sou · H4B341 · 2016-06-07 00:00:00 — Bland annat förespråkar en mer kontextuell syn på integritet, eftersom vad som är känsligt kan variera , i olika situationer och mellan personer.13 Det har även anförts att den 9 , Secrets: On the Ethics of Concealment and Revelation, s. 10 f. 10 Se vidare Solove s. 18 f. 11 , Privatliv, s. 53 f. med hänvisningar. 12 Se vidare Solove s. 21 f. 13 A Contextual Approach to Privacy Online. personliga integriteten snarare är en process än något statiskt, där frågan om vad som ska vara publikt eller privat avgörs med utgångs- punkt i varje enskild situation.14 5.2.5Kontroll över egna uppgifter och Strömholms kränkningsförteckning Många teorier om personlig integritet handlar om individens kontroll över uppgifter om henne eller honom (control over personal informa tion – the ability to exercise control over information about oneself).15 Ett känt exempel är , som tog sin utgångspunkt i den en- skildes rätt att kontrollera utflödet av personlig information och som såg utflöde av personlig information som en integritetsförlust. anför bl.a. att ”privacy” är individers, gruppers eller institutioners anspråk på att själva bestämma när, hur, och i vilken utsträckning in- formation om dem kommuniceras till andra.16 Från detta synsätt på integritet kan paralleller dras till det juridiska krav på samtycke för behandling av personuppgifter, som uppställs i lagstift- ning. Krav på samtycke kan vara ett sätt att ge individen kontroll över hur personuppgifter behandlas. pekade ut fyra speciella funktioner som ett rättsligt skydd för individens privata sfär bör tillgodose, och som återgavs av vad som anfördes behövs en ”right to privacy” för känslan av personlig självbestämmanderätt, för att uppnå känslomässig avkoppling, för att kunna genomföra en fri värdering av andras och inte minst eget handlande, och slutligen för att kommuni- cera fritt med andra efter eget val. Strömholm pekade på olika fak torer som innebär ökade risker för integritetsintrång, däribland de utökade möjligheter till övervakning och behandling av obegränsade informationsmängder som den tekniska utvecklingen inneburit. Som en negativ bestämning av integritetsbegreppet gjorde Strömholm en förteckning över vad han ansåg kunde utgöra integritetskränkningar, vilka i sin tur kan delas in i tre huvudgrupper: 14 Se bl.a. , a.a., s. 24 f. med hänvisningar. 15 Solove s. 24 f. 16 , Privacy and Freedom, 1967. 17 Individens skyddade personlighetssfär (ur antologin våra rättigheter; se även SvJT 1971 s. 698 f). 1.intrång i en annan persons privata sfär, 2.insamlande av uppgifter om en persons privata förhållanden, och 3.offentliggörande och annat utnyttjande av material om en per- sons privata förhållanden. Enligt Strömholm kunde ”privatsfären” eller ”integritetssfären” kränkas genom 14 närmare angivna handlingar.18 Grovt sammanfat- tat skulle denna privata sfär vara en beteckning för den enskildes intresse av att själv och ensam så att säga reglera dels flödet av den information som utgår beträffande hans förhål- landen, dels utnyttjandet av sådan information samt av speciella identifika- tionsdata (namn, bild, röst). 5.2.6Det att vara människa Det finns även en teori enligt vilken den personliga integriteten ses som ett sätt att skydda ”det att vara människa” (personhood).19 har beskrivit det som att det är individualiteten som skyddas, medan har gett uttryck för uppfatt- ningen att den personliga integriteten skyddar individens intresse av att bli, vara och förbli en person. betonar att den personliga integriteten handlar om att respektera individens beslut. Även har framhållit att den personliga in tegriteten bl.a. innebär att det ska finnas utrymme att själv fatta vissa viktigare beslut.20 18 De 14 handlingarna som kan kränka den privata sfären är enligt Strömholm 1) tillträde till och genomsökande av privata lokaler eller annan egendom, 2) kroppsundersökning, 3) medi- cinska undersökningar, psykologiska tester osv., 4) intrång i en persons privata sfär genom skuggning, spionerande, telefonterror o.d., 5) som ett speciellt kvalificerat eller, genom sina möjliga konsekvenser, speciellt farligt särfall till grupperna 1 och 4, ofredande genom före trädare för massmedierna, t.ex. i form av ”snokreportage”, men även påträngande och brutala intervjuer av olycksoffer, dessas anhöriga eller eljest personer, som har svårt att värja sig, 6) olovlig ljudupptagning, fotografering eller filmupptagning, 7) brytande av brevhemlighet, 8) telefonavlyssning, 9) utnyttjande av elektronisk avlyssningsapparatur, 10) spridande av för- troliga uppgifter (t.ex. genom advokater, läkare, själasörjare), 11) avslöjande inför offentlig heten av annans privata förhållanden, 12) olika former av utnyttjande av annans namn, bild eller liknande identifieringsmedel, 13) missbruk av annans ord eller meddelanden (exempelvis genom förvrängda eller helt uppdiktade intervjuer), och 14) angrepp på annans heder och ära. 19 Översättningen av termen personhood från engelska till svenska, ”det att vara människa”, är hämtad från . 20 Se vidare Solove s. 29 f. En annan teori som har blivit allt populärare brukar kallas ”intimacy”, dvs. Enligt den teorin handlar personlig integritet inte bara om individens självförverkligande, utan också förhållandet mellan människor. hävdar t.ex. att intima förhållanden inte skulle kunna existera om vi inte höll fast vid att de skulle vara privata.21 har beskrivit samvaron med andra människor som en funktion av personlig integritet. Enligt synsätt är in tegriteten en process, snarare än ett tillstånd, där målet är att i varje stund uppnå optimal balans mellan det publika och det privata. Indi- viden behöver ha möjlighet att avgöra vad som är privat respektive publikt, eftersom det är något som varierar utifrån förutsättningarna som råder för stunden. Processen bestäms inte bara utifrån individens subjektiva preferenser utan även i samspel med övriga inblandade parter. Synen på personlig integritet som pro- cess sätter alltså fokus på att skapa handlingsutrymme för att konti- nuerligt reglera vad som är privat respektive publikt. Att på förhand bestämma att en viss sorts personuppgifter ska vara privat eller publikt är ointressant, eftersom det beror på så många olika faktorer i sammanhanget.22 5.3Behandling av begreppet i tidigare lagstiftningsarbeten Det kan konstateras att synen på den personliga integriteten skiljer sig åt, såväl när det gäller vad som omfattas som vilka syften den har. Begreppets innebörd har behandlats i olika lagstiftningssamman- hang. Fram till den grundlagsändring som gjordes var ut- vecklingen av integritetsskyddet framför allt inriktad på att förbjuda företeelser som inte ansågs försvarbara efter beaktande av dels den skada de skulle innebära för den personliga integriteten, dels de mot- stående intressen – t.ex. brottsbekämpning och intresset av offent- 21 Se vidare Solove s. 34 f. 22 Se vidare s. 24 f. lighet – som funnits att beakta.23 I detta avsnitt redovisar vi ett antal utredningar som har övervägt innebörden av begreppet personlig in- tegritet ur ett mer generellt perspektiv. 5.3.21966 års integritetsskyddskommitté och Bland äldre utredningar kan särskilt nämnas integritets- skyddskommitté som hade i uppdrag att utreda frågor om förstärkt integritetsskydd på personrättens område. Utöver sitt slutbetän- kande Privatlivets fred24 lämnade kommittén tre delbetänkanden om skydd mot avlyssning, olovlig fotografering och kameraövervakning samt reklam och integritet. I slutbetänkandet behandlades problem som är förenade med intrång i privatlivet genom användning och spridning av integritetskränkande material. Kommittén lyfte särskilt fram intrång i privatlivet som uppstår genom att uppgifter av privat natur sprids av massmedierna press, radio och TV samt den konflikt som ofta uppstår mellan intresset att skydda den enskildes privatliv å ena sidan, och massmediernas intresse och uppgift att säkerställa ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning i samhället å andra sidan. Enligt kommittén torde grundtanken med personlig integritet kunna uttryckas så, att den enskilde kan göra anspråk på en fredad privat sektor inom vilken han kan avvisa inblandning från utom stående. Integritetsbegreppet ansågs i det sammanhanget vara lik tydigt med den enskildes anspråk på att information om hans privata angelägenheter inte ska vara tillgänglig för eller få begagnas av utom- stående utan hans vilja.25 Slutbetänkandet lämnades vidare till för att beaktas i denna kommittés arbete. I deras betänkande26 be- handlades bl.a. frågan om kriminalisering av kränkningar av privat livets fred. Kommitténs bedömning var att en sådan kriminalisering inte borde införas och framhöll att hänsynen till den personliga in tegriteten hade fått stort utrymme i olika lagstiftningssammanhang, bl.a. den dåvarande sekretesslagen (1980:100). 23 SOU 2007:22 s. 52. 24 integritetsskyddskommittés slutbetänkande Privatlivets fred, SOU 1980:8. 25 SOU 1980:8 s. 9. 26 betänkande yttrandefriheten, SOU 1983:70. Data- och offentlighetskommittén hade i uppdrag att utreda bl.a. an- vändningen av personnummer inom den offentliga och den enskilda sektorn samt problem som var förenade med offentlighetsprincipens tillämpning på upptagningar för automatisk databehandling. I del betänkandet27 föreslog kommittén bl.a. att ett skydd för den enskildes personliga integritet i datasammanhang skulle skrivas in i regerings- formens fri- och rättighetskatalog, vilket senare också gjordes. Kom- mittén framhöll att det rests krav på ett stärkt skydd mot intrång i medborgarnas personliga integritet, i takt med att den tekniska ut- vecklingen på dataområdet fortskridit och uppgifter om medborgarna samlas och bearbetas med hjälp av automatisk databehandling i allt fler sammanhang och allt större uträckning. Mot bakgrund av risken för otillbörliga intrång i den personliga integriteten ansågs det vara väsent ligt att visa vilken vikt samhället tillmäter integritetsfrågorna. Efter en kort genomgång av olika försök i lagstiftning och doktrin att definiera begreppet personlig integritet konstaterade kommittén att det i dessa framhålls ett moment av självbestämmande för den enskilde, inbegripet en rätt för den enskilde att själv be- stämma vilka uppgifter om sig själv och sina personliga förhållanden som han ska lämna ifrån sig och även hur dessa uppgifter ska använ- das och spridas. En annan gemensam utgångspunkt som konstate rades var den enskildes rätt till en fredad sektor.28 I betänkandet lyftes fram omständigheter som ansågs vara av be- tydelse för att få en uppfattning om begreppet integritet. Mot dessa faktorer skulle ställas de krav som samhället har och en rimlig avväg- ning göras från fall till fall. Enligt kommittén var de omständigheter som främst gjorde sig gällande för den personliga integriteten arten av de personuppgifter som inhämtas och registreras, hur dessa upp- gifter används, av vem de används, varför de används, hur de sprids samt mängden av uppgifter som samlas på ett och samma ställe. Vidare framhöll kommittén betydelsen av att de insamlade upp gifterna var korrekta och aktuella.29 27 Data och offentlighetskommitténs delbetänkande Integritetsskyddet i informationssamhället 3, Grundlagsfrågor Ds Ju 1987:8. 28 Ds Ju 1987:8. s. 25. 29 Ds Ju 1987:8, s. 32. 5.3.4Skyddet för enskilda personers privatliv – En studie Per Jermsten fick 1992 i uppdrag att utreda vissa frågor angående skyddet för enskilda personers privatliv. Uppdraget redo- visades i departementspromemorian Skyddet för enskilda personers privatliv – En studie30 och inriktades på den personliga integriteten i ideell mening. En särskild anledning till den ökande oron gällande den personliga integriteten som lyftes fram i promemorian var den insamling, lagring och användning av uppgifter om enskilda personer och deras förhållanden som pågick inom både offentlig och privat verksamhet, liksom den ökande ansamlingen av personrelaterade data i register och arkiv. Sett mot bakgrund särskilt av den snabba tekniska utvecklingen i fråga om bl.a. bearbetning och överföring av uppgifter var det enligt utredaren knappast förvånande att oron för ett otillbörligt och kränkande utnyttjande av uppgifterna ökade. När det sedan gäller den återkommande frågan om vad som avses med begreppet personlig integritet anfördes följande.31 Ifrågavarande problem, som ingalunda är specifikt hos oss, har till en början sin grund i den mångfald förfaranden som kan utgöra eller upplevas som ett angrepp på någons person eller privata sfär. När det sedan gäller att avgränsa vad som ytterst bör ingå i det skyddsvärda området tillkommer den kompli- kationen att det inte sällan blir fråga om avvägningar som i viss mån beror på upplevelser, känslor och värderingar, dvs. som kan vara påfallande subjek- tiva. Till detta kommer att uppfattningen om vad som hör, eller bör höra till den personliga integriteten, privatlivets helgd, den privata sfären – eller andra liknande, sammanfattande termer för vad det här ungefär är fråga om – förändras med tidens gång och den allmänna samhällsutvecklingen. Det är med andra ord svårt att ge ett sådant begrepp en tydligare avgränsning än att det innefattar vad som normalt framstår som angeläget att värna om för att den enskilde skall vara tillförsäkrad en rimlig, fredad, privat zon. I betänkandet Personlig integritet i arbetslivet anförde Integritets utredningen följande angående vad som egentligen innefattas i be- greppet personlig integritet.32 30 Ds 1994:51. 31 Ds 1994:51 s. 8 f. 32 betänkande Personlig integritet i arbetslivet, SOU 2002:18. Utredningen har gjort en genomgång av åtskillig svensk och utländsk littera tur i ämnet för att söka finna svaret på denna fråga. Det har emellertid visat sig att begreppet personlig integritet inte är så lättfångat. Stora ansträng- ningar har gjorts för att definiera det men någon kortfattad generell konkre- tisering av begreppets språkliga innebörd har utredningen inte kunnat finna. Men som en klar gemensam nämnare framstår i vart fall uppfattningen att begreppet personlig integritet innebär att alla människor har rätt till en per- sonlig sfär där ett oönskat intrång, såväl fysiskt som psykiskt, kan avvisas. De flesta människor har också en bestämd uppfattning om vad personlig integritet innebär för deras egen del och de uttrycker detta mestadels på motsvarande sätt som nämnts. Men uppfattningen om storleken av den privata sfären kan variera kraftigt mellan olika människor beroende fram- för allt på deras kulturella, etniska, religiösa och sociala bakgrund. Om- fånget av den personliga sfären uppfattas inte heller som statiskt, inte ens för den egna individen, utan kan förändras med hänsyn till bl.a. vunna erfa- renheter och den aktuella situationen. I betänkandet Översyn av personuppgiftslagen33 behandlade Person- uppgiftslagsutredningen begreppet personlig integritet, med en sär- skild inriktning på automatiserad behandling av personuppgifter. Utredningen pekade bl.a. på resultat från undersökningar som visat att människor upplevde det som obehagligt att deras personuppgifter flödade fritt utom deras kontroll, oavsett om uppgifterna i någon mening missbrukades eller om de själva råkade ut för något negativt på grund av att uppgifterna användes.34 Det framhölls att personlig integritet kan vara att slippa få vissa personliga uppgifter – sådana som det finns rimliga skäl att beteckna som integritetskänsliga – om sig själv spridda till andra människor. Som så många andra konstaterade dock utredningen att svårigheten att definiera begreppet positivt ofta lett till att man i stället försöker identifiera vad som konstituerar en kränkning av den personliga integriteten. Vidare konstaterades att rätten till personlig integritet inte är absolut, utan att skyddet måste vägas mot andra grundläggande rättigheter och värden och under vissa förutsättningar bli föremål för inskränkningar.35 33 betänkande Översyn av personuppgiftslagen, SOU 2004:6. 34 Se även betänkande Integritet, offentlighet, informationsteknik, SOU 1997:39 s. 183 f. 35 SOU 2004:6, s 28 f. hade i uppdrag att kartlägga och analy- sera sådan lagstiftning som rör den personliga integriteten, att över- väga om regeringsformens bestämmelse om skydd för den personliga integriteten i 2 kap. 3 § andra stycket borde ändras samt att överväga om det vid sidan av befintlig lagstiftning borde finnas generellt til - lämpliga bestämmelser till skydd för den personliga integriteten. Efter en redogörelse över hur begreppet behandlats i tidigare samman hang, framför allt i olika lagstiftningsarbeten, konstaterade kommit- tén i sitt slutbetänkande36 att det inte är möjligt eller i vart fall inte meningsfullt att försöka ge en positiv bestämning av den personliga integriteten, dvs. att formulera en beskrivning som pekar ut alla de situationer i vilka individen har en rätt att få sin integritet respekterad och skyddad. Enligt kommitténs mening kunde det däremot urskiljas vissa moment i den personliga integriteten som är av grundläggande betydelse när rättighetsinskränkande åtgärder övervägs. Det måste för det första alltid finnas en rätt till skydd som tar sikte på indi- videns kroppsliga integritet, på den enskildes privata tankar och förtroliga kommunikation med andra samt på den enskildes möjligheter att själv av- göra om andra skall få ta del av känsliga uppgifter som rör t.ex. hälsa eller sexualliv. För det andra måste det alltid finnas ett skydd för rätten att stänga om sig, dvs. utgångspunkten måste vara att den enskilde skall vara fri att kunna avskärma sig från omgivningen. Dessa särskilt viktiga beståndsdelar i skyddet för en människa integritet har utgjort kommitténs principiella ut- gångspunkter för dess överväganden rörande behovet av ny lagstiftning och vad denna bör ta sikte på.37 Efter att ha analyserat lagstiftning som berör den personliga integri- teten föreslog bl.a. ett stärkt grund- lagsskydd för den personliga integriteten, på så sätt att rätten till personlig integritet gavs självständig betydelse och inte bara – som tidigare – var en funktion av skyddet för främst den fria åsiktsbild- ningen. Förslaget ledde sedan till att det i 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen infördes en bestämmelse som anger att var och en, utöver vad som i övrigt gäller enligt paragrafen, gentemot det all- männa är skyddad mot betydande intrång i den personliga integri teten som görs utan samtycke och innebär övervakning eller kart- 36 slutbetänkande Skyddet för den personliga integriteten, Bedömningar och förslag, SOU 2008:3. 37 SOU 2008:3, s. 14 f. läggning av den enskildes personliga förhållanden. I propositionen anslöt sig regeringen till kommitténs utgångspunkter och anförde bl.a. följande. Någon entydig och allmänt accepterad definition av begreppet synes svår att finna. Möjligen kan det sägas att kränkningar av den personliga integriteten utgör intrång i den fredade sfär som den enskilde bör vara tillförsäkrad och där intrång bör kunna avvisas. framhåller är det emellertid knappast nödvändigt att formulera en allmängiltig defini- tion av begreppet personlig integritet för att kunna bedöma vilka intressen som har ett sådant skyddsvärde att de bör omfattas av ett särskilt starkt skydd mot omotiverade ingrepp. bedömer be- hovet av ett utökat skydd för den personliga integriteten i första hand ut ifrån den enskildes intresse av att skydda information om sina personliga förhållanden. Regeringen anser att detta är en rimlig utgångspunkt för en utvidgning av integritetsskyddet i regeringsformen.38 Regeringen anförde även att uttrycket information om enskildas per- sonliga förhållanden var avsett att ha samma innebörd som i tryck frihetsförordningen och offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Som exempel på sådant som kunde omfattas av regleringen nämndes personliga identifikationsuppgifter samt uppgifter om adress, familje förhållanden, hälsa och vandel, anställning och ekonomi samt foto- grafiska bilder.39 5.4Personlig integritet i detta betänkande Det framstår som mycket tveksamt om någon precis men ändå all- mängiltig definition av begreppet personlig integritet är möjlig att slå fast. Än svårare är det att åstadkomma detta i lagstiftning. Skälet till att begreppet inte låter sig fångas i en tydlig sentens är att rätten till en privat sfär inte är absolut, utan relaterad till en rad olika omständig heter, som dessutom kan variera . Kommittén delar därför slutsatsen i tidigare omnämnda Ds 1994:51: Det är svårt att ge ett sådant begrepp en tydligare avgränsning än att det innefattar vad som normalt framstår som angeläget att värna om för att den enskilde skall vara tillförsäkrad en rimlig, fredad, privat zon. 38 Regeringens proposition En reformerad grundlag, prop. 2009/10:80 s. 175. 2009/10:80 s. 177. Det kan också konstateras att de flesta länders rättsordningar saknar en sådan definition, även om försök har gjorts på vissa håll.40 Det kan även ifrågasättas om det finns behov av en exakt definition eller om det mest ändamålsenliga är att från fall till fall avgöra omfattningen av det skydd för integriteten som finns uttryckt i regerings- formen.41 måste innebörden vara tillräckligt tydlig för att det ska vara möjligt att avgöra vad som innebär en kränkning eller ett otillbörligt intrång. Kommitténs uppdrag att utifrån ett individperspektiv kartlägga och analysera faktiska och potentiella risker för intrång i den person- liga integriteten är enligt direktiven begränsat till att omfatta sådana intrång i den personliga integriteten som kan uppkomma i samband med användning av informationsteknik, dvs. i samband med använd- ning av de tekniska möjligheter som skapats genom framsteg inom datorteknik och telekommunikation. Kommitténs kartläggning ska således ta sikte på faktiska och potentiella risker för intrång i den personliga integriteten i ideell mening, dvs. i första hand digital insam- ling, användning och spridning av uppgifter – inklusive bilder – om enskilda och deras personliga förhållanden. En utgångspunkt för kartläggningen har varit den enskildes rätt till privata tankar och förtrolig kommunikation med andra, samt den enskildes möjligheter att själv avgöra vem som i olika sammanhang ska få ta del av uppgifter som rör denne. I den rätten ligger även ett skydd mot registrering, spridning eller annan behandling av fel aktiga, kränkande eller påhittade uppgifter. 5.4.2Intrång i den personliga integriteten Modern teknik gör det möjligt att behandla omfattande mängder uppgifter, som förhållandevis enkelt och snabbt också kan få en närapå obegränsad spridning över t.ex. internet. Behandling av personuppgifter med informationsteknik innebär därför särskilt stora risker ur ett integritetsperspektiv. Intrång i den personliga integriteten kan ha olika syften, göras på olika sätt och av olika aktörer. Ett intrång kan vara såväl legitimt som otillbörligt och det kan också vara förenligt eller oförenligt med 40 Jfr bl.a. Ds Ju 1987:8 s. 27 f. och SOU 2008:3 s. 14. 41 Jfr SOU 2007:22 Del 1 s. 52. Intrång kan förekomma internt inom en orga- nisation eller göras utifrån. Det kan också göras med uppsåt eller oavsiktligt. Statens intrång i den personliga integriteten kan, med de utgångs- punkter som nämns ovan, bestå i exempelvis en alltför omfattande insamling av uppgifter eller att insamlade uppgifter används för ett ändamål som är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in. Det kan också handla om att uppgifter behandlas för länge på grund av att gallring inte görs . Staten skulle även kunna begå sådana intrång genom t.ex. hemlig avlyssning, filmning/kamera övervakning och fotografering, övervakning av elektronisk kom munikation samt registrering, spridning och annan behandling av känsliga personuppgifter om t.ex. hälsa och sexualliv. Privata aktörer, bl.a. enskilda personer och företag, kan begå in- trång i den personliga integriteten på motsvarande sätt.