sou · H4B368 · 2016-10-12 00:00:00 — Skyldigheten att bedöma konsumentens kreditvärdighet och skyldigheten att ge konsumenten de förklaringar denne behöver är sanktionerade på så sätt att kreditgivaren förlorar rätten till ränta, helt eller delvis, om kreditgivaren inte uppfyllt sina skyldigheter i dessa avseenden.44 I regleras konsumentkrediter i Bürgerlichen Gesetzbuches (BGB). I ett särskilt kapitel avseende krediter finns bestämmelser om förhandsinformation, information , rätt att betala krediten , m.m.45 I kapitlet om konsumentkrediter regleras också skyldigheten att kreditpröva konsumenten. Kreditprövningen får basera sig på infor- mation från konsumenten och, om det är nödvändigt, på informa- tion från kreditupplysningsföretag. En skyldighet att kreditpröva framgår också av bankakten (Kreditwesengesetz). mellan konsumenten och kreditgivaren ska slutas i skriftlig form. Är skriftlighetskravet inte uppfyllt är kontraktet ogiltigt.46 Av allmänna bestämmelser följer att skriftlighet inte för- utsätter egenhändig signatur, utan att vissa former av elektronisk signatur också kan tillämpas.47 Den allmänna bestämmelsen om ocker har i rättspraxis tolkats så att räntan inte får överstiga en medelränta för liknande konsu- mentkrediter med mer än det dubbla. Snitträntor publiceras av Deutsche , se vidare avsnitt 10.3.2. 751-1 och L. 45För denna framställning har använts en engelsk översättning av den tyska civilkoden. Konsumentkrediter regleras i bok två, kapitel två. 46Section 492 och 494. 47Section 126 och 126 a. Av tidigare nämnda bestämmelser (se föregående fotnot) framgår vissa särskilda förutsättningar när det gäller konsumentkreditavtal. I regleras konsumentkrediter i den holländska civil- koden.48 Där regleras bl.a. förhandsinformation, kreditkontraktets innehåll, rätt att betala krediten , m.m. Vidare finns bestämmelser i näringsrättslig lagstiftning, i akten om finansiell övervakning (att op het financieel toezicht, Wft). Av denna följer bl.a. att kreditgivning är en tillståndspliktig verk- samhet. Krediter som ska betalas tillbaka och som endast medför obetydliga kostnader för konsumenten är dock undantagna från Wft:s tillämpningsområde.49 Vidare följer skyldigheten att kreditpröva konsumenten av Wft. Kreditgivaren ska inhämta information om konsumentens finansi- ella situation och ska därefter fastställa, med utgångspunkt från att konsumenten inte ska överskrida sin återbetalningsförmåga, om det är försvarligt att bevilja krediten. Om det inte kan anses för- svarligt, ska kreditgivaren inte heller ingå ett kreditavtal.50 Mer om kreditprövningen framgår av förordning. När det gäller krediter ska kreditgivaren inhämta utförlig infor- mation om konsumentens finansiella situation för att kunna be- döma om kreditavtalet är säkert för konsumenten. Om krediten är på ett mindre belopp räcker det att kreditgivaren inhämtar informa- tion från ett kreditupplysningsregister. För kreditgivare finns en skyldighet enligt Wft att delta i någon form av skuldregister.51 En närmare redogörelse för hur kravet på kreditprövning har utveck- lats i finns i avsnitt 9.3.3. I finns vidare en förordning som sätter ett tak för kreditkostnaderna.52 Taket sätts utifrån en referensränta och kan alltså variera. Taket har legat runt 15 procent.53 När det gäller marknadsföring av krediter är kreditgivare skyl- diga att publicera en varningstext: op! Geld lenen kost geld! 48Bok 7, Titel 2a. 49Artiklarna 2:60 (tillståndsplikt) och 1:20 e (undantag från Wft:s tillämpningsområde). 51Besluit Gedragstoezicht financiële ondernemingen Wft, artiklarna 113 och 114, samt artikel 4:32 Wft. 53Se t.ex. information på AFM:s hemsida: Flitskrediet – informatie voor aanbieders van flitskrediet, /nl-nl/professionals/onderwerpen/flitskrediet (Ungefär: Obs! Att låna pengar kostar pengar!). Varningen infördes som en av flera åtgärder emot en växande skuldproblematik. I en intervju-undersökning utförd på uppdrag av den holländska tillsynsmyndigheten (de Autoriteit Financiële Markten) ansåg en stor del av konsumenterna att varningen fått dem att tänka över de negativa aspekterna av att ta lån.54 I finns en särskild marknad för mindre lån med korta löptider (kallas flitskrediet eller minilening). I och med genomförandet av konsumentkreditdirektivet blev i princip samma regler tillämp- liga på alla typer av krediter, oavsett löptid. Konsumenterna skulle genom författningsförändringarna bli bättre skyddade, bl.a. genom att förordningen om kreditkostnader blev tillämplig på i princip alla konsumentkrediter.55 konstaterade AFM att marknaden för smålån hade minskat i omfång i , både avseende kredit- volymer och avseende antalet kreditgivare, som sjunkit väsentligt. AFM menar dock att den kvarvarande marknaden fortfarande kan innebära ett konsumentskyddsproblem, eftersom den är inriktad på svaga konsumentgrupper. Trots taket för kreditkostnader finns det kreditgivare som försöker undgå taket genom att konstruera pris- sättningen så att vissa ersättningar till dem inte ska falla under regleringen.56 Som nämnts ovan är Wft med tillhörande förordningar inte tillämplig på krediter med obetydliga kostnader. Frågan om vad som är obetydliga kostnader har aktualiserats i samband med mark- naden för mindre krediter och har prövats i domstol, efter det att AFM beslutat om en administrativ straffavgift för ett bolag som er- bjöd korta krediter till konsumenter utan att ha tillstånd. 54Pressmeddelande från , : Let op! Geld lenen kost geld is succes, /nl-nl/professionals/nieuws/2009/dec/kredietwaarschuwingszin-succes Som framgår av meddelandet ska varningen också innehålla en liten bild eller symbol. Denna kan beskrivas som en streckgubbe som drar en fotboja, med ett eurotecken i, efter sig. 55Se t.ex. pressmeddelande från Rijksoverheid, : transparantie bij afsluiten flitskrediet, /actueel/nieuws/2010/03/26/meer-transparantie-bij- afsluiten-flitskrediet 56Pressmeddelande från : Markt voor flitskrediet verder opgedroogd, /nl-nl/consumenten/nieuws/2014/feb/markt-flitskrediet terna angavs vara utan ränta, men bolaget tog ut en kost- nad om för att konsumenten skulle få lånet utbetalat direkt (jämfört med att vänta ). AFM menade att detta var en kostnad för krediten och att den inte var att betrakta som obetydlig i relation till förekommande lånebelopp och löp- tider. Domstolen i gjorde samma bedömning.57 57 Rechtbank , 09-12-2015, 15/2064. I detta kapitel beskrivs den svenska snabblånemarknaden. Kapitlet inleds med utredningens syn på vad som kan kallas ett snabblån. När det gäller de bolag som erbjuder snabblån kan följande anmär- kas. Under utredningens gång har antalet bolag varierat. Några bolag har upphört med sin verksamhet och ett nytt bolag har startat verksamhet. Några bolag har förändrat sitt produktsortiment. Flera bolag använder fler än en hemsida för att marknadsföra sina pro- dukter. är erbjudna kreditvillkor exakt desamma eller har bara marginella skillnader i t.ex. pris, ibland skiljer sig kredit- produkterna avsevärt. Eftersom marknaden är föränderlig och det därför inte heller går att utesluta att vissa detaljer kan ha förbisetts, redovisar utredningen därför sina iakttagelser på ett översiktligt sätt och med ungefärliga uppgifter. Utredningen har följt markna- den genom att besöka bolagens hemsidor kontinuerligt under ut- redningstiden. Det går dock inte att utesluta att något eller några förhållanden avseende bolagen, deras produkter eller marknads- föring kommer att hinna ändras under utredningens slutfas. 7.2Vad är ett snabblån? Korta krediter om mindre belopp I gällande rätt finns ingen reglering som enbart avser snabblån (eller sms-lån, mobillån, mikrolån), inte heller finns en definition av uttrycket. Låneformen brukar beskrivas som att den avser lån om mindre belopp med en relativt kort löptid, att ansökan görs på Den svenska snabblånemarknaden SOU 2016:68 distans och att kreditbeloppet betalas ut snabbt. Det typiska låne- beloppet har tidigare angetts vara och återbetalningstiden mellan en och tre månader.1 I undersökningar av snabblån om- fattas numera lån om med löptid upp , med hänvisning till en förändrad branschpraxis.2 Med den tidigare angivna synen på snabblån – dvs. att kredit- beloppet är några och löptiden – har det funnits som mest nästan 30 bolag som erbjuder sådana krediter (har antalet bolag minskat, se vidare avsnitt 7.4). Gemensamt för samt- liga är att lånen erbjuds över internet, ibland i kombination med andra möjligheter till distansavtal (i sådana fall via sms eller tele- fon). Samtliga bolag erbjuder krediter med en kort löptid, i första hand (32–förekommer också) och vad som får betraktas som mindre belopp, i storleksordningen . Knappt hälften av bolagen erbjuder inga andra kredit- produkter. Resterande bolag har ett större produktutbud och er- bjuder större lån, i huvudsak upp till 20 000 kronor3, och med en större variation i möjliga återbetalningstider, mellan en månad och . Utredningen anser att det är rimligt att betrakta även dessa större lån som snabblån. Samtliga produkter som kan kallas snabblån skiljer sig från andra kreditprodukter på marknaden genom den relativt sett höga effektiva räntan, från . Det är de minsta och kortaste krediterna som har de högsta effektiva räntorna, ibland flera tusen procent. Sammanfattningsvis kan alltså ett snabblån beskrivas som en konsumentkredit som –har ett kreditbelopp om 500 till , –har en löptid om 30–och –har en hög effektiv ränta, från 100–flera tusen procent. 1Se t.ex. prop. 2009/10:242 s. 33 och SOU 2013:78 s. 125. 2Kronofogdemyndighetens , halvårsrapport 1:2014 och jfr bransch- organisationen hemsida, 3Under utredningstiden har även större lånebelopp, förekommit. Andra krediter som erbjuds av snabblånebolag erbjuder ett fåtal snabblånebolag också årslånga krediter, särskilt för de något högre kreditbeloppen . har några bolag utökat sitt sortiment på detta sätt och erbjuder de större kreditbeloppen med ett eller löptid. Det finns i detta produktutbud exempel på lika höga effektiva räntor som för kortare krediter, upp till . Några snabblånebolag har också kompletterat sitt utbud med konto- krediter, dvs. konsumenten beviljas ett kreditutrymme och kan välja att ta ut hela beloppet upp till gränsen eller en delsumma. De effek- tiva räntorna för sådana kontokrediter varierar, det finns exempel från strax till . Den största andelen av de bolag som erbjuder snabblån har, eller har ansökt om att få, tillstånd som s.k. konsumentkreditinstitut (om den rättsliga regleringen, se vidare avsnitt 5.2). Det finns också ett par utländska kreditinstitut som bedriver verksamhet med snabblån i med stöd av sitt hemlandstillstånd.4 som inte är snabblånebolag är i hög ut- sträckning kreditförmedlare, men i första hand av andra krediter än snabblån. Det finns också kreditgivande bolag bland konsument- kreditinstituten. Dessa erbjuder ofta tämligen små kreditbelopp i samma storleksordning som snabblånebolagen, men med längre löptider än , i första hand . De effektiva räntorna är lägre, men vanligtvis . Det finns också ett fåtal konsumentkreditinstitut som erbjuder kontokrediter, dvs. konsumenten beviljas ett kreditutrymme som kan utnyttjas helt eller delvis. Den övre gränsen för utnyttjande bru- kar vara . Återställande av kredit- utrymmet kan sedan ske på olika sätt, antingen som ett engångs- belopp eller som en avbetalning. De effektiva räntorna varierar från strax upp till . 4 Utländska kreditinstituts möjligheter att bedriva verksamhet i följer av 4 kap. lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Andra konsumentkreditinstitut finansierar endast kreditköp, dvs. de lånar ut pengar för köp av varor eller tjänster från en bestämd krets av leverantörer. 7.3Tillbakablick – en ifrågasatt låneform Snabblånen har varit omdiskuterade sedan låneformen lanserades på den svenska marknaden. har Kronofogde- myndigheten sammanställt statistik över ansökningar om betalnings- förelägganden som har snabblån som grund. Denna statistik redo- visas närmare i avsnitt 7.7. Antalet ansökningar om betalnings- förelägganden har i många sammanhang ansetts visa på konsument- skyddsproblem på marknaden.5 presenterade och Krono- fogdemyndigheten rapporter om sms-lån som hade unga vuxna i fokus (personer ).6 Till grund för rapporterna låg bl.a. en enkätundersökning avseende unga vuxnas utnyttjande av snabblån och deras erfarenheter av att ha tagit ett snabblån, t.ex. när det gällde svårigheter att betala tillbaka lånet. I rapporten skuldsättning och ekonomiska problem bland ungdomar – en kartlägg- ning av risker pekade också på att risken att konsumenten fattar oöverlagda beslut torde öka vid erbjudan- den om snabblån.7 Konsumenter publicerade 2009 rapporten kränga krediter till utsatta – en studie om snabblån. I rapporten redovisas studier av bl.a. snabblånebolagens hemsidor, hur marknadsföringen av snabblånen var utformad och vilken information om lånevillkoren som framgick av hemsidorna. Konsumenter undersökte också vad som framgick av register när det gällde personer med snabblåneskulder. Undersökningen om- fattade cirka hundra personer och visade bl.a. att personerna i registret i många fall hade fler än en skuld hänförlig till snabblån och därtill andra skulder avseende hyra, postorderköp, el, parke- ringsböter och telefoni. I rapporten ger Konsumenter en 5Se exempelvis prop. 2009/10:242 s. 35 och prop. 2013/14:107 s. 23 f, jfr prop. 2013/14:34 s. 7. 6Rapport 2007:17, SMS-lån. En kartläggning av unga vuxnas erfarenheter och rapport 2008:1, Analys av utvecklingen inom konsumentområdet. 7Rapport 2008:3 s. 68. rad rekommendationer till åtgärder för att minska risken för över- skuldsättning som en följd av snabblån. gjordes en studie av av personer som var föremål för en ansökan om betalningsförelägg- ande som gällde snabblån. Resultatet redovisas i regeringens pro- position Viss kreditgivning till konsumenter. I propositionen anförs att studien visar bl.a. att det övervägande antalet av dem som var registrerade hos för en snabblåneskuld var unga personer och att flertalet var ogifta eller ensamstående med barn. Vidare hade många låg utbildning. Arbetslösa eller perso- ner med sjukersättning eller arbetsskadeersättning var något över- representerade i förhållande till personer med andra skulder.8 I samma proposition hänvisas också till till- syn över bolagens kreditprövning. I propositionen anfördes att av tio granskade bolag hade verket funnit brister hos samtliga bolag, som meddelats varningar.9 har vidare pekat på riskerna med snabblån, bl.a. i den återkommande Konsumentskyddsrapporten. I rapporten anför verket att antalet ansökningar om betalningsförelägg- anden avseende snabblån ökar och att detta visar att snabblånen riskerar att vara en väg in i överskuldsättning. Som en följd av detta är kreditmarknaden ett av de områden som har störst fokus på.10 har tagit upp problem med snabblån i de återkommande rapporterna om konsumentskyddet på finansmark- naden. I rapporten skriver , med hänvisning till den ovan nämnda propositionen, att de konsumen- ter som hamnar hos på grund av obetalda snabblån ofta är unga, har lägre inkomst än genomsnittet och har andra skulder såsom hyresskulder, postorderskulder och telefoni- skulder. anför vidare att vissa snabblånebolag 2013/14:107 s. 24. Den studie som ligger till grund för redovisningen finns samman- fattad mer utförligt i propositionens bilaga 5. Där framgår att underlaget för studien var för- hållanden avseende 343 individer med obetalda snabblån i län . Gruppen jämfördes dels med en grupp om 661 individer med andra skulder, dels med samtliga invånare i län. 10Konsumentrapporten – läget för konsumenter, s. 15, jfr också artikeln KO har ordet: Överskuldsättningen på grund av snabblån är oacceptabel, publicerad på , har som affärsmodell att låna ut pengar till konsumenter som inte har tillräcklig återbetalningsförmåga samt framhåller särskilt risk- erna med att förlänga snabblån utan att göra en förnyad kredit- prövning.11 Även i rapporten pekar på att snabblån ofta tas av hushåll med jämförelsevis svag ekonomi som inte har möjlighet att lösa en trängd ekonomisk situation.12 Utredningen om överskuldsättning, som lämnade sitt betän- kande Överskuldsättning i kreditsamhället? (SOU 2013:78) ansåg att snabblån kan vara en riskfylld låneform eftersom de är lättillgängliga och har hög effektiv ränta (om utredningen, se vidare avsnitt 4.5). Sedan snabblånen introducerades har media också kontinuerligt rapporterat om snabblån, framför allt med fokus på riskerna med lånen och att kreditprövningen brister hos bolagen. Andra åsikter har dock också framförts, t.ex. att överskuldsättningsproblematiken inte kan åtgärdas genom att angripa snabblån och att snabblån fyller en funktion för konsumenterna som riskerar att tas över av en svart marknad om de etablerade bolagens verksamhet begränsas. 7.4Finansinspektionens tillsyn och tillståndsprövning Beslut om tillstånd och avslag på ansökningar om tillstånd Som beskrivits i avsnitt 5.2 innebär lagen (2014:275) om viss verk- samhet med konsumentkrediter att bolag som ger ut eller förmed- lar krediter till konsumenter ska ha tillstånd att bedriva verksamhet. De flesta bolag som utredningen ansett vara snabblånebolag, knappt 30 stycken13, har ansökt om tillstånd att bedriva verksamhet med konsumentkrediter. Finansinspektio- nens prövning av ansökningarna har pågått . Vid utredningens början hade fyra snabblånebolag tillstånd att be- driva verksamhet och meddelades ytterligare två tillståndsbeslut. fick fyra bolag avslag på sina ansök- ningar men fortsatte bedriva verksamhet . 11Konsumentskyddet på finansmarknaden, , s. 18 f. 12Konsumentskyddet på finansmarknaden, , s. 22. 13Två snabblånebolag driver verksamhet i med stöd av sina hemlandstillstånd som kreditinstitut. Möjligheten för utländska kreditinstitut att bedriva verksamhet i regleras i 4 kap. lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. 2016 meddelades ytterligare fem avslagsbeslut och fem nya beslut om tillstånd.14 Av de nio avslagsbesluten hade tre vunnit laga kraft vid utredningstidens slut. Övriga bolag har fortsatt att bedriva verk- samhet även efter avslagsbesluten meddelats. Avseende fyra andra bolag pågick handläggningen av tillståndsansökningarna vid utred- ningstidens slut. har alltså endast en begränsad del av mark- naden stått under tillsyn. Skälet till flertalet avslagsbeslut har varit brister i bolagens kredit- prövningsprocesser och bristande lämplighet hos personer i bolagens ledning. Utredningens överväganden om vilken påverkan tillstånds- prövningen kan komma att få på konsumentskyddet lämnas i av- snitt 8.3. Rapportering om lånevolym, antal krediter m.m. Bolag som fått tillstånd (kallas alltså konsumentkreditinstitut) läm- nar kvartalsvis rapporter till . Rapportering har skett från de 11 snabblånebolag som fått tillstånd. Med ledning av rapporterna har Finans- inspektionen gjort en uppskattning av siffror avseende utlåningen på årsbasis. Uppskattningsvis lämnas cirka 450 000 snabblån , vilket motsvarar en kreditvolym om . Medel- lånet är . Ränteintäkterna uppgår till och avgiftsintäkterna till . Kreditförlusterna uppgår till . Bolagen rapporterar också antalet ansökningar om betalnings- förelägganden som de ger in till . Denna rapportering omfattar endast ansökningar som bolagen själva står för. Om en fordran sålts till ett inkassobolag och sedan går vidare till omfattas den alltså inte av rapporteringen. Antalet rapporterade ansökningar utgör av antalet beviljade krediter. Det finns dock en betydande skillnad mellan bolagen. Andelen ansökningar per bolag ligger mellan 1 pro- cent för bolag med lägst antal ansökningar till Kronofogdemyndig- 14 Under utredningens gång har tre bolag lagt ned sin verksamhet, ett av dem efter att Finans- inspektionen förelagt bolaget att upphöra bl.a. med att lämna krediter till konsumenter, FI Dnr 15-13913. heten och för det bolag som har högst andel ansök- ningar. har också, på utredningens begäran, upp- skattat kreditvolym, ränteintäkter m.m. för en grupp andra konsu- mentkreditinstitut som utredningen inte anser är snabblånebolag, men som ger fristående krediter till konsumenter. Dessa bolag är en mindre homogen grupp än snabblånebolagen när det gäller de kreditprodukter som erbjuds (räntevillkor, löptid för krediterna m.m.). Utredningen har identifierat 16 sådana konsumentkredit- institut. Dessa konsumentkreditinstitut lämnar uppskattningsvis knappt 150 000 krediter , motsvarande en kreditvolym om . Ränteintäkterna kan uppskattas till och kreditförlus- terna till . Antalet ansökningar till Krono- fogdemyndigheten utgör för dessa bolag av antalet be- viljade krediter. Skillnaden mellan bolagen är större än mellan snabb- lånebolagen; det handlar om mellan och . Konsumentkreditinstitutens utlåning får anses utgöra en liten del av utlåningen av konsumtionskrediter. Vid utgången av uppgick konsumentkreditinstitutens utestående kreditvolym till . Denna kreditvolym innefattar alltså även andra krediter än fristående krediter, framför allt krediter som är kreditköp. Utestående kreditvolym för andra aktörer, alltså främst kreditinstitut, , var avse- ende konsumtionskrediter.15 Den utestående kreditvolymen för snabblånebolagen och övriga konsumentkreditinstitut som ger fri- stående krediter uppgick vid utgången av till lite mer än . Det bör förtydligas att utredningens uppdelning av konsument- kreditinstitut i olika ”bolagstyper” (”snabblånebolag” och ”övriga konsumentkreditinstitut som ger fristående krediter”) utgör en grov uppskattning av bolagens huvudsakliga verksamhet så som utredningen uppfattat den.16 Som tidigare poängterats är exempel- 15Den allra största utlåningsvolymen till svenska hushålls står bolånen för, med i utestående kreditvolym /2016. Utlåning som vare sig kategoriseras som konsumtionslån eller bolån står för en kreditvolym om . Se vidare , , s. 18. 16Vid utredningstidens slut fanns 69 konsumentkreditinstitut med tillstånd i Finansinspek- tionens företagregister, tillgängligt på . Utredningen har alltså gjort ett urval bland dessa konsumentkreditinstitut enligt vad som redovisas i texten. vis gränsen för vad som är ett snabblån flytande och några bolag som erbjuder snabblån erbjuder också kreditprodukter som utred- ningen inte definierat som snabblån. Andra konsumentkreditinstitut som erbjuder fristående krediter kan också erbjuda krediter som är kreditköp. Bolagen gör dock ingen skillnad mellan olika kredit- produkter när de rapporterar till , vilket gör att det inte finns något mer exakt sätt att få en uppfattning om markna- den för olika slags krediter än att göra en åtskillnad på bolagsnivå. 7.5Utredningens kartläggning av lånevillkor m.m. Utredningens fokus är snabblån. Gränsen mellan olika kreditproduk- ter på marknaden får dock betraktas som flytande. Som redan be- skrivits har snabblånebolagen, från att erbjuda små krediter med mycket korta löptider, utvidgat sitt sortiment till att avse betydligt större belopp (dock sällan högre än ) och allt längre och flexiblare löptider, även i form av kontokrediter. Snabblåne- bolagen är inte ensamma om att erbjuda mindre lånebelopp om ett eller några . I de följande styckena beskrivs endast snabblånebolagens villkor och marknadsföring m.m. I avsnitt 7.5.8 görs en vidare utblick över marknaden för fristående krediter som en jämförelse. Antalet bolag som erbjuder snabblån har varierat under utred- ningstiden. Ett trettiotal bolag har ingått i den granskning som utredningen gjort, men har några bolag lagt ned sin verksamhet och något har tillkommit. Några bolag har fått avslag på sin ansökan om tillstånd. Dessa bolag ingår dock i beskrivningen nedan, eftersom de fortsatt bedriva verksamhet och avslagsbesluten i de flesta fall inte vunnit laga kraft eftersom de överklagats.