sou · H4B377 · 2016-10-31 00:00:00 — I detta kapitel redogörs för situationen på de arton nationella programmen, utifrån bl.a. elevstatistik samt utifrån synpunkter och önskemål om förändringar som har framförts av olika intressenter. Utbudet av nationella program och … 17.1Programmens karaktär samt synpunkter från intressenter inom skola och arbetsliv – övergripande beskrivning Inledningsvis ges övergripande beskrivningar av de olika nationella programmens karaktär samt av de diskussioner som förts av olika intressenter sedan Gy11 om möjliga justeringar i utbudet av nationella program och inriktningar. Därefter, i avsnitt 17.2 och 17.3, beskrivs programmen var för sig. 17.1.1Yrkesprogrammen är olika sinsemellan, sett till karaktär och elevgrupp De tolv yrkesprogrammen är olika sinsemellan sett till bl.a. elev- sammansättning, yrkesanknytning, branschengagemang, högskole- koppling och efterföljande etableringsmönster.1 Inom vissa branscher och yrken kräver eller efterfrågar arbets- givarna specialistkunskap, medan man inom andra branscher och yrken rekryterar bredare och inte kräver specifika utbildnings- bakgrunder. Det förra gäller exempelvis för många arbeten efter fordons- och transportprogrammet och det senare för många arbeten efter hotell- och turismprogrammet. Fem av yrkesprogrammen är starkt mansdominerade och har generellt sett en relativt stark yrkeskoppling. Dessa är bygg- och anläggningsprogrammet, el- och energiprogrammet, VVS- och fastig- hetsprogrammet, fordons- och transportprogrammet samt industri- tekniska programmet. Avnämarbranscherna är ofta starkt engagerade i utbildningarna och angelägna om dem för sin kompetens- försörjning. I många fall är en relativt stor andel av eleverna i arbete efter utbildningen och bland dem som förvärvsarbetar har en stor andel heltidsarbeten. De flesta av dessa program har vidare en jämförelsevis svag koppling till högskolan, sett till andelen elever som uppnår grundläggande högskolebehörighet och andelen som fortsätter till högskolan. 1 Källor för uppgifterna i detta avsnitt: : Uppföljning av gymnasieskolan. 2016; : Vad ungdomar gör efter gymnasieskolan – en registerstudie. 2014; : Arbetslivet efter skolan. Arbetsledares bedömning av unga medarbetares kompetens och inom vilka branscher unga arbetar. 2016; : Yrkesutbildningen i backspegeln – arbete och studier efter gymnasieskolan. 2015; SOU 2015:97 Välja yrke. Utbudet av nationella program och … dock en annan bild med en relativt stor andel elever som uppnår grundläggande högskolebehörighet och som fortsätter till högskolestudier. Barn- och fritidsprogrammet samt vård- och omsorgsprogram- met är två kvinnodominerade program som i hög grad är riktade mot offentliga omsorgsyrken och som har en relativt stark hög- skolekoppling. Överensstämmelsen mellan jobb och utbildning tycks vara hög, enligt en enkät till ett urval bland dem som gått ut dessa program inom Gy11 och sedan börjat arbeta. Dock kan det vara svårt att få anställning, särskilt tillsvidareanställning. Handels- och administrationsprogrammet samt hotell- och turismprogrammet har en ganska jämn könsfördelning med en viss övervikt av kvinnor. Restaurang- och livsmedelsprogrammet har en större kvinnlig majoritet. Målyrkena för dessa tre program ligger till stor del inom servicenäringen. Vissa av utbildningarna har en relativt hög grad av utbytbarhet, dvs. arbetsgivarna rekryterar bland personer med många olika utbildningsbakgrunder. Hantverks- programmet och naturbruksprogrammet är båda kvinnodominera- de och riktar sig mot en rad yrken av olika karaktär. De olika inrikt- ningarna inom dessa två program skiljer sig åt vad gäller könsfördel- ning och i flera andra avseenden. Vissa inriktningar har en mycket tydlig koppling till specifika målyrken. För samtliga fem senast nämnda program2 gäller att en ganska stor andel har ett arbete efter sin utbildning men oftare på deltid än exempelvis dem som gått på något av de ovan nämnda mansdominerade programmen. Vidare upplever avgångna elever från flera av dessa fem senast nämnda program som har börjat arbeta, en relativt låg överensstämmelse mellan jobb och utbildning.3 När det gäller högskolekoppling tycks alla dessa fem program ligga någonstans kring genomsnittet för yrkesprogram. 2Handels- och administrationsprogrammet, hotell- och turismprogrammet, restaurang- och livsmedelsprogrammet, hantverksprogrammet och naturbruksprogrammet. 3Statistiska centralbyrån: Yrkesutbildningen i backspegeln – arbete och studier efter gymnasieskolan. Utbudet av nationella program och … 17.1.2Även de högskoleförberedande programmen har till viss del olika karaktär och elevgrupper Genom att ge en bred högskoleförberedelse präglas de hög- skoleförberedande programmen till viss mån av utbytbarhet i för- hållande till specifika högskoleutbildningar, under förutsättning att eleven har haft möjlighet att läsa de kurser som krävs för en eventuell särskild behörighet. De grupper av program som kan skönjas bland yrkesprogrammen har därför ingen direkt mot- svarighet bland de högskoleförberedande programmen. Det kan dock noteras att ekonomiprogrammet och teknik- programmet, som båda har ökat i popularitet efter reformen, ofta ses som i någon mån förberedande för både studier och arbete. Elever upplever att de, som de väljer ett program som ger högskoleförberedelse och vissa särskilda behörigheter, tydligt ser ett möjligt yrkesliv framför sig. På så sätt skiljer sig dessa två program något till sin karaktär från övriga högskoleförberedande program. 17.1.3Många idéer om möjliga justeringar i utbudet har diskuterats av olika intressenter sedan reformen som gått sedan Gy11 infördes har många diskus- sioner förts inom arbetsliv och gymnasieskola om eventuella för- ändringar i det nationella utbudet av program och inriktningar. Detta har till stor del gällt de 12 yrkesprogrammen och deras 42 inriktningar. De nationella programråden för gymnasial yrkes- utbildning, som var engagerade och delaktiga i utformningen av program och inriktningar vid reformen, och andra intressenter inom olika branscher har fortsatt att diskutera behov av justeringar. Som nämnts i kapitel 14 Nationella program – utveckling innebär den relativt stora finfördelningen av olika yrkesprogram och inriktningar inom dem, i kombination med att relativt få elever går på yrkesprogrammen, att elevantalet på vissa studievägar blir litet. För flera av yrkesprogrammen har diskussionerna om möjliga förändringar till stor del handlat om hur utbildningarna kan bli mer attraktiva för ungdomar. Även vissa frågor kring de 6 högskoleförberedande programmen med sina 18 inriktningar har diskuterats bland intressenter inom gymnasieskola, högskola och arbetsliv. Exempelvis har det funnits Utbudet av nationella program och … en diskussion om huruvida det humanistiska programmet, som är det minsta nationella programmet, bör fortsätta att vara ett eget program eller om det bör förändras till en inriktning inom ett annat program. I fråga om teknikprogrammet har, som tidigare nämnts, förekommit en diskussion om ett önskemål om att inrätta en studie- väg av ökad omfattning som kombinerar högskoleförberedelse med yrkesförberedelse. Vissa frågor om möjliga justeringar anses ännu för tidiga att avgöras Vissa frågor om ändringar kan fortfarande vara för tidiga att ta ställning till i relation till reformens genomförande. Detta har på- pekats i utredningens samråd med samt med företrädare för skolor och avnämare. Mer tid kan behöva gå för att programmen och inriktningarna ska etablera sig, och för att se hur elevström- marna utvecklas framöver när elevkullarna återigen ökar, innan det finns en säker grund för beslut. Därtill innebär den stora gruppen nyanlända ungdomar ett stort elevtillskott till gymnasieskolan – och det kan finnas goda skäl att invänta och se hur detta påverkar fördelningen av elever på olika program och inriktningar, innan förändringar övervägs. Vad gäller vissa diskuterade justeringar finns det dock tydliga önskemål om förändringar och skälen för att avvakta och låta ytterligare tid förflyta anses inte lika starka. 17.2Yrkesprogram – beskrivning av de enskilda programmen samt synpunkter från intressenter inom skola och arbetsliv I detta avsnitt ges kortfattade beskrivningar av vart och ett av de tolv yrkesprogrammen och deras inriktningar. Här beskrivs kort- fattat deras storlek, elevgruppens sammansättning samt yrkes- och högskolekoppling m.m.4 Därtill redovisas önskemål och förslag 4 Källa för antalsuppgifterna: : Uppföljning av gymnasieskolan. Källor för uppgifter om etablering: : Vad ungdomar gör efter gymnasieskolan – en registerstudie. 2014; : Arbetslivet efter skolan. Arbetsledares bedömning av unga Utbudet av nationella program och … som framförts av olika aktörer inom skola och arbetsliv kring yrkesprogrammen och deras inriktningar. Utredningens bedömningar och förslag avseende justeringar i utbudet av yrkesprogram och deras nationella inriktningar åter- finns i kapitel 25 Förslag. Kort bakgrund om programmet och elevgruppen Antalet elever 1 på barn- och fritidsprogrammet har minskat från drygt 3 700 till ca 2 800 mellan läsåren 2011/12 och 2015/16. Deras andel av alla elever på yrkesprogram har varierat mellan . Majoriteten av eleverna går på inriktningen pedagogiskt arbete. Inriktningen fritid och hälsa står för en tredjedel av eleverna. Den minsta inriktningen är socialt arbete. Programmet som helhet utgörs till av kvinnor. Köns- uppdelningen skiljer sig dock betydligt mellan de olika inrikt- ningarna. Männen på programmet är till stor del koncentrerade till inriktningen fritid och hälsa, där de är i majoritet. Programmet har en relativt stark koppling till högskolestudier. Det är vanligare än för yrkesprogrammen i genomsnitt att elever på barn- och fritidsprogrammet har grundläggande högskolebehörig- medarbetares kompetens och inom vilka branscher unga arbetar. 2016; Statistiska central- byrån: Yrkesprogrammen i backspegeln. Utbudet av nationella program och … het efter sin gymnasieutbildning, och att de går vidare till högskole- studier. Bland de ungdomar som fick slutbetyg med grundläggande högskolebehörighet från programmet 2010/11 (dvs. inom gymnasie- skolan före Gy11) hade en etablerad ställning på arbets- marknaden och hade övergått till högskolestudier . Möjliga förändringsbehov på program- eller inriktningsnivå Socialt arbete hamnar ibland i skymundan bakom pedagogiskt arbete Det är relativt vanligt att skolor erbjuder inriktningen pedagogiskt arbete, men inte inriktningen socialt arbete. Detta hänger bl.a. samman med att tillgången till lärare är större inom pedagogiskt arbete och med att fler elever väljer denna inriktning. Enligt referensskolor upptäcker dock relativt många elever en bit in i utbildningen att socialt arbete intresserar dem. Arbets- livsföreträdare är bekymrade över att inriktningen socialt arbete i många fall hamnar i skymundan, eftersom utbildade från yrkes- utgångarna personlig assistent samt stöd och service inom funktions- hindersområdet är viktiga för arbetsmarknadens kompetensförsörj- ning. Inriktningen socialt arbete är brokig I inriktningen socialt arbete finns tre nationellt föreslagna yrkes- utgångar: personlig assistent, stöd och service inom funktions- hindersområdet samt väktare. Vid utredningens dialog med det nationella programrådet och andra intressenter har det påpekats att de två förstnämnda yrkesutgångarna har mycket gemensamt sins- emellan och att dessa därtill har mer gemensamt med inriktningen pedagogiskt arbete (där yrkesutgången heter barnskötare, elev- assistent) än med yrkesutgången väktare. Väktaryrket har en helt annan karaktär än arbete som personlig assistent eller inom funktionshindersområdet, och det uppfattas som märkligt att just dessa tre yrkesutgångar utgör en gemensam inriktning. Å andra sidan passar flera kurser inom socialt arbete bra för väktares Utbudet av nationella program och … Även kurser inom pedagogiskt arbete anses passa bra för elever som läser mot yrkesutgången väktare. Det nationella programrådet har diskuterat möjligheten att slå ihop inriktningen pedagogiskt arbete med de två förstnämnda yrkesutgångarna inom inriktningen socialt arbete, och att renodla väktarutbildningen. En nackdel som framförts när det gäller att slå ihop pedagogiskt arbete med utbildning inom funktions- hindersområdet och mot personlig assistsent är dock att det finns en risk att det blir ett allt för stort fokus på gruppen barn. Inom pedagogiskt arbete finns ett naturligt fokus på barn, men när det gäller arbete med funktionsnedsatta brukare eller arbete som per- sonlig assistent är det viktigt att utbildningen avser även vuxna brukare. När det gäller tanken att renodla väktarutbildningen skulle detta kunna vara positivt för denna utbildning på så sätt att den blir mer synlig för eleverna. En nackdel är dock att utbildningen har så få elever att det inte vore rimligt att den skulle utgöra en egen inriktning. Att göra väktare till en egen inriktning skulle inne- bära en risk att huvudmän upphör att erbjuda den, eftersom elevantalet vanligtvis är för litet för att bilda egna undervisnings- grupper. Ett annat skäl som framförts mot att renodla väktar- utbildningen till en egen inriktning är att den 18-årsgräns som finns för arbetsplatsförlagt lärande (APL) inom väktarområdet gör det lämpligt att specifika väktarkurser finns enbart inom program- fördjupningsdelen, inte i inriktningsdelen. Om socialt arbete och pedagogiskt arbete slogs samman i en inriktning skulle det dock, enligt flera intressenter, uppfattas som mer rimligt än att yrkesutgången väktare ingår i denna inriktning. Önskemål om att ändra programmets namn Namnet på programmet har diskuterats mycket. I utredningen som låg till grund för Gy11 föreslogs namnet programmet för ledarskap och friskvård. Mot bakgrund bl.a. av att begreppet ledarskap ansågs vara missvisande föreslog dock att det tidigare namnet barn- och fritidsprogrammet skulle behållas. Det missnöje som finns med namnet handlar om att det inte tillräckligt visar att socialt arbete Utbudet av nationella program och … till stor del avser vuxna. Det handlar också om att begreppet hälsa anses passa bättre än begreppet fritid därför att hälsa och ett hälso- främjande perspektiv ingår i programmets alla inriktningar. Ett förslag på namn som förts fram inom det nationella programrådet och som fått stöd av referensskolor och vissa andra intressenter är hälsa- och pedagogikprogrammet. Att första delen i namnet är ”hälsa” och inte ”hälso” anses av förespråkarna öppna för en vid tolkning av begreppet hälsa, medan ”hälso” skulle kunna innebära att relationen mellan detta program och vård- och omsorgs- programmet uppfattades på ett missvisande sätt. Ett alternativ som diskuterats är namnet pedagogik och socialt arbete. Argument som framförts för detta namn är att begreppet socialt arbete framgår och att båda begreppen är välkända. Argument som framförts mot detta namn är att inriktningen fritid och hälsa inte blir synlig. Kort bakgrund om programmet och elevgruppen Bygg- och anläggningsprogrammet är det näst största av yrkes- programmen, men andelen elever som sökt sig dit har varit minsk- ande sedan gymnasiereformen. Antalet elever 1 har minskat från ca 5 900 till ca 3 900 mellan läsåren 2011/12 och 2015/16. Mätt som andel av alla yrkesprogram har programmets elever minskat från . Utbudet av nationella program och … På bygg- och anläggningsprogrammet utgörs elevgruppen till allra största delen av män; /16 var av eleverna män. Bygg- och anläggningsprogrammet har en relativt tydlig kopp- ling till arbetslivet medan andelen som går till högskolestudier är liten. Bland de ungdomar som fick slutbetyg med grundläggande högskolebehörighet från byggprogrammet /11 (dvs. i gymnasieskolan före Gy11) hade en etablerad ställning på arbetsmarknaden och hade övergått till högskole- studier . Möjliga förändringsbehov på program- eller inriktningsnivå Diskussioner pågår om att införa vissa sälj- och servicekurser i programfördjupningen Enligt utredningens samråd med det nationella programrådet finns inga förslag som rör förändringar på inriktnings- eller programnivå. Däremot ser arbetslivsföreträdare ett behov av att inkludera vissa sälj- och servicekurser i programfördjupningen för inriktningarna husbyggnad och måleri samt av att placera dessa kurser i vissa programfördjupningspaket (yrkesutgångar). Motivet är att arbete i exempelvis bygghandel inte är ovanligt för unga som gått bygg- och anläggningsprogrammet. Frågan om C-körkort inom inriktningen anläggningsfordon Enligt direktiven ska utredningen ta ställning till om gymnasie- skolans utbildning av anläggningsmaskinförare ska innefatta möj- ligheter för huvudmannen att erbjuda eleverna kunskaper mot- svarande körkortsbehörighet C inom ramen för utbildningen. Det har funnits delade meningar om i vilket av två program utbildningen för yrket anläggningsmaskinförare passar bäst in. Frågan handlar bl.a. om var utbildningen till lastbilsförare respektive maskinförare passar bäst. Utbudet av nationella program och … ningsmaskinförarutbildning inom det dåvarande fordonsprogram- met. fördes inriktningen anläggning till det dåvarande byggprogrammet. Syftet var att tydliggöra anläggning som ett eget kompetensområde. Flytten av inriktningen medförde att kurserna inom området mobila maskiner, det vill säga kurser som ingår i utbildningen till yrket anläggningsmaskinförare, flyttades över till Byggprogrammet. Emellertid fortsatte flera kommuner att erbjuda denna utbildning inom fordonsprogrammet även . På det dåvarande fordonsprogrammet, inom inriktningen transport, kunde elever få kunskaper för traktorkort, körkort B (personbil) och körkort C (lastbil) samt för yrkesförarkompetens för godstransporter. För att få arbeta som yrkesförare krävs yrkes- förarkompetensbevis. 5 På det dåvarande fordonsprogrammet fanns således både utbildning till lastbilsförare och till maskinförare. I kursplanerna låg större tonvikt på lastbilsförarkunskaper än på maskinförarkunskaper, men det var möjligt för elever som så önskade att i sin utbildning få rum för kunskaper för båda kompetenserna. Detta gjordes genom att man i praktiken använde sig av elevens individuella val eller av att eleven fick läsa utökat program för kurser inom ämnet anläggningsmaskinteknik, vilka behövs för att bli maskinförare. Det fanns också skolor som hade specialutformat program för att rymma utbildning som gav eleven kunskaper mot både lastbilsförare och maskinförare. Den maskinförarutbildning eleverna fick på fordonsprogrammet var dock relativt begränsad. Byggbranschen förespråkade inrättandet av en anläggningsförar- inriktning inom bygg- och anläggningsprogrammet, med större fokus på anläggningskunskaper än vad motsvarande utbildning på fordonsprogrammet dittills hade innehållit. Att få med både an- läggningskunskaper och kunskaper om att köra olika fordon sågs av byggbranschen som viktigt mot bakgrund av att kunskaps- och arbetsområdena ligger nära varandra och behöver vara delvis överlappande. Man menade att de personer med olika kompetens som arbetar med olika delar av ett byggprojekt, inklusive de som utför anläggningsarbetet, behöver ha en gemensam kun- skapsbas om helheten. Därför såg man stora fördelar med att 5 Enligt lag (2007:1157) om yrkesförarkompetens ska alla yrkesförare ha den kompetens (förutom körkort) som är nödvändig för yrket. Lagen innebär bl.a. krav på grundläggande utbildning, som efter godkänt prov leder till ett yrkeskompetensbevis. Utbildningens inne- håll beskrivs i bilagan till förordning (2007:1470) om yrkesförarkompetens. Utbudet av nationella program och … placera den aktuella inriktningen inom bygg- och anläggnings- programmet, och att den fick större inslag av kunskaper om anläggning än som varit fallet tidigare. Utredningen som låg till grund för Gy11 föreslog, i linje med byggbranschens önskemål, att utbildningen skulle ligga i det nya bygg- och anläggningsprogrammet, vilket också regeringen senare beslutade om. Motivet för placeringen var att maskinförarutbild- ningen därigenom skulle kopplas till det inriktningsområde där eleverna rent praktiskt skulle arbeta, och där det därmed borde finnas gemensamma kunskapsområden. Utredaren påpekade sam- tidigt att det inte fanns några hinder för att denna inriktning skulle kunna anordnas i samverkan med fordons- och transport- programmet.6 Inriktningen flyttades och omformades därmed vid reformen till en inriktning, innehållande en nationellt föreslagen yrkesutgång, inom bygg- och anläggningsprogrammet. Inriktningen heter anläggnings- fordon och yrkesutgången heter anläggningsmaskinförare. Den nya inriktningen på bygg- och anläggningsprogrammet Utbildningen till anläggningsförare bedömdes behöva ha ett relativt omfattande inriktningsspecifikt innehåll, och det var inte uppenbart hur alla önskade delar i den inriktning som utredningen hade föreslagit skulle rymmas inom 2 500 poäng. över- vägde under reformarbetet tre olika alternativ: 1) att inrymma utbildningen inom inriktningen mark och anläggning, 2) att betrakta den önskade utbildningen som så omfattande att den inte skulle rymmas inom föreslagen programstruktur (skolor skulle då i stället kunna ansöka om att ha den som särskild variant eller som riksrekryterande utbildning) respektive 3) att skapa en särskild inriktning för yrkesutgången anläggningsmaskinförare. Det tredje alternativet valdes. Med anledning av det omfattande innehåll som behövde ges plats i utbildningen gavs denna studieväg en mer om- fattande fast del i programstrukturen än flertalet av programmets övriga inriktningar. 6 SOU 2008:27. – en reformerad gymnasieskola. Utbudet av nationella program och … Frågan om i vilken grad kunskaper som behövs för olika slags körkort skulle ingå i den förändrade och flyttade utbildningsvägen hade inte diskuterats i utredningen eller i propositionen som låg till grund gör Gy11.7 Under arbete med att utforma examensmål och ämnesplaner framhöll branscherna att det var viktigt att den nya utbildningsvägen mot yrket anläggningsmaskin- förare inom bygg- och anläggningsprogrammet innehöll körkorts- utbildning för körkortsbehörigheterna B och C. Branschorganisat- ionen Maskinentreprenörerna framhöll att detta yrke skiljer sig från övriga yrken som bygg- och anläggningsprogrammet utbildar mot och att man för denna inriktning därför behövde prioritera körkortskunskaper högre än en gemensam kunskapsgrund med övriga inriktningar på programmet. ansåg att körkortsutbildning var nödvändigt för anlägg- ningsmaskinförare. framhöll också att de i samråd med Transportfackens Yrkes- och kommit fram till att kraven på körkortsutbildning var rim- liga ur ett branschperspektiv och att de ”inte inkräktar på yrkes- förarutbildningen så länge anläggningsmaskinförarna inte får yrkes- kompetensbevis i sin yrkesutbildning”.8 Den nya inriktning som skapades på bygg- och anläggnings- programmet fick, som avsett, mer anläggningsinnehåll än den tidigare inriktningen på fordons- och transportprogrammet, men fick en begränsad förarutbildning plats, nämligen för traktorkort.9 Kunskaper för B- eller C-körkort ingick däremot inte. När inriktningen tidigare låg på fordonsprogrammet hade det i stället varit kurser inom kunskapsområdet transporter som utgjorde en större andel. Dessa kurser gav kunskaper som behövs för flera olika slags körkort. I publikation Gymnasieskola 2011 beskrevs den nyskapade studievägen på bygg- och anläggningsprogrammet så här: – en reformerad gymnasieskola; Prop. 2008/09:199. 8Skolverket: Redovisning av uppdrag avseende examensmål och ämnesplaner för gymnasie- skolan m.m. (U2009/2114G, U2009/5688/G). Dnr: 2009:520. 9Flytten av inriktningen till bygg- och anläggningsprogrammet innebar att kun- skaper för traktorkort upphörde att ingå i fordons- och transportprogrammet. Utbildning för traktorkort sker på bygg- och anläggningsprogrammet (inriktning anläggnings- fordon) och naturbruksprogrammet (alla inriktningar).