sou · H4B377 · 2016-10-31 00:00:00 — För att lärare och annan skolpersonal ska kunna fortsätta att utveckla arbetet i enlighet med reformens intentioner behöver de ytterligare kompetensutveckling samt stöd av såväl huvudmän som statliga aktörer i form av och Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM). Även behovet av stödresurser inom t.ex. elevhälsan, såsom speciallärare och specialpedagoger, kan enligt bedömning förväntas öka. Situationen avseende behörigheten bland lärare för att undervisa i gymnasiesärskolan är ytterst bekymmersam enligt . Uppföljningen pekar på att det behövs omfattande insatser för att säkerställa att gymnasiesärskolan kan fortsätta att bedrivas i samma 4 : Gymnasiesärskolan. Uppföljning och analys av reform. Rapport 435, 2016. omfattning som när behörighetsreglerna för lärare i gym- nasiesärskolan träder i kraft . Tillgången på speciallärarutbild- ning med specialisering mot utvecklingsstörning är av central betydelse för att legitimerade lärare ska finnas i den omfattning som kommer att krävas. Att de nationella programmen är helt fria att söka, utan någon bedömning av elevens förmågor, innebär att elever som inte alls har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen kan gå där, menar . Även om skyldigheten att anpassa utbildningen är långtgående finns i realiteten såväl praktiska begränsningar som svårigheter att skapa bra utbildningsupplägg för elever som går på en utbildning där de inte klarar att följa undervisningen. Det kan enligt innebära missade möjligheter till kunskaps- utmaningar på rätt nivå för eleverna. Det finns även en risk att möj- ligheten till kunskapsutmaningar för resten av eleverna försämras om det i stor utsträckning finns elever i gruppen som inte har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Mot denna bak- grund menar att det kan finnas anledning att överväga någon form av behörighetskrav till de nationella programmen. Möjligheten för elever i gymnasiesärskolans målgrupp att läsa på gymnasieskolans introduktionsprogram kan kräva en ökad anpass- ning av utbildningen till de behov som elever med utvecklings- störning har varför resurstilldelningen behöver ses över. Motsvar- ande behov kan finnas på gymnasiesärskolans nationella program där det går fler kognitivt svaga elever . Om resursfördel- ningen inte anpassas till den nya situationen finns det enligt Skol- verket en risk att anpassningsmöjligheterna för enskilda elever försvåras. uppföljning visar att det finns huvudmän för gym- nasiesärskolor som tar ett begränsat ansvar för samverkan med arbetslivet. Enligt verket är det nödvändigt att huvudmännen tar uppgiften på större allvar, eftersom det arbetsplatsförlagda lärandet (APL) har en avgörande betydelse för att ungdomar i gymnasie- särskolans målgrupp ska kunna få tillträde till arbetsmarknaden. menar att den samverkan som finns på nationell nivå behöver ses över.5 5 : Gymnasiesärskolan. Uppföljning och analys av reform. Sammantaget pekar alltså på ett antal områden där gymnasiesärskolans verksamhet behöver utvecklas. Detta är områden som är specifika för gymnasiesärskolan och som ligger utanför denna utrednings direktiv, men där ett fortsatt utvecklings- arbete kan behövas. har låtit ta fram ett underlag om den aktuella situationen i gymnasiesärskolan med särskilt fokus på de frågor om skolformen som ställs i direktiven till Gymnasie- utredningen. Underlaget redovisas i bilaga 11. Beskrivningarna och iakttagelserna i bilagan ligger i linje med uppföljning av reformen av gymnasiesärskolan 2013. Av bilagan framgår bl.a. att utbildningen i gymnasiesärskolan behöver anpassas till elevernas olika förutsättningar. Nuvarande bestämmelser om individuella anpassningar medger också en hög grad av flexibilitet i utbild- ningen. Exempelvis är möjligheten till individuella anpassningar av de nationella programmen något som den personal som är verksam i skolformen upplever som positivt. Det finns emellertid områden där ytterligare flexibilitet skulle kunna övervägas. Det förekommer t.ex. att elever i gymnasiesärskolan och deras vårdnadshavare efter- frågar möjligheten att läsa ämnen enligt kursplaner. Att i gymnasiesärskolan kunna läsa ämnen enligt kursplaner ger ytterligare möjlighet till flexibilitet och individ- anpassning i skolformen. Det kan också bidra till mer samverkan mellan gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Det råder viss tveksamhet bland verksamma i gymnasiesärskolan om huruvida bestämmelserna om särskilt stöd och åtgärdsprogram även omfattar eleverna på de individuella programmen. Mot den bakgrunden kan det finnas anledning att förtydliga hur bestäm- melserna ska tolkas och tillämpas. Denna fråga behandlas ytter- ligare i kapitel 12 Stödåtgärder. 23Utbildningar utanför gymnasieskolan och åtgärder för ungdomar som inte studerar Gymnasieskolan är den huvudsakliga utbildningsformen för ung- domar . Det finns emellertid andra utbildningar som helt eller delvis riktar sig till samma målgrupp. I regeringens direktiv till utredningen görs bedömningen att det även fortsätt- ningsvis bör finnas möjligheter att välja alternativa utbildningsvägar som är jämförbara med en svensk gymnasieutbildning, t.ex. en utbildning som leder fram till International Baccalaureate (IB) eller studier utomlands. Det kan också finnas elever för vilka en annan utbildningsform, som t.ex. folkhögskoleutbildning, kan vara mer ändamålsenlig. Utredningen har i uppdrag att analysera och föreslå vilka andra utbildningsvägar som ska kunna utgöra alternativ till en gymnasieutbildning samt ta ställning till om folkhögskoleutbild- ningar ska vara tillgängliga även för ungdomar som inte har fyllt och, om så är fallet, i vilken utsträckning.1 I detta kapitel beskrivs översiktligt de huvudsakliga utbildningar utanför gymnasieskolan i som riktar sig till samma ålders- grupp som gymnasieskolan. Utlandsstudier behandlas inte. Vidare beskrivs det kommunala aktivitetsansvaret för ungdomar mellan samt vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder som ung- domar som inte studerar kan bli föremål för. 1 Dir 2015:31. Utbildnungar utanför gymnasieskolan och … 23.1International Baccalaureate (IB) Vid sidan av gymnasieskolan finns den internationella utbildningen International Baccalaureate (IB). IB har egna examenskrav som skiljer sig från vad som gäller för att nå en gymnasieexamen på de nationella programmen och är inte en del av den svenska gymnasie- skolan. IB-utbildning administreras centralt av en organisation2 med säte i och syftar till att vid internationellt godkända skolor erbjuda studieprogram som medger god överförbarhet mellan olika länder och som förbereder för högre studier. Under- visningsspråket är engelska. Eftersom IB-programmet är tvåårigt erbjuder svenska skolor ett förberedande år (preparandår) med kurser i gymnasieskolan från gymnasieskolans nationella program. Förordningen (SKOLFS 2002:7) om internationell gymnasial utbildning i och samt vid Humanistiska i innehåller bestämmelser som reglerar sättet på vilket dessa huvudmän får anordna IB-utbildning med statsbidrag.3 Statsbidrag lämnas för elever som inte har någon hemkommun som är skyldig att bekosta deras IB-utbildning.4 Exempel på elever för vilka det kan utgå statsbidrag enligt förord- ningen är utlandssvenska elever och barn till beskickningsmed- lemmar som inte kommer från länder som ingår i EU eller EES eller från . Utöver bestämmelser om statsbidrag innehåller förordningen regler om antagning, utbildningens innehåll, personal och avgifter. För övriga huvudmän inom skolväsendet som anordnar IB-utbildning finns inga bestämmelser i dessa avseenden. finns ett trettiotal skolor med IB-utbildning i . En majoritet har huvudman men även enskilda huvudmän anordnar utbildningen. Det finns även en internationell skola som erbjuder IB. Cirka 3 000 elever går på IB i . Av de 1 037 elever som påbörjade utbildningen tog av eleverna inom tre år.5 Detta kan jämföras med genomström- ningen på gymnasieskolans högskoleförberedande program där av dem som påbörjade sin utbildning fick en 31 § förordningen (SKOLFS 2002:7) om internationell gymnasial utbildning i och samt vid Humanistiska i . 4Sådana elever som hemkommunen ger ersättning för enligt 29 kap. 17 § skollagen får inte ingå i bidragsunderlaget. 5Skolverket: Betyg och statistik i gymnasieskolan 2013/14, pm , dnr 2014:55. Utbildningar utanför gymnasieskolan och … Genomströmningen på IB var alltså vid en sådan jämförelse låg. En begränsad grupp ungdomar studerar vid internationella skolor på gymnasienivå i . Internationella skolor utgör en särskild utbildningsform utanför skolväsendet.6 En internationell skola på gymnasienivå är en skola där utbildningen inte följer läroplanen för gymnasieskolan utan i stället följer ett annat lands läroplan eller en internationell läroplan, vilket gäller bl.a. utbildning som leder fram till International Baccalaureate, IB. Utbildningen riktar sig i första hand till elever som är bosatta i . Syftet med en internationell skola är enligt regeringen att säker- ställa att en elev ska kunna fullfölja sin skolgång vid en tillfällig flytt till från ett annat land. Internationella skolor kan också ta emot elever som har andra särskilda skäl att få sin utbildning i en internationell skola på gymnasienivå.7 I fanns det 2013 tre internationella skolor som anord- nade utbildning på gymnasienivå. Eftersom internationella skolor utgör en särskild utbildningsform utanför skolväsendet har huvud- män som anordnar sådan utbildning möjlighet att ta ut avgifter för utbildningen. Skolorna omfattas inte av krav på undervisning i svenska språket. Två internationella skolor finns i för elever med ett annat modersmål än svenska – Tyska Skolan och Lycée Français . Dessa bedriver undervisning i svenska, historia och samhällskunskap enligt svensk läroplan och har enligt förordningen (2012:509) betygsrätt för viss utbildning. Enligt förordningen kan Skolinspektionen efter ansökan besluta om tillstånd för enskilda huvudmän för internationella skolor att bl.a. sätta betyg och utfärda gymnasieexamen enligt de bestämmelser som gäller för gym- nasieskolan. För att få ett sådant tillstånd krävs att huvudmannen anger vilket eller vilka nationella program som ansökan om att utfärda gymnasieexamen avser, visar vilka delar i utbildningen som 6Utbildningsformen regleras i 24 kap. 2−7 §§ skollagen. 2015/16:17. Utbildnungar utanför gymnasieskolan och … är likvärdiga med den kurs eller det gymnasiearbete som ett betyg avser och hur utbildningen uppfyller kraven för gymnasieexamen. Huvudmannen måste även i övrigt visa att utbildningen utformats så att betygen blir likvärdiga med betyg satta i gymnasieskolan.8 En enskild huvudman för en internationell skola på gymnasie- nivå får efter ansökan förklaras berättigad till bidrag för elever från deras hemkommuner.9 23.3Gymnasieutbildning för sjuka ungdomar och ungdomar på ungdomshem För elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan som på grund av sjukdom eller liknande skäl inte kan delta i vanligt skolarbete och som vårdas på sjukhus eller en institution som är knuten till ett sjukhus ska särskild undervisning anordnas på sjukhuset eller institutionen. Sådan undervisning ska så långt det är möjligt motsvara den undervisning som eleven inte kan delta i. Endast den som har legitimation som lärare får bedriva sådan undervisning10 och det är kommunen där den aktuella institutionen är belägen som ansvarar för att anordna undervisningen.11 Även elever som på grund av sjukdom inte kan delta i vanligt skolarbete men som inte vårdas på sjukhus eller en institution som är knuten till ett sjukhus har rätt till undervisning. Undervisningen kan anordnas i hemmet eller på någon annan lämplig plats. Sådan undervisning ska så långt det är möjligt mot- svara den undervisning som eleven inte kan delta i12 och ska anordnas av huvudmannen för den utbildning som eleven annars deltar i.13 Vidare ska icke skolpliktiga ungdomar som vistas på särskilda ungdomshem och som inte kan fullgöra sin skolgång på annat sätt ges möjlighet att delta i utbildning som motsvarar sådan utbildning som erbjuds i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan.14 Bestäm- melsen gäller bl.a. ungdomar som omhändertagits med stöd av 2015/16:17. 924 kap. 6 § skollagen. 1024 kap. 17 § skollagen. 1124 kap. 18 § skollagen. 1224 kap. 20 § skollagen. 1324 kap. 22 § skollagen. 1424 kap 8–9 §§ skollagen. Utbildningar utanför gymnasieskolan och … lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). (SiS) är huvudman för verksam- heten och ansvarar för den utbildning som anordnas vid myndig- hetens ungdomshem. Cirka 800 ungdomarna i gymnasieåldern strömmar genom de statliga ungdomshem som SiS ansvarar för. Den genom- snittliga tiden som intagna ungdomar befinner sig på hemmen är . En majoritet deltar i den skolverksamhet som an- ordnas. Få av ungdomarna är behöriga till gymnasieskolans nation- ella program.15 23.4Möjligheter för ungdomar att gå en folkhögskoleutbildning Utredningen ska ta ställning till om folkhögskoleutbildningar ska vara tillgängliga även för ungdomar som inte har fyllt och, om så är fallet, i vilken utsträckning.16 Utredningen har därför över- siktligt kartlagt folkhögskolan som utbildningsform och vilka möj- ligheter som folkhögskolan erbjuder. Denna kartläggning återfinns i bilaga 12 och sammanfattas kort nedan. Folkhögskolan är en egen utbildningsform som styrs av få regler. Vissa ramar finns dock i förordningen (2015:218) om stats- bidrag till folkbildningen och i de villkor och riktlinjer som fastställt.17 Utbildningsformen riktar sig i huvud- sak till personer som är i behov av att komplettera sin tidigare utbildning eller specialisera sig inom något särskilt yrkes- område.18 Folkhögskolan erbjuder en mängd olika utbildningar som bl.a. etableringskurser för vissa nyanlända,19 särskild kurs inom olika specialområden, samt vissa yrkesutbildningar.20 Vidare erbjuder folk- högskolan också studiemotiverande folkhögskolekurser, för vilka målgruppen är ungdomar mellan eller personer som deltar i jobb- och utvecklingsgarantin och som varken har en gym- 15Muntliga uppgifter från (SiS) vid intervju . 2013/14:172. 2013/14:172, bet. 2013/14: KrU 8, rskr. 2013/14:379. 1930 § 7 förordning om arbetsmarknadspolitiska program (2000:634). 2013/14:172. Utbildnungar utanför gymnasieskolan och … nasieexamen eller grundläggande behörighet till högskoleutbild- ning på grundnivå.21 Inom s.k. allmän kurs erbjuds deltagare studier på grund- skolenivå eller gymnasial nivå. Enligt förordningen (2015:218) om statsbidrag till folkbildningen finns när det gäller allmän kurs en nedre åldersgräns för vilka deltagare det utgår statsbidrag. Enligt läser dock även strax under 200 ungdomar allmän kurs . Rådet betalar inte ut statsbidrag för dessa deltagare utan hemkommunen finansierar i dessa fall utbildningsplatsen. Enligt förordningen får en folkhög- skola emellertid till undervisningen anta en yngre elev, som går ett introduktionsprogram i gymnasieskolan. Om en elev på introduk- tionsprogram studerar på folkhögskola ligger det närmast till hands att tolka det som att folkhögskolan bedriver undervisning inom skolväsendet och det är då fråga om entreprenad i skollagens mening. Undervisning som kan överlämnas på entreprenad inom gymnasieskolan avser undervisning i karaktärsämnen som har en yrkesinriktad eller estetisk profil samt modersmålsundervisning eller studiehandledning på modersmålet.22 Om det finns särskilda skäl finns det även en möjlighet för regeringen att medge att en kommun får överlämna åt någon annan att bedriva undervisning inom gymnasieskolan på entreprenad.23 Vid sådan entreprenad kvarstår kommunen som huvudman för utbildningen. Statsbidrags- bestämmelsen, som skulle innebära att utbildningskostnaden ersätts av staten, är således inte förenlig med skollagens bestäm- melser om entreprenad. Utredningen bedömer av denna anledning att bestämmelsen som gäller elever på introduktions- program inte är tillämpbar. I utredningens samråd med representanter för folkhögskolan har uttryckts att folkhögskolorna i första hand har erfarenhet av att utbilda vuxna och man menar att det kan komma att krävas en annan kompetens hos personalen på folkhögskolorna om de skulle hantera en vidgad målgrupp med fler yngre elever. En sådan kritik har också riktats mot det s.k. Folkhögskolespåret som vänder sig till nyanlända, i synnerhet ensamkommande, ungdomar mellan 16 och 2130 § andra stycket 3 förordning om arbetsmarknadspolitiska program (2000:634). 2223 kap. 3 a och b §§ skollagen (2010:800). 2323 kap. 5 § skollagen (2010:800). Utbildningar utanför gymnasieskolan och … med permanent uppehållstillstånd.24 I utredningens samråd har också framhållits att det är viktigt att folkhögskolan inte blir en skola enbart för elever i behov av särskilt stöd. Vissa menar att en folkhögskoleutbildning bör kunna utgöra ett alternativ direkt efter , men under förutsättning att det handlar om enskilda fall. Det framhålls som en förutsättning att det är just enstaka yngre elever i grupperna. har uttryckt att om folkhögskolorna ska vända sig mot en större yngre målgrupp bör detta handla om en särskild ungdomsfolkhögskola. Om det skulle vara aktuellt bör enligt rådet en sådan konstruktion utredas särskilt och föregås av en försöksverksamhet. Staten har bedömt att det är särskilt viktigt att kommunerna håller sig underrättade om vad ungdomar i den åldersgrupp som i huvudsak utgör gymnasieskolans målgrupp men som inte går på ett nationellt program i gymnasieskolan är sysselsatta med. Mot bak- grund av den tilltagande oron för utbildningssvaga ungas etabler- ingsproblem skärptes 2015 bestämmelserna om kommunernas ansvar för kommunmedborgarna i åldersgruppen 16–genom förändringar i skollagens bestämmelser om det kommunala aktiv- itetsansvaret.25 Enligt de nya bestämmelserna ska en hemkommun löpande hålla sig informerad om hur de ungdomar i kommunen som fullgjort sin skolplikt men som inte fyllt är sysselsatta i syfte att kunna erbjuda dem lämpliga individuella åtgärder. Kom- munens skyldighet omfattar inte de ungdomar som genomför eller har fullföljt utbildning på nationella program i gymnasieskola, gymnasiesärskola eller motsvarande utbildning.26 Detta innebär alltså att ungdomar som går på ett introduktionsprogram i gym- nasieskolan också omfattas av det kommunala aktivitetsansvaret. Däremot omfattas inte nyanlända ungdomar mellan som inte fullgjort sin skolplikt i svensk grundskola. Enligt propositionen som låg till grund för beslut om de nya bestämmelserna är syftet att tydliggöra att kommunerna ska 24Ramböll: Uppskalning av Folkhögskolespåret. 2013/14:191. 2629 kap. 9 § skollagen. Utbildnungar utanför gymnasieskolan och … erbjuda åtgärder för ungdomar som tillhör målgruppen. Kommunerna ska alltså inte enbart föra register över de ungdomar som omfattas av ansvaret utan även aktivt arbeta för att erbjuda dem sysselsättning. Åtgärderna ska också i första hand syfta till att motivera den enskilde att påbörja eller återuppta en utbildning. Reglerna om aktivitetsansvaret trädde i kraft och har alltså gällt . Av denna anledning är det svårt att med bestämdhet uttala sig om eventuella effekter av lagändringen. Några granskningar och undersökningar har emellertid redan genomförts, och de uppföljningar som har gjorts talar inte för att några dramatiska förändringar har skett i kommunernas arbete med den berörda målgruppen och indikerar att betydande brister kvar- står. menar att de inrapporterade uppgifterna avseende målgruppen och insatser gällande inte håller tillräcklig kvalitet. Myndigheten väljer därför att inte presentera någon nationell statistik. Bedömningen är att kommunerna behöver mer stöd när det gäller dokumentation, verksamhetsutveckling och utvärdering. presenterade all- männa råd och anvisningar för kommunernas arbete med aktivitets- ansvaret. Dokumentet omfattar anvisningar om vilka som tillhör målgruppen samt hur registrering och dokumentation kan gå till. Skolinspektionen presenterade resultatet av ett projekt där man följt upp arbetet med aktivitetsansvaret i 16 kommuner. Även här konstateras betydande brister. Mer än hälften av kommunerna saknade ett systematiskt och kontinuerligt arbete med de berörda ungdomarna. Målen var otydliga och uppföljning saknades ofta.28 En uppföljning av ungdomsinsatser som genomfördes vid på uppdrag av i ett antal skånska kommuner visade samma mönster. Det framgick också att verksamheten fort- farande framstår som personberoende och eldsjälsdriven, vilket innebär en betydande sårbarhet.29 Erfarenheter som gjorts inom ramen för projektet visar att fungerande uppföljningssystem är avgörande för att man ska 27Skolverket: Kommunernas aktivitetsansvar för ungdomar. : Redovisning av uppdrag om en modell för nationell uppföljning av kommunernas aktivitetsansvar för ungdomar. 28Skolinspektionen: Kommunernas arbete med det kommunala aktivitetsansvaret. Kvalitetsgranskning, 2016:2. 29Olofsson, J. och Panican, A: En utbildningsgaranti – möjligheter på regional nivå. Utbildningar utanför gymnasieskolan och … lyckas lokalisera och komma i kontakt med de ungdomar som är målgrupp för det kommunala aktivitetsansvaret, se vidare kapitel 5. Fungerande uppföljningssystem är även nödvändiga för att kom- munens samverkan med andra aktörer inom kommunen, t.ex. social- tjänst, utbildningsförvaltning och arbetsmarknadsenheter, ska fungera liksom samverkan med andra aktörer som landsting, och Arbetsförmedlingen. 23.6Arbetsmarknadspolitiska åtgärder riktade mot ungdomar Inom arbetsmarknadspolitiken finns vissa insatser som riktar sig till ungdomar . Delegationen för unga till arbete har bl.a. i uppdrag att främja samverkan genom att verka för lokala överenskommelser mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna i syfte att minska ungdomsarbetslösheten. Målgruppen för överens- kommelserna är unga arbetslösa mellan 16 och 24 år.30 Den stora merparten av landets kommuner har slutit sådana överenskom- melser med Arbetsförmedlingen.31 Arbetsförmedlingen arbetar även med etableringsinsatser som bl.a. riktar sig till nyanlända personer med uppehållstillstånd som fyllt 18 men inte och som saknar föräldrar i Sverige.32 I detta kapitel beskriver utredningen översiktligt de huvudsakliga utbildningar som finns utanför gymnasieskolan och som riktar sig till samma åldersgrupp. International Baccalaureate (IB) är en utbildning med egna examenskrav som skiljer sig från vad som gäller för att nå en gymnasieexamen på de nationella programmen. IB är inte en del av den svenska gymnasieskolan. I skollagen finns vidare bestämmelser om rätten till gymnasieutbildning för ung- domar som vårdas på sjukhus eller en institution som är knutet till 31Delegationen unga till arbetet: Kraftsamling mot ungdomsarbetslösheten, rapport till regeringen, dnr A2016/00767/). 32Lag (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Utbildnungar utanför gymnasieskolan och … ett sjukhus samt om rätten till hemundervisning för gymnasieelever som på grund av sjukdom inte kan gå till skolan . Också ungdomar som är omhändertagna med stöd av lagen om vård av unga (LVU) har rätt till utbildning. I kapitlet beskrivs också vilka möjligheter som finns för ung- domar att studera inom folkhögskolan. När det gäller ungdomar finns vissa sådana möjligheter men de är begränsade och förenade med vissa svårigheter. Dessa svårigheter handlar bl.a. om att folkhögskolans personal i huvudsak har erfarenhet av vuxna deltagare. Vidare redogör utredningen för det kommunala aktivitets- ansvaret enligt vilket en hemkommun löpande ska hålla sig informerad om hur de ungdomar i kommunen som fullgjort sin skol- plikt men som inte fyllt är sysselsatta, i syfte att kunna erbjuda dem lämpliga individuella åtgärder. Kommunens skyldighet om- fattar inte de ungdomar som genomför eller har fullföljt utbildning på nationella program i gymnasieskola, gymnasiesärskola eller mot- svarande utbildning och inte heller nyanlända ungdomar mellan som inte fullgjort sin skolplikt i svensk grundskola.