sou · H4B360 · 2016-10-05 00:00:00 — Vid bedömningen av om narkotikabrottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om brottet har utgjort ett led i en verksamhet som utövats i organise- 2009/10:147 Skärpta straff för allvarliga våldsbrott m.m., s. 17 f. 2009/10:147 s. 18. 2009/10:147 s. 18 f. 2013/14:226 Skärpningar i vapenlagstiftningen. Överväganden om en ny sexualbrottslagstiftning rad form i syfte att i stor omfattning bedriva handel med narkotika, avsett en synnerligen stor mängd narkotika eller annars varit av synnerligen farlig eller hänsynslös art.68 5.8.2Utdömda strafftider för grov våldtäkt och grov våldtäkt mot barn Av den officiella kriminalstatistiken framgår att det har dömts till fängelse för grov våldtäkt i knappt 20 fall . Flest domar återfinns i spannet 3–. med fängelsestraff som är högre än är ovanliga. Det finns ingen motsvarande officiell statistik som visar på fäng- elsepåföljden för enbart grov våldtäkt mot barn. Uppgifter från Brå samt en slagning i databasen tyder dock på att antalet domar i den brottstypen är något färre än antalet domar avseende grov våldtäkt.69 Även för grov våldtäkt mot barn är det ovanligt att utdömda fängelsestraff överskrider fängelse . För båda brottskategorierna är det statistiska underlaget så litet att det inte går att dra några säkra slutsatser utifrån materialet. De siffror som statistiken visar är dock inte alls oväntade. För de allra flesta brott visar statistiken att fängelsepåföljder oftast bestäms på eller i närheten av straffskalans straffminimum. Om lagstiftaren önskar strängare straff eller vill uppnå en mer differentierad straffvärdebedömning kan det åstadkommas antingen genom skärpta minimistraff eller genom att ett brott delas in i fler grader så att det på så vis uppstår fler minimistraff inom brottet. Om fler grader införs kan lagstiftaren också ge sin syn på vilka omständig- heter som ska ses som särskilt försvårande vid bedömningen och särskilt ange dem i lagen. trädde den s.k. straffmätningsreformen i kraft. Syftet med reformen var att höja straffen för de allvarligaste vålds- brotten, öka spännvidden i straffvärdebedömningen och skärpa straffen vid återfall i brott. fick Brottsförebygg- ande rådet (Brå) i uppdrag att utvärdera vilket genomslag reformen hade fått. Det var enligt rappor- ten svårt att ge något klart besked om huruvida reformen hade haft 2015/16:111 Synnerligen grova narkotikabrott. 69Sökningen avser ”grov våldtäkt mot barn” i databas . Överväganden om en ny sexualbrottslagstiftning någon effekt på utdömda straff för sexualbrott eller inte. Skälet för det var att den ändring som genomfördes i sexualbrottslagstift- ningen gjorde att jämförelsematerialet blev relativt begränsat. Sammantaget menade att det gick att iaktta en statistiskt säker- ställd nedgång i strafflängd efter reformen 2010 jämfört med tiden före. De kortare straffen sattes emellertid i samband med den ut- vidgning av våldtäktsbestämmelsen som gjordes 2005. De närmare effekterna av straffmätningsreformen för just våldtäktsbrottet före- föll inte ha blivit särskilt stor.70 Brå har även gjort en kortanalys över utdömda strafftider för ett antal utvalda brottstyper, däribland våldtäkt och våldtäkt mot barn. I kortanalysen gick Brå igenom samtliga fängelsedomar –2013. De domar som valdes ut var sådana där enbart det analy- serade brottet förekom i domen. Effekten av straffrabatt vid fler- faldig brottslighet och andra liknande faktorer som kan påverka de utdömda straffen sorterats alltså bort i analysen. Den genomsnitt- liga strafftiden för fullbordad våldtäkt varierade enligt analysen mellan 22,0 och . En viss minskning i de genomsnittligt utdömda strafftiderna kunde iakttas efter 2005. Strafftiderna för våldtäkt mot barn var från det att den särskilda brottsrubriceringen infördes och fram till 2013.71 För grov våldtäkt varierade motsvarande siffra mellan 37,5 och 69 månaders fängelse. Underlaget för grov våldtäkt mot barn var endast elva domar. Strafftiderna i dessa domar varierade mellan 44 och 96 månaders fängelse. De utdömda strafftiderna har i de flesta fallen legat högre för grov våldtäkt mot barn än för övriga grova våldtäkter. På samma sätt som för våldtäkt av normalgraden kan det noteras en minskning i utdömda strafftider för grova brott och framåt.72 70Brå rapport 2014:6, Skärpta straff för allvarliga våldsbrott – Utvärdering av straff- mätningsreform, s. 33. 71Brå kortanalys 2015:4, Utdömda strafftider – en jämförelse av fullbordade brott och försöks- brott, s. 34 f. 72Brå kortanalys 2015:4, s. 37. Överväganden om en ny sexualbrottslagstiftning 5.8.3Överväganden om att införa synnerligen grovt sexuellt övergrepp och synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot barn Vår bedömning: En allvarligare form av sexuellt övergrepp och sexuellt övergrepp mot barn bör införas. Vårt förslag: De nya brotten ska benämnas synnerligen grovt sexuellt övergrepp och synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot barn. Vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om gärningen har orsakat synnerligt lidande eller synnerligen stor kränkning eller om gärningsmannen har visat synnerligen stor hänsynslöshet eller råhet. var det ovanligt att brott delades in i fler än tre grader. har det dock blivit allt vanligare att så sker. Syftet med en sådan förändring är framför allt att påverka de straff som döms ut för allvarliga brott i skärpande riktning. Den nuvarande straffskalan för grov våldtäkt sträcker sig från fängelse i lägst till högst . Av statistiken framgår dock att den övre delen av straffskalan knappt kommer till användning. är skyddsintresset för sexualbrott mycket starkt. Brottet orsakar dessutom svåra skador för offret, men även för samhället.73 Genom att införa ytterligare en grad för de allvarligaste sexual- brotten skulle man kunna uppnå både en ökad differentiering avse- ende de grova brotten och en straffskärpning för de allra allvarligaste brotten. Skälen för att införa ytterligare en grad av sexualbrott väger därför tungt. För att förändringen ska få önskad effekt bör det anges i lagen vilka omständigheter som särskilt ska beaktas för att ett brott ska bedömas som synnerligen grovt. Det gör också lagstiftningen tydli- gare och ger ledning för rättstillämpningen. De faktorer som ska kunna medföra att ett brott bedöms som synnerligen grovt bör vara desamma som de som enligt gällande rätt innebär att ett brott 73 Se NCK rapport 2014:1, Våld och hälsa – En befolkningsundersökning om kvinnors och mäns våldsutsatthet samt kopplingen till hälsa samt NCK rapport 2010:2, Antologi: sju perspektiv på våldtäkt, s. 66 ff. och 107 ff. Överväganden om en ny sexualbrottslagstiftning bedöms som grovt. Omständigheterna ska dock vara än mer kvali- ficerade. Vid bedömningen av om ett sexuellt övergrepp ska bedö- mas som synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om gärningen har orsakat synnerligt lidande eller synnerligen stor kränkning eller om gärningsmannen har visat synnerlig stor hänsynslöshet eller råhet. Gärningar som typiskt sett ska kunna medföra att ett brott be- döms som synnerligen grovt är sådana där så kvalificerat våld har använts att offrets liv har varit i fara eller då gärningen utförts på ett särskilt plågsamt eller förnedrande sätt. Även sådana brott där våldet innebär att brottsoffret har orsakats svårare bestående kropps- skador bör rubriceras som synnerligen grova. En sådan skada kan i det här avseendet vara ett söndertrasat underliv som medför att en kvinna inte kan få barn . Ett annat exempel på handlande som skulle kunna medföra att brottet bedöms som synnerligen grovt är att offret hållits som fånge av gärningsmannen under en inte obetydlig tid som sexuella övergrepp har utförts. Vid gränsdragningen mellan grovt och synnerligen grovt brott bör det straffvärde som domstolen anser att en viss gärning har även kunna vara till ledning för vilken grad brottet ska hänföras till. Om straffvärdet bedöms vara fängelse bör gär- ningen normalt bedömas som ett synnerligen grovt brott.74 De skäl som anförts för att införa ett synnerligen grovt sexuellt övergrepp kan även anföras som stöd för ett förslag om att införa en ytterligare grad av brottet sexuellt övergrepp mot barn. Skydds- intresset för det brottet är om möjligt ännu starkare. Det vore därför märkligt att inte införa ett synnerligen grovt brott även vid gärningar som riktar sig mot brottsoffer som inte har fyllt . Det bör alltså införas ytterligare en grad av brottet sexuellt över- grepp mot barn. Det nya brottet bör få brottsbeteckningen synner- ligen grovt sexuellt övergrepp mot barn. De exempel som lämnats för när en gärning kan komma att rubriceras som synnerligen grovt sexuellt övergrepp äger giltighet även för synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot barn. Naturligt- vis ska det dock särskilt beaktas barnets unga ålder. För mycket små barn kan man dessutom utgå ifrån att penetration medför särskilt stora fysiska skador, vilket innebär att sådana fall inte sällan bör kunna rubriceras som synnerligen grova. Med mycket små barn 74 Jfr NJA 2011 s. 89. Överväganden om en ny sexualbrottslagstiftning avses här barn från spädbarnsåldern med i vart fall förskoleåldern. Förutom barnets ålder bör även det enskilda barnets utveckling beaktas. 5.8.4Straffskalan för sexuellt övergrepp och sexuellt övergrepp mot barn Som utgångspunkt för våra överväganden om nya straffskalor för sexualbrotten gäller att vi inte har något uppdrag att föreslå ändringar som generellt skulle innebära vare sig straffsänkningar eller straff- skärpningar. Uppdraget är enbart att föreslå ändringar som kan medföra straffskärpningar för de allvarligaste formerna av sexual- brott. Som vi angett ovan föreslår vi att det ska ske genom att det införs ytterligare en grad av sexuellt övergrepp och sexuellt övergrepp mot barn. Denna nya grad ska rymmas inom den övre delen av den nuvarande straffskalan och alltså vara strängare än den som gäller för grovt brott. I samband med en sådan förändring bör straffskalorna för övriga grader av brottet ses över. Detta för att säkerställa att den tillgängliga straffskalan fördelas över de olika graderna på ett lämpligt sätt. Vid förändringar i straffskalan måste även förhållandet mellan sexualbrotten och andra brott beaktas så att straffskalan fortfarande blir såväl proportionerlig som ekvivalent i förhållande till andra brott. När straffskalan för grov misshandel delades upp i grov och synnerli- gen grov misshandel anförde regeringen t.ex. att straffskalan för misshandel som är synnerligen grov bör sträcka sig från fängelse i lägst fyra till högst med hänvisning bl.a. till att det motsva- rade vad som var föreskrivet för grov våldtäkt och grovt rån.75 Det uttalandet måste vi nu ta hänsyn till när vi föreslår en uppdelning av straffskalan för sexuella övergrepp. har straffmätnings- reformen genomförts , innebärande att straffen för grov misshandel och grovt rån har skärpts. Straffmätningsreformen verkar dock inte ha påverkat straffen för sexualbrott.76 Det skulle alltså kunna hävdas att straffen för andra allvarliga våldsbrott har skärpts 2009/10:147 s. 19. 76Se SOU 2014:18, Straffskalorna för allvarliga våldsbrott, s. 149 och Brå rapport 2014:6, s. 33. Överväganden om en ny sexualbrottslagstiftning medan straffen för sexualbrott har legat kvar på samma nivå som tidigare eller till och med har sjunkit något. Det ger i så fall ut- rymme för en viss skärpning av straffen för allvarliga sexualbrott utan att proportionaliteten och ekvivalensen i förhållande till andra brott för den sakens skull kan sägas vara rubbad. Den nuvarande straffskalan för våldtäktsbrott som bedöms som mindre allvarliga är fängelse i högst . För brott av normal- graden sträcker sig straffskalan från fängelse i lägst till fäng- else i högst och för grovt brott fängelse i lägst fyra och högst . Straffskalan för våldtäkt mot barn är indelad på samma sätt för- utom att den mindre allvarliga formen av brottet finns i en separat bestämmelse med egen brottsbeteckning, nämligen sexuellt utnytt- jande av barn. 5.8.5Utgångspunkter för utformning av straffskalor Principerna om proportionalitet och ekvivalens Den grundläggande utgångspunkten för utformning av alla straff- skalor är brottets allvar. Straffet ska återspegla hur allvarligt och klandervärt ett visst brott är. Ett allvarligare brott ska bestraffas strängare än ett mindre allvarligt brott (proportionalitetsprincipen) och lika allvarliga brott ska bestraffas lika strängt (principen om Överväganden om en ny sexualbrottslagstiftning När man ska tilldela ett visst brott en straffskala måste man också göra en bedömning av vilka faktiska gärningar som ska rymmas inom straffbestämmelsens ram.77 Principerna om propor- tionalitet och ekvivalens gör sig gällande både när straffskalans minimum och maximum bestäms och när gränserna för de olika graderna av ett visst brott utformas. Det följer emellertid inte av proportionalitets- och ekvivalensprinciperna vilken straffskala ett visst brott ska tilldelas, dvs. vilket abstrakt straffvärde det kan ha.78 I varje lagstiftnings- ärende får det göras en värdering av hur svårt ett visst brott är i relation till andra brott. Det finns därmed ett utrymme för straff- skärpningar eller andra justeringar i straffnivån för olika brotts- typer, så länge dessa sker på ett enhetligt sätt och kan motiveras ut- ifrån brottslighetens förkastlighet. De straffstadganden som finns är alltså, i vart fall delvis, resultatet av kriminalpolitiska övervägan- den. Straffskalorna fastslås vidare efter de förhållanden och värde- ringar som rådde vid tiden för deras tillkomst eller senaste lagänd- ring. Synen på hur allvarlig en brottstyp är kan dock komma att förändras till följd av samhällsutvecklingen. När det gäller allvarliga former av avsiktliga angrepp på enskil- das fysiska integritet har det sett skett flera för- ändringar i samhället som inneburit att synen på sådana brott är strängare . Det gäller t.ex. brott mot liv, grövre misshandelsbrott, grövre frihets- och fridsbrott men även andra brott med inslag av allvarligt våld eller hot om våld. Detta visas inte minst av den straffmätningsreform som genomfördes under 2010.79 Reformen verkar ha höjt straffen på ett mer generellt plan för många allvarliga våldsbrott. Den tycks dock inte ha haft någon större effekt på straffen för sexualbrott.80 77SOU 1986:14, Påföljd för brott, s. 153. 78SOU 2008:85, Straff i proportion till brottets allvar, s. 245 och Borgeke, Att bestämma på- följd för brott, s. 32. 2009/10:147. 80Se Brå rapport 2014:6. Överväganden om en ny sexualbrottslagstiftning Vår bedömning: Den överlappning som traditionellt finns mellan olika gradindelningars straffskalor bör finnas kvar, men den över- lappande delen bör vara relativt begränsad. Vid bedömningen av hur de olika graderna i straffskalan ska ut- formas i relation till varandra uppstår frågan om de olika gradernas straffskalor ska överlappa varandra. Om straffskalorna ska över- lappa varandra är nästa fråga hur stor denna överlappning bör vara. Det finns inget absolut krav på att det ska finnas en överlapp- ning av straffskalorna för olika svårhetsgrader av ett brott. Straff- skalorna har emellertid regelmässigt utformats på ett sådant sätt och det måste anses vara ett avsteg från vedertagen lagstiftnings- teknik att föreslå straffskalor som så att säga går kant i kant med varandra. Anledningen till att straffskalorna bör överlappa varandra är att inte alla faktorer som påverkar straffvärdet, eller i övrigt straffets längd, påverkar gradindelningen. Exempel på sådana faktorer är att gärningsmannen har avsett att brottet skulle få allvarligare följder än det faktiskt fått eller att det är fråga om ett sådant återfall som motiverar straffskärpning.81 Behovet av överlappande straffskalor är emellertid inte särskilt stort och kan i sig inte motivera några mer påtagliga överlappningar.82 I viss utsträckning har det tidigare varit så att överlappningens storlek har bestäms av vad som av tradition betraktats som användbara straffskalenivåer (se nedan). I praktiken är det sällsynt att det förekommer sådana faktorer som påverkar straffmätningen men inte gradindelningen. I de fall sådana omständigheter förekommer är genomslaget inte särskilt stort. Enligt de principer som utvecklats i praxis och doktrin utgör därför minimistraffet för en brottstyp av en grövre grad ett slags maximum vid straffmätning av den mindre grova formen av brottet. har vad gäller gränsen mellan grov och synnerli- gen grov misshandel uttalat att det endast i undantagsfall bör vara så att straffvärdet för en enskild grov misshandel bedöms som så 81Se 29 kap. 2 § punkten 1 angående s.k. överskjutande uppsåt samt 29 kap. 4 § angående återfallsskärpning. 82Se t.ex. Ulväng, Påföljdskonkurrens – Problem och principer s. 163. Överväganden om en ny sexualbrottslagstiftning högt att det ligger inom straffskalan för synnerligen grov miss- handel.83 För att undvika en situation där man redan på förhand kan säga att stora delar av straffskalan aldrig kommer att användas bör de överlappande delarna av straffskalan vara relativt begränsade. Sammantaget finns det alltså goda skäl för att behålla en viss överlappning mellan de olika gradernas straffskalor. Den del som överlappar de olika graderna bör emellertid vara relativt begränsad. Vilka straffnivåer kan användas i straffskalor? Vår bedömning: Det finns inte några hinder mot att föreslå straffnivåer för sexualbrottens olika grader som inte förekommer eller endast förekommer i enstaka fall. Det bör dock finnas goda skäl för sådana avsteg från tidigare lagstiftningspraxis. De straffminimum som traditionellt har använts i och specialstraffrätten är böter och fängelse (dvs. allmänna fängelse- minimum som är ), fängelse i lägst , ett, två, fyra, sex och . Som maximum har samma straffnivåer använts tillsammans med fängelse , och på livstid. har det förekommit lagstiftningsärenden där också andra straff- skalesteg har utnyttjats. Ett oanvänt straffskalesteg infördes när minimi- straffet för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning ändrades från fängelse till fängelse . I lagstiftningsärendet hänvisades till fridskränknings- brottens speciella karaktär såsom sammansatt av flera olika gär- ningar som i sig är kriminaliserade. Ett minimistraff på fängelse ansågs inte återspegla brottslighetens allvar i tillräcklig utsträckning. En höjning av minimistraffet till fängelse inne- bar en alltför stor skärpning. Därmed godtogs i stället en ny straffskalenivå på fängelse i nio månader.84 Även vid införandet av synnerligen grovt vapenbrott godtogs ett straffminimum som inte använts tidigare i och med att det lägsta 83NJA 2011 s. 89. 2012/13:108, Förstärkt straffrättsligt skydd vid grov fridskränkning och grov kvinno- fridskränkning, s. 18 f. Överväganden om en ny sexualbrottslagstiftning straffet sattes till fängelse . I samband med det lagstiftnings- ärendet uttalade regeringen att det inte finns några systematiska skäl mot att ta en ny straffskalenivå i bruk om det finns goda skäl att använda den.85 Mot den nu redovisade bakgrunden bör det alltså anses vara möjligt att använda straffskalenivåer som inte har använts om det finns sakliga skäl som talar för det. Med andra ord kan sägas att det är mer angeläget att straffskalan för en brottstyp fastställs till en lämplig straffnivå än till en nivå som av tradition har använts tidigare. 5.8.6Överväganden om straffskalorna för de olika graderna av sexuellt övergrepp Straffminimum för de olika graderna av sexuellt övergrepp Vårt förslag: Straffminimum för sexuellt övergrepp av normal- graden, för brott som bedöms som mindre allvarligt och för grovt sexuellt övergrepp ska vara oförändrade. För synnerligen grovt sexuellt övergrepp bör straffskalan börja på fängelse i lägst . De flesta straffen döms ut på eller i närheten av brottets straff- minimum. Den största förändringen i utdömda straff får man där- för om man höjer eller sänker ett brotts straffminimum. Eftersom vi inte har något uppdrag att föreslå ändringar som innebär att straffen generellt blir högre eller lägre än leder det oss till slutsatsen att straffminimum för brott av normalgraden, för brott som be- döms som mindre allvarligt och för grovt sexuellt övergrepp bör kvarstå oförändrade. Det som behöver övervägas är endast vilken miniminivå som är lämplig för synnerligen grovt sexuellt övergrepp. Straffskalan bör om möjligt fördelas i någorlunda jämna delar för de olika graderna av brottet. uppnås inte syftet med att införa ytterligare en grad av brottet om straffskalan bestäms så att en grad i praktiken inte kommer till användning. Av det skälet bör straffminimum inte sättas för högt. De alternativ som ligger 2013/14:226 s. 37. Överväganden om en ny sexualbrottslagstiftning närmast till hands att överväga som straffminimum för det synner- ligen grova brottet är mot den bakgrunden fängelse i lägst fem, sex eller . Det är ovanligt att fängelsesstraff döms ut för grov våldtäkt. Om straffminimum för den nya graden av sexuellt över- grepp bestäms till skulle det sannolikt innebära att den nya graden av brottet mycket sällan skulle komma att användas. Refor- men skulle då inte bidra till den differentiering av utmätta straff som är avsedd. Straffminimum bör av det skälet inte sättas till fäng- else i lägst . Att sätta straffminimum till fängelse framstår inte heller som lämpligt. Skälet för det är att den del av straffskalan för grovt brott som i praktiken skulle komma till användning då endast skulle omfatta (nämligen fängelse mellan fyra och ). Det beror på att man som regel inte dömer ut fängelsestraff som omfattas av straffskalan för en högre grad än den grad av brottet som man dömer för. Straffminimum för synnerligen grovt sexuellt övergrepp bör därför bestämmas till fängelse i lägst . Ett sådant straff- minimum skulle träffa de mest allvarliga formerna av sexuella över- grepp. skulle det kunna bidra till en mer differentierad straffmätning av de allvarligaste formerna av sexuella övergrepp. Straffmaximum för de olika graderna av sexuellt övergrepp Vårt förslag: Straffmaximum för sexuellt övergrepp av normal- graden och för brott som bedöms som mindre allvarligt ska vara oförändrade. Straffmaximum för grovt sexuellt övergrepp ska sänkas till fängelse i högst . För synnerligen grovt sexuellt övergrepp ska straffmaximum vara fängelse i högst . För att få utrymme för synnerligen grovt brott inom ramen för den befintliga straffskalan behöver vissa justeringar göras av övriga graders straffmaximum. Generellt kan det sägas att den översta delen av brottens straffskala sällan används. Detta gäller inte minst den del av straffskalan som överlappar den nedre delen av nästa grads straffskala. Ändringar som görs av straffmaximum får mot denna bakgrund sällan något större utslag på utdömda strafflängder. Överväganden om en ny sexualbrottslagstiftning De straffmaximum som, mot bakgrund av de allmänna utgångs- punkter för straffskalor som vi redogjort för ovan, är lämpliga att överväga för sexuellt övergrepp av normalgraden är att låta straff- maximum vara oförändrat på fängelse i högst eller att sänka straffmaximum till fängelse . Om straffmaximum för normalgradsbrottet kvarstår på fängelse i högst innebär det att straffskalan kommer att möta den nedre delen av straffskalan för synnerligen grovt brott. skulle den övre delen av straffskalan för normalgradsbrott över- lappa hela den del av straffskalan för grovt brott som i praktiken kommer att användas. En överlappning som omfattar är dess- utom generellt sett onödigt stor. Ett straffmaximum för normal- gradsbrott på fängelse i högst leder alltså inte till en helt lyckad fördelning av straffskalorna. Alternativet att sänka straffmaximum är på många sätt bättre. Konsekvensen av att sänka straffmaximum till lär inte inne- bära sänkta straff för det stora flertalet domar som avser sexuellt övergrepp.