sou · H4B318 · 2016-03-01 00:00:00 — Ansvaret för att uppgifterna om frihetsberövandet är korrekta åligger således den verkställande staten (dvs. den stat där frihets- berövandet ägt rum) och någon utredning beträffande frihetsberöv- andet ska normalt inte behöva göras (prop. 2010/11:158 s. 159). Bestämmelsen i 19 c § tar sikte på ett specialfall av tillgodoräk- nande av tid för frihetsberövande som ägt rum utomlands efter en begäran om överförande av straffverkställighet från . Således framgår av bestämmelsen att en person som efter en begäran av Kriminalvården enligt 2 kap. 7 § lagen (2015:96) om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen har frihetsberövats i en annan medlemsstat, men som därefter ändå påbörjar eller fortsätter avtjäna straffet i , vid verkställigheten i ska tillgodoräknas den tid som han eller hon till följd av Kriminalvårdens begäran varit frihetsberövad i utlandet (prop. 2014/15:29 s. 211). I 33 kap. finns vissa bestämmelser om tillgodoräk- nande av tid för frihetsberövande som domstolarna ska beakta när de bestämmer påföljd. Enligt bestämmelsen i 33 kap. 6 §, som är fakultativ, får dom- stolen i vissa fall förordna att den påföljd som döms ut ska anses helt eller delvis verkställd genom det frihetsberövande som föregått domen. Således reglerar bestämmelsens första stycke det fallet att den, som döms till fängelse eller till sluten ungdomsvård, före domen har varit frihetsberövad på sådant sätt som enligt 19 a § första stycket lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. ska tillgodoräknas som tid under vilken påföljden verkställts i anstalt eller vid ett särskilt ungdomshem. En förutsättning för ett för- ordnande enligt bestämmelsen är att den tid som den utdömda påföljden överstiger frihetsberövandet med är ringa. Att frihets- berövandet varat så att tidpunkten för villkorlig frigivning är nära förestående eller t.o.m. överskridits är däremot inte till- räckligt för att förordna att fängelsestraffet ska anses helt verk- ställt. Av bestämmelsens andra stycke framgår att bestämmelsens första stycke får tillämpas även i det fallet att rätten undanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn och i stället dömer till fängelse eller sluten ungdomsvård. Bestämmelsen i första stycket gäller då även vid sådana frihetsberövanden som föregått en vill- korlig dom eller skyddstillsyn eller förordnande att sådan påföljd ska avse ytterligare brott liksom även omhändertagande som avses i 28 kap. 6 b § eller 11 § tredje stycket. Enligt bestämmelsens tredje stycke medges att domstolen även kan förordna om att böter eller ungdomstjänst ska anses helt eller delvis verkställt genom ett frihetsberövande av det slag som om- fattas av första stycket och som föregått domen. I 33 kap. 7 § finns en bestämmelse om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande som ägt rum utomlands. Av den framgår att bestämmelserna om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande som verkställighet av påföljd i 6 §, i 19 a § lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. och i 10 a § lagen (1998:603) om verk- ställighet av sluten ungdomsvård ska tillämpas av rätten i fråga om frihetsberövande som ägt rum utomlands, om inte särskilda skäl talar mot det. Det innebär att ett frihetsberövande som har ägt rum utomlands med anledning av en begäran om utlämning eller över- lämnande för lagföring som huvudregel ska tillgodoräknas den som sedan döms till en frihetsberövande påföljd i (prop. 2010/11:158 s. 118). Ansvaret för tillgodoräknandet ligger enligt bestämmelsen på domstolarna. Av förarbetena till arresterings- orderlagarna framgår att tillgodoräknande i sådana fall i princip ska ske obligatoriskt i samband med frihetsberövanden som har skett i anledning av ett överlämnande till för lagföring enligt de nämnda lagarna (prop. 2003/04:7 s. 158 f. och prop. 2010/11:158 s. 118). I 38 kap. 2 a § finns en särskild bestämmelse om möjlighet att ompröva en påföljd i vissa fall, se närmare om innebörden av bestämmelsen i avsnitt 4.1.3. Om domstolen i ett sådant fall undan- röjer fängelse eller sluten ungdomsvård och dömer till ny påföljd av sådant slag ska den tid under vilken det tidigare straffet verkställts anses vara verkställighet av det nya straffet. Den redan verkställda tiden ska anges i rättens beslut (andra stycket). Lagen om intensivövervakning med elektronisk kontroll Av 12 § lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll framgår att strafftidslagens bestämmelser om bl.a. beräk- ning av strafftid med några undantag ska tillämpas även när ett fäng- elsestraff verkställs i form av intensivövervakning med elektronisk kontroll. I 15 § regleras frågan om upphävande av ett beslut om verkställighet utanför anstalt (15 §). Upphävs ett sådant beslut ska den dömde överföras till där avtjäna resterande del av straffet (17 §). I samband med ett sådant beslut ska övervakningsnämnden fastställa hur många dagar av fängelse- straffet som verkställts utanför anstalt. Den tid verkställigheten utanför anstalt har pågått ska räknas som verkställd tid, om inte särskilda skäl talar mot det. Lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård I 10 a § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård finns en bestämmelse om tillgodoräknande av tid för frihetsberöv- ande när någon har dömts till sluten ungdomsvård eller om rätten, med tillämpning av 34 kap. 1 § 1, har förordnat att sådan påföljd ska avse ytterligare brott. Bestämmelsen är utformad med en hän- visning till strafftidslagens bestämmelser om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande i 19 a–c §§ och innebär att ska pröva frågan om tillgodoräknande på samma sätt vid en dom på sluten ungdomsvård. Lagen om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. Lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. behandlar frågor om överförande mellan de nordiska länderna av bl.a. frihetsberövande påföljder. När det gäller bestämmelser om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande i samband med överförande av straffverkstäl- lighet till innehåller lagen endast en sådan bestämmelse. Bestämmelsen finns i 5 c § fjärde stycket och reglerar tillgodoräk- nande av tid som en dömd varit frihetsberövad i , sedan han eller hon flytt hit undan straffverkställighet i ett annat nordiskt land. I bestämmelsen hänvisas till 19 a § strafftidslagen. Lagen om erkännande och verkställighet av frihetsberövande påföljder inom Europeiska unionen Lagen (2015:96) om erkännande och verkställighet av frihetsbe- rövande påföljder inom Europeiska unionen behandlar frågor om överförande av straffverkställighet mellan EU:s medlemsstater. 3 kap. 21 § finns en särskild bestämmelse om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande vid verkställighet av en annan medlems- stats dom i . Således gäller enligt den att den tid som den dömde varit frihetsberövad i den andra staten och i med anledning av de brott som påföljden avser ska tillgodoräknas honom eller henne vid verkställigheten. Härmed ska avses del av påföljden som den dömde redan verkställt eller tid som han eller hon varit anhållen eller häktad i den andra staten. Vidare avses också tid som den dömde varit frihetsberövad i . Beslut om tillgodoräknande fattas av Kriminalvården som ett led i utfärdandet av ett strafftidsbeslut (prop. 2014/15:29 s. 202). Lagen om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom Även lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verk- ställighet av brottmålsdom reglerar frågor om överförande av straff- verkställighet bl.a. till . Lagen innehåller både när det gäller överförande av straffverkställighet enligt brottmålsdomskonvent- ionen, en särskild överenskommelse eller överförandekonventionen regler om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande. Dessa finns i 13 §, 25 § tredje stycket och § tredje och fjärde styckena. Enligt dessa gäller att den dömde på olika sätt ska tillgodoräknas bl.a. tid under vilken han eller hon med anledning av brott som avses med påföljden varit anhållen eller häktad i den främmande staten eller här i landet. 9.3Kort översikt av regler om beräkning av strafftid i , , och De grundläggande bestämmelserna om beräkning av strafftid finns i kapitel 6 (14–19 §§) i den danska lagen om verkställighet av straff m.m. (lov om fuldbyrdelse af straf m.v.). Lagen kompletteras av förordningen om beräkning av strafftiden (strafberegningsbekendt- gørelsen). Regler om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande finns i den danska strafflagen (86 § straffeloven). Enligt lagen om verkställighet av straff m.m. ska vid beräkning av strafftiden uppgifter om tidpunkten för strafftidens slut och tidpunkten för eventuell villkorlig frigivning fastställas. Avbryts verkställigheten eller ändras förutsättningarna i övrigt för beräk- ningen ska strafftiden räknas om. Ska den dömde verkställa flera fängelsestraff efter varandra ska beräkningen ske samlat så att alla straffen omfattas. Vidare finns bestämmelser om att det vid straff- tidsberäkningen ska göras avdrag för tid under vilken den dömde varit berövad friheten som bl.a. anhållen och häktad (18 §). I förordningen om beräkning av strafftiden finns bl.a. bestäm- melser om vad som gäller i fråga om beräkningssätt (2 §) och hur den närmare beräkningen ska ske (11 §). Av dessa framgår bl.a. att strafftiden ska beräknas enligt kalendertid. Det innebär att om straffet är bestämt ska räknas som en kalenderdag. Är straffet fastställt i månader räknas som en kalender- månad på så sätt att en månad har förflutit på den genom sitt tal motsvarande dagen i den efterföljande kalendermånaden. Finns inte motsvarande dag i den senare kalendermånaden ska i stället den månadens sista dag gälla. Även straff fastställt räknas på så sätt att är ett kalenderår. Ett kalenderår anses passerat på den genom sitt tal motsvarande dagen i det senare kalenderåret. Vid beräkning av dagen för strafftidens slut ska beräkningen ta sin utgångspunkt i den tidpunkt vid vilken straffet ska anses påbörjat. Från det datumet ska sedan räknas bakåt i kalendern motsvarande det antal dagar med vilka avdrag ska göras för tid som den dömde varit frihetsberövad och därefter framåt motsvarande det antal år/månader/dagar som det fastställda straffet uppgår till. Motsvar- ande beräkningssätt tillämpas vid beräkning av dagen för villkorlig frigivning. Bestämmelser om beräkning av strafftid finns i kapitel 3, 2 och 3 §§, i föreskrifter till lagen om verkställighet av straff (forskrift til lov om gjennomføring av straff mv). Kompletterande bestäm- melser finns i riktlinjer till lagen om verkställighet av straff m.m. och till föreskrifter till lagen (retningslinjer til lov om gjennom- føring av straff mv og till forskrift til loven). Enligt föreskrifter till lagen om verkställighet av straff m.m. ska beräkning av strafftiden ske i anslutning till att verkställigheten påbörjas. Vid beräkningen ska uppgifter om tidpunkten för straff- tidens slut och eventuellt också tidpunkten för när villkorlig frigiv- ning kan förväntas fastställas. Ska den dömde verkställa flera fäng- elsestraff ska den sammanlagda strafftiden läggas till grund för beräkningen och straffen verkställas i ett sammanhang. Vid beräkningen ska avdrag göras för eventuell tid som den dömde varit frihetsberövad (jfr straffeloven 60 § och straffeprosessloven 460 §). Vidare finns bestämmelser om i vilka fall en omräkning av straff- tiden ska ske, t.ex. efter avbrott i verkställigheten. Enligt riktlinjerna ska beräkningen ta sin utgångspunkt i den tidpunkt vid vilken straffet ska anses påbörjat. Straff fastställt och månader räknas från datum till datum, medan straff fastställt räknas från klockslag till klockslag. Med en månad förstås en kalendermånad och med . Är straffet fastställt i månader och finns inte motsvarande datum ska i stället den månadens sista dag anses som slutdag. Vid beräkning av tid- punkten för strafftidens slut ska avdrag för eventuell tid som den dömde varit frihetsberövad ske först sedan slutdagen har beräknats. Därefter beräknas eventuell tidpunkt för villkorlig frigivning genom att den sålunda framräknade strafftiden minskas med en tredjedel eller hälften beroende på om villkorlig frigivning ska ske efter två tredjedelar eller efter halva strafftiden. Bestämmelser om beräkning av strafftid finns i kapitel 3 i den finska fängelselagen. Bestämmelserna kompletteras av anvisningar och föreskrifter om verkställighet av straff (7/004/2015). Vidare finns i strafflagen bl.a. bestämmelser om sammanräkning av fäng- elsestraff (se 2 c kap. 4 §) och om avräkning av tid för frihets- berövande (6 kap. 13 §). Bestämmelserna om beräkning av strafftid i fängelselagen har varit föremål för revidering. Ändringarna, som trädde i kraft , innebär bl.a. en övergång från beräkning av strafftiden enligt kalendertid till beräkning enligt dagar. Som skäl för förändringen anges enligt förarbetena (RP 45/2014 rd) bl.a. att beräkning av strafftiden enligt kalendertid försvåras av att månad- erna är olika långa. Det försätter de dömda i en ojämlik ställning, eftersom straffets faktiska längd beror på om månaden har 28, 30 eller . Vidare anses beräkningen enligt kalendertid kom- plicera och försvåra en övergång från beräkning av straff- tider till beräkning av strafftider med hjälp av ett datasystem. Enligt fängelselagen gäller således numera när fängelsestraff verkställs att strafftiden ska beräknas . Ett fängelse- straff som dömts ut och månader ska omvandlas till dagar så att blir och en månad (3 kap. 1 §). Vid beräk- ning av tidpunkten för strafftidens slut ska avräkning för tid som den dömde varit frihetsberövad och som han eller hon ska tillgodo- räknas ske först sedan straffet omvandlats till dagar. Detsamma gäller vid beräkning av tidpunkten för villkorlig frigivning då av- räkning av tid för frihetsberövande som den dömde ska tillgodo- räknas ska ske först sedan kvotdelarna (två tredjedelar, hälften eller en tredjedel) beräknats utifrån det omvandlade straffet. Vidare finns bestämmelser om i vilka fall och under vilka förutsätt- ningar tid som en intagen befinner sig utanför anstalten ska inräk- nas i strafftiden (3 kap. 7 §). Uppgifter om bl.a. tidpunkten för frigivning ska meddelas den dömde i ett strafftidsbeslut (3 kap. 7 a §). Strafftidsbeslutet ska delges den intagne utan dröjsmål. Sak-, skriv- och räknefel i ett strafftidsbeslut får under vissa förutsätt- ningar rättas utan den intagnes samtycke (3 kap. 7 b §). I isländsk rätt finns inte någon särskild reglering om beräkning av strafftid utan sådan beräkning sker i enlighet med gammal dansk praxis. Det pågår arbete med att ta fram en ny lag på området. Kriminalvården utfärdar drygt 12 000 strafftidsbeslut . Av dessa avser cirka 10 000 s.k. initialbeslut (strafftidsbeslut nr 1) och övriga s.k. ändringsbeslut. Ansvaret för att utfärda strafftidsbeslut är fördelat mellan verk- samhetsställena (anstalter/häkten/frivård) och huvudkontoret (sekt- ionen för centrala klientärenden). Hur den närmare fördelningen mellan dessa ser ut framgår av arbetsordningen.1 Således gäller enligt den som utgångspunkt att strafftidsbeslut ska utfärdas av verksamhetsställena, dock med undantag för vissa beslut som i stället ska meddelas av huvudkontoret. Beträffande de senare gäller dessa i huvudsak ärenden som rör –sammanläggning av strafftider, –påföljd ändrad i högre instans under pågående verkställighet eller efter det att underinstansens påföljd avtjänats, –påföljd ändrad på grund av resning eller nåd, –uppskjuten villkorlig frigivning, –omvandling av livstidsstraff till tidsbestämt straff, –överflyttad verkställighet till enligt de nordiska och internationella verkställighetslagarna, samt i fall då den dömde varit internationellt efterlyst för verkställighet av fängelse, –ändrad strafftid på grund av betalning av böter, 1 Arbetsordning för Kriminalvården (version från ), se bilaga 1 s. 12. –beslut om villkorlig frigivning och fastställande av prövotidens utgång och beslut om fullgjord verkställighet när straffet har verkställts innan domen blivit verkställbar samt i övriga fall då det saknas tid kvar att verkställa, och –omprövning av strafftidsbeslut. På verksamhetsställena ska lägsta beslutsfattare vara på nivån kriminalvårdsinspektör, men kriminalvårdschefen har möjlighet att delegera beslutsbefogenhet till klienthandläggare med särskild erfarenhet av strafftidsberäkning. Vidare ska det i princip alltid finnas en föredragande i ärendet. Ansvaret mellan dessa är fördelat så att föredraganden ansvarar för beredningen av ärendet inklusive strafftidsberäkningen och lämnar förslag till beslut, medan besluts- fattaren ansvarar för själva beslutet. Vid utfärdande av strafftidsbeslut använder Kriminalvården om möjligt ett datoriserat strafftidsberäkningsprogram som finns i kriminalvårdsregistret (KVR). Strafftidsbeslut för dömda som avtjänar fängelsestraff Ett strafftidsbeslut kan avse antingen ett nytt initialbeslut (straff- tidsbeslut 1) eller ett nytt ändringsbeslut (strafftidsbeslut 2, 3 etc.). Ett ärende om ett nytt initialbeslut initieras genom att den dömde börjar avtjäna ett fängelsestraff. Innan ett beslut utfärdas kontrolleras att domen eller beslutet är verkställbart. Kontroll görs också av att beslutsunderlaget (t.ex. domar, domsbevis, beslut, avräkningsunderlag, förpassningssedel) är komplett. Vid eventuella brister måste handlingarna först kompletteras innan ett beslut kan meddelas. Därutöver görs även vissa kontroller i KVR för att se om den dömde har fler verkställbara domar eller beslut att avtjäna. Har den dömde visserligen fler domar eller beslut, men som inte är verkställbara, ska strafftidsbeslutet omfatta endast den verkställ- bara domen eller det verkställbara beslutet. Ett nytt strafftidsbeslut med sammanläggning av fängelsetiderna får i sådant fall utfärdas sedan nästa dom eller beslut får verkställas, under förutsättning att frigivning inte skett . Om däremot den dömde har ytterligare en dom eller ett beslut som får verkställas för verkställighetens början ska en sammanläggning göras direkt. Handlingarna skickas i sådant fall till huvudkontoret för beslut. Sedan samtliga kontroller genomförts och eventuella komplet- teringar inkommit görs därefter strafftidsberäkningen i KVR. I och med att strafftidsbeslutet godkänns i systemet lagras strafftiden och verkställigheten uppdateras i KVR och informationen förs över till polisen (belastningsregistret). Beslutet skrivs ut och delges den intagne. Förutom personuppgifter (namn, personnummer) inne- håller strafftidsbeslutet domstolsuppgifter (domstol, målnummer, datum för domen, fängelsestraffets längd, förverkande av villkorligt medgiven frihet, tillgodoräknande av frihetsberövande) och verk- ställighetsuppgifter (datum för verkställighetens början, slutdatum, datum för prövotidens utgång, tidigaste dag för villkorlig frigiv- ning, återstående strafftid). Vad därefter gäller ett ärende om ett nytt ändringsbeslut kan ett sådant initieras av en rad olika anledningar, t.ex. på grund av avbrott i verkställigheten, ny dom under pågående verkställighet eller upp- skjuten villkorlig frigivning enligt 26 kap. 7 § . Även i ett sådant ärende ska det nya beslutsunderlaget kontrolleras och eventuella kompletteringar inhämtas innan ett ändringsbeslut med- delas. Beräkningen sker därefter på motsvarande sätt som beträff- ande ett nytt initialbeslut i det beräkningsprogram som finns i KVR. Sedan beslutet godkänts uppdateras verkställighetsuppgifterna i KVR och informationen förs över till polisen (belastningsregistret). Beslutet skrivs ut och delges den intagne. Strafftidsbeslut för dömda som avtjänar livstidsstraff För en dömd som avtjänar ett fängelsestraff på livstid initieras också det första beslutet genom att den dömde börjar avtjäna straffet. Även i ett sådant fall kontrolleras att domen är verkställbar och att beslutsunderlaget är komplett innan strafftidsbeslutet utfärdas. Någon strafftidsberäkning kan dock inte ske beträffande livstidsstraff. Således innehåller ett initialbeslut för livstidsdömda endast ett begränsat antal uppgifter, nämligen uppgifter om domen, påföljden och dagen för verkställighetens början. Först sedan livs- tidsstraffet omvandlats till ett tidsbestämt straff och omvandlings- beslutet fått laga kraft görs genom ett ändringsbeslut (strafftids- beslut 2) strafftidsberäkningen. I ett sådant fall utgår beräkningen för verkställighetens början sådan den angetts i initial- beslutet och avdrag görs för tid som den dömde varit frihets- berövad med anledning av de brott som prövats i livstidsdomen. Sedan strafftidsbeslutet godkänts i systemet skrivs det ut och delges den intagne. Strafftidsbeslut när ett fängelsestraff avtjänats före det att domen eller beslutet blivit verkställbart Det förekommer att ett fängelsestraff med anledning av tidigare frihetsberövande redan har avtjänats, villkorligt eller slutligt, före det att domen eller beslutet blivit verkställbart. I ett sådant fall meddelas ett särskilt strafftidsbeslut i efterhand när domen eller beslutet blivit verkställbart. Beslutet meddelas av huvudkontoret, sektionen för centrala klientärenden, och benämns ”beslut om vill- korlig frigivning” eller ”beslut om fullgjord verkställighet”. När det gäller det förra fastställs dag då den dömde ska anses villkorligt frigiven, återstående strafftid och prövotidens utgång, medan det senare endast fastställer att fängelsestraffet är helt verkställt. För dessa fall görs beräkningarna i ett annat system än beträffande de vanliga strafftidsbesluten. Även det systemet finns i KVR. Sedan ett beslut godkänts uppdateras uppgifterna i KVR och informat- ionen förs över till polisen (belastningsregistret). Beslutet skickas därefter till den dömde. Om det finns prövotid skickas en kopia på beslutet till frivården för eventuellt beslut om övervakning. 9.5Problem med det nuvarande regelverket Enligt medför det nuvarande regelverket problem med hänsyn till sättet att räkna. Således gäller t.ex. att med nuvar- ande räknesätt antalet faktiska dagar att avtjäna kan komma att variera beroende på när verkställigheten påbörjas, trots att det i grunden rör sig om ett lika långt fängelsestraff. Kriminal- vården har för att ge en närmare bild av problemet lämnat följande exempel. Exempel: En person döms till fängelse . Den dömde har varit anhållen och häktad i målet –(= ). Fall 1: Egen inställelse + 2 månader (2/3 av 3 månader) = – = , dvs. villkorlig frigivning efter verkställighetens början. (2/3 dagar = , dvs. efter verkställighetens början. (2/3 dagar = , dvs. efter verkställighetens början. Ett annat exempel på problem som kan uppstå med anledning av sättet att räkna gäller sådana fall då en domstol i samband med domens meddelande måste göra en preliminär beräkning av frigiv- ningsdagen för att kunna ta ställning till frågan om en person ska vara häktad eller inte och vad konsekvensen sedan kan bli när domen blir verkställbar och sedvanlig beräkning av strafftiden ska ske. Även i ett sådant fall kan skillnader uppstå i fråga för frigivning. Det beror på att domstolen vid en preliminär beräkning av frigivningsdagen utgår från anhållningsdagen (jfr NJA 1983 s. 610) till skillnad från när domen får verkställas då utgångspunkten i stället är dagen för verkställighetens början. Kriminalvården har för att illustrera problematiken lämnat följande exempel. Exempel: Tingsrätten dömer en person till fängelse och förverkar tidigare villkorligt medgiven frihet med en månad och . Den dömde har varit anhållen från . Preliminär beräkning: För att ta ställning till häktningsfrågan måste dom- stolen i samband med att domen meddelas vid en preliminär beräkning av frigivningsdagen utgå från anhållningsdagen: Anhållningsdagen 2012-10- 05 + 4 månader (2/3 av 6 månader ) = , dvs. villkorlig frigivning efter dagen för domens meddelande. Beräkning sedan domen får verkställas: Den dömde nöjdförklarar sig på domen och den dömde påbörjar därmed verkställigheten .