sou · H4B374 · 2016-11-08 00:00:00 — Intäkter från annonser i partitidning och från hyresverk- samhet är dock tillåtna. Det är också försäljning i liten informell skala såsom av förfriskningar, lotter och loppisvaror förutsatt att intäkterna inte överstiger härrörande från en enskild köpare . När det gäller presidentkandidater så får kostnaderna för val- kampanjen inte överskrida . För kandi- dater till primärval får kostnaderna för valkampanjen inte över- skrida med ett tillägg vars storlek är beroende av antal röstberättigade. För partier finns ingen kostnads- begränsning men partierna har i samband med val träffat frivilliga överenskommelser om ett budgettak för valkampanjerna. Bokföringsskyldighet och revisionsplikt m.m. Ett politiskt partis styrelse och verkställande direktör är ansvariga för att upprätta en årlig finansiell rapport som innefattar en intäkts- redovisning, balansräkning, kassaflödesanalys, noteringar och års- redovisning. Ett parti är dessutom skyldigt att upprätta en koncern- rapport avseende alla enheter som faller under partiet såsom föreningar, lokalorganisationer, bolag, stiftelser och fonder, oavsett om de är registrerade eller inte. Koncernrapporten ska ge en tydlig och heltäckande bild av resultat, tillgångar och kassaflöden i såväl moderorganisationen som underorganisationerna. Enheter inom partiet vars intäkter understiger behöver emellertid inte ingå i partiets koncernredovisning. En valkandidat är skyldig att hålla sina valkampanjfinanser avskilda i förhållande till sin privata ekonomi. Kandidaterna ska ha ett separat bankkonto som alla inkomster och utgifter rörande val- kampanjen måste passera genom. Alla intäkter ska bokföras och underlag sparas. Politiska partier och valkandidater är skyldiga att låta auktori- serade revisorer granska om de har följt bestämmelserna i lagen om politiska partiers och kandidaters finanser och deras skyldighet att lämna information. Inlämnande av årliga redovisningar och vad som ska ingå Enligt lagen ska ett politiskt parti lämna en finansiell koncern- redovisning till den statliga revisionsmyndigheten i vilken partiets och underställda enheters finanser presenteras samlat, dvs. som en enhet. Enheter inom partiet vars intäkter understiger behöver inte ingå. Koncernredovisningen ska innehålla en intäktsredovisning, en balansräkning inklusive kassaflödesanalys, och noteringar. Av intäktsredovisningen ska framgå vilka intäkter partiet har haft fördelade på bl.a. statliga och kommunala bidrag, bidrag från juri- diska respektive fysiska personer i form av pengar, exklusiva rabatter, andra bidrag i natura, medlemsavgifter, hyresintäkter och avkastning av fast och lös egendom samt intäkter från försäljning av tjänster och varor. Noteringarna i den finansiella koncernredovisningen ska inne- hålla information bl.a. om de enheter underställda partiet som koncernredovisningen omfattar och om deras andel och verk- samhet samt i vissa fall (se nedan) bidragsgivarens identitet. Redovisning av enskilda bidrag och bidragsgivares identitet Alla bidrag från juridiska personer ska redovisas öppet med av- seende på bl.a. bidragsgivarens identitet. Det ska också bidrag från fysiska personer vars värde överstiger . Noteringarna i den finansiella koncernredovisningen ska i dessa fall innehålla information om bidragsgivarens namn, bidragets storlek och vad bidraget består av. Bidrag definieras i lagen som bidrag i form av pengar eller annat med ett finansiellt värde, oavsett ursprung eller natur (kontant eller i natura), inklusive exklusiva rabatter, favörer och eftergifter (t.ex. rabatt på annons, hyra eller annan ersättning för användning av fastighet), fri användning av personal (med undantag för volontär- arbete), fri användning av anläggning och utrustning (bortsett från användningen av volontärs personliga egendom som inte används för kommersiella ändamål), avskrivning av restskuld (vare sig delvis eller i sin helhet), ovanliga lånevillkor eller hjälp med finansiering. Bidrag i natura ska värderas till sitt marknadspris. Redovisning av finansiering av valkampanj Om en allians av flera partier deltar i ett val med en gemensam val- kampanj ska de lämna en separat finansiell rapport avseende den gemensamma valkampanjen. Vidare ska en valkandidat till den statliga revisionsmyndigheten lämna en finansiell redovisning avseende sin valkampanj efter valet. Redovisningsperioden sträcker sig enligt lagen från den tidpunkt då valet utlystes av den aktuella politiska organi- sationen, om inte valkandidatens kampanj påbörjades tidigare, till dess att redovisningen lämnas till den statliga revisionsmyndig- heten. För presidentkandidater börjar redovisningsperioden dock då kandidaturen anmäls till justitieministern, om inte valkampanjen påbörjades tidigare. Redovisningen ska innehålla uppgift om intäkter fördelade på bidrag från juridiska och fysiska personer, från kandidaten själv och från dess parti samt kommunala bidrag. Redovisningen ska även avse kostnader och innehålla en balansräkning och noteringar rörande bl.a. bidragsgivarens identitet i samma utsträckning som i ett partis årliga redovisning (se ovan). Valkandidaten ska intyga att uppgifterna i redovisningen är korrekta. Redovisningen ska grans- kas av revisor och revisorns rapport ska fogas till redovisningen. Om en valkandidats redovisning visar en positiv eller negativ balans ska kandidaten lämna en ny redovisning till dess överskottet eller skulden har försvunnit. Valkandidater vars kostnader för valkampanjen understiger är undantagna från redovisningsskyldig- heten. Den statliga revisionsmyndigheten har enligt lagen ansvar för att offentliggöra en sammanfattning av partiernas och kandidaternas finansiella redovisningar som utvisar information om de totala intäkterna och kostnaderna, typer av intäkter och i förekommande fall bidragsgivarnas identitet. Sammanfattningarna publiceras på revisionsmyndighetens webbplats . Den statliga revisionsmyndigheten, som är ett oberoende organ under , utövar tillsyn över att lagen följs. Myndigheten har verktyg för att i såväl formellt som materiellt hänseende kon- trollera partiers och kandidaters redovisningar. Den har rätt att begära tillgång till partiers och kandidaters dokumentation för att verifiera uppgifter i deras redovisningar. Överträdelser av lagens bestämmelser kan – om de har begåtts uppsåtligen eller av grov oaktsamhet – leda till straffrättsliga sanktioner i form av böter eller fängelse . Skyldighet för bidragsgivare som är juridiska personer I lagen om politiska partiers och kandidaters finanser och deras skyldighet att lämna information finns också bestämmelser om att juridiska personer i sin årliga deklaration till skattemyndigheten är skyldig att identifiera bidrag till ett politiskt parti eller en val- kandidat. Grecos rekommendationer och utvärderingar blev medlem i Greco . I en rapport (Greco [2007] 7E) riktade Greco nio rekommendationer till avseende åtgärder för att öka öppenheten i fråga om politiska partiers finansiering. I uppföljningsrapporter (Greco RC-III [2010] 2E) och (Greco RC-III [2012] 2E) konsta- terade Greco att alla rekommendationerna hade uppfyllts av på ett tillfredsställande sätt. I finns i loven om visse forhold vedrørende de politiske partiene (partiloven), LOV-2005-06-17-102, bestämmelser om registrering av politiska partier samt om offentliga och andra bidrag till politiska partier. Vidare finns i denna lag bestämmelser som syftar till att trygga allmänhetens rätt till insyn samt motverka korruption och oönskade bindningar genom öppenhet i fråga om finansieringen av politiska partiers verksamhet. Ett antal ändringar i lagen med syfte att ytterligare öka öppenheten och kontrollen av partiers finansiering infördes . Det finns en föreskrift till lagen, forskrift om visse forhold vedrørende de politiske partiene (partilovforskriften), FOR-2014-02-05-107. Vilka som omfattas av bestämmelserna Lagen innebär en skyldighet för vissa organisatoriska delar av ett politiskt parti att var för sig lämna en intäkts- och kostnads- redovisning till ett centralt register. Skyldigheten gäller politiska partier som är registrerade i ett partiregister och de organisatoriska delar av partierna som omfattas är dess huvudorganisation, centrala 4 Redogörelsen baseras på, förutom i texten nämnda lag, föreskrift, förarbeten och rapporter från Greco, uppgifter till kommittén från det norska Kommunal- och moderniserings- departementet samt från den norska tillsynsmyndigheten som erhållits i samband med kommitténs studiebesök i samt via e-post. , fylkeskommunala organisation, fylkeskom- munala och kommunala organisation. För att ett parti ska bli registrerat i partiregistret krävs bl.a. att det har en organisationsnummer, att partinamnet inte kan förväxlas med annat registrerat partis namn och att minst 5 000 röstberättigade personer stödjer registreringen. Verkningarna av registreringen upphör om partiet inte har ställt upp med vallista i något valdistrikt vid två efter varandra följande Stortingsval. Grupperna i , fylkesting och kommunestyret omfattas inte av lagen. Utanför redovisningsskyldigheten enligt lagen faller också partier som endast ställer upp i val till fylkestinget eller kom- munestyret. I är dessa partier relativt få. Utanför redovis- ningsskyldigheten faller vidare andra organisatoriska delar av partierna än de som räknats upp ovan såsom exempelvis ungdoms- organisationer på nivå, kvinnoorganisationer och andra sidoorganisationer. När det gäller dessa och andra organisationer eller enheter som direkt eller indirekt kontrolleras av eller på annat sätt är knutna till ett redovisningsskyldigt parti eller partiorgani- sation ska dock partiet/partiorganisationen i sin redovisning ta upp bidrag till dem som överstiger ett tröskelvärde varvid bl.a. bidrags- givarens identitet ska anges (se mer om detta nedan). De som är redovisningsskyldiga enligt partilagen sammanfaller med de som har rätt till statligt partistöd enligt samma lag, bortsett från att grupperna i har rätt till statligt partistöd. Kom- munalt och fylkeskommunalt partistöd betalas ut till grupperna i de beslutande politiska församlingarna på dessa nivåer. Det finns enligt uppgift från det norska Kommunal- och moder- niseringsdepartementet cirka 3 400 redovisningsskyldiga organi- sationer. Partier finns det cirka 18–20, varav åtta är representerade i och även övriga är registrerade för val till . Förbud mot anonyma bidrag m.m. Av lagen framgår att partier och partiorganisationer inte får ta emot bidrag från givare som är okända för partiet. Det finns vidare begränsningar i fråga om vilka bidrag som får tas emot från utländska och offentligrättsliga subjekt. Med bidrag menas i detta sammanhang alla former av stöd. I förarbetena till lagen (Ot.prp.nr 84 [2004–2005] s. 38, 80–81) anges att allmänna bidrag givna genom lotterier, in- samlingsbössa eller kollekt inte räknas som anonyma bidrag. Vidare anges att givare som förhållandevis lätt kan spåras upp, exempelvis via bankkontonummer, inte räknas som anonyma. Enligt vad som framhålls i förarbetena kan partiet behålla ett bidrag under tröskel- värdet från en sådan givare och om bidraget överstiger tröskelvärdet kan partiet ta kontakt med givaren och få besked om denne vill låta sina identitetsuppgifter bli offentliga eller ta tillbaka bidraget. Olovliga bidrag ska enligt lagen betalas tillbaka till givaren från det att de mottagits. Sådana bidrag som inte kan betalas tillbaka till givaren ska överföras till statskassan inom samma frist. Alla bidrag som inte betalats tillbaka eller överförts till statskassan inom fristen ska tas upp i den redovisning av intäkter och kostnader som partier och partiorganisationer ska ge in till ett centralt register (se nedan). Av förarbetena till lagen(Ot.prp.nr 84 [2004–2005] s. 30–31, 35 och 38) framgår att en remissinstans ansåg att det krävdes ytter- ligare utredning och analys innan ett förbud mot anonyma gåvor infördes. Den norska regeringen anförde att anonyma gåvor hörde till ovanligheterna men att det inte kunde uteslutas att anonymitet kunde komma att användas för att kringgå den nya lagen. Enligt regeringen var det vidare viktigt med hänsyn till det demokratiska systemet att partierna kände till sina sponsorers identitet, något som vägde tyngre än hänsyn till enskilda givares behov av anony- mitet. Räkenskaps- och bokföringsskyldighet samt revisionsplikt De partier och partiorganisationer som omfattas av lagen har räkenskaps- och bokföringsplikt. Om de har årliga intäkter under- stigande , bortsett från offentligt stöd, är de dock befriade från detta. Av lagen framgår även att partier och partiorganisationer är skyldiga att ha ett räkenskapssystem, i vilket transaktioner och dispositioner registreras, som gör det möjligt att kontrollera att uppgifterna i deras intäkts- och kostnadsredovisningar är riktiga. Dokumentation och räkenskapsmaterial ska bevaras . Ett partis huvudorganisation, men inte övriga partiorganisationer, är enligt lagen skyldig att låta en offentligt godkänd revisor granska redovisningarna. Inlämnande av årliga redovisningar och vad som ska ingå De politiska partier och partiorganisationer som omfattas av lagen är skyldiga att , senast efter räkenskapsårets avslutande, lämna en redovisning av sina intäkter och kostnader . Om de har årliga intäkter understigande , bortsett från offentligt stöd, är de befriade från redo- visningsplikten och endast skyldiga att lämna en försäkran om att intäkterna understigit denna nivå. Redovisningen eller försäkran ska ges in till ett centralt register. Redovisningen ska såvitt avser intäkter innehålla en fullständig översikt av partiets eller partiorganisationens intäkter fördelade på bland annat offentligt stöd, intäkter av egen verksamhet, bidrag från privatpersoner, företag, organisationer på arbetsmarknaden och andra samt interna överföringar. Redovisningen ska innehålla en förklaring om att partiet eller partiorganisationen inte har haft några intäkter, kostnader, skulder eller tillgångar som avviker från vad som uppgetts i redovisningen. Den ska undertecknas av ledaren för partiet eller partiorgani- sationen och minst en annan styrelsemedlem. Partier och partiorganisationer är skyldiga att minst en gång ge det centrala registret upplysning om vem som är kontakt- person för dem, en uppgift som ska bekräftas av partiets huvud- organisation. Redovisning av enskilda bidrag och bidragsgivares identitet Bidragets värde och givarens identitet ska uppges i redovisningen om ett eller flera bidrag tas emot från samma givare under ett räken- skapsår med ett värde om sammanlagt till en huvudorganisation, till en partiorga- nisation på fylkeskommunal nivå och till en partiorganisation på nivå. Bidrag till ungdomsorga- nisation följer reglerna för bidrag till partiet på motsvarande nivå. Om ett parti eller en partiorganisation har ingått ett politiskt eller affärsmässigt avtal med en bidragsgivare ska detta tas upp i redovisningen tillsammans med bidragsgivarens identitet, detta oavsett bidragets storlek. Om ett sponsorsavtal har ingåtts till ett värde överstigande de ovan nämnda beloppsgränserna ska detta tas upp i redovisningen tillsammans med sponsorns identitet. Bidrag överstigande de ovan nämnda beloppsgränserna till organisationer eller enheter som direkt eller indirekt kontrolleras av eller på annat sätt är knutna till partiet eller partiorganisationen, ska tas upp i redovisningen tillsammans med bidragsgivarens identitet. Privatpersoner ska identifieras med namn och bostadskommun medan andra bidragsgivare, långivare eller sponsorer ska identi- fieras med namn och postadress. Med bidrag menas i detta sammanhang pengabidrag och värdet av varor, tjänster och andra motsvarande prestationer som mot- tagits vederlagsfritt eller till underpris. Undantag görs för bidrag från privatpersoner som består av ordinärt arbete som inte kräver särskilda kvalifikationer och inte heller ingår i bidragsgivarens yrkesmässiga verksamhet. Undantag görs också för utlån av lokaler och andra föremål från privatpersoner som inte sysslar med det inom ramen för sin yrkesmässiga verksamhet. Andra bidrag än pengabidrag får vidare undantas från redovisningen om dess värde understiger de beloppsbegränsningar som nämnts ovan i fråga om när bidragsgivarens identitet ska redovisas. I förarbetena till lagen berördes vilka uppgifter om bidrags- givares identitet som skulle redovisas(Ot.prp.nr 84 [2004–2005] s. 50, 56). hade i sitt remissyttrande väckt frågan om namn och bostadkommun var tillräckligt – särskilt i större kommuner. Den norska regeringen ansåg att detta kunde vara en poäng. Begränsade personupplysningar kunde få till följd att namn på givare felaktigt offentliggörs när exempelvis två olika givare med samma namn från samma kommun står bakom gåvor som var för sig ligger under gränsvärdet men som uppfattas som gåvor från en och samma givare. Regeringen ansåg emellertid att partierna kunde förutsättas ha fler upplysningar om bidragsgivarna än namn och hemkommun och att situationer som den nämnda därmed inte skulle uppstå. Ett annat, mer aktuellt, problem ansåg den norska regeringen vara att en enskild person uppmärksammas i media för att ha gett bidrag till ett politiskt parti när det i verklig- heten är en annan person med samma namn och från samma hem- kommun som gett bidraget. En sådan situation skulle helt klart kunna uppfattas som obehaglig för den som felaktigt utpekas som bidragsgivare. Regeringen ansåg att det med hänsyn härtill fanns anledning att överväga om även andra personuppgifter som exem- pelvis ålder och bostadsadress, skulle uppges. Bland annat för att minska exponeringen av gåvogivaren valde den norska regeringen, trots det sagda, att begränsa personuppgifterna till namn och hem- kommun. Särskild redovisning under valår Under valår är partierna och partiorganisationerna skyldiga att till det centrala registret särskilt redovisa mottagna bidrag överstigande . Sådan särskild redovisning ska ske från det att bidraget mottogs, dock före valdagen. Redovisningen omfattar inte kandidater I partiloven finns en bestämmelse enligt vilken departementet i föreskrift kan utfärda regler om att ett partis eller en partiorgani- sations redovisning helt eller delvis även ska omfatta finansieringen av valkampanjer för kandidater som representerar partiet eller parti- organisationen och som utses till representant i en folkvald för- samling. Det finns inga sådana regler. Av förarbetena (prop. 140 L [2011–2012] s. 90 f.) framgår att bakgrunden till nämnda bestämmelse i lagen är att det norska systemet är starkt partiorienterat men att detta kan för- ändras och att lagen därför anses behöva ha en viss flexi- bilitet. Det konstateras att har undgått en rekommendation från Greco om att likställa kandidater med politiska partier i fråga om redovisningsskyldigheten. I förarbetena uttalas att en eventuell framtida redovisning av kandidaters valkampanj bör göras som en del av partiets eller partiorganisationens ordinarie redovisning. Detta motiveras med att det, med hänsyn till den stora mängd kandidater som skulle komma att omfattas, skulle innebära en alltför stor administrativ börda för det allmänna om varje kandidat skulle lämna sin egen redovisning. Av lagen framgår att redovisningarna ska sammanställas i ett centralt register som ska vara offentligt tillgängligt på ett ändamålsenligt sätt, exempelvis på elektronisk väg. Av partilovforskriften framgår att Statistisk sentralbyrå (SSB) ska föra detta register. Av föreskrif- ten framgår också att alla partier och partiorganisationer ska lämna sina redovisningar genom ett standardiserat elektroniskt verktyg som SSB har etablerat och ansvarar för. Uppgifterna offentliggörs på webbplatsen . I samband med att partilagen infördes inrättades ett nytt oberoende förvaltningsorgan med uppgift att utöva tillsyn över att finansieringsbestämmelserna i lagen efterlevs och fatta beslut om sanktioner, Partilovnemnda. Genom lagändringar som infördes fick Partilovnemnda större möjlighet att kontrollera in- rapporterade uppgifter och ett vidare spektra av sanktioner vid brott mot lagen infördes. Enligt lagen ska Partilovnemnda ha fem medlemmar, varav ordföranden ska ha domarkompetens. Medlem- marna utnämns av regeringen åt gången. Om Partilovnemnda finner det nödvändigt kan ett partis eller partileds efterlevnad av reglerna kontrolleras. Sådan kontroll utförs av ett särskilt kontrollorgan, Partirevisjonsutvalget. Kontrollorganet kan kräva att partiet eller partiledet lägger fram all dokumentation av betydelse. Partirevisjonsutvalget ska också på anmodan av Partilov- nemnda göra rutinkontroller av redovisningsskyldiga partiers och partileds efterlevnad av reglerna. Partilovnemnda ska till departementet avge en rapport om sin verksamhet. Vid brott mot lagens regler om partifinansiering kan avdrag på det statliga partistödet göras. Hur stort avdrag som ska göras avgörs av Partilovnemnda, med beaktande av hur mycket stöd partiet eller partiledet kan ansöka om det aktuella året och överträdelsens grov- het och varaktighet. Förstagångsregelbrott av mindre omfattning kan sanktioneras med formell varning. Partilovnemnda ska vid brott mot förbudet att motta anonyma bidrag besluta om återkrav av utbetalt statligt partistöd med belopp motsvarande det fulla värdet av det olovligen mottagna bidraget. Ett sådant beslut kan prövas av domstol. Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet gör sig skyldig till väsentligt brott eller upp- repat brott mot förbudet mot anonyma bidrag, straffas med böter eller fängelse i högst . Grecos rekommendationer och utvärderingar anslöt sig till Greco . I en rapport (Greco [2008] 6E) riktade Greco sex rekom- mendationer till avseende åtgärder för att öka öppenheten i fråga om politiska partiers finansiering. I en uppföljningsrapport (Greco RC-III [2013] 5E) konstaterade att alla sex rekommendationerna hade uppfyllts av på ett tillfreds- ställande sätt. En lag om finansieringen av politiska partier trädde i kraft i Neder- länderna . Lagens syfte är att öka öppenheten och insynen i partiers finansiering och den ersatte en tidigare lag om statligt stöd till politiska partier. Vilka som omfattas av bestämmelserna Enligt lagen ska alla partier som är representerade i parlamentet till inrikesministern lämna in en redovisning av hur de har finansierat sin verksamhet under det föregående kalenderåret. Redovisningen ska avse partiets verksamhet på central nivå. 5 Redogörelsen baseras på de rapporter från Greco som nämns i texten samt på uppgifter till kommittén från i , . Vissa av lagens bestämmelser, som rör redovisning av och begränsningar i fråga om bidrag (se nedan), gäller i samband med val även valkandidater, inklusive sådana valkandidater som inte är med- lemmar i ett parti. För valkandidater som tillhör ett parti är det partiet som är redovisningsskyldigt. Lagen om finansieringen av politiska partier innehåller vidare vissa bestämmelser rörande institutioner som är associerade med ett politiskt parti. Bestämmelserna innebär bl.a. en skyldighet för sådana institutioner att registrera och redovisa mottagna bidrag (se vidare nedan). De associerade institutioner som avses omfattar för varje politiskt parti ett vetenskapligt institut, en ungdomsorgani- sation, ett verksamhet samt därutöver juridiska personer vars enda eller huvudsakliga syfte är att bedriva verk- samhet för partiet, förutsatt att verksamheten är till klar förmån för partiet. Vad som ska ingå i partiernas årliga redovisningar Ett partis årliga redovisning ska ge en korrekt bild av partiets finan- siella situation och omfatta information om intäkter, tillgångar, kostnader och skulder. Enligt departementets närmare instruk- tioner till lagen ska redovisningen av intäkter inkludera information om bl.a. medlemsavgifter, statliga bidrag, intäktsbringande verksam- heter och bidrag i natura. Redovisning av enskilda bidrag och bidragsgivarens identitet