sou · H4B314 · 2016-03-01 00:00:00 — Med lokaler dit allmänheten har tillträde avses lokaler som är öppna för allmänheten. Med allmänheten förstås envar medborgare till skillnad från en särskild krets av personer. Exempel på sådana lokaler som avses är bl.a. expeditioner och mottagningsrum hos statliga och kommunala myndigheter, butiker, postkontor, bank- lokaler och serviceinrättningar som frisersalonger m.m. och inom- hustorg. Det saknar betydelse om det är ett offentligt organ eller en privat person (fysisk eller juridisk) som disponerar lokalen. Lokaler som enbart är tillgängliga för en sluten krets av personer, såsom t.ex. de anställda på en arbetsplats, medlemmarna i en fören- ing eller särskilt inbjudna m.fl. avses inte. Utrymmen för personal, lagring av varor, underhåll och kontor m.m. omfattas inte av reg- leringen. Inte heller gemenskapsutrymmen i bostadshus m.m. om- fattas av bestämmelsen.20 För tillställningar som äger rum i utrymmen som omfattas av 2 § 1–5 tobakslagen gäller i stället de bestämmelserna. I hotell och andra inrättningar där tillfällig bostad yrkesmässigt upplåts ska, enligt 4 § tobakslagen, i ett visst antal av de rum eller liknande som upplåts rökning vara förbjuden. I fråga om sovkupéer och andra utrymmen som upplåts för tillfällig bostad på färdmedel i inrikes kollektivtrafik gäller i stället 2 § 4 tobakslagen. Med andra inrättningar där tillfällig bostad upplåts yrkesmässigt avses t.ex. motell och pensionat. Bestämmelsen avser endast de rum och lik- nande som upplåts men inte vestibuler, trappor och hissar m.m. För sådana utrymmen gäller normal 2 § 7 tobakslagen.21 1992/93:185 s. 52 f. 1992/93:185 s. 54. Även sviter och liknande som upplåts yrkesmässigt omfattas. När det gäller lägenhetshotell samt gränsdragningen mellan sådana lägenheter som upplåts mer tillfälligt och sådana som upplåts för mer stadigvarande boende bör i vart fall upplåtelser än en månad normalt anses såsom tillfälliga.22 Enligt 5 § tobakslagen gäller bestämmelserna om rökförbud i 2 § tobakslagen inte i fråga om bostäder och andra lokaler för boende som inte är tillfälligt. Detta innebär t.ex. att barnomsorg i privata bostäder faller utanför lagens regler om rökfria miljöer. Det är trots bestämmelserna om rökförbud tillåtet att röka i delar av lokaler eller utrymmen som särskilt avsatts för rökning. För skollokaler m.m. gäller detta endast lokaler som enbart är upp- låtna för personal (6 § första stycket tobakslagen). I restauranger och på serveringsställen gäller att rökning endast får tillåtas i separata rum som särskilt avsatts för rökning. Dessa rum får endast utgöra en mindre del av serveringsställets yta. Rum- men ska vara belägna så att besökare inte måste passera genom dessa. Arbetstagare ska endast tillfälligtvis behöva vistas i rummen, när rökning pågår. Servering eller annan liknande verksamhet får inte bedrivas i rummen när rökning pågår. Detta gäller dock inte sådan verksamhet som har direkt samband med rummens funktion. Mat eller dryck får inte föras med in i dessa rum (6 § andra stycket tobakslagen). Det finns även möjlighet att göra avvikelse från rökförbuden, förutom såvitt avser restauranger och andra serveringsställen, om det finns särskilda skäl till det på grund av utrymmets eller om- rådets beskaffenhet eller användningssätt eller av omständigheterna i övrigt (6 § tredje stycket tobakslagen). Enligt förarbetena till bestämmelsen kan särskilda skäl som anknyter till lokalens beskaff- enhet kan finnas när det gäller stora, öppna utrymmen med god ventilation. Sådana skäl får också anses föreligga när det på grund av t.ex. bristande utrymme eller lokalens planlösning inte kan vara rimligt att kräva att område avsätts för rökning i en lokal där en offentlig tillställning eller allmän sammankomst anordnas. Avvik- else från reglerna om rökfria miljöer med hänsyn till lokalens användningssätt kan vara motiverad t.ex. när det gäller lokaler för samtalsterapi inom psykiatrisk vård.23 Arbetslokaler och liknande utrymmen Enligt 8 § tobakslagen svarar, i andra fall än som avses i 2 och 4 §§ tobakslagen, arbetsgivaren för att en arbetstagare inte mot sin vilja utsätts för tobaksrök i den arbetslokal eller det liknande utrymme där arbetstagaren är verksam. Hänvisningen till 2 och 4 §§ innebär att rökförbuden i de bestämmelserna gäller framför den aktuella bestämmelsen. Med att en arbetstagare är verksam i en arbetslokal etc. avses att han mer regelmässigt arbetar där eller att han i vart fall arbetar där , t.ex. i en sammanträdeslokal. Bestäm- melsen är inte tillämplig om han tillfälligt passerar eller uppehåller sig i en sådan lokal även om det sker som ett led i arbetet.24 I förarbetena anges följande. Bestämmelsen innebär att arbets- givaren har en skyldighet att svara för att en arbetstagare inte mot sin vilja utsätts för tobaksrök i den arbetslokal eller det liknande utrymme där han är verksam. Syftet med bestämmelsen är att skydda den som inte röker mot det obehag och de vådor den passiva rökningen kan medföra. Vill någon arbeta i en rökfri arbetsmiljö ankommer det på arbetsgivaren att sörja för att detta kan förverk- ligas. Vanligen torde det i en sådan situation finnas möjlighet att hänvisa rökare till rökrum eller något annat lämpligt utrymme. Lagen uppställer dock inte något generellt förbud mot rökning på en arbetsplats. Är de som är verksamma i en arbetslokal eniga om att rökning bör få ske föreligger inget hinder häremot.25 1992/93:185 s. 55. 1993/94:98 s. 28. 8.3.2Tillsynen över nuvarande rökförbud Enligt 7 § första stycket tobakslagen är det den som i egenskap av ägare eller på annan grund disponerar över en lokal, ett annat ut- rymme eller ett område utomhus som omfattas av någon av be- stämmelserna i 2 och 4 §§ tobakslagen svarar för att bestämmel- serna följs. Central tillsyn över att bestämmelserna om rökförbud följs ut- övas av och, beträffande rökfri arbetsmiljö och lokaler som är upplåtna enbart för personal, (19 § tobakslagen). utövar även omedelbar till- syn över rökförbudet i de lokaler för vilka verket har den centrala tillsynen. I övrigt utövas den omedelbara tillsynen av kommunerna. Länsstyrelserna utövar tillsynen inom länen (19 a § tobakslagen). Kommunerna får, enligt 19 a § tobakslagen, i sin tillsynsverk- samhet meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen ska följas. I beslut om föreläggande eller förbud får kom- munerna sätta ut vite. 8.3.3Möjligheterna att ingripa mot och sanktionera överträdelser av rökförbud I allmänhet torde det vara tillräckligt med information och tillsägel- ser för att bestämmelserna om rökfria miljöer ska respekteras men tobakslagen ger möjlighet att avvisa en person som trots tillsägelse röker där rökning inte är tillåten (7 § andra stycket). Det är den som är ansvarig för lokalen m.m., eller dennes representant, som avgör om avvisning ska ske. Det ligger i sakens natur att våld från den som ansvarar för lokalen inte bör användas för att avlägsna den som olovligen röker. En vägran att avlägsna sig i ett sådant fall kan dock vara straffbar som olaga intrång (4 kap. 6 § ). Lagen ger inte någon annan befogenhet att använda våld än den som kan följa av regler om nödvärn och nöd. En bestämmelse om rökförbud finns även i 4 kap. 6 § 2 ordnings- lagen. Enligt bestämmelsen är det förbjudet att röka inom ett trafikföretags område som är beläget inomhus eller under jord och på andra färdmedel än som ingår i taxitrafik. Det är alltså fråga om ett rökförbud i kollektivtrafiken, på färdmedel och på platser inomhus eller under jord. Den som överträder rökförbudet får avvisas och avlägsnas (4 kap. 8 och 9 §§ ordningslagen). Att överträda förbudet är också straffbart – den som överträder förbudet kan dömas till penning- böter (4 kap. 10 § ordningslagen). Då föreläggande om ordnings- bot utfärdas för överträdelse av rökförbudet i kollektivtrafiken uppgår penningbotens storlek till 1 000 kr.26 Enligt Brottsföre- byggande rådet skedde 310 lagföringar för brott mot ordningslagen . Denna siffra inkluderar alltså alla typer av brott enligt ord- ningslagen. Särskild statistik över hur många som lagförts för brott mot rökförbudet enligt ordningslagen finns inte.27 Innan ordningslagen infördes fanns straffsanktionerade förbud mot rökning i de lokala trafikreglementena. Den bakom- liggande utredningen föreslog i sitt slutbetänkande28 att det inte skulle finnas något straffsanktionerat rökförbud, utan att föreskrif- ter om rökning i stället skulle kunna ställas upp som ett avtals- rättsligt villkor för transporter. Flera remissinstanser kritiserade utredningens förslag. Ett straffsanktionerat rökförbud kom därför att införas i ordningslagen. Det föredragande statsrådet angav att detta var motiverat, inte minst från säkerhetssynpunkt.29 26Bilaga 16 till Riksåklagarens föreskrifter (1999:178) om ordningsbot för vissa brott. 27Brottsförebyggande rådet, tabell 405 – antal lagförda brott, efter lagföringstyp och ålder, . 28Ordningsstadgeutredningens slutbetänkande Ordningslag, SOU 1985:24. 1992/93:210, s. 207 f. 8.3.5Något om efterlevnaden av det nuvarande rökförbudet i utomhusmiljöer Som redogjorts för ovan är den enda utomhusmiljö som det för när- varande råder rökförbud på skolgårdar och motsvarande områden utomhus vid förskolor och fritidshem. Flera länsstyrelser har under- sökt hur detta förbud efterlevs på olika skolor runt om i landet. i genomförde en observation på plats av åtta gymnasieskolgårdar i länet. Vid obser- vationen röktes det på samtliga skolgårdar om än i olika utsträck- ning. På några skolor vistades även skolpersonal på skolgården utan att uppmärksamma tobaksrökningen. Begreppet skolgård tolkades olika av rektorerna på skolorna. På sex av åtta skolgårdar fanns formella rökrutor och askkoppar ditsatta av skolan. fanns det skyltar på skolgårdarna som upplyste om förbudet att röka. Ingen kommun hade gjort tillsyn av rökning på de berörda skolgårdarna.30 Även i har gjort en kartlägg- ning av rökning på skolgårdar i länet. Kartläggningen omfattade 119 skolor, varav 68 högstadieskolor och 51 gymnasieskolor. Resul- tatet visade att rökning förekom på av högstadieskolorna och på av gymnasieskolorna. Dessutom förekom det tecken på rökning såsom fimpar på flera skolgårdar både vid gym- nasie- och högstadieskolor. Av gymnasieskolorna var det endast vid en skola där det inte fanns några fimpar. Vid av hög- stadieskolorna fanns det fimpar. Ingen av skolorna hade rökrutor, men 36 av gymnasiekolorna och 7 av högstadieskolorna hade ask- koppar på skolgårdarna.31 i län gjorde en motsvarande undersökning . I undersökningen besöktes tio gymnasieskolor i sex kom- muner. Resultatet visade att det vid samtliga skolor observerades rökande elever, om än i olika utsträckning. Som mest sågs 23 elever röka av . Vid två skolor observerades även vuxna röka, i vissa fall tillsammans med eleverna. 30Rökning på skolgårdar – en granskning av några gymnasier, Rapport 2011:33, Länsstyrel- sen i . 31Rökfria skolgårdar – finns det? Kartläggning av rökning på skolgårdar i , rapport nr 2014:04, i skolorna hade askkoppar, och rökrutor hittades på två av skolorna. Endast en skola hade inga som helst förbudsskyltar uppsatta. 8.4Frivilliga initiativ till rökfria miljöer I finns flera frivilliga initiativ till rökfria miljöer utom- hus till exempel entréer, nöjesparker, sportanläggningar och håll- platser för busstrafik. har beslutat om rökförbud på perrongerna till tunnelbanan i . Rökförbudet omfattar inte pendeltågsperrongerna eftersom lands- tinget inte äger pendeltågsstationerna. Jurister på () har vid kontakter med utredningen uppgett att SL gjort den juridiska bedömningen att det inte finns någon möjlighet att upprätthålla rökförbudet med någon form av sanktion. Enligt juristerna är det endast fråga om en moralisk regel och det är ute- slutet att trafikvärdar, väktare eller ordningsvakter ingriper om någon överträder förbudet. Flera sjukhus har infört rökfria sjukhusområden. Exempelvis in- förde ett sådant rökförbud . Endast sjukhusets anställda kan drabbas av sanktioner, t.ex. en varning, om de röker på sjukhusområdet. Enligt sjukhuset har följsamheten inte försämrats sedan sjukhusområdet gjordes rök- fritt. De största märkbara skillnaderna är att personal inte längre röker i arbetskläder och att den mesta rökningen äger rum vid ingångarna i sjukhusets ytterområden. Sjukhuset har lagt stora re- surser på informationsinsatser. Detta har varit nödvändigt eftersom bestämmelserna om rökförbud på sjukhusområden ser olika ut på olika sjukhus i landet. Det kan i sammanhanget nämnas att införde rökförbud på hela sjukhusområdet. hävdes för- budet och rökrutor återinfördes. Anledningen var, enligt en artikel i , att bristen på anvisade rökplatser ledde till en negativ arbetsmiljö och att människor stått och 32Rökfria skolgårdar – en studie av rökning på tio gymnasieskolors skolgårdar, i län. 33http:///kvallsposten/sjukhusets-vandning-haver-sitt-rokforbud/ rökt utanför entrén till sjukhuset vilket lett till att rökluften dragits in i ventilationssystemet. Avslutningsvis kan nämnas att –2014 drev projektet ”Vi gillar rökfritt”. Det övergrip- ande målet med projektet, som finansierades av institut, var att skapa fler rökfria uteserveringar på frivillig väg och också utöka rökförbudet enligt tobakslagen. Intresset för projektet var förhållandevis svagt. driver emellertid arbetet vidare även efter att projektet tagit slut34. 8.5Rökning och annat bruk av vissa tobaksfria produkter Enligt 1 § tobakslagen omfattar den lagen bruk av tobak och expo- nering för tobaksrök. Enligt tobakslagens ordalydelse faller därför tobaksfria produkter, såsom örtprodukter för rökning och e-ciga- retter, inte under lagens bestämmelser. Som vi redovisat i delbetänkandet är i forskningen belagt att röken från örtprodukter för rökning innehåller kolmonoxid som ökar risken för hjärt- och kärlsjukdomar (se SOU 2015:6, s. 155). I jämförelse med tobakscigaretter har endast ett fåtal studier gjorts för att undersöka de ämnen som ingår i örtcigaretter. I en studie mättes metaboliter i urin hos örtcigarett-rökare (n=135) och van- liga rökare (n=143). Samtliga fyra metaboliter (kotinin, trans-3- hydroxykotinin, total-NNAL samt total-PAH) fanns i lika stor utsträckning hos båda grupperna och författarna drog slutsatsen att örtcigaretter inte innehåller lägre mängd cancerframkallande ämnen än tobakscigaretter.35 I en annan studie testades rökens genotoxi- citet på en endotelcellinje in vitro. Rök från tobaks- och nikotinfria cigaretter var minst lika toxisk som rök från tobakscigaretter.36 Man har också konstaterat att örtcigaretter innehåller tjära och kol- monoxid i nästan lika stor utsträckning som tobakscigaretter.37 Forskningen om e-cigaretter är fortfarande i inledningsskedet och det finns endast ett fåtal studier på vilka hälsorisker som rök- 35Gan et al. Cancer Epidemiol Biomarkers Prev 2009. 36Jorgensen et al. Cell Cycle 2010. 37Calafat et el. Tobacco Control 2004. ning av e-cigaretter kan medföra. Forskarna förefaller vara överens om att det är mindre farligt att röka e-cigaretter än det är att röka tobak. Enligt en vetenskaplig genomgång från 201438 står det klart att utsläpp från e-cigaretter inte bara innehåller ofarlig vattenånga, som ofta påstås, och att utsläppen kan förorena inomhusluften. Ett antal studier som undersökt utsläppen från e-cigaretter har kunnat kon- statera att utsläppen innehåller molekyler som innehåller karbonyl- grupper, bl.a. formaldehyd och acetaldehyd. Av genomgången fram- går att den hittillsvarande forskningen är begränsad men att forsk- ningen tyder på höga nivåer av dubbel användning av både e-ciga- retter och traditionella cigaretter, ingen bevisad rökavvänjnings- effekt och en stor ökning av antalet ungdomar som börjar röka e- cigaretter. () har klassi- ficerat både formaldehyd och acetaldehyd som cancerframkallande. Spänningen (volt) hos e-cigaretten har en signifikant inverkan på koncentratinen formaldehyd och acetaldehyd i den utsläppta ångan. Ju högre spänning, desto högre koncentration av dessa ämnen.39 WHO har på de partskonferenser som hålls för ramkonven- tionens parter haft uppe frågor om e-cigaretter. E-cigaretter räknas till en kategori produkter som benämns elektroniska system för nikotintillförsel (, ”ENDS”). Som ett underlag för partskonferensen i den 13–18 okto- ber 2014 tog WHO fram en särskild rapport40 om ENDS. I rappor- ten framhålls att bestämmelser om rökfria miljöer inte enbart syftar till att skydda icke-rökare från passiv rökning, utan också till att underlätta för rökare att sluta röka och till att avnormalisera rök- ning eftersom ungdomar är särskilt känsliga för visuella signaler och sociala normer. Användningen av ENDS på platser där rökning är förbjuden ökar exponeringen för giftiga luftburna ämnen i ut- andningsluften som potentiellt kan skada personer i omgivningen, 38Grana R, Benowitz N, . E-cigarettes: a scientific review. Circulation 2014;129: 1972–86. 39Se t.ex. Kosmider et al., Carbonyl Compounds in Electronic Cigarette Vapors—Effects of Nicotine Solvent and Battery Output Voltage, Nicotine (2014) doi: 10.1093/ntr/ntu078 och et al., Hidden Formaldehyde in E-Cigarette Aerosols, N Engl J Med 2015; 372:392- 40WHO:s rapport nicotine delivery systems (FCTC/COP/6/10 Rev 1), daterad , punkten 28. minskar incitamenten att sluta röka och kan störa rökförbudets avnormaliserande effekt. Många ENDS ser vidare ut som rökpro- dukter och även om de inte liknar dem så ser den utandade ångan ut som tobaksrök. ENDS marknadsförs för att användas där rök- ning är förbjuden. Till följd av likheten med tobaksvaror är det sannolikt att användningen av ENDS på platser där rökning är förbjuden kan göra det svårare att upprätthålla rökförbuden. Det faktum att den ånga som en ENDS-brukare andas ut överlag inne- håller lägre halter av giftiga ämnen än utsläppen från förbränd tobak innebär inte att dessa halter är acceptabla för personer som ofri- villigt exponeras för ångan. Utsläppen från e-cigaretter innebär sannolikt en förhöjd risk för sjukdom för personer i omgivningen, vilket särskilt gäller för sådana e-cigaretter som producerar giftiga ämnen i nivåer som motsvarar utsläppen från vissa cigaretter. I finns bestämmelser om rökfria miljöer i loven om røgfri miljøer41, vardagligen benämnd rygeloven. Ändamålet med lagen är att skapa rökfria miljöer i syfte att förebygga hälsoskadliga effekter av passiv rökning och förebygga att någon ofrivilligt utsätts för passiv rökning. Med passiv rökning förstås inandning av den bland- ningsluft som uppstår när röken från cigaretter, pipor, cigarrer, vattenpipor, cigariller, örtcigaretter och liknande produkter blandas med och förorenar den omgivande luften. Lagens rökförbud omfattar arbetsplatser, institutioner och skolor för barn och unga, övriga utbildningsinstitutioner, lokaler som allmänheten har tillträde till, kollektiva transportmedel och taxi- bilar samt serveringsställen. Rökförbudet omfattar endast inom- husmiljöer, förutom utomhusområden i anslutning till barnomsorg och skolor. Lagen innehåller flera undantag från huvudreglerna om rökförbud på de olika platserna. 41 Lov nr 512 af 06/06/2007, bl.a. ändrad genom lov nr 607 af 18/06/2012. Rygeloven omfattar inte e-cigarettrökning. lades emellertid fram ett förlag till en ny lag om e-cigaretter42. Enligt förslaget ska användning av e-cigaretter, med eller utan nikotin, förbjudas på bl.a. ungdomsboenden, skolor, lokaler för förskole- verksamhet, på kollektiva transportmedelmedel och i taxibilar. Vidare föreslås att det på andra utbildningsinrättningar och andra arbets- platser som inte omfattas av det föreslagna förbudet tas fram skrift- liga riktlinjer för användningen av e-cigaretter. Enligt den finländska tobakslagen43 är tobaksrökning förbjuden: 1.i lokaler för familjedagvård medan familjedagvården pågår, i dag- hemslokaler och på deras utomhusområden samt i sådana loka- ler och på sådana utomhusområden vid anstalter där viss vård meddelats för personer som inte fyllt , 2.i lokalerna vid läroanstalter som ger grundläggande utbildning, yrkesutbildning och gymnasieutbildning och deras elevhem samt på utomhusområden som används av dessa, 3.i lokaler som är reserverade för allmänheten och kunderna vid ämbetsverk, myndigheter och liknande offentliga inrättningar, 4.vid offentliga tillställningar som arrangeras i lokaler, 5.i gemensamma samt för allmänheten och kunder avsedda lokaler på en arbetsplats, 6.i lokaler på allmänna kommunikationsmedel, 7.i gemensamma och för allmänheten avsedda lokaler i bostads- aktiebolags eller andra bostadssammanslutningars bostadsfastig- heter, 42Udkast til Forslag til Lov om elektroniske cigaretter m.v. (Produktspecifik regulering af markedsføring, fremstilling, mærkning m.v. af elektroniske cigaretter og genopfyldnings- beholdere). 43Tobakslag (/693), med därefter gjorda ändringar. 8.under skyddstak och på läktare vid offentliga tillställningar som anordnas på utomhusområde och på andra platser som direkt är avsedda för publiken som ska följa tillställningen och där del- tagarna vistas stillastående eller stillasittande. Tobaksrökning i restaurangers eller andra förplägnadsrörelsers (ser- veringars) lokaler kan tillåtas endast i separata rökrum som god- känts för tobaksrökning. Tobaksrök får i så fall inte sprida sig till det område där tobaksrökning är förbjuden. Det är förbjudet att servera och inta mat och dryck i rökrum. Ett bostadsaktiebolag eller en annan bostadssammanslutning kan förbjuda tobaksrökning på gemensamma utomhusområden i närheten av byggnadens friskluftsintag, på lekområden för barn och på gemensamma balkonger som innehas av bolaget eller samman- slutningen. Om någon röker i ett allmänt kommunikationsmedel, en lokal eller på ett utomhusområde där rökning är förbjuden och trots uppmaning inte slutar röka, får innehavaren av kommunikations- medlet eller trafikpersonalen, arrangören av en offentlig tillställning eller innehavaren av lokalen eller utomhusområdet eller deras repre- sentant avlägsna honom från kommunikationsmedlet, lokalen eller utomhusområdet, om det inte kan anses oskäligt att han avlägsnas. Den som trots påminnelse fortsätter att röka i en lokal eller utom- hus på ställen där tobaksrökning är förbjuden (förutom på ser- veringar) döms för rökningsförseelse till böter. Den som innehar en lokal, ett utomhusområde eller ett allmänt kommunikationsmedel eller dennes representant eller den som arrangerar offentliga tillställningar och som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet tillåter tobaksrökning i lokaler eller på ett utom- husområde där det är förbjudet, underlåter att vidta de åtgärder för förhindrande av att tobaksrök sprider sig till lokaler där tobaks- rökning är förbjuden, eller tillåter att rökrum används för annat än angivet ändamål döms, om försummelsen inte kan anses ringa och om inte strängare straff för gärningen föreskrivs någon annanstans i lag, för brott mot skyddsåtgärder enligt tobakslagen till böter. Tobaksrökning är definierat som ”rökning eller annan använd- ning av tobaksprodukt såsom njutningsämne”. Denna definition förefaller omfatta användning av snus, som inte får säljas i , men inte e-cigarettrökning. Den finländska tobakslagen innehåller även en definition av tobakssurrogat, som definieras som ”njutningsmedel, som till använd- ningssättet motsvarar tobak, men som inte innehåller tobak”. Lagen tillämpas dock inte på tobakssurrogat som betraktas som läkemedel eller gift. Lagen innehåller även en definition av tobaksimitation, som definieras som ”en produkt som till formen har en nära likhet med en tobaksprodukt eller ett rökdon, men som inte innehåller tobak eller dess surrogat”.