sou · H4B368 · 2016-10-12 00:00:00 — Om räntetaket är rörligt finns det också variationer när det gäller i vilket förhållande räntetaket står till den valda referens- räntan. I vissa medlemsstater uttrycks räntetaket som att den maxi- mala räntan inte får överstiga den aktuella referens- eller marknads- räntan med mer än ett visst antal procentenheter. Ett annat sätt att beräkna den maximala räntan är att ange att den inte får överstiga referens- eller genomsnittsräntan multiplicerad ett antal gånger (t.ex. utgångsräntan gånger två eller gånger tre). Dessa båda meto- der går också att kombinera, t.ex. är maxtaket för utlåningsränta i antingen den genomsnittliga marknadsräntan gånger två eller den genomsnittliga marknadsräntan plus . Vilken av de två beräkningsmetoderna som används beror på vilken som ger det lägsta räntetaket. I den sammanställning som gjordes i varierade de faktiska räntetaken i medlemsstaterna så mycket som mellan till i effektiv ränta (observera att vissa länder har räntetak även för bolån, vilket kan förklara de allra lägsta räntetaken). Det var dock endast två länder som hade ett räntetak överstigande effektiv ränta. I de flesta EU-länder finns, liksom i , en reglering där en legal dröjsmålsränta är tillämplig om parterna inte avtalat om annat. Därtill har 21 medlemsstater ett tak för hur hög dröjsmålsräntan får vara när det gäller konsumentkrediter. Taket kan vara utformat så att det är lika med den legala dröjsmålsräntan. Det kan också begränsa dröjsmålsräntan på så sätt att den inte får överstiga den avtalade krediträntan eller annars beräknas med utgångspunkt i krediträntan. Taket kan också vara fast och alltså bestämt till en viss procentsats eller rörligt, baserat på en given referensränta. a. s. 63. 16Uppgifterna i stycket är hämtade ur a. a. s. 83–88. I har införts ränte- och kostnadstak för vissa krediter med höga kostnader och korta löptider (high-cost short term credit). Det avser krediter som ska betalas tillbaka och som har en effektiv ränta på eller mer. Vissa kreditformer är undantagna, bl.a. krediter med säkerhet.18 Med regleringen avses alltså en särskild marknad för korta krediter med höga kostnader som kan jämföras med de svenska snabblånen. Den omfattar s.k. lönedagslån (payday loans). I är räntetaket fast. Det avser inte bara ränta utan också andra avgifter för krediten. Sammanlagt får kostnaden för krediten inte överstiga per dag av det utlånade beloppet. Uttryckt i effektiv ränta medger taket relativt höga effektiva räntor, närmare 1 500 procent.19 Regleringen omfattar också en begränsning av avgifter som kan tas ut vid betalningsförsummelser. Kreditgivare får heller inte ta ut en högre dröjsmålsränta än den ursprungliga krediträntan. Slutligen har införts ett absolut kostnadstak som innebär att konsumenten aldrig ska behöva betala tillbaka mer än dubbelt så mycket som det ursprungliga lånebeloppet. Begränsningar i räntan för konsumentkrediter regleras i i 7 kap. 17 a § konsumentskyddslagen. Räntetaket avser endast kredi- ter där lånebeloppet eller kreditgränsen inte överstiger . Kreditens effektiva ränta får då inte överstiga den referensränta som anges i 12 § räntelagen med . har detta inneburit ett faktiskt räntetak på strax effektiv ränta. 17Consumer Credit (Cost Cap) Instrument 2014, se Policy Statement, PS14/16, Detailed rules för the price cap on high-cost short-term credit, Financial Conduct Authority, . Bestämmelserna finns i Consumer Credit sourcebook, CONC, 5A. 18Definitionen av high-cost short term credit finns i CONC Glossary Terms. I den elektro- niska utgåvan kan man få fram definitioner av olika begrepp genom länkar direkt till the Glossary, se /handbook/CREDS/ 19Consultation Paper, CP14/10, Proposals for a price cap on high-cost short-term credit, Finansial Conduct Authority, 2014, s. 32. Från 7 kap. i konsumentskyddslagen, som behandlar konsu- mentkrediter, görs undantag för vissa särskilda kreditformer som alltså inte heller ingår i räntetaket. Undantagen avser pantbankslån, krediter som lämnas enligt lagen om sociala krediter, krediter som avser delbetalning av en nyttighet som levereras fortlöpande samt helt avgifts- och räntefria krediter. För vissa andra krediter gäller undantag från en del av kapitlets bestämmelser enligt 2 och 3 §§ (undantagen kan jämföras med undantagen enligt 4 § konsument- kreditlagen). Räntetaket är därmed inte avsett att i regel träffa s.k. nyttighetskrediter, dvs. krediter som beviljas av en säljare av en vara eller tjänst (se 7 § 3).20 I är också dröjsmålsräntan för en konsumentkredit reglerad i och med att räntelagen enligt 2 § är tvingande till konsumen- tens förmån. Om en konsument har åtagit sig att betala provision, premie eller någon annan motsvarande prestation vid betalnings- dröjsmål, är denna del av avtalet utan verkan mot konsumenten om det överenskomna vederlaget vid dröjsmål sammanlagt överstiger den ränta som annars hade beräknats enligt räntelagen. Dröjsmåls- räntan beräknas som huvudprincip med utgångspunkt från ränte- lagens referensränta. från förfallo- dagen får dock dröjsmålsräntan vara lika med den ränta som löpte på skuldbeloppet före förfallodagen. Krediträntan kan alltså fort- sätta att löpa under maximalt 180 dagar.21 som räntetaket infördes, gjordes också ett förtydli- gande tillägg till bestämmelsen om god kreditgivningssed som inne- bär att sms-tjänster eller liknande kommunikationsmedel mot extra avgift inte får användas för att bevilja krediter eller vid annan kom- munikation i anslutning till kreditförhållanden (7 kap. 13 § konsu- mentskyddslagen).22 20RP 78/2012 rd, s. 13. 212 och 4 §§ räntelagen (20.8.1982/633). Finska har behandlat en fråga om en kreditränta/dröjsmålsränta som var var oskälig mot konsumenten, bl.a. mot bakgrund av avtalsvillkorets utformning (KKO:2015:60). Jfr vidare RP 78/2012 rd s. 7, 10 och 35. Räntelagen ändrades i samband med att räntetaket infördes så att alla slags avtalade avgifter och liknande vid dröjsmål skulle täckas in av räntelagens begränsning och inte bara avtalade löpande och liknande. Det hade nämligen uppmärksammats att snabblåneföretagen ofta tog ut en betydande engångsavgift vid försenad betalning. 22Se vidare RP 78/2012, s. 13. 10.3.3Överväganden bakom en reglering Syftet med att ha restriktioner för räntesättningen av konsument- krediter formuleras givetvis olika i olika medlemsstater. Det över- gripande syftet är dock att skydda konsumenten mot en alltför hög prissättning. I detta ligger att konsumenten anses vara en svagare part på marknaden än kreditgivaren, och alltså i behov av ett sär- skilt skydd. Att begränsa risken för överskuldsättning kan vara en särskilt uttalad målsättning med ett räntetak, liksom att skydda vissa särskilt utsatta konsumentgrupper eller att begränsa förekomsten av vissa särskilda kreditformer.23 Man kan också betrakta förbud av ocker som en gemensam bak- grund till införandet av räntetak. Även medlemsstater som inte har infört räntetak har i de flesta fall en lagstiftning som förbjuder ocker, genom straffrättslig eller civilrättslig reglering. En parts svag- het, genom oerfarenhet, stora behov eller andra omständigheter, anses alltså inte få utnyttjas så att den starkare parten erhåller en oproportionerlig eller oskälig vinst av en transaktion.24 Det övergripande syftet med att reglera priset på vissa krediter är att skydda konsumenter från orimliga kostnader, att skydda de konsumenter som hamnar i betalningssvårigheter och att minska antalet konsumenter som hamnar i en skuldproblematik. Införan- det av ett räntetak beslutades av det brittiska parlamentet, men den närmare utformningen överläts till Financial Conduct Authority (FCA).25 FCA anser att vilka kostnader för ett lån som bör anses orimliga är de som skadar konsumentintresset. Alltför höga kostnader för lån skadar konsumenterna på två sätt. De innebär en risk för att en konsuments finansiella situation kan förvärras, särskilt eftersom 23Se Table 4: reasons for introducing IRR, iff/(2010): Study on interest rate restrictions in the EU, Final Report for the EU Commission DG Internal Market and Services, Project No. ETD/2009/IM/H3/87, s. 50–52, jfr även s. 49. a. s. 38 och 45. 25Consultation paper, CP14/10, Proposals for a price cap on high-cost short-term credit, Financial Conduct Authority, , s. 21. konsumenter som tar exempelvis lönedagslån ofta redan befinner sig i en svår ekonomisk situation. Vidare innebär höga kostnader att företagen har möjlighet att täcka kreditförluster på ett sådant sätt att de kan låna ut till konsumenter med sämre kreditvärdig- het.26 FCA:s överväganden avseende konstruktionen av en prisregle- ring bygger på uppgifter från kreditgivare om utlåningen till konsu- menter (2012 och 2013). De kreditgivare som stod för uppgifterna representerar nästan hela marknaden. Uppgifterna ledde bl.a. till att FCA kunde fastställa att intäkterna för korta krediter med höga kostnader låg mellan per dag av låne- beloppet. FCA uppskattade, på grundval av företagens uppgifter, också hur stor andel konsumenter som inte längre skulle få låna om en prisreglering infördes. Man undersökte på detta sätt olika nivåer på ett tak och fann att per dag var en lämplig skydds- nivå. Regleringen uppskattas innebära att av de tidigare låntagarna inte längre kommer att beviljas kredit.27 För att analysera en prisreglerings effekter på företag och kon- sumenter utförde FCA också enkäter och intervjuer med företagen och ett urval konsumenter som tagit de aktuella lånen . Ett syfte med konsumentundersökningen var att få veta hur konsu- menter kommer att agera om de inte längre har möjlighet att få kredit. Svaren visade bl.a. att konsumenterna kunde se andra alter- nativ, t.ex. att låna av vänner och familj eller öka sitt sparande. Mycket få angav att de hade övervägt, än mindre försökt, att ta lån på den illegala marknaden. FCA anser därmed att risken är liten för att den svarta marknaden för krediter ska växa till följd av en pris- reglering.28 Sammanfattningsvis anser FCA att en prisreglering på rätt nivå kommer att öka nyttan av krediterna för de konsumenter som be- viljas lån och att de konsumenter som kommer att nekas lån till följd av prisregleringen får anses komma i en bättre situation genom att inte ta en kort kredit med höga kostnader.29 a. s. 22. a. s. 16, 23 f. och 34. a. s. 11 och 28. a. s. 11. Det övergripande syftet med räntetaket i är att minska skuldproblemen med snabblån. Avsikten är att ett räntetak ska leda till rimligare villkor för konsumenter som tar små krediter. Sam- tidigt var en förutsedd effekt av regleringen att utbudet av snabblån kommer att minska avsevärt. I propositionen beskrivs hur den finska snabblånemarknaden har växt kraftigt sedan kreditprodukten introducerades . När propositionen skrevs fanns cirka 80 företag som hanterade snabb- lån, jämfört med 20 stycken . Lånevolymen hade också kontinuerligt ökat . ökade antalet beviljade krediter från 1,2 miljoner till 1,4 miljoner stycken och det sammanlagda kreditbeloppet från till . Uppgifterna i propositionen om betalningsproblem relaterade till snabblån bygger i huvudsak på undersökningar av domar i fordrings- mål. Domarna avseende mindre krediter ökade sedan snabblånen introducerades. var det färre än 3 000 domar som avsåg privatpersoners konto- eller engångskrediter och finans- bolagsfordringar och som därtill avsåg mindre kreditbelopp (). var domar avseende sådana fordringar 50 000 och var antalet 82 000. Fordringarna ansågs huvudsakligen avse snabblån.30 Genom att granska ärenden i utsökningsregistret, som kunde antas gälla snabblån, drogs vidare slutsatserna dels att nästan hälften av ärendena avsåg personer , dels att summan av olika kostnader vid försenad betalning av snabblån var betydande i förhållande till det ursprungliga lånebeloppet.31 Vid utformningen av räntetaket ansågs det vara mest ändamåls- enligt att utgå från kreditens effektiva ränta. I propositionen anförs att kreditgivare med en sådan reglering kan välja prisstruktur för sina produkter (genom ränta, avgifter eller en kombination) sam- tidigt som takets tillämpningsområde inte påverkas av kreditgiva- rens val. Att lägga räntetaket över räntelagens referensränta (vilket vid tiden för propositionen gav ett tak på effektiv ränta) ansågs vara tillräckligt lågt för att ha 30RP 78/2012 rd s. 4. 31RP 78/2012 rd s. 5 f. betydande konsekvenser för utbudet av snabblån. Den genom- snittliga effektiva räntan för snabblån var då . ansågs taket vara tämligen högt satt, högre än jämförbar prisreglering i andra EU-länder. På detta sätt ska kredittillgången för konsumenter med hög kreditrisk inte bli oskäligt begränsad. I sammanhanget anfördes också att en prisreglering är ett mer ändamålsenligt medel än att helt förbjuda snabblån, eftersom en prisreglering inte helt hindrar mindre engångskrediter.32 Slutligen övervägs i propositionen vilka krediter som ska omfattas av räntetaket. I utredningen som låg till grund för lagstiftningsären- det föreslogs en begränsning till krediter om högst , efter- som skuldproblemen med snabblån huvudsakligen ansågs gälla krediter upp till detta belopp. I propositionen anförs att det med en sådan beloppsbegränsning finns en risk för att kreditprodukterna utvecklas mot större lånebelopp för att undvika räntetaket. Räntetaket tillämpas därför i stället på krediter om belopp . En utveckling mot ännu högre kreditbelopp än så ansågs osannolik, med beaktande av hur kreditrisken för kreditgivaren ökar med kredit- beloppets storlek.33 10.4Ekonomiska och andra effekter av räntetak Som tidigare nämnts innehåller om räntetak en kartlägg- ning av ekonomiska och sociala konsekvenser av räntetak. I studien ställs upp ett antal hypoteser om effekterna av räntetak. Hypotes- ernas hållbarhet diskuteras sedan utifrån olika källor – makroekono- miska data, litteratur och en enkät utförd inom ramen för studien. Enkäten skickades till olika grupper av intressenter på kreditmark- naden: normgivare, konsumentorganisationer, näringsidkare som tillhandahåller krediter till konsumenter och organisationer av så- dana näringsidkare.34 32RP 78/2012 rd s. 11 f. 33RP 78/2012 rd s. 12 f. 34iff/(2010): Study on interest rate restrictions in the EU, Final Report for the EU Commission DG Internal Market and Services, Project No. ETD/2009/IM/H3/87, s. 224. Följande frågeställningar undersöks i EU-studien:35 Räntetak begränsar tillgången till krediter, särskilt för konsu- menter med låg inkomst. Räntetak leder till en minskad lånevolym till konsumenter. Utan räntetak förekommer fler kreditprodukter på marknaden. Räntetak leder till att andra former av ”krediter” utnyttjas så- som att betala räkningar försent. Räntetak leder till en illegal kreditmarknad. Utan räntetak ökar överskuldsättningen. Att ett land inte har infört ett räntetak har särskilt negativa effekter på överskuldsättning och betalningssvårigheter i tider av en allmän ekonomisk tillbakagång. Räntetak leder till att konsumenter kan få billigare krediter. Räntetak kan leda till ökade avgifter för krediter, då kreditgivare kompenserar förlorade ränteintäkter genom ökade avgifter. Räntetak förhindrar en integrerad Europeisk konsumentkredit- marknad.36 Räntetak leder till en minskad konkurrens på konsumentkredit- marknaden. Ett räntetak innebär att räntan för olika konsumentkrediter på marknaden kommer att ligga på ungefär samma nivå, strax under taket. I studien redovisas om en hypotes anses vara ett rimligt antagande eller om den är osannolik. Vissa hypoteser anses som osäkra då underlaget är motsägelsefullt och inte kan anses tillräckligt för att dra någon mer säker slutsats.37 35Frågeställningarna summeras i a.a. avsnitt 2.5.13, s. 325–327. 36Denna frågeställning redogörs inte närmare för i det följande, eftersom den får anses falla utanför utredningens uppdrag. a. s. 224 f. Begränsar ett räntetak tillgången till kredit?38 Att räntetaket begränsar tillgången till krediter, särskilt för konsu- menter med lägre inkomster, anses vara ett rimligt antagande. Antagandet stöds för det första av studerad litteratur. Den stude- rade litteraturen utgår dock ifrån iakttagelser av relativt sett låga räntetak. Räntetak inom EU är vanligtvis högre satta. De anses där- med i första hand begränsa tillgången till kreditprodukter med höga kostnader. Antagandet att räntetak leder till begränsad tillgång till krediter stöds också av tillfrågade intressenter. Som berörs i är det en särskild fråga om tillgång till kredit är något önskvärt eller inte. Införandet av räntetak kan ju vara avsett att begränsa kredittillgången, särskilt för låginkomst- tagare. Det gick inte heller att visa att konsumenter i medlemsstater med räntetak anser sig ha alltför liten tillgång till krediter. De till- frågade intressenternas svar på frågor om låginkomsttagares till- gång till krediter tycks också vara oberoende av om det finns ränte- tak eller inte. Man kan tänka sig att vad som anses utgöra en ”lätt” eller ”tillräcklig” tillgång till krediter inte bara styrs av faktiska för- hållanden utan också av samhällets allmänna attityd till krediter. Attityderna till krediter varierar mellan medlemsstaterna. Om kon- sumentkrediter är vanliga eller inte återspeglar därmed inte bara tillgången till kredit utan också efterfrågan på krediter.39 Minskar ett räntetak kreditvolymen40 eller variationen i kreditutbudet?41 I anses det som osannolikt att räntetak skulle påverka den totala kreditvolymen på ett väsentligt sätt. I en del litteratur redovisas dock det motsatta resultatet, alltså att räntetak väsent- ligen påverkar kreditvolymen. Vid en jämförelse av makroekono- miska data avseende kredittillväxten i olika medlemsstater anser dock författare att det inte går att dra slutsatsen att varierande förekomst av räntetak påverkar den totala kreditvoly- men. Det anmärks också att de kreditprodukter som får antas på- a. s. 226–237. a. s. 230. a. s. 238–245. a. s. 246–262. verkas mest av ett räntetak, krediter med mycket höga kostnader för konsumenten, endast utgör en liten del av den samlade kredit- volymen. När det gäller variationen i kreditutbudet visar framför allt svaren från intressenterna att räntetak får anses minska utbudet av små och dyra krediter. Att variationen i kreditutbudet minskar anses alltså vara ett rimligt antagande i . Ökar förekomsten av illegala kreditformer om räntetak införs?42 Om variationerna i kreditutbudet och tillgången till krediter, sär- skilt för låginkomsttagare, minskar, skulle detta kunna leda till att andra former av kredit än de strikt legala börjar användas. I EU- studien undersöks t.ex. om det är vanligare att hushållen betalar räkningar försent i länder med räntetak. Statistik över försenade betalningar av räkningar visar dock inte på att det är vanligare i län- der med räntetak, tvärtom var hushåll som betalade för sent i länder med räntetak något färre än dem i länder utan räntetak. Resultatet motsäger alltså hypotesen att hushållen måste betala räkningar försent för att kompensera för en minskad tillgång till kredit. Den statistiska skillnaden var dock alltför liten för att helt motbevisa hypotesen. Det konstateras också att många andra faktorer kan in- verka på möjligheten, eller viljan, att betala räkningar . Ett exempel är att försenade betalningar minskade kraftigt i efter det att ett räntetak infördes, vilket dock inte kan tas till intäkt för att räntetaket inte kunde ha haft effekten att öka antalet försenade betalningar, utan snarare berodde på att hushållens ekonomi i stadigt förbättrades. Hypotesen att förekomsten av betalningsförsummelser växer om räntetak införs anses därmed osäker. Det har gjorts undersökningar som visar att ett annat alternativ vid bristande tillgång till krediter är att hushållen vänder sig till en helt illegal kreditmarknad. Den illegala kreditmarknaden skulle då vara större i länder med räntetak, där tillgången på legala kredit- former är begränsad. I anser författarna att det empi- riska stödet för att räntetak leder till en större illegal kreditmarknad 42 A. a. s. 263–273. inte kan anses tillräckligt för att göra hypotesen sannolik, men att empiriska studier inte heller finns som visar motsatsen. Tillfrågade intressenter ansåg att den illegala marknaden blir större när ränte- tak införs. Å andra sidan ansåg intressenter från länder utan ränte- tak att den illegala kreditmarknaden hade större betydelse där än vad intressenter från länder med räntetak tyckte. Hypotesen att den illegala kreditmarknaden växer anses alltså osäker. Minskar ett räntetak överskuldsättningen?43 I anses det osannolikt att ett räntetak påverkar graden av överskuldsättning. Variationerna mellan graden av överskuld- sättning mellan medlemsstaterna är stor, men skillnaderna kan inte kopplas till skillnader i räntetak.44 I tar man också upp två specifika exempel på länder där ett räntetak införts respektive skärpts , nämligen och . I båda länderna sjönk överskuldsättningen enligt vissa data i tiden efter att räntetaket införts respektive skärpts. Författarna till menar dock att detta inte kan anses vara tillräckligt för att visa på ett samband mellan räntetak och en minskad överskuldsättning, eftersom det kan finnas alltför många andra faktorer som påverkat utvecklingen. I prövas också hypotesen om ett räntetak särskilt kan motverka överskuldsättning i tider av en allmän ekonomisk kris, exempelvis finanskrisen . Inte heller när det gäller denna fråga visade tillgängliga data på ett sådant mönster att förekomsten av räntetak bevisligen haft påverkan under krisen. Svaren från de tillfrågade intressenterna visade på att den ökande trenden av betal- ningssvårigheter som flertalet rapporterade om efter krisen kunde anses något större i länder utan räntetak. Detta ansågs dock inte vara tillräckligt för att göra hypotesen sannolik. a. s. 274–301. 44Man bör observera att det inte finns någon gemensam europeisk definition av begreppet överskuldsättning, jfr SOU 2013:78, s. 55–57. Leder räntetak till billigare konsumentkrediter?45 I anförs att det finns motstridiga resultat avseende om konsumentkrediter generellt blir billigare när ett räntetak införs. Jämförande data avseende ränteläget i medlemsstaterna visade inte på några sådana skillnader som kan hänföras till förekomsten av räntetak. Data från talade i viss mån för att räntorna för kon- sumentkrediter sjunkit efter att räntetaket infördes och data från talade för att ett räntetak innebär genomsnittligt lägre räntor. De tillfrågade intressenterna ansåg däremot att ett räntetak skulle fördyra konsumentkrediter över lag. Som påpekas i studien får man också göra skillnad på genom- snittlig ränta och räntan som en genomsnittlig konsument kan få betala för en kredit. Om vissa dyra kreditprodukter försvinner från marknaden kan den genomsnittliga räntan sjunka. Räntan för en mer genomsnittlig konsument (som då inte tillhör den grupp som blir avskuren från möjligheten att låna) behöver dock inte bli lägre som en följd av detta, utan kan ligga kvar på samma nivå som tidi- gare. Hypotesen att räntetak leder till billigare konsumentkrediter anses därmed osäker. Leder räntetak till att andra kostnader för krediter ökar?46 I fann man tillräckliga data för att anse att det är ett rimligt antagande att ett räntetak leder till att andra kostnader för krediter ökar. Anledningen är, naturligt nog, att kreditgivare försö- ker kompensera det intäktsbortfall som räntetaket kan innebära genom att, så långt som möjligt, skapa en intäkt genom en annor- lunda prissättning där vissa delar inte träffas av räntetakets regle- ring. Tillfrågade intressenter i studien som såg positivt på räntetak i och för sig, gav också uttryck för att taket måste täcka in avgifter och andra kostnader för krediten. Som påpekas i studien beror effekten i hög grad på hur ränte- taket konstrueras. Ett tak för den effektiva räntan täcker in fler komponenter i kostnaden för en kredit än ett tak enbart för räntan. Krediter kan dock säljas i kombination med andra produkter, vars a. s. 302–312. a. s.