sou · H4B311 · 2016-02-24 00:00:00 — En viktig nackdel är att regleringen som helhet blir spretig och svår att tillämpa. Ett problem är att den ordning som enligt vår uppfattning bör gälla bygger på en annorlunda användning av de föräldraskapsrättsliga begreppen. Dessutom innebär den något helt nytt, nämligen att per- soner som betecknas på ett visst sätt i själva verket ska ha de rättig- heter och skyldigheter som gäller för en förälder av det motsatta könet. Bestämmelser med ett sådant innehåll passar enligt vår upp- fattning inte in i de befintliga paragraferna i 1 kap. FB. En annan nackdel är att förutsättningarna för fastställande av t.ex. faderskap inte är desamma för en KtM och en manlig cisperson. Den först- nämnda kan ju aldrig ha bidragit med spermier till befruktningen. Detta talar dessutom för att den s.k. faderskapspresumtionen i 1 § inte bör vara tillämplig i här aktuella fall. Presumtionen bygger näm- ligen på tanken att moderns make i de flesta fall är barnets gene- tiska far. Så kan det aldrig förhålla sig i de fall då modern är gift med en KtM. Med hänsyn till det anförda är det vår bedömning att det bör införas en särskild reglering i 1 kap. FB om de fall då någon av för- äldrarna – eller båda – har ändrat könstillhörighet. Regleringen bör tillämpas i stället för de övriga bestämmelserna i 1 kap. FB. Den s.k. faderskapspresumtionen i 1 § bör som sagt inte gälla i dessa fall. Det sistnämnda innebär att handläggare vid registre- ring i folkbokföringen måste vara uppmärksamma på att moderns make har ändrat personnummer. I syfte att främja enhetlighet och tydlighet bör man i den sär- skilda regleringen bara använda begreppen faderskap och moderskap. Föräldraskapsbegreppet i 9 § bör alltså inte tillämpas i aktuella fall. Om någon av föräldrarna har ändrat könstillhörighet ska således en kvinnlig förälder alltid benämnas som mor, oavsett om hon fött barnet, bidragit med spermier eller samtyckt till en assisterad be- fruktning. Detta torde som regel vara förenligt med hur personerna själva och omgivningen uppfattar och benämner personen. I enskilda fall kan det eventuellt bli så att 9 § ändå tillämpas. Så kan nämligen bli fallet om två kvinnor genomgått en assisterad befruktning och inte uppger för socialnämnden att en av dem ändrat könstillhörig- het. Resultatet kan då bli att en kvinna fastställs som barnets för- Föräldraskapet vid ändrad könstillhörighet älder enligt 9 § och inte som barnets mor. Detta förhållande kan godtas eftersom det inte innebär någon rättsförlust för enskilda. Vi föreslår alltså att det i 1 kap. FB ska införas en särskild regle- ring om föräldraskapet för de fall då minst en av föräldrarna har ändrat könstillhörighet och att denna reglering ska gälla i stället för 1–9 §§. Med ändrad könstillhörighet menas att personen antingen har fått den nya könstillhörigheten fastställd enligt 1 eller 2 §§ lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall, eller att det finns ett utländskt beslut som ska erkännas här enligt 3 a § lagen. Den särskilda regleringen bör tas in i slutet av 1 kap. FB. En ny paragraf införs om föräldraskapet för en KtM som föder ett barn Vi har tidigare kommit fram till att den man som föder ett barn ska anses som barnets far, och att han ska ha en mors rättigheter, för- måner och skyldigheter. Detta bör komma till uttryck i en särskild paragraf i 1 kap. FB, som lämpligen kan benämnas 11 §. Genom bestämmelserna i den nya paragrafen undanröjs de nuva- rande oklarheterna. Det skapas en rättslig grund för registrering i folkbokföringen av de födande männen som fäder, som myndigheter och andra får klart besked om att regelverket om mödrar och moderskap genomgående ska tillämpas i fråga om dessa män, med undantag för bestämmelserna i 1 kap. FB. På samma sätt som när en kvinna föder ett barn, bör mannens föräldraskap gälla automatiskt och som en följd av att han fött barnet (jfr den s.k. mater est-regeln). Den födande mannen ska således per automatik anses som barnets rättsliga far. Reglerna om utredning och rättegång om faderskap i 2 och 3 kap. FB blir således inte tillämp- liga beträffande hans faderskap. I de ytterst sällsynta fall då det råder oklarhet i fråga om vem som fött barnet torde en fastställelse- talan kunna föras enligt 13 kap. . träder nya bestämmelser i kraft om assisterad befruktning för ensamstående kvinnor. Dessa innebär bl.a. att en ensamstående kvinna som genomgår en assisterad befruktning med donerade spermier under vissa förutsättningar kan bli barnets enda rättsliga förälder. Något faderskap eller föräldraskap enligt 1 kap. 9 § ska alltså inte fastställas i sådana fall. Detta framgår av andra stycket i 3 §. Avsikten är enligt förarbetena att bestämmelserna om Föräldraskapet vid ändrad könstillhörighet ensamstående kvinnor i 3 § ska tillämpas analogt i fråga om KtM som föder barn (se prop. 2014/15:127 s. 13). När det nu införs en särskild reglering på området, bör det tydligt framgå vad som gäller. Vår uppfattning är därför att bestämmelser om ensamstående KtM bör tas in i 11 §. Vi har i kapitel 15 föreslagit vissa tillägg i 3 § av- seende behandlingar i utlandet. Dessa tillägg bör också gälla för KtM. Det införs särskilda bestämmelser om föräldraskapet för den person som inte föder barnet Den person som föder barnet blir automatiskt dess mor enligt mater est-regeln, eller dess far enligt den av oss föreslagna 11 §. Om förut- sättningarna i 3 § andra stycket eller det av oss föreslagna tredje stycket FB inte är uppfyllda, ska det fastställas en andra förälder till barnet. I våra utgångspunkter har vi kommit fram till att de föräldra- skapsrättsliga beteckningarna alltid ska avspegla parternas rättsliga kön. I fall då någon av föräldrarna ändrat könstillhörighet innebär det att en man alltid ska anses som barnets far, oavsett om han är en KtM eller en manlig cisperson, och att en kvinna alltid ska anses som mor. Det senare gäller således även när kvinnan inte har fött barnet. Fastställande av föräldraskapet för den person som inte fött barnet bör liksom annars ske genom dom eller bekräftelse, varvid det som sägs i 4 § bör vara tillämpligt på bekräftelsen. Det som sägs i den paragrafen om modern ska givetvis också omfatta en KtM som fött ett barn. Om den som ska fastställas som far respektive mor enligt ovan- stående är en manlig cisperson eller MtK, bör reglerna i 5 och 8 §§ om faderskap tillämpas i fråga om fastställelsen, eftersom det rör sig om en biologisk man vars spermier kan ha använts vid befrukt- ningen. För att kunna fastställas som far respektive mor ska per- sonen alltså uppfylla villkoren för att fastställas som far enligt 5 § eller anses som far enligt 8 §. I den sistnämnda paragrafen omnämns inte samtycke till en assisterad befruktning från en registrerad partner. Det framstår inte som nödvändigt att göra något tillägg om detta, eftersom fall rörande registrerade partner bara torde förekomma i sällsynta undantagsfall. Är den som ska fastställas som mor respektive far i stället en kvinnlig cisperson eller en KtM, bör reglerna i 9 § om föräldraskap Föräldraskapet vid ändrad könstillhörighet tillämpas i fråga om fastställelsen. I ett sådant fall handlar det näm- ligen alltid om en biologisk kvinna och en assisterad befruktning med donerade spermier. För att kunna fastställas som mor respek- tive far ska personen alltså uppfylla villkoren för att anses som för- älder enligt 9 §. I fråga om mödrar och fäder i detta avsnitt bör det som anges i andra kapitel i och i andra författningar om en far och faderskap tillämpas. Det kan vid första anblicken framstå som märkligt att t.ex. en kvinnlig cisperson som får barn tillsammans med en KtM ska omfattas av regler om en far. Om ingen av parterna hade ändrat könstillhörighet hade ju den kvinnliga cispersonen i denna situation blivit barnets förälder enligt 9 §, vilket kan tala för att regler om föräldraskap enligt det lagrummet borde tillämpas. En ordning som innebär att reglerna om fäder gäller i samtliga fall kan dock motiveras med att det gör regleringen enklare och tydligare att tillämpa. Det saknar dessutom i stort sett praktisk betydelse att regleringen om fäder får gälla även beträffande vissa biologiska kvin- nor, eftersom reglerna om fäder i allt väsentligt är identiska med reglerna om en förälder enligt 9 §. Även här väger intresset av tydlig- het tungt, varför vi föreslår att det som i andra kapitel i balken och andra författningar sägs om en far och faderskap ska gälla i fråga om dessa personer. Bestämmelser om faderskap och moderskap enligt det som sagts bör införas i två nya paragrafer, som kan benämnas 12 och 13 §§. Regler om faderskap bör tas in i 12 § och regler om moder- skap i 13 §. Vårt uppdrag handlar om följderna av det avskaffade steriliserings- kravet. Det kan dock inträffa att en förälder ändrar könstillhörighet mellan barnets födelse och fastställandet av faderskap eller moder- skap för honom eller henne, eller för den andra föräldern. Det vore orimligt om bestämmelserna inte skulle kunna tillämpas i ett sådant fall, varför 12 och 13 § bör utformas på så sätt att även dessa fall omfattas. Föräldraskapet vid ändrad könstillhörighet Den enskilde ska själv underrätta myndigheter när det behövs I avsnittet om våra utgångspunkter (avsnitt 16.7.2) konstaterade vi att en reglering av det slag som vi föreslår ger upphov till vissa problem i förhållande till folkbokföringens ändamål. Ett av folk- bokföringens grundläggande syften är att ge ett korrekt underlag för myndigheters åtgärder och beslut. Konsekvensen av att en person exempelvis registreras som far, fastän han rättsligt ska behandlas som mor, är att folkbokföringen inte korrekt förmedlar vilka rättig- heter, förmåner och skyldigheter som personen har i egenskap av förälder till ett barn. Vår bedömning är att denna problematik är oundviklig, om man ska erkänna den ändrade könstillhörig- heten fullt ut. Som redan framgått anser vi att det senare är ett tyngre vägande intresse. Det finns ett, numera relativt litet, antal bestämmelser som enligt sin ordalydelse ger upphov till vissa rättigheter eller skyldigheter beroende på om personen är mor, far eller förälder enligt 1 kap. 9 § FB. Vi har i avsnitt 16.7.2 konstaterat att de berörda myndigheterna bör kunna hantera att det registrerade föräldraskapet i ett fåtal fall inte stämmer överens med vad som ska gälla beträffande personens rättigheter och skyldigheter m.m. Regleringen om sociala förmåner bygger oftast på att personen själv ska ansöka om att få ta del av förmånen. Så är exempelvis fallet i fråga om föräldrapenning. I de fall då den berörda myndigheten inte har kännedom om de bakomliggande förhållandena är det, som sagts, rimligt att den som vill göra gällande en annan rättig- het eller skyldighet än den som följer av det registrerade föräldra- skapet, själv får föra fram detta till den berörda myndigheten. På något sätt måste informationen nämligen komma fram och det fram- står då som bättre att personen själv förmedlar den, än att den t.ex. förmedlas i form av en underrättelse från en myndighet. I övrigt innebär inte våra förslag att de personer som får barn efter ändrad könstillhörighet behandlas annorlunda än andra föräldrar. I vissa fall kan en regel tillämpas automatiskt och utan föregå- ende ansökan eller liknande från den enskilde. Även i sådana fall får man utgå från att de berörda personerna tar ansvar för att förmedla korrekt information till myndigheterna. Föräldraskapet vid ändrad könstillhörighet 16.7.5Behovet av följdändringar m.m. Den reglering som vi föreslår i 1 kap. FB om KtM som föder barn innebär att alla bestämmelser i balkens övriga kapitel om en mor och moderskap blir direkt tillämpliga. Bestämmelser som berörs finns bl.a. i 2–4 kap. och 6 kap. balken. Det finns också bestämmelser i andra författningar som blir direkt tillämpliga, däribland vissa be- stämmelser i namnlagen (1982:670), folkbokföringslagen (1991:481) och socialförsäkringsbalken. Förslagen i denna del ger inte anled- ning till några följdändringar. Enligt våra förslag till bestämmelser i 1 kap. 12 och 13 §§ FB ska den förälder som inte fött barnet kunna fastställas som far, om det rör sig om en man (manlig cisperson eller KtM), eller som mor, om det rör sig om en kvinna (kvinnlig cisperson eller MtK). I båda fallen blir alla bestämmelser om en far och faderskap i balkens övriga kapitel direkt tillämpliga. Detta innebär bl.a. att reglerna i 2 kap. om social- nämndens utredningar ska tillämpas direkt, oavsett om det är fråga om fastställande av faderskap enligt 1 kap. 12 § eller av moderskap enligt 13 § samma kapitel. Vi har övervägt om det bör anges att 2 kap. 6 §, som handlar om blodundersökning, inte ska tillämpas i utredningar om moderskap eller faderskap i de fall där den berörda personen är en kvinnlig cisperson eller en KtM. En sådan person kan ju av biologiska skäl inte ha bidragit med spermier till barnets till- komst. Något sådant undantag har dock inte gjorts i fråga om olik- könade makar som genomgått en assisterad befruktning med donera- de könsceller. Även i de nu aktuella fallen kan det finnas anledning att göra en blodundersökning om den person som fött barnet kan ha blivit gravid på något annat sätt än genom den assisterade be- fruktningen. Något undantag bör därför inte göras. Våra förslag ger inte heller anledning till några andra följdänd- ringar i eller andra författningar. 16.8Överväganden om annan reglering Vi har i avsnitt 16.7.4 lämnat förslag till vissa ändringar i den föräldra- skapsrättsliga regleringen. I vårt uppdrag ingår även att ta ställning till om det finns ett behov av ändringar i annan lagstiftning. Vårt uppdrag innebär att vi bara ska föreslå ändringar om det har fram- kommit att det finns tillämpningsproblem. Med hänsyn till detta Föräldraskapet vid ändrad könstillhörighet har vi, i samråd med bl.a. RFSL och deltagarna vid utredningens hearing, fokuserat särskilt på hur myndigheter och andra aktörer har hanterat verkliga ärenden. Konkret handlar det om författningar som har koppling till barn- alstring och graviditet och där könet tillmäts betydelse. Som exem- pel kan nämnas bestämmelser om assisterad befruktning, abort, graviditetspenning och om föräldraledighet för en arbetstagare som väntar barn eller som fött barn och ammar. Regeringen gjorde vid steriliseringskravets slopande bedömningen att en analog tillämp- ning i de flesta fall skulle kunna ske. Vi har i avsnitt 16.6.3 redogjort för de problem som framkommit. Ett problem som tagits upp är att det på sina håll inom hälso- och sjukvården funnits felaktiga uppfattningar om vad som gäller i fråga om rätten till abort och möjligheterna att genomgå en assisterad befruktning, i fall då de berörda personerna har ändrat könstill- hörighet. Med hänsyn till regeringens tidigare uttalanden kan det inte anses vara oklart vad som gäller. Det är inte vårt uppdrag att ompröva regeringens ställningstagande i denna del, utan enbart att lösa eventuella tillämpningsproblem. Vi anser med hänsyn till detta att problemen handlar om bristande kunskap och inte om att rättsläget är oklart. Dessa kunskapsrelaterade problem bör kunna avhjälpas genom tydlig information till hälso- och sjukvårdens personal. Social- styrelsen har publicerat ett nationellt kunskapsstöd om god vård för personer med könsdysfori. I kunskapsstödet finns bl.a. information om fertilitet och assisterad befruktning.11 Vi förutsätter att genomför de ytterligare informationsinsatser som kan behövas i syfte att sprida kunskap om att en gravid KtM om- fattas av rätten till abort m.m. Det har också framkommit att hälso- och sjukvårdens rutiner och datasystem inte alltid är anpassade för situationen att en man är gravid och föder barn. Det är därför angeläget att det utarbetas rutiner för hur fall där föräldrar och blivande föräldrar ändrat köns- tillhörighet ska hanteras i fråga om t.ex. journalföring och att data- systemen vid behov anpassas. Det är naturligtvis inte godtagbart att en gravid man får en sämre vård på grund av sin könstillhörighet. Emellertid ger inte heller det sagda anledning till lagändringar. Med dessa påpekanden lämnar vi därför frågan därhän. 11 (2015), God vård av vuxna med könsdysfori. Föräldraskapet vid ändrad könstillhörighet Några andra beaktansvärda tillämpningsproblem har inte fram- kommit under vårt arbete. Det är viktigt att de personer som vill skaffa barn eller som får barn efter att de ändrat könstillhörighet ges ett kunnigt och respektfullt bemötande vid sina kontakter med myndigheter och andra samhälls- aktörer. Vikten av att information och rutiner för hälso- och sjuk- vårdens personal anpassas till denna patientgrupp har vi redan fram- hållit i avsnitt 16.8. har angett att det med dagens reglering är möjligt att bevilja graviditetspenning och/eller föräldrapenning till en KtM som föder barn. Vidare har det inom genomförts ett arbete med att omarbeta och språkgranska brev, blan- ketter och informationsmaterial i syfte att få tillstånd ett köns- neutralt språk.12 Vi förutsätter att myndighetens arbete fortsätter och att det vid behov utvecklas särskilda rutiner för ärenden där personer som ändrat könstillhörighet blir föräldrar. Vid pågår ett arbete med frågor om hur bl.a. folk- bokföringsärenden som avser personer som får barn efter ändrad könstillhörighet ska hanteras. Våra förslag kan ge anledning till ut- arbetande av nya rutiner och vi utgår från att tar fram sådana inom ramen för sitt ordinarie arbete med att utveckla arbets- sätt m.m. Det är viktigt att barn som föds i familjer där en av föräldrarna ändrat könstillhörighet tidigt och löpande får åldersadekvat infor- mation om sin tillkomst. Även om detta inte är en följd av våra för- slag vill vi framhålla vikten av att vid behov erbjuder föräldrarna råd och stöd om hur de ska berätta och förklara för barnet om hur det kommit till. 12 (2014), Administrativa problem för personer som bytt juridiskt kön. Dnr 5.3- 51189/2012, s. 7. Våra förslag: Författningsändringarna träder i kraft . I lagen om genetisk integritet m.m. införs det två övergångs- bestämmelser. Den första innebär att sådana könsceller som har donerats före de nya bestämmelsernas ikraftträdande inte utan skriftligt samtycke från donatorn får användas vid en befrukt- ning utanför kroppen med enbart donerade könsceller. Den andra innebär att sådana befruktade ägg som har skapats före ikraft- trädandet, och av donerade könsceller, inte utan skriftligt sam- tycke från ägg- eller spermiedonatorn får doneras till andra personers befruktningar utanför kroppen I lagen om internationella faderskapsfrågor införs det en över- gångsbestämmelse som innebär att den nya vägransgrunden i 8 a § bara gäller för sådana utländska faderskapsfastställelser som har ägt rum efter de nya bestämmelsernas ikraftträdande. I införs det en övergångsbestämmelse som innebär att nuvarande regler om faderskap ska tillämpas om in- seminationen eller befruktningen utanför kroppen har ägt rum före ikraftträdandet och utförts med samtycke av en man som var moderns make eller sambo. De föreslagna lagändringarna bör träda i kraft . Med beaktande av den tid som beräknas åtgå för bl.a. remittering och beredning inom , föreslår vi att ändringarna ska träda i kraft . En del av våra förslag kan föranleda övergångsbestämmelser. Vi ska i det följande redovisa våra överväganden i detta avseende och vi redovisar dem i kapitelordning. Den nuvarande regleringen i lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. innebär att det vid assisterade befruktningar inom svensk hälso- och sjukvård alltid måste finnas en genetisk koppling mellan barnet och minst en av de tilltänkta föräldrarna. De per- soner som donerar ägg eller spermier till andra personers assisterade befruktningar gör det under denna premiss. Vi har i kapitel 12 föreslagit att kravet på genetisk koppling avskaffas och att det blir tillåtet att utföra behandlingar med enbart donerade könsceller inom svensk hälso- och sjukvård. Förslaget innebär att en donator kan ge upphov till barn som har två dona- torer som genetiska föräldrar. Det är inte uteslutet att denna för- ändring har betydelse för en del . Med hänsyn till detta, och till att principen om informerat samtycke bör tillmätas stor vikt vid förändringar på detta område, bör det vid behandlingar med enbart donerade könsceller inte vara möjligt att använda sådana köns- celler som har donerats före de nya bestämmelsernas ikraftträdan- de. Det bör inte heller vara möjligt att donera ett befruktat ägg till andra personers assisterade befruktningar om det befruktade ägget har skapats före ikraftträdande och av donerade könsceller. Undan- tag bör i båda fallen gälla om ägg- eller spermiedonatorn skriftligen har samtyckt till att så får ske (jfr prop. 2014/15:127 s. 21 och 22). Vi föreslår därför att det i lagen om genetisk integritet m.m. införs övergångsbestämmelser med det innehåll som har angetts. I kapitel 12 har vi också föreslagit att en person som har tillkom- mit med donerade könsceller, och som har uppnått tillräcklig mognad, ska kunna lämna ett skriftligt samtycke till att uppgifter om honom eller henne vid förfrågan lämnas ut till andra personer som har till- kommit med könsceller från samma donator eller . Sam- tycket och uppgifterna om personen ska tas in i den särskilda journal som innehåller uppgifter om donatorn eller de särskilda journaler som innehåller uppgifter om respektive donator. Personen ska också ha rätt att ta del av de uppgifter som har antecknats i en sådan journal och som avser andra personer som har tillkommit med könsceller från samma donator. Frågan är om de nu angivna reglerna bara bör gälla för barn som tillkommer efter de nya reglernas ikraftträdande. Vi anser inte det. Vi anser i stället att reglerna bör gälla för alla barn som har till- kommit med donerade könsceller inom svensk hälso- och sjukvård. Det viktigaste skälet till det är att information om genetiska syskon ofta kan vara lika viktig för en person som information om de genetiska föräldrarna (se avsnitten 10.3.1 och 12.8.7). Under sådana förhållanden bör det krävas mycket starka skäl för att bara låta vissa personer kunna inhämta information om genetiska syskon, och sådana skäl finns inte. Det enda skäl som skulle kunna tala för en annan ordning är att genetiska syskon kommer att kunna ta kon- takt med varandra och sedan tillsammans ta kontakt med eller söka upp donatorn. Att flera personer söker upp en donator kan möjligen uppfattas som mer påfrestande för donatorn än att samma personer var för sig söker upp honom eller henne. Det nu angivna skälet väger dock inte särskilt tungt i sammanhanget. Det är dessutom så att genetiska syskon kan söka upp varandra innan de tillsammans söker upp donatorn. Information om genetiska syskon kan t.ex. inhämtas via sociala medier eller via särskilda forum på internet. Vår uppfattning är således att de nya reglerna i 6 kap. 5 a och b §§ och 7 kap. 7 a och b §§ lagen om genetisk integritet m.m. ska gälla för alla personer som har tillkommit med donerade könsceller inom svensk hälso- och sjukvård. Det behöver inte införas någon över- gångsbestämmelse för att åstadkomma det. Vi övergår nu till att överväga behovet av övergångsbestämmelser i lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor (IFL). Vi föreslår i kapitel 14 att det införs en ny vägransgrund i IFL (8 a §). Enligt vägransgrunden ska en utländsk fastställelse av fader- skap inte gälla i om barnet har tillkommit genom en insemi- nation eller befruktning utanför kroppen, behandlingen har utförts på en annan person än den fastställda faderns make eller sambo, och behandlingen har utförts med en annan mans spermier. Införandet av den nya vägransgrunden föranleds till stor del av att i två avgöranden har godtagit en sådan faderskaps- fastställelse som avses i vägransgrunden (se avsnitt 14.6.2). avgöranden kan visserligen inte betraktas som prejudikat på området.