sou · H4B34 · 2016-01-15 00:00:00 — Detta gäller, menar JO, även om denna skulle för- knippas med värderingar som står i strid mot vad som är gängse i samhället. Det är alltså inte tillräckliga skäl att visa ut en åhörare för att rättens ledamöter eller förhörspersoner kan känna obehag på grund av åhörares klädsel. I ett annat beslut har JO kommenterat en situation där en rådman visat ut några kvinnor som bar en dräkt som täckte hela kroppen och hela ansiktet, förutom ögonen, från rättssalen (JO 2013/14 s. 39). Rådmannen hade åberopat att det förhållandet att kvinnornas ansik- ten var täckta störde ordningen i rättssalen och att han därför med 14 Fitger m.fl., kommentaren till 5 kap. 9 §. Ordningsregler utanför skolan m.m. stöd av 5 kap. 9 § hade rätt att visa ut dem från rättssalen. JO anförde att risken för eventuella svårigheter som det kan innebära när åhörare bär t.ex. niqab inte kan åberopas till stöd för vilka förebyggande åtgärder som helst. Enligt JO fanns det inte stöd för rådmannens beslut att förbjuda kvinnorna att åhöra de offent- liga delarna av förhandlingen.15 12.6Bestämmelser för intagna på anstalt Av fängelselagens regelverk följer att de intagna, som ju tvångsvis vistas på en anstalt, där inte får utsättas för andra begränsningar i sin frihet än som följer av fängelselagen eller som är nödvändiga för att ordningen eller säkerheten ska kunna upprätt- hållas (1 kap. 6 § fängelselagen). Det ligger i sakens natur att lagstift- ningen därmed innehåller olika regler om kontroller och ordningen. En kontroll- eller tvångsåtgärd får dock enligt nämnda lagrum endast användas om den står i rimlig proportion till syftet med åtgär- den. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. Proportionalitetsprincipen innebär att varje kontroll- och tvångs- åtgärd som vidtas ska föregås av en intresseavvägning, i syfte att pröva om olägenheterna med åtgärden står i rimlig proportion till vad som står att vinna med den. En bedömning av åtgärdens art, styrka, räckvidd och varaktighet måste därför göras i varje enskilt fall (prop. 2009/10:135 s. 121). Till ledning för lagtillämpningen inom kriminalvården finns ett stort antal JO-avgöranden. Här ska endast ett sådant uppmärksam- mas. Det gäller tillämpningen i ett visst fall på en anstalt av religions- friheten och inte minst dess s.k. negativa sida, se 2 kap. 2 § RF. Religionsfriheten anger att var och en är gentemot det allmänna tillförsäkrad frihet att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion, 2 kap. 1 § 6 RF. Den negativa religionsfriheten uttrycks i 2 kap. 2 § RF där det bl.a. sägs att ingen får av det allmänna tvingas att ge till känna sin livsåskådning i religiöst hänseende och inte heller av det allmänna tvingas att tillhöra trossamfund. I JO:s beslut (, dnr 222-2015) understryker JO att det allmännas skyldighet att respektera en enskilds val att utöva 15 Se även ett därpå följande beslut om skadereglering, JK:s beslut , dnr . Ordningsregler utanför skolan m.m. religion såväl som att avstå från detta också gäller för den som är frihetsberövad genom exempelvis en placering i en kriminalvårds- anstalt. Bakgrunden till beslutet var att en anstalt av säkerhetsskäl hänvisat ett antal intagna att hålla gudstjänst på en bostadsavdel- ning. På denna avdelning vistades även intagna som inte ville delta i gudstjänsten. Dessa intagna vistades som gudstjänsten pågick inne på sina rum. I beslutet uttalar JO förståelse för att den eller de som inte ville delta i gudstjänsten upplevde att de inte hade något annat val än att vara på sina bostadsrum under gudstjänsten. Genomförandet av gudstjänsten innebar därmed en begränsning för de intagna som valde att inte delta enligt JO. JO framhöll vidare att en religiös övertygelse är en privatsak som ingen mot sin vilja ska behöva redovisa för andra. Mot den bak- grunden framstod det som direkt olämpligt att genomföra en guds- tjänst på en låst bostadsavdelning där det fanns intagna som inte ville delta i den. JO riktade kritik mot agerande. Ungdomsparlamentet är en återkommande demokratisats- ning från . Satsningen har pågått och riktar sig till elever och lärare på gymnasie- nivå. I ungdomsparlamentet tar de deltagande eleverna fram aktuella och lokala frågor och arbetar om dessa till motioner. Dessa debat- teras därefter i olika sessioner. I samband härmed har följande debattordning arbetats fram. Först läses motionens frågeställning och åtgärdsförslag upp (). Därefter hålls ett tal av en ledamot eller ordföranden för utskottet för utskottsmotionen (). Därpå hålls ett tal mot utskotts- motionen av en ledamot eller ordförande för ett annat utskott (). När detta är klart hålls en öppen debatt som ska handla om innehållet i motionen. Här är påståenden och frågor tillåtna i maximalt en minut per inlägg. Längre svar är tillåtna. Det är också tillåtet med replik, liksom replik på replik. Det är ordföranden som styr debatten. Den person som är ordförande ska se till att hela motionen och dess förslag debatteras. Om diskussionen driver iväg eller fastnar kan ordföranden dra streck i debatten. Innan det är dags Ordningsregler utanför skolan m.m. för omröstning håller en ledamot eller ordförande för utskottet ett avslutande tal för motionen. Ungdomsparlamentet använder sig vidare av följande debattregler: •Begär ordet genom att hålla upp din namnskylt så att ordföran- den ser den. •Börja tala först när ordföranden har gett dig ordet. •Ge replik på någon annans inlägg genom att hålla upp din namn- skylt direkt efter inlägget, och säga ”replik”. Ordförande kommer låta dig gå före i talarlistan innan någon annan gör ett nytt inlägg. •Förtydliga någonting genom att hålla upp din namnskylt direkt efter inlägget, och säga ”replik”. Ordförande kommer låta dig gå före i talarlistan innan någon annan gör ett nytt inlägg. •Alla använder ett respektfullt språk så att ingen kränker någon. •Du kan debattera för eller emot det som står i motionen. Det går inte att lägga till nya förslag under debattens gång. Europeiska Ungdomsparlament (EUP) är en del av Euro- pean Youth Parliament (EYP). EUP anordnar bl.a. sessioner på olika nivåer dit skolor kan anmäla elever på gymnasie- nivå. När de förslag som läggs fram ska debatteras är gången tänkt att efterlikna debatterna i . För detta ändamål har utarbetats en detaljerad debattordning; Rules of Procedure for the General of EYP . Av dessa framgår bl.a. att det är the President of the Assembly som öppnar, leder och stänger de- batten. Det är denne person som tilldelar deltagarna ordet. Av reg- lementet framgår vidare hur långt ett inlägg ska vara. Deltagarna kan bli fråntagna ordet om de inte håller sitt anförande inom ämnet, använder sig av dåligt språk eller säger något oförskämt. 13 Utgångspunkter och analys 13.1Uppdraget som utgångspunkt för utredningens överväganden Utredningens uppdrag består av olika delmoment. Till att börja med ska utredningen analysera de bestämmelser som reglerar hur skolor ska förhålla sig när det gäller att bjuda in politiska partier till skolan. Därefter ska utredningen överväga om skolan ska kunna begränsa det antal politiska partier som skolan tar emot på objektiva grunder, t.ex. till att avse sådana partier som vid tillfället är representerade i . Om det bedöms möjligt och lämpligt ska utredningen avseende denna del också lämna nödvändiga författningsförslag. Den del av utredningens uppdrag som avser överväganden om skolan ska kunna begränsa det antal politiska partier som skolan tar emot på objektiva grunder kan sägas innefatta olika situationer. En är när skolan på eget initiativ bjuder in politiska partier till en debatt, en utfrågning eller ett liknande arrangemang. En annan situation är när ett politiskt parti anmäler att representanter för partiet vill kom- ma till skolan för att där sprida sitt politiska budskap. I detta scenario är det alltså inte skolan som ytterst är initiativtagare till det even- tuella besöket. Dessutom kan det finnas politiskt aktiva elever på skolan. Då handlar det varken om att skolan bjuder in någon utifrån eller att någon utanför skolan vill få tillträde dit. Eleverna finns ju redan på skolan. Det är vanligt förekommande att politiska partier anmäler intresse av att få komma till en skola för att där sprida politisk information. Eftersom en skola inte är en allmän plats är det utredningens ut- gångspunkt att det är skolan som bjuder in utomstående företrädare för politiska partier – även i de fallen där de politiska partierna har tagit initiativet till ett önskat besök. Det finns ett stort värde i att företrädare för politiska partier kommer till skolan. Skolan kan på så sätt åskådliggöra, problema- tisera och diskutera de olika åsiktsyttringar som finns i samhället med eleverna. Detta ligger i linje med skolans demokratiska uppdrag. Politiska partiers närvaro i skolan kan emellertid ibland också medföra att skolan ställs inför svåra utmaningar där stora krav ställs på personalens förmåga att hantera situationen. En sådan utmaning kan vara att elever på skolan vill ta avstånd från ett partis politik och visar detta genom att t.ex. i samband med en planerad debatt försöka hindra representanter från partiet att ta sig in i skolan eller genom att störa ordningen på något annat sätt. Det kan också förhålla sig så att skolan befarar att ett parti som vill besöka skolan kan antas komma att föra fram åsikter som strider mot skolans värdegrund. Skolan ställs här inför att elever, som ju är skyldiga att vara i skolan, kan komma att anse sig oroade eller hotade redan av partiets närvaro eller av uttalanden som dess representant kan komma att framföra. Skolan framstår för dessa elever inte längre som den trygga miljö som de har rätt till. Utredningens uppdrag tar i och för sig inte direkt sikte på hur dessa och liknande utmaningar praktiskt ska hanteras av skolan. De har dock ett nära samband med hur skolor behandlar frågan om poli- tiska partier överhuvudtaget ska tas emot på skolan och i förekom- mande fall vilka partier som ska ges möjlighet att få komma dit och presentera sin politik. Utredningen berör därför även dessa frågor och kommer i kapitel 15 att ange de förutsättningar som enligt utredningens mening bör gälla för politiska partiers närvaro i skolan. Detta ligger också i linje med att det i direktiven anges att omstän- digheter som utredningen bör beakta är bl.a. hur den politiska infor- mationen kan bli en konstruktiv del av utbildningen, behovet av en fördjupning av kunskaperna och praktiska begränsningar vid utföran- det av utbildningsuppdraget. Det finns dock ingen ambition att pre- sentera ett slags facit om hur skolor ska hantera alla de olika situatio- ner som kan tänkas uppstå när representanter från politiska partier besöker skolan. Utredningens bedömning: Skolans miljö ska präglas av skolans värdegrund. Denna värdegrund ryms inom vår konstitution och bildar utgångspunkt för utredningens överväganden. Skolan har ett demokratiskt uppdrag som går ut på att lära elever om, genom och för demokrati och mänskliga rättigheter. Eleverna ska lära om demokrati och mänskliga fri- och rättigheter. De lär vidare genom att grundläggande demokratiska värderingar och respekten för mänskliga rättigheter genomsyrar skolans läran- de miljö. Målet är att eleverna ska utveckla förmågor för att som samhällsmedborgare kunna verka aktivt i demokratin. Politisk information ska därmed inte ses som ett fristående moment i skolan utan i stället som en integrerad del av utbild- ningen inom ramen för skolans demokratiska uppdrag. Utredningen har inom ramen för sitt uppdrag en rad utgångspunk- ter att ta hänsyn till. Den allra främsta utgångspunkten får anses vara vad som sägs i våra grundlagar, där framför allt regeringsformen blir aktuell. Bestämmelserna där bildar en slags yttre ram inom vilken utredningen har att hålla sig i de förslag som läggs fram. I regeringsformens 1 och 2 kap. slås det fast vad som kan ses som vår konstitutions värdegrund. Här bör till att börja med den fria åsiktsbildningen lyftas fram. Den kan tillsammans med vår allmänna och lika rösträtt ses som en avgörande byggsten för förverkligandet av folkstyret. Yttrandefriheten är en nödvändig förutsättning för fri åsiktsbildning. Vår yttrandefrihet är en av de fri- och rättigheter som i grundlagarna är skyddad gentemot det allmänna. I vår konstitutions värdegrund framhålls också att det allmänna ska verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden och att det allmänna ska verka för att alla människor ska kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället och för att barns rätt tas till vara. Det allmänna ska vidare motverka diskrimi- nering på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller andra omständigheter som gäller den enskilde som person. Det står helt klart att skolor med offentlig huvudman ryms inom begreppet ”det allmänna”. Utredningens ståndpunkt är att också fristående skolor ska anses innefattade av detta begrepp såvitt gäller det som behandlats (se vidare i avsnitt 16.5). Ett annat stadgande i regeringsformens inledande kapitel som är av särskild vikt är kravet på att domstolar, förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter ska iaktta saklighet och opartiskhet. Detta krav kan sammanfattas under ett gemensamt begrepp: objektivitetsprincipen. Vid grundlags- revision reviderades texten i bestämmelsen för att klargöra att privat- rättsliga objekt faller in under bestämmelsens tillämpningsområde när de fullgör offentliga förvaltningsuppgifter. Beträffande denna bestäm- melse står det alltså klart att fristående skolor i den delen jämställs med skolor med offentlig huvudman. En grundlagsskyddad fri- och rättighet som får stor betydelse för utredningens överväganden är yttrandefriheten. Den uttrycks i regeringsformen på så sätt att var och en är gentemot det allmänna tillförsäkrad frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Det ska noteras att regeringsformens båda inledande kapitel (se närmare kapitel 4) tillsammans med våra internationella konven- tionsförpliktelser (se närmare kapitel 5) berör flera olika värden som måste förhålla sig till varandra. Det kan finnas spänningar mellan dem. Som ett exempel kan nämnas yttrandefriheten ställd i relation till skyddet för personlig integritet. Skolan har som framgår av nästa avsnitt ett demokratiuppdrag. En övergripande samhällelig frågeställning gäller synen på och möjlig- heterna att ingripa mot partier och andra föreningar som inte om- fattar demokratin och dess värdegrund. Med andra ord, hur försvarar sig demokratin mot sina fiender? Hur ska man se på ett förbud mot icke-demokratiska politiska partier och rasistiska organisationer? Ska det finnas begränsningar utifrån demokratisynpunkt för ekonomiska bidrag eller annat stöd av offent- liga medel till olika verksamheter? Dessa frågor är centralt konstitutionella till sin natur. De rör inte minst föreningsfriheten och den fria åsiktsbildningen men ytterst också skyddet för och försvaret av demokratin.1 Skolan kan och ska inte ha egna svar på sådana frågor. Uppgiften ligger i stället på medborgarnas valda ombud, med dess uppgift som lagstiftare. Skolans värdegrund och demokratiuppdraget Skolan har i uppdrag att ge eleverna dels kunskaper och färdigheter i ämnen, dels förankra demokratiska värden. Detta ska ses som ett samlat uppdrag. Skolans värdegrund är central i skollagstiftningen. Den framgår av skollagen och utvecklas vidare i varje skolforms läro- plan. Här ska direkt framhållas att grundlagarna är överordnade skol- lagen. Bestämmelserna i skollagen ska därmed rymmas inom och förstås i enlighet med grundlagsstadgandena. Detta följer av principen om normhierarki, som innebär att bestämmelser i grundlagen är över- ordnad annan lagstiftning. Värdegrunden enligt skollagen innebär bl.a. att utbildningen ska utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värde- ringar och de mänskliga rättigheterna som människolivets okränk- barhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet samt solidaritet mellan människor. Var och en som verkar inom utbildningen ska främja de mänskliga rättigheterna och aktivt motverka alla former av kränkande behandling. Enligt skolans värde- grund ska skolan vara öppen för skilda uppfattningar och uppmuntra att de förs fram. Alla som verkar i skolan ska också vara uppmärksamma på åsiktsyttringar som strider mot värdegrunden och klart ta avstånd från dem. Uttalanden som strider mot värdegrun- den ska inte stå oemotsagda. En utgångspunkt för utredningens överväganden, som direkt anges i direktiven, är att det är önskvärt att elever i sin utbildning ges möjlig- 1 Här ges bara några enstaka referenser. Se FN:s konvention om avskaffande av alla former av rasdiskriminering (CERD) och i anslutning därtill bet. 2002/03:KU26 s. 33 ff., art. 15 i om avvikelse från konventionsförpliktelse vid nödläge, Guidelines on prohibition and dissolution of political parties and analogous measures antagna av European Commission for democracy through law (Commission), CDL-INF(2000)1, och , Militant democracy i The Comparative Constitutional , ed. , 2013, s. 1253 ff. Om en demokratibestämmelse i presstödet, se Översyn av det statliga stödet till dagspressen, SOU 2013:66 s. 395 ff. och 444 ff. het att ta del av politisk opinionsbildning som en del av skolans upp- drag att förbereda elever för att delta i demokratiska beslutsproces- ser i samhälls- och arbetslivet. Denna utgångspunkt hänger samman med skolans demokratiuppdrag som också har ett nära samband med skolans värdegrund. Skolans demokratiska uppdrag, som framgår av utbildningens syfte att eleverna ska inhämta och utveckla kunskaper och värden, kan sägas bestå av de tre delarna; om, genom och för.2 I arbetet med skolans demokratiuppdrag lär barn och elever om, genom och för demokrati och mänskliga rättigheter. Den första delen handlar om att eleverna ska lära om demokrati och mänskliga fri- och rättig- heter. Till exempel att eleverna ska bli förtrogna med det represen- tativa demokratiska systemet. Den andra delen innebär att eleverna också lär genom att grundläggande demokratiska värderingar och respekten för mänskliga rättigheter genomsyrar skolans lärmiljö. Till exempel arbetet med att främja likabehandling, inkludering och att elever har reellt inflytande över och delaktighet i skolarbetet och lär- miljön. Tredje delen av uppdraget handlar om att eleverna utvecklar förmågor för att som samhällsmedborgare kunna verka aktivt i demo- kratin. Till exempel kommunikativa förmågor som att formulera en egen åsikt och att lyssna till någon annans, men också kritiska för- mågor som källkritik och ett kritiskt reflektivt förhållningssätt. Skolans arbete enligt demokratiuppdraget fortgår ständigt. Skolan har därför ett intresse av ett jämnt informationsflöde av politisk in- formation. De politiska partierna däremot tenderar främst att vara intresserade av att ha kontakt med skolan i anslutning till val till riks- dagen eller . Medan skolans uppgift ligger inom demokratiuppdraget ligger det i de politiska partiernas natur ett in- tresse av att dels opinionsbilda, dels sprida kunskaper, dels värva unga väljare. Det finns alltså här till viss del olika intressen som kan bli en utmaning för skolor. Problemet kan åskådliggöras med att skolor i många fall väljer att anordna aktiviteter om politisk information i samband med skolvalen som anordnas i anslutning till riksdagsvalen (också i samband med valet till 2 antogs United Nations and Training, FN resolution 66/137. Deklarationen fastslår att utbildning och lärande som syftar till att medvetandegöra och främja mänskliga rättigheter ska utgå från perspektiven om, genom och för. stadga om utbildning i demokratiskt medborgarskap och i mänskliga rättig- heter, Cm/Rec(2010)7 och EDC/HRE kan också sägas ligga i linje med dessa perspektiv. Trycket från de politiska partierna om att få sprida sitt politiska budskap i skolor är då också som tveklöst störst. Nästa riksdagsval () planeras äga rum , alltså en knapp vecka tidigare än valet och också relativt tätt inpå terminsstarten som i regel sker omkring den 16–. Det innebär att tiden blir mycket snäv för de skolor som inte förbereder eller inleder arbetet med politisk information utan väljer att låta eleverna ta del av politisk information inom ramen för undervisningen och utbildningen enbart i samband med höstens skol- val. ska dessutom terminen startas upp och det inte är ovanligt med många andra aktiviteter på skolan. Här är den givna utgångspunkten för utredningen skolans intresse av att kunna genomföra det demokratiska uppdraget på ett bra sätt. Det innebär att det enligt utredningen inte bara bör vara de elever som finns på skolan under ett valår som i sin utbildning får ta del av politisk information. Alla elever måste få del av detta. Det finns ett behov av kontinuitet och det är inte lämpligt att lägga all undervis- ning/utbildning om politisk information i anslutning till skolvalen. Demokratiuppdraget och skolans värdegrundsarbete går inte ut på att hitta en helt friktionsfri tillvaro. De olika åsiktsyttringar som finns i samhället, däribland odemokratiska sådana, ska skolan ta upp till behandling och problematisera tillsammans med eleverna. Sam- tidigt ligger det inom ramen för skolans värdegrundsarbete att klart ta avstånd från sådant som strider mot värdegrunden. Uttalanden med sådant innehåll ska i skolan inte stå oemotsagda. Skolan får där- med sägas vara den bästa platsen för att förbereda eleverna för de åsiktsyttringar som finns i samhället. Utredningen har utvecklat innebörden av skollagens värdegrunds- bestämmelser i kapitel 6. Det är inte frivilligt för barn att gå i skolan. Från höstterminen det kalenderår när ett barn fyller inträder en skolplikt. Den varar som huvudregel fram till utgången av vårterminen det nionde året eller, om eleven går i specialskola, det tionde året efter det att eleven börjat fullgöra skolplikten. I skollagen finns bestämmelser om be- frielse från skyldigheten att delta i obligatoriska inslag i undervis- ningen (beträffande de obligatoriska skolformerna). För befrielse krävs att det föreligger synnerliga skäl. Enligt huvudregeln kan alltså en elev i en obligatorisk skolform inte själv välja om han eller hon vill avstå från ett moment i undervisningen. Att genomgå en gymnasieutbildning är frivilligt. För den elev som väljer att göra det gäller dock en närvaroskyldighet. För dessa skol- former finns nämligen en princip i skollagen som säger att en elev ska delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda ut- bildningen om eleven inte har giltigt skäl att utebli. Skolplikten och närvaroskyldigheten för med sig att barn och ungdomar med vitt skilda bakgrunder, intressen, värderingar och före- ställningar samlas i skolan och deltar i utbildning varje skoldag. I avsnitt 7.7 har utredningen närmare redogjort för bestämmel- serna i skollagen om skolplikt och närvaroskyldighet. En skola är inte en allmän plats Utomstående personer har inte en automatisk rätt att få vistas i skolan, eftersom en skola inte är en allmän plats. Detta får en del i sammanhanget relevanta följder. En sådan är att yttrandefriheten inte innefattar någon rätt för medborgarna eller de politiska partierna att få tillträde till en skola för att där sprida ett budskap. På samma sätt förhåller det sig med rätten att sprida tryckt skrift enligt tryck- frihetsförordningen. Här ska observeras att eleverna, som ju redan finns på skolan, åtnjuter yttrandefrihet också inom skolan. bör påpekas att detta naturligtvis inte innebär att elevernas yttrandefrihet är ”total”. Eleverna kan ju t.ex. inte prata fritt under en lektion där läraren håller i ordet. Det finns begränsningar i yttrandefriheten som har meddelats i lag.