sou · H4B381d2 · 2016-11-25 00:00:00 — medel och för annan redovisning. för annan redovisning. Beslut om utmätning enligt Beslut om utmätning enligt 7 kap. utsökningsbalken får läm- 7 kap. utsökningsbalken får läm- nas ut till gäldenärens arbetsgiv- nas ut till svarandens arbetsgiv- are när det behövs för verk- are när det behövs för verk- ställighet av beslut om indrivning. ställighet av beslut om indrivning. 2 kap. 3 § 6 lagen (2001:184) om 2 kap. 3 § 6 lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Krono- behandling av uppgifter i Krono- får uppgifter ur utsöknings- och får uppgifter ur utsöknings- och indrivningsdatabasen om en fysisk indrivningsdatabasen om en fysisk ter som avses i 2 § 4 och 10 samt ter som avses i 2 § 4 och 10 samt uppgift om skuldens storlek för uppgift om skuldens storlek för fordringar som drivs in i allmänt drivs in i mål 144 SFS senaste lydelse 2012:242. mål lämnas ut till 1.prövningsmyndigheter en- ligt 4 § lagen (1998:492) om bilut- hyrning och 2 kap. 1 § taxitrafik- förordningen (2012:238), och 2.behörig myndighet enligt 1 kap. 4 § yrkestrafikförord- ningen (2012:237). Uppgifterna får sambearbetas med uppgifter i vägtrafikregistret 1.innehavare av tillstånd till biluthyrning och övriga prövade som avses i 8–10 §§ lagen (1998:492) om biluthyrning, 2.innehavare av tillstånd att bedriva yrkesmässig trafik och övriga prövade som avses i 2 kap. 2 och 3 §§ yrkestrafiklagen (2012:210), och 3.innehavare av taxitrafiktill- stånd och övriga prövade som avses i 2 kap. 6, 7 och 15 §§ taxitrafiklagen (2012:211). som ska handläggas enligt lagen (1993:891) om indrivning av stat- liga fordringar lämnas ut till 1.prövningsmyndigheter en- ligt 4 § lagen (1998:492) om bilut- hyrning och 2 kap. 1 § taxitrafik- förordningen (2012:238), och 2.behörig myndighet enligt 1 kap. 4 § yrkestrafikförord- ningen (2012:237). Uppgifterna får sambearbetas med uppgifter i vägtrafikregistret 1.innehavare av tillstånd till biluthyrning och övriga prövade som avses i 8–10 §§ lagen (1998:492) om biluthyrning, 2.innehavare av tillstånd att bedriva yrkesmässig trafik och övriga prövade som avses i 2 kap. 2 och 3 §§ yrkestrafiklagen (2012:210), och 3.innehavare av taxitrafiktill- stånd och övriga prövade som avses i 2 kap. 6, 7 och 15 §§ taxitrafiklagen (2012:211). Denna förordning träder i kraft som regeringen bestämmer. förordning om ändring i förordningen (2007:781) med instruktion för Regeringen föreskriver att det i förordningen (2007:781) med instruktion för ska införas en ny para- graf, 16 a §, av följande lydelse. Bestämmelsen i 21 § 3–5 myn- ska inte tillämpas om myndig- hetens beslut fattas genom auto- Denna förordning träder i kraft som regeringen bestämmer. Enligt 6 § förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning ska en konsekvensutredning innehålla en bedömning av om sär- skilda hänsyn behöver tas när det gäller tidpunkten för ikraft- trädande och om det finns behov av speciella informationsinsatser. Vårt förslag: Författningsförslagen ska träda i kraft vid det års- skifte som regeringen bestämmer. En del av våra förslag, t.ex. förslaget hur normal- och förbehålls- beloppet ska beräknas i löneutmätningsförfarandet, förutsätter vissa praktiska förberedelser hos . När sådant arbete kan vara slutfört är svårt att bedöma . Enligt vår uppfattning är det därför lämpligt att det överlåts på regeringen att bestämma tidpunkten för ikraftträdandet. När det gäller genom- förandet av övriga lagändringar kan regeringen bestämma om dessa bör ske samlat eller om de kan träda i kraft . Vi föreslår därför att författningsändringarna ska träda i kraft som regeringen bestämmer. kommer behöva uppdatera visst infor- mationsmaterial. Informations- och eventuella utbildningsinsatser kräver givetvis förberedelser men är inte av den omfattningen att de bör påverka datum för ikraftträdande. Vårt förslag: Det införs en övergångsbestämmelse som innebär att för det som i annan lag eller förordning benämns exekutions- titel ska det som i denna balk föreskrivs om utsökningstitel gälla. Vår bedömning: Det finns i övrigt inte något behov av över- gångsbestämmelser. Vi föreslår olika språkliga ändringar i regelverket utan att ändring- arna i sig innebär någon förändring i sak. Vi föreslår bl.a. att be- greppet exekutionstitel ska bytas ut mot utsökningstitel. Ändringen är endast språklig och innebär således inte någon ändring i sak. Med en exekutionstitel följer möjlighet till verkställighet enligt utsök- ningsbalkens bestämmelser. För att inte utesluta framtida möjlighet till verkställighet av utsökningstitlar, som i annan lagstiftning be- nämns exekutionstitlar, bör det införas en övergångsbestämmelse som innebär att för det som i annan lag eller förordning benämns exekutionstitel ska det som i denna balk föreskrivs om utsöknings- titel gälla. Vi föreslår t.ex. inte ändringar i och rådets förordning (EG) nr 805/2004 av om inför- ande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar (för- ordningen om den europeiska exekutionstiteln). Utgångspunkten när det gäller ikraftträdande av processrättslig lagstiftning är att nya regler ska börja gälla genast efter ikraft- trädandet. Det innebär att de ska tillämpas på varje processuell före- teelse som inträffar efter det att regleringen har trätt i kraft. Det finns enligt vår bedömning inte behov av några övergångsbestäm- melser för våra förslag som innebär ändringar av processuella för- faranderegler. Vi har gjort bedömningen att det inte finns något behov av över- gångsbestämmelser för de övriga lagförslag som lämnas. 15.1Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken (1981:774) Allmänt om förslagen till lagändringar i utsökningsbalken Förslagen till ändringar i utsökningsbalken har till övergripande syfte att göra regleringen modern, tydlig och enkel att tillämpa. Förslagen innehåller emellertid även flera förändringar i sak i förhållande till nuvarande regler. Uppdraget har varit mycket omfattande och tiden för uppdragets genomförande knapp. Av tidsskäl omfattar författ- ningskommentaren därför i första hand de mer genomgripande för- ändringar som föreslås. Utsökningsbalkens första till tredje kapitel och sextonde upphävs och ersätts av nya kapitel. Bestämmelser om avhysning, som finns i nuvarande sextonde kapitlet, förs över till ett nytt femtonde kapitel. I ett nytt sextonde kapitel finns bestämmelser om handräckning samt kvarstad och andra säkerhetsåtgärder. För de bestämmelser som har sin motsvarighet i nuvarande be- stämmelser är tidigare motiv fortfarande relevanta och kan tjäna som vägledning för tillämpningen. En del paragrafer har endast fått ny paragrafnumrering, ändrats språkligt eller så har ändringar av para- grafhänvisningar gjorts. Om den föreslagna paragrafens sakliga inne- håll motsvarar nuvarande reglering anger vi endast vilken paragraf den motsvarar enligt nuvarande bestämmelser. Förarbetena till den tidigare bestämmelsen och praxis kan, om inget annat anges, alltjämt ge vägledning för tillämpningen. De bestämmelser där ändringar görs som endast innebär att ord och begrepp i olika böjningsformer byts ut mot andra ord i mot- svarande böjningsform, utan att ändringarna innebär någon ändring i sak, kommenterar vi inte särskilt. Inte heller kommenterar vi sär- skilt andra ändringar som endast är av språklig karaktär. på ord och begrepp som vi genomgående ändrar i utsökningsbalken är: •Exekutionstitel byts ut mot utsökningstitel. •Exekutiv byts ut mot tvångsvis. •Allmänna mål och enskilda mål utmönstras ur regelverket. När särreglering alltjämt ska gälla för mål som ska handläggas enligt lagen om indrivning av statliga fordringar m.m. anges det uttryck- ligen. •Medel byts ut mot pengar. •Utrop byts ut mot budgivningsförfarande. •Inrop byts ut mot bud. •Inroparen byts ut mot den som vunnit budgivningen. Första avdelningen – Övergripande bestämmelser om utsökning 1 § Denna balk reglerar utsökning. Utsökning är utmätning, avhysning, handräckning samt verkställighet av kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd. Utsökning utförs av . Om det i annan lag har meddelats bestämmelse som avviker från denna balk, gäller den bestämmelsen. Paragrafens första stycke anger tillämpningsområdet för balken, näm- ligen utsökning. Med utsökning avses utmätning, avhysning, hand- räckning samt verkställighet av kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd. Utsökning utförs av . Första stycket mot- svarar delvis nuvarande reglering i 1 kap. 1 och 3 §§. Andra stycket klargör att utsökningsbalken är subsidiär till annan lag. Bestämmelsen motsvarar nuvarande reglering i 1 kap. 2 §. 2 § Balken innehåller följande avdelningar och kapitel. Första avdelningen – Övergripande bestämmelser om utsökning Kap. 1 – Inledande bestämmelser Kap. 2 – Bestämmelser om utsökningstitlar Andra avdelningen – Bestämmelser om förfarandet Kap. 3 – Inledande bestämmelser Kap. 4 – Utmätning Kap. 5 – Undantag från utmätning Kap. 6 – Säkerställande av utmätning Kap. 7 – Utmätning av lön m.m. Kap. 8 – Allmänna bestämmelser om försäljning m.m. Kap. 9 – Försäljning av lös egendom i allmänhet och indrivning av utmätt fordran m.m. Kap. 10 – Försäljning av registrerat skepp Kap. 11 – Försäljning av registrerat luftfartyg m.m. Kap. 12 – Försäljning av fast egendom Kap. 13 – Redovisning av pengar Kap. 14 – Verkan av försäljning m.m. Kap. 15 – Avhysning Kap. 16 – Handräckning samt kvarstad och andra säkerhetsåtgärder Tredje avdelningen – Bestämmelser om kostnader och överklagande Kap. 17 – Kostnader Kap. 18 – Överklagande Paragrafen är en innehållsförteckning över balkens olika avdelningar och kapitel. Bestämmelsen har inte någon motsvarighet i nuvarande regelverk. Balken är uppdelad i följande tre avdelningar: Första avdelningen – Övergripande bestämmelser om utsökning Andra avdelningen – Bestämmelser om förfarandet Tredje avdelningen – Bestämmelser om kostnader och överkla- gande. Jämfört med nuvarande reglering har rubrikerna till kapitel 8, 13 och 14 ändrats för att bättre återspegla innehållet i respektive kapi- tel. Kapitel 1–3, 15 och 16 är nya kapitel. 3 § Utsökning ska genomföras snabbt och effektivt och syfta till att till- godose sökandens rätt med beaktande av svarandens rättigheter enligt vad som föreskrivs i denna balk. Paragrafen tydliggör målsättning och syfte för utsökning. som utsökning ska ske snabbt och effektivt för att tillgodose sökan- dens rätt måste åtgärderna också beakta svarandens rättigheter en- ligt vad som föreskrivs i balken. Bestämmelsen har inte någon mot- svarighet i nuvarande regelverk. 4 § När barn påverkas av ett beslut eller annan åtgärd enligt denna balk ska barnets bästa särskilt beaktas. Paragrafen, som inte har någon motsvarighet i nuvarande regel- verk, lagfäster principen om barnets bästa. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.11. Barnets bästa ska särskilt beaktas när barn påverkas av ett beslut eller annan åtgärd enligt utsökningsbalken. Med barn avses varje människa under . Bestämmelsen gäller generellt i hand- läggning av utsökningsmål och är tillämplig i förhållande till samtliga åtgärder och beslut under utsökningsförfarandet. Bestämmelsen är en anpassning till artikel 3 som föreskriver att barnets bästa ska komma i främsta rummet. Den bestämmelsen tar inte enbart sikte på mål där barn intar partsställ- ning, utan över huvud taget mål där barn direkt eller indirekt berörs av en fråga. Barnets bästa hänger nära samman med arti- kel 12 enligt vilken barn har rätt att fritt uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör barnet, varvid barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. Eftersom det utsöknings- rättsliga regelverket innehåller reglering om hur staten genom tvång får inskränka enskildas rättigheter för att framtvinga betalning eller annan prestation, utan att alltid tillmäta svarandens åsikter någon betydelse, får detta givetvis även återverkan på svarandens barn. Att barnets bästa lagfästs innebär således inte att barnet ska tillfrågas innan en utsökningsåtgärd vidtas. Däremot kan det finnas anled- ning för att informera sig om hur barn påverkas när valet står mellan olika åtgärder. Att barnets bästa sär- skilt ska beaktas innebär att barnets intresse ska väga tungt vid en avvägning mot andra intressen, men barnets intresse behöver inte vara avgörande. För utsökningsförfarandets del kan frågan om barnets bästa t.ex. aktualiseras i samband med att överväger hur barn ska bemötas i samband med förrättningar i bostad och vid verkställighet av avhysning när barn är närvarande, vilken avhysnings- metod som ska tillämpas när det står klart att barn berörs och hur lång löneutmätningsperiod som kan accepteras innan någon annan tillgång utmäts, möjligheten att beviljas anstånd vid löneutmätning och vid bedömningen av svarandens och dennes familjs behov av beneficium. Frågor i utsökningsförfarandet som endast perifert berör barn torde dock endast undantagsvis aktualisera Kronofogdemyn- dighetens skyldighet att beakta och utreda barnets bästa. Processen att komma fram till barnets bästa kräver ett aktivt övervägande i det enskilda fallet. Det är således inte tillräckligt att i allmänna ordalag utifrån ett generellt betraktelsesätt konstatera att något är till ett barns bästa utan det måste bedömas i det konkreta fallet och redovisas. Det som är bäst för ett barn behöver inte vara det för ett annat barn. För del kan det finnas anledning att i beslut särskilt redovisa när barnets bästa har påverkat valet av en viss verkställighetsåtgärd eller varit avgörande för ett visst ett beslut. I första hand ankommer det på parterna att se till att Krono- fogdemyndigheten har tillgång till den utredning som kan behövas för att olika åtgärder eller beslut ska kunna vägas mot barns bästa, men har också genom sin skyldighet att utöva processledning (se 3 kap. 4 §) ett ansvar att se till att parterna kompletterar utredningen med nödvändigt underlag för att barns bästa ska kunna beaktas. Kommer fram till att utredningen behöver kompletteras ska myndigheten verka för att bristen avhjälps eller ex officio se till att frågorna blir tillräckligt utredda. 5 § En åtgärd enligt denna balk får vidtas bara om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den som berörs av åtgärden. får upphäva ett beslut som inte har fått laga kraft om det är uppenbart att beslutet inte är proportionerligt. Krono- fogdemyndigheten ska höra sökanden innan beslutet upphävs om inte sär- skilda skäl föranleder annat. Vidtagna åtgärder ska inte återgå förrän be- slutet om upphävande har fått laga kraft. När ett beslut enligt andra stycket har fått laga kraft ska Kronofogde- myndigheten upphäva andra beslut som till följd av beslutet enligt andra stycket kan verkställas. Detsamma gäller om Kronofogdemyn- digheten med stöd av första stycket fattat ett beslut att inte vidta ytter- ligare åtgärder och det beslutet fått laga kraft. Paragrafen lagfäster proportionalitetsprincipen och föreskriver en möjlighet för att upphäva beslut som inte har fått laga kraft om det är uppenbart att beslutet inte är propor- tionerligt. Övervägandena finns i avsnitt 4.3.12. Proportionalitetsprincipen är en allmän rättsgrundsats som gäller utan särskilt lagstöd. Principen ska beaktas när Kronofogdemyndig- heten vidtar åtgärder och fattar beslut i utsökningsförfarandet. Hur noggrann avvägning måste göra i varje enskilt fall beror på vad beslutet eller åtgärden handlar om. Även om proportionalitetsprincipen gäller utan uttryckligt lagstöd har principen kodifierats i bl.a. skatteförfarandelagen (2011:1244). I är proportionalitetsprincipen lagfäst när det gäller användningen av tvångsmedel i straffprocessen, t.ex. vid häktning (24 kap. 1 § RB) och kvarstad (26 kap. 1 § RB). Både Europadom- stolen och nationella domstolar har lämnat vägledning för innehållet i och bedömningen av principen i flera avgöranden. I första stycket lagfästs proportionalitetsprincipen. Principen innebär att ska göra en proportionalitets- bedömning i samband med åtgärder under hela utsökningsförfaran- Bestämmelsen gäller generellt i hand- läggning av utsökningsmål och är tillämplig i förhållande till samt- liga åtgärder och beslut under förfarandet. Detta innebär att en åtgärd enligt balken endast får vidtas om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den som berörs av åtgärden. Vid val av åtgärd ska det eller de alternativ väljas som uppnår syftet genom minst ingripande åtgärder med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Vid proportionalitetsbedömningen ska så långt det är möjligt efter- strävas att svaranden ska göra rätt för sig som onödig skada för parterna ska undvikas. Sökandens intresse av snabb och effektiv verkställighet väger tungt vid proportionalitetsbedömningen. Vidare ska verkställigheten ske så enkelt och resurseffektivt som möjligt. Vid bedömningen av om en åtgärd är proportionerlig ska samtliga omständigheter som är kända för vägas in i bedömningen. Om verkställigheten berör barn ska även bestämmel- sen om barnets bästa beaktas. Eftersom prövningen är högst indi- viduell kan bedömningen leda till att det som är en proportionerlig åtgärd i ett fall inte är det i ett annat fall. Proportionalitetsprincipen torde sällan leda till att verkställighets- åtgärder inte sker. Däremot kan proportionalitetsprincipen i vissa fall leda till att alternativa verkställighetsformer väljs eller att utmät- ningsordningen i ett visst ärende frångås. Ett exempel skulle kunna vara att fast egendom som inte utgör permanentbostad utmäts före en bostadsrätt eller annan lös egendom som utgör svarandens bostad. Om det behövs på grund av svarandens situation kan Krono- fogdemyndigheten meddela anstånd enligt gällande bestämmelser. Att ska tillämpa proportionalitetsprincip- en betyder inte att myndigheten kan avvakta med verkställigheten . Gällande tidsfrister ska fortfarande gälla. ska göra proportionalitetsbedömningen oavsett om det finns en eller flera utmätningsbara tillgångar. Vid bedömningen av om en åtgärd eller ett beslut i samband med verk- ställighetsåtgärder är proportionerligt kan bl.a. följande omständig- heter vägas in. 2.Utmätningsbeslutet och andra underliggande beslut. 5.Alternativa möjligheter att betala skulden. 8.Tredje mans intressen. Det går inte att sätta upp några bestämda kriterier varken för när en verkställighetsåtgärd alltid får ske eller när en åtgärd alltid ska vägras. De olika omständigheterna måste värderas för sig och vägas mot varandra. Därefter måste det göras en sammanvägd bedömning. Viss vägledning för tillämpningen lämnas i avsnitt 4.3.12. Genom andra stycket införs en möjlighet för Kronofogdemyn- digheten att upphäva ett beslut som inte har fått laga kraft om det är uppenbart att beslutet inte är proportionerligt. Bestämmelsen ska bara tillämpas i undantagsfall när det skulle leda till orimliga resultat om beslutet blev bestående. Bestämmelsen skiljer sig från bestäm- melsen om rättelse i 4 kap. 34 § på så sätt att rättelse bara kan för- anledas av omständigheter som förelåg för beslutet medan proportionalitetsprincipen kan användas både när det gäller omständigheter som förelåg vid beslutet men även för senare inträf- fade omständigheter. Innan ett beslut upphävs ska som huvud- regel höra sökanden. Detta kan underlåtas om det finns särskilda skäl, exempelvis om det visat sig att det inte går att få tag på sökan- den eller om saken brådskar. För att vidtagna åtgärder ska återgå krävs att beslutet om upphävande har fått laga kraft. I tredje stycket klargörs att om upphävt ett beslut med stöd av andra stycket ska också undanröja andra underliggande beslut som kan verkställas. Om det visat sig att det inte är proportionerligt att sälja en fastighet, men har anledning att anta att en försäljning kan komma till stånd , t.ex. att svarandens omständigheter kommer att förändras, bör det underliggande utmätningsbeslutet inte upphävas så länge tidsfristen för försäljningen inte löpt ut. Egendom ska inte kunna vara utmätt än . I 6 kap. 17 § UF införs ett tillägg som innebär att Kronofogde- myndigheten, när ett beslut om utmätning hävts enligt förevarande bestämmelse, ska underrätta sökanden, svaranden och andra personer vars rätt berörs av beslutet. Om utmätningsbeslutet har överklagats ska även tingsrätten, alternativt överrätten, underrättas. 1.Utsökningsmål: Mål som handläggs enligt denna balk. 2.Verkställighet: Tvångsvist genomförande av det som framgår av en utsökningstitel. 3.Utmätning: Verkställighet genom ianspråktagande av den betalnings- skyldiges egendom eller fordran (sakutmätning) eller lön eller annan för- mån som avses i 7 kap. 1 § (löneutmätning). 4.Avhysning: Verkställighet av en skyldighet för tidigare ägare eller nyttjanderättshavare att flytta från fast egendom, en bostadslägenhet eller något annat utrymme i en byggnad. 5.Handräckning: Verkställighet av en skyldighet att fullgöra eller under- låta något som avser annat än betalningsskyldighet, avhysning, kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd. 6.Tvångsvis försäljning: försäljning av utmätt egendom som sker genom offentlig auktion eller genom försäljning efter infordran av bud. 7.Offentlig auktion: Försäljning av egendom där intressenter i öppen konkurrens genom bud anger det pris de är beredda att betala för den utbjudna egendomen. 8.Sökande: Den som begär utsökning. 9.Svarande: Sökandens motpart i utsökningsmålet. 10.Tredje man: Annan person än sökanden eller svaranden. 11.Sekundogäldenär: Tredje man hos vilken en svarande har en fordran. 12.Sakägare: Sökanden, svaranden och tredje man som innehar en fordran eller rättighet som berörs av utsökning. Bestämmelser om utsökningstitlar och under vilka förutsättningar de får verkställas finns i andra kapitlet. Paragrafens första stycke innehåller definitioner av ord och begrepp som används i balken. Det finns inte någon motsvarande bestäm- melse i nuvarande regelverk. Vissa av de definierade orden finns intagna i andra bestämmelser i balken. Definitionerna innebär inte några ändringar i sak. Enligt första punkten kallas mål som handläggs enligt balken för utsökningsmål. I andra punkten definieras begreppet verkställighet som tvångs- vist genomförande av det som framgår av en utsökningstitel. I hela balken har begreppet exekutionstitel genomgående bytts ut mot ut- sökningstitel. Ingen förändring i sak är avsedd. Enligt en övergångs- bestämmelse ska det som i denna balk föreskrivs om utsökningstitel gälla för det som i annan lag eller förordning benämns exekutions- titel. I tredje punkten anges att utmätning är verkställighet genom ianspråktagande av den betalningsskyldiges egendom eller fordran (sakutmätning) eller lön eller annan förmån som avses i 7 kap. 1 § (löneutmätning). Avhysning definieras i fjärde punkten som verkställighet av en skyldighet för tidigare ägare eller nyttjanderättshavare att flytta från fast egendom, en bostadslägenhet eller något annat utrymme i en byggnad. Denna definition motsvarar definitionen i nuvarande 16 kap. 1 §. I femte punkten anges att handräckning är verkställighet av en skyldighet att fullgöra eller underlåta något som avser annat än betal- ningsskyldighet, avhysning, kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd. Det som i nuvarande reglering benämns ”verkställighet i annat fall” kommer med vårt förslag att omfattas av begreppet handräckning. Sådana åtgärder som verkställs med stöd av nuvarande regle- ring i 16 kap. 11–12 a §§ kommer med vårt förslag att verkställas med stöd av våra föreslagna bestämmelser i 16 kap. 1–3 §§. I 8 kap. 18 § regleras handräckning efter försäljning av utmätt egendom. Enligt den bestämmelsen har köparen rätt att få handräckning av för att få besittning till sin egendom. Om köpet avsett fast egendom, en bostadslägenhet eller något annat ut- rymme i en byggnad gäller bestämmelserna om avhysning. Beträf- fande köp av annan egendom hänvisas till dagens bestämmelser i 16 kap. 11 och 12 § om verkställighet i annat fall. Vårt förslag inne- bär inte någon ändring av denna tillämpning.