sou · H4B331 · 2016-04-18 00:00:00 — Med hänsyn tagen till att fastighetsskatten är avdragsgill mot bolagsskatten kan nettokostnadsökningen beräk- nas till för ikraftträdandeåret. Om å andra sidan värdetillväxten är negativ kan skatteuttaget från elproduk- tionsenheterna förväntas minska. Skatteintäkterna från fastighetsskatten på industrienheter uppgick till . Med antagande om fasta baser, t.ex. en kapitalstock och priser samt om en real värde- ökning på , kan bruttokostnadsökningen för fastig- hetsägarna beräknas till för den förenklade fastighetstaxeringen . Med hänsyn tagen till att fastighetsskatten är avdragsgill och därmed påverkar bolagsskatten kan nettokostnadsökningen beräknas till för ikraftträdandeåret. Om å andra sidan värdetillväxten är negativ kan skatteuttaget från industrienheterna förväntas minska. Sammantaget förväntas skattekostnaden, om värdeutvecklingen i genomsnitt motsvarar , öka med (brutto) Det motsvarar en ökad nettokostnad om . Utredningens förslag innebär att skattekostnaden, med antag- ande om en långsiktig värdestegring som beskrivs i avsnitt 10.6.2, ökar för en förenklad fastighetstaxering och de två efter- följande åren. Skattekostnaden är dock oförändrad för en allmän fastighetstaxering och de två efterföljande åren. Detta innebär att den ökade bruttoårskostnaden för fastighetsägarna upp- skattas till och den ökade nettoårskostnaden till . Utredningens bedömning: Förslaget om tätare taxeringsinter- vall bedöms, om värdeutvecklingen i genomsnitt motsvarar 1 pro- cent , ge upphov till en varaktig effekt om . Med en negativ värdeutveckling på i genomsnitt bedöms den varaktiga effekten till -. Offentligfinansiella bedömningar görs i enlighet med Finansdeparte- mentets beräkningskonventioner, bl.a. med utgångspunkt i en eko- nomi med oförändrade skattebaser.17 Därmed kommer en tätare anpassning av taxeringsvärdena till marknadsvärdenas utveckling inte att medföra att någon egentlig offentligfinansiell effekt upp- står. Anpassningen sker nämligen mot en skattebas på samma nivå. är det rimligt att förvänta sig skattebasen för fastig- hetsskatten för bl.a. elproduktionsenheter förändras över tiden. Att bedöma skattebasens utveckling förutsätter dock att det är möjligt att på förhand avgöra om utvecklingen kommer att vara positiv eller negativ. Det kräver också att storleken på förändringen kan bedömas. Ett sätt att förhålla sig till denna frågeställning är att nuvärdesberäkna betalningsströmmarna med olika antaganden om värdeutvecklingen. över en längre tidshorisont kan det vara rimligt att anta att fastigheter realt ökar i värde och att taxeringsvärdena, allt annat lika, därmed ökar över tiden. I annat fall torde de företagsekonomiska incitamenten att investera i fastigheter vara begränsade. Med en positiv långsiktig realvärdeutveckling kommer staten vid en fastighetstaxering , i stället för , att tillgodogöra sig intäkterna för den reala fastighetsvärdeutveckling som sker under sexårscykeln. Annorlunda uttryckt kommer an- passningen av taxeringsvärdena till marknadsvärdena att ske oftare. 17 Se , s. 25. Teoretiskt kan detta resonemang illustreras som i figur 10.1, där de streckade ytorna visar hur taxeringsvärdena kan förväntas utvecklas till följd av en tätare taxering om fastigheter, , realt ökar i värde. Med en genomsnittlig real värdeökning om kan exempelvis skatteintäkterna från elproduktionsenheter förväntas öka med (brutto) . Det motsvarar ökade nettointäkter om och en varaktig effekt på . För industrienheter bedöms bruttoeffekten, med motsvarande antagande om positiv värdeut- veckling, till . Det motsvarar ökade nettointäkter på och en varaktig effekt på . Sammantaget uppgår då den varaktiga effekten till . Figur 10.1 Teoretisk beskrivning av effekterna av en tätare fastighetstaxering med positiv real värdeutveckling Om å andra sidan fastighetsvärdena utvecklas negativt kommer på motsvarande sätt skatteintäkterna att minska snabbare med en tätare taxering. Till exempel skulle en förenklad fastighetstaxering i nu- läget sannolikt leda till en anpassning nedåt av värderingen av el- produktionsenheter. Detta till följd av det genomslag såväl el- som elcertifikatpriser har vid bestämmandet av taxeringsvärdena för dessa typer av fastigheter (taxeringsenheter). Med en genomsnittlig real värdeminskning om kan exempelvis skatte- intäkterna från elproduktionsenheter förväntas minska med (brutto) . Det motsvarar minskade netto- intäkter om och en varaktig intäkts- minskning på . För industrienheter bedöms bruttoeffekten, med motsvarande antagande om negativ värdeutveckling, till cirka -. Det mot- svarar minskade nettointäkter på -och en varaktig effekt om drygt -. Samman- taget uppgår då den varaktiga effekten till -. Effekterna av en negativ värdeutveckling utvecklas något annor- lunda än med en i absoluta termer procentuellt lika stor positiv värdeutveckling. Det beror på att det är skillnaderna mellan de acku- mulerade förändringarna i taxeringsvärden som jämförs i respektive nuvärdesberäkning (jfr figur 10.1). 10.6.3Administrativa och samhällsekonomiska effekter Utredningens bedömning: För innebär förslaget att kostnaderna, i 2011–nivå, ökar med avseende hanteringen av elproduktionsenheter. Kost- naderna fördelar sig med , och . kostnader för industrienheter bedöms bli , fördelat på , och . Kostnaderna för de allmänna förvaltningsdomstolarna förvän- tas öka med gällande mål avseende elproduk- tionsenheter respektive gällande mål avseende industrienheter (inklusive täktmark). Samtliga ovanstående kostnader gäller genomförandet av en förenklad fastighetstaxering med början . Förslaget bedöms ha försumbara samhällsekonomiska effekter. Förslaget om införande av förenklad fastighetstaxering för indus- tri- och elproduktionsenheter kommer att ge upphov till ökade kost- nader för i form av internt och externt förberedelse- arbete. Verket kommer också att få kostnader för uppdateringar och omställning av IT-stöd, information och service samt svar på fastighetsägares frågor (telefon, e-post m.m.) samt grundläggande registreringsarbete (bygglov, fastighetsregleringar m.m.). Ytterligare kostnader för verket sammanhänger med framtagande och utskick av deklarationsblanketter, påminnelser, inskanning av fastighets- deklarationer och skrivelser, taxeringsarbete, utskick av beslut samt kostnader för omprövningar och överklaganden. Utgångspunkten för beräkningen är kostnaderna för genomför- andet av AFT 13 och den kostnadsnivå som gällde åren 2011–2013. Dock har kostnader som enbart hänför sig till en allmän fastighets- taxering utelämnats då förslaget avser införande av en förenklad fastighetstaxering. Exempel på en sådan kostnad är förtida upp- giftsinsamling gällande elproduktionsenheter18. Det bör påpekas att de kostnader som redovisas för AFT 13 inte är de slutgiltiga kost- naderna gällande den del som avser omprövningar och överkla- ganden. Detta eftersom beslut gällande fastighets- taxeringar kan omprövas eller överklagas efter taxe- ringsåret. Erfarenhetsmässigt kan det dock noteras att en betydande del av dessa görs efter taxeringsåret. kostnader bygger på myndighetens egna uppskatt- ningar. De kostnadsposter där detaljerade uppgifter för elproduk- tions- och industrienheter saknas har utredningen uppskattat i sam- råd med . Icke operativ tid (kompetensutveckling, planering, uppföljning, möten, friskvård m.m.) har inte beaktats i uppskattningarna. Om sådan tid beaktas tillkommer kostnader om . I tabell 10.4 redovisas de bedömda kostnaderna för förenklad fastighetstaxering som uppkom för åren 2011–2013. 18 Utredningen har gjort bedömningen att en förtida uppgiftsinsamling normalt sett inte torde behöva genomföras. Skulle en sådan krävas bedöms kostnader öka med cirka en halv till . Tabell 10.4 Kostnader för , kronor (inklusive täktmark) aLantmäteriet samt andra externt upphandlade tjänster. Notera dock att kostnaden ingår i budget. bEtt stort antal elproduktions- och industrienheter får enbart beslut om taxeringen. Detta gäller t.ex. de antalsmässigt omfattande kategorierna industrienhet med taxeringsvärde , övrig mark inom tätort samt gatu- och parkmark. Den sammanlagda kostnadsökningen för till följd av förslaget uppgår till . Det bör betonas att det inte är fråga om en årlig kostnadsökning. Förslaget innebär att de aktuella fastighetstyperna ska taxeras och kost- naderna fördelas . Fördelningen baserar sig på att en betydande del av kostnaderna för en fastighetstaxering ligger i det förberedande arbetet. Schematiskt kan det beskrivas som att det förberedande arbetet påbörjas år 1 och intensifieras år 2 för att sedan övergå till själva taxeringen 2 med fortsättning år 3. Införs en förenklad fastighetstaxering 2022 infaller ”år 1” följakt- ligen . För elproduktionsenheter bedöms att kostnaden för- delas med av den sammanlagda kostnaden år 1, år 2 och år 3. Detta motsvarar år 1, år 2 och 1,5 miljoner kro- nor år 3. På motsvarande sätt kan kostnadsökningen för när det gäller industrienheter fördelas med år 1, år 2 och år 3. För de allmänna förvaltningsdomstolarna förväntas kostnader för mål hänförliga till fastighetstaxering avseende industri- och elpro- duktionsenheter öka om förslaget med förenklad fastighetstaxering läggs till grund för lagstiftning. särredovisar inte kostnader för mål gällande fastighetstaxering. Uppskattningarna här har därför grundats på den genomsnittliga kostnaden för skattemål såsom den redovisas i årsredovisningen för Domstolar19. Kostnaderna för förvaltnings- och kammarrätterna samt för högsta förvaltnings- domstolen för mål gällande AFT 13 är för elproduktionsenheter (5 mål) och för industrienheter (inklusive täktmark) (156 mål). Det bör även påpekas att kostnaderna som redovisas för AFT 13 inte är de slutliga kostnaderna, eftersom fastighetstaxeringar kan överklagas upp till efter taxerings- året. Vidare kan noteras att mål avseende fastighetstaxering ofta är komplexa och omfattande, varför kostnaderna för dessa torde vara väsentligt högre än genomsnittet. Vid en samlad bedömning av för- väntat antal mål och de relativt sett högre kostnaderna per mål be- dömer utredningen att effekterna för de allmänna förvaltnings- domstolarna uppgår till för elproduktions- enheter och till för industrienheter (inklu- sive täktmark). Med tanke på det ringa antalet mål får konsekvenserna för de allmänna förvaltningsdomstolarna gällande förenklad fastighetstaxe- ring avseende elproduktionsenheter ändå anses som försumbara. För industrienheter är kostnaden dock mer påtaglig. Förslaget bedöms ha försumbara samhällsekonomiska effekter. 19 Enligt domstolars webbplats. Utredningens bedömning: Förslaget, att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska få föreskriva att den som beslutar om stamnätstariffer för el ska lämna uppgifter för fas- tighetstaxeringen till , bedöms innebära marginellt ökade kostnader för . Utredningen föreslår i avsnitt 9.4.5 i korthet att den som beslutar om stamnätstariffer för el i behövlig omfattning ska lämna upp- gifter till inför allmän och förenklad fastighetstaxering av elproduktionsenheter. I praktiken är det () som kommer i fråga för uppgiftsskyl- digheten. Förslaget beräknas, om föreskrifter av aktuellt slag beslu- tas, innebära marginellt ökade kostnader för . Förslaget om kortare taxeringsintervall bedöms inte innebära några övriga konsekvenser av det slag som omnämns i kommittéförord- ningen (1998:1474) och förordningen (2007:1244) om konsekvens- utredningar vid regelgivning. Effekterna av utredningens förslag för fastighetsägarna samman- fattas i tabell 10.5. Tabell 10.5 Effekter för fastighetsägarna av utredningens förslag, Förslag om förändringar avseende taxering av sol-, vind- och vågkraft Tätare taxeringsintervall (med antagande om positiv värdeutveckling) visar att fastighetsägare av värmeproduk- tionsenheter påverkas mest av utredningens förslag. Effekter för dessa fastighetsägare redovisas mer utförligt i avsnitt 10.2.1. Sam- mantaget bedömer utredningen att den stora merparten av fjärr- värmeföretagen kan hantera den ökade skattekostnaden genom högre priser eller genom att själva ta hela eller en del av den ökade kost- naden. Mindre kommunala företag med relativt nya fjärrvärmenät är dock en grupp aktörer som enligt utredningen riskerar att få ökade problem till följd av taxeringen. Det bör noteras att kostnaderna till följd av förslaget om tätare taxeringsintervall förutsätter en positiv värdeutveckling för mark- nadsvärdet på de taxerade fastigheterna. De offentligfinansiella effekterna av utredningens samlade förslag sammanfattas i tabell 10.6. Tabell 10.6 Offentligfinansiella effekter av utredningens förslag, Förslag om förändringar avseende taxering av sol-, vind- och vågkraft Tätare taxeringsintervall (med Utredningens förslag innebär, givet ett antagande om positiv värde- utveckling för taxeringsvärdena, en varaktig offentligfinansiell netto- effekt på . De administrativa effekterna av utredningens samlade förslag sam- manfattas i tabell 10.7. Notera att beloppen för respektive förslag inkluderar kostnader för både och de allmänna förvalt- ningsdomstolarna. Tabell 10.7 Administrativa effekter av utredningens förslag, Förslag om förändringar avseende taxering av sol-, vind- och vågkraft De samhällsekonomiska effekterna av utredningens förslag redogörs för i detalj under respektive förslag. Sammantaget konstaterar utredningen att samhällsekonomiska effekter främst inträffar till följd av utredningens förslag avseende taxering av värmeproduktionsenheter. Förslagets påverkan på kon- kurrensen på värmemarknaden och det eventuella ökade effekt- behovet på elmarknaden är de effekter som enligt utredningen kan medföra mest påtagliga konskevenser för samhällsekonomin. Den sammantagna bedömningen är dock att utredningens samlade förslag medför små och hanterbara samhällsekonomiska konsekvenser. 10.7.5Effekter på jämställdhet mellan män och kvinnor Då utredningens förslag berör fastighetstaxering av elproduktions- enheter är det uteslutande företag som berörs av de föreslagna förändringarna. Det går således inte att direkt se effekterna av en reform på mäns och kvinnors ekonomiska situation. Det går att dis- kutera effekter i termer av vem som äger företagen och tar del av de effekter som ändrad fastighetstaxering innebär. Ägandet av företag är i stor utsträckning indirekt, exempelvis via privata och offentliga aktörer i pensionssystemet. Inom de aktuella energibranscherna är ägandet i relativt stor utsträckning kommunalt. Männens löner är generellt högre än kvinnors och män har där- med en större andel av det indirekta ägandet. Med det resonemanget är det männen som påverkas mest av de föreslagna förändringarna. Sammantaget bedömer utredningen att det är svårt att utvärdera förslagens effekter på jämställdhet mellan män och kvinnor. Utred- ningens förslag grundar sig inte heller i någon strävan efter att på- verka jämställdheten mellan män och kvinnor. De övriga effekter som utredningen har identifierat består främst av miljömässiga effekter och effekter på energi- och klimat- politiska mål. Främst uppkommer dessa effekter till följd av de för- ändringar som föreslås avseende taxeringen av anläggningar inrättade De sammanlagda förslagens miljömässiga effek- ter och effekter på energi- och klimatpolitiska mål bedöms vara begränsade. Utredningen bedömer att effekterna på miljökvalitetsmål och generationsmålet är försumbara. 10.8Finansiering och samlat skatteuttag I utredningsdirektivet anges att de förslag som utredningen lämnar sammantagna ska vara offentligfinansiellt neutrala och inte medföra en ökning av det samlade skatteuttaget. Av konsekvensanalysens avsnitt 10.7.2 framgår dock att utredningen uppskattar ett varaktigt ökat skatteuttag om till följd av förslaget. Huvuddelen av dessa, , härstammar från taxering av värmeproduktionsenheter. Utredningen menar dock att fastig- hetstaxering av värmeproduktionsenheter inte bör betraktas som ett nytt förslag. Det ökade skatteuttaget är i själva verket en konsekvens av att utredningen har förtydligat gällande lagstiftning. De kostnader som orsakas av det förberedelsearbete som behö- ver ske bedöms rymmas inom ramen för de kostnader som belöper på förberedelsearbetet avseende produktions- kostnadsvärderad industri. Det ökade skatteuttag som utredningens förslag i övrigt kan leda till, givet en positiv värdeutveckling för taxeringsvärdena, infaller med start och bygger på relativt osäkra uppskattningar. Då utredningen är förhindrad att föreslå förändringar av skattesatser gör utredningen bedömningen att reger- ingen får fördela ut det ökade ekonomiska utrymmet inom aktuellt område. 11.1Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) Industrienheter och elproduktionsenheter införs i första styckets upp- räkning av enhetstyper som är föremål för förenklad fastighetstaxe- ring. Mot den bakgrunden görs även en följdändring i stycket på så sätt att hänvisningen till vilka bestämmelser som styr sådan fas- tighetstaxering numera även inkluderar 11 och 15 kap. I fjärde och femte styckena görs följdändringar med anledning av ändringarna i första stycket. Sjätte stycket, som är nytt, reglerar tidpunkten för när industri- och elproduktionsenheter ska börja omfattas av systemet med för- enklad fastighetstaxering, dvs. Det föreskrivs även att så- dana taxeringar därefter ska utföras . Se vidare avsnitt 9.4.3. Byggnad som ingår i överförings- eller distributionsnätet för kyla införs i undergruppen distributionsbyggnad till byggnadstypen spe- cialbyggnad. Se vidare avsnitt 5.4.3. Undergruppen värmecentral till byggnadstypen specialbyggnad ges en ny definition. Avgörande för om en byggnad, som är en fristående värmepro- duktionsenhet, omfattas av den nya definitionens tillämpningsområde är att den är inrättad för icke-kommersiell produktion och distri- bution av varmvatten eller annan värmebärare. Normalt innebär detta med viss förenkling att fastighetsägaren till värmeproduktions- enheten producerar och distribuerar sitt eget varmvatten för upp- värmning av sina egna hyreshusfastigheter, dvs. någon separat för- säljning värmen sker inte till hyresgästerna. Fastighetsägarens kom- mersiella verksamhet består i stället i uthyrningen av uppvärmda bostäder eller lokaler. För att bestämma begreppet värmecentrals tillämpningsområde handlar det därför mer konkret om att avgöra om den producerade värmen säljs eller inte. Det bestäms ytterst, i den normala situa- tionen, av om avtalet mellan fastighetsägaren och dennes hyres- gäster är ett hyresavtal (där värmen ingår i hyran) eller, vilket torde vara ovanligt i praktiken, ett avtal om försäljning av värme i sig. I det förstnämnda fallet är det en värmeproduktionsenhet som är inrättad för icke-kommersiell produktion och distribution av varm- vatten som tillhandahåller värmen till hyreshusen. I det senare fallet är enheten däremot inrättad för kommersiell värmeproduktion. Vad värmeproduktionsenheten är inrättad för avgörs kort sagt av om verksamheten i den enskilda situationen avser ”uthyrning” (vär- men ingår i hyran; icke-kommersiell) eller ”uppvärmning” (kommer- siell). I uthyrningssituationen ska således tillhandahållandet av värmen i sig betraktas som icke-kommersiellt även om denna ingår som en komponent i ett kommersiellt hyresförhållande avseende tillhanda- hållande av uppvärmda bostäder eller lokaler. För att bestämma om värmen säljs separat av fastighetsägaren eller annan är det i prak- tiken alltså i sista hand fråga om hyresavtalet, och de tekniska an- läggningarna för uppvärmning, medger att hyresgästen eller mot- svarande självständigt kan ordna uppvärmningen av det hyrda ut- rymmet eller hyreshuset. Det krävs givetvis också att hyresgästen faktiskt ingår ett sådant ”uppvärmningsavtal”. Att identifiera fall med icke-kommersiell produktion och distri- bution av varmvatten handlar sammanfattningsvis normalt om att konstatera att uppvärmningen är underordnad ett hyresavtal. Det bör därför framhållas att även så kallad ”kallhyra” där ett värme- tillägg faktureras i efterhand i enlighet med förbrukningen omfattas av den icke-kommersiella situationen, eftersom värmen också i detta fall följer hyresavtalet om än med viss tidsmässig förskjutning. samma gäller t.ex. fall med individuell mätning och debitering av värmen eller om värmen av annan anledning är en specificerad under- post i hyresbeloppet, eftersom värmefrågan i sista hand är avhängig att en bostad eller lokal hyrs. nämnda situationer får dock anses vara mer ovanliga, eftersom vattenburen värme normalt torde ingå i hyran. Det nu sagda gäller på motsvarande vis om en bostadsrätts- förening har en egen värmeproduktionsenhet (värmecentral) och värmen ingår i avgiften till bostadsrättsföreningen. Om värmen däremot säljs separat av fastighetsägaren till hyres- gästerna omfattas en byggnad som är inrättad för produktion och distribution av varmvatten eller annan värmebärare inte av begrep- pet värmecentral. Värmeproduktionsenheten kommer då normalt att indelas som övrig byggnad och taxeras som en industrienhet, varvid den värderas enligt en produktionskostnadsmetod. Här för- tjänar också att betonas att aktuell situation är helt skild från den där värme tillhandahålls en fastighetsägare eller hyresvärd från exempelvis ett värmeverk eller kraftvärmeverk. Sådana värmepro- duktionsenheter kan inte omfattas av begreppet värmecentral. Detta eftersom värmen inte betalas via hyran till kraftverksägaren utan erläggs till denne i ledet innan av fastighetsägaren eller hyresvärden. Vem som äger värmeproduktionsenheten är irrelevant för bedöm- ningen. Om någon annan än hyresvärden äger byggnaden krävs även i det fallet att det är fråga om icke-kommersiell verksamhet. Det framstår dock som osannolikt att värmen i ett sådant fall skulle betalas via hyran, dvs. om situationen förekommer i praktiken torde värmen säljas separat. I motsats till äldre rätt har det för tillämpligheten av begreppet värmecentral numera inte någon betydelse om byggnaden, förutom att vara inrättad för produktion och distribution av varmvatten, även är inrättad för produktion av elektrisk starkström för yrkes- mässig distribution. En särskild fråga är om det påverkar en värmecentrals status som specialbyggnad att en fastighetsägare till någon del säljer ”över- skottsvärme” till ett fjärrvärmebolag. Det betyder att ”värme- centralen” kan indelas som både sådan byggnad och övrig byggnad. I princip torde värmecentraler till övervägande del användas för de egna hyreshusens uppvärmning och enligt 2 kap. 3 § andra stycket ska en byggnad som kan indelas på nu nämnda vis indelas som spe- Försäljningen av överskottsvärmen påverkar med andra ord inte byggnadens status som specialbyggnad i form av värme- central. Slutligen har till ordet ”varmvatten” fogats orden ”eller annan värmebärare”. Tillägget medför inte någon skillnad i tillämpningen av bestämmelsen utan är enbart avsett att göra begreppet värme- central teknikneutralt inför framtida innovationer. är vatten den värmebärare som används. Se vidare avsnitt 5.4.4. Paragrafen är ny och reglerar hur en byggnad ska indelas om den kan indelas som en kraftverksbyggnad och åtminstone ytterligare en byggnadstyp. Den del av byggnaden som är inrättad som kraft- verksbyggnad ska alltid utgöra en egen byggnad. Om byggnaden bara kan indelas i en ytterligare byggnadstyp följer den av 2 §. Om den ytterligare byggnaden kan indelas i flera byggnadstyper avgör den så kallade övervägandeprincipen i 3 § vilken typ den slutligt in- delas som. Vidare kan nämnas att paragrafens tillämpningsområde i prakti- ken kommer att vara kraftvärmeverk och uppdelningen normalt avse ”indelningen av el- respektive värmeproduktionen i separata byggnader”. För andra kraftverkstyper, vilka enbart producerar el, kommer paragrafen endast att tillämpas undantagsvis, dvs. bara om byggnaden utöver sådan verksamhet även är inrättad för ytterligare verksamhet, t.ex. industriproduktion. Se vidare avsnitt 5.4.6.