna behöver komma i kontakt med, är det svårt att finna ett alternativ till en skyldighet att utse en sådan företrädare. Förslaget har utfor- mats så att det ska lägga så liten börda på utstationerande arbets- givare som möjligt som det ger arbetstagarorganisation- erna en möjlighet att på begäran komma i kontakt med en behörig företrädare för att om möjligt inleda förhandlingar om kollektiv- avtal. Förslaget bedöms vara förenligt med i enlighet med vad som anförs i det angivna avsnittet, och det bedöms också vara förenligt med övriga internationella åtaganden. Förslaget berör, förutom svenska arbetstagarorganisationer och deras medlemmar, utstationerande arbetsgivare, de arbetstagare dessa arbetsgivare utstationerar här, de svenska och utländska före- tag som konkurrerar med dessa arbetsgivare och dessa företags arbetstagare samt det svenska rättsväsendet. Skyldigheten att på begäran utse och informera om en behörig företrädare samt skyldigheten att lämna ett svar på önskemålet om kollektivavtal som förslaget innebär kan förväntas öka kostnaderna något för utstationerande arbetsgivare och ta lite tid. Den arbets- tagarorganisation som gör en begäran får också vissa kostnader, men det får förutsättas att begäran bara görs om organisationen bedömer att det är mer kostnadseffektivt än att använda andra medel för att om möjligt uppnå kollektivavtal. De ökade kostnaderna och tidsåtgången har vägts mot de fördelar för de utstationerade arbetstagarna som ett svenskt kollektivavtal om anställningsvill- koren skulle ha. Skyldigheterna har begränsats till bara det som bedömts nödvändigt. Att arbetsgivare som inte fullgör de föreslagna skyldigheterna kan få kännbara kostnader i form av bl.a. allmänt skadestånd och arbetstagarorganisationerna motsvarande inkomstökning är avsedda verkningar av förslaget i syfte att ge förutsättningar för en kollektiv- avtalsreglering av anställningsvillkoren för utstationerade arbets- tagare. Kostnaderna för rättsväsendet kan med förslaget förväntas öka något, men hur mycket har inte kunnat uppskattas. Med hänsyn till att det bara är på en arbetstagarorganisations begäran som utstatio- nerande arbetsgivare har de föreslagna skyldigheterna, att de flesta utstationerande arbetsgivare bedöms fullgöra sina skyldigheter och det förhållandevis ringa antalet utstationerande arbetsgivare bedöms eventuella kostnadsökningar för rättsväsendet kunna av inom ramen för befintliga anslag. 18.6Förutsebara villkor vid utstationering I fråga om förslaget om förutsebara villkor vid utstationering, som innebär att ska analysera kollektivavtalsvillkor (avsnitt 16.6), kan följande sägas. Förslaget syftar till att göra det förutsebart för potentiella ut- stationerande arbetsgivare, som är etablerade inom EES eller , och deras arbetstagare vilka anställningsvillkor, inklusive lön, som kan behöva tillämpas vid utstationering här på det sätt som krävs enligt . Förslaget är därmed på det sätt som utvecklas i avsnitt 16 både förenligt med och nödvändigt enligt för att i utstationeringssituationer värna den svenska arbetsmarknads- modellen och stärka kollektivavtalens ställning. I SOU 2015:38 finns alternativa förslag, som kommittén bedömt som otillräckliga för att uppnå önskat resultat. Förslaget berör, förutom svenska arbetstagarorganisationer, poten- tiella utstationerande arbetsgivare som är etablerade inom EES eller och deras arbetstagare och .