sou · H4B392 · 2016-12-20 00:00:00 — den nationella samordnaren för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (Ju 2014:18) Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att som nationell samordnare förbättra samverkan mellan myndigheter, kommuner och organisationer på nationell, regional och lokal nivå när det gäller arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (dir. 2014:103). I syfte att stärka den nationella samordnarens arbete gentemot myndigheter, kommuner och det civila samhällets organisationer inklusive trossamfund, ska samordnaren nu också förbättra stödet till anhöriga, utreda förutsättningarna för en pilotverksamhet med en natio- nell stödtelefon, ta fram och initiera genomförandet av en sammanhållen strategi för arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extre- mism, uppmuntra till insatser för individer som vill lämna våldsbejak- ande extremistiska rörelser, och inrätta ett nätverk av experter. Uppdraget ska fortfarande redovisas . Den nationella samordnarens uppdrag behöver stärkas Uppdraget behöver förstärkas i den samordnande rollen och ut- vidgas till att omfatta stöd till anhöriga och till individer som avser lämna våldsbejakande extremistiska miljöer. Skälet till detta är att rekryteringen till våldsbejakande extremistiska grupper har ökat. Särskilt oroande är det ökande antalet personer som väljer att ansluta sig till väpnade extremist- och terroristgrupper i utlandet. Detta är ett allvarligt problem av flera skäl. Utvecklingen kan öka risken för extremistiska våldshandlingar, för att fler individer och anhöriga drabbas och att återvändare kan komma att utgöra ett hot mot . Sammantaget kräver detta att ytterligare konkreta åtgärder vidtas på nationell, regional och lokal nivå. Förbättra stödet till anhöriga och utreda förutsättningarna för en pilotverksamhet med en nationell stödtelefon Det lokala arbetet med stöd till anhöriga behöver utvecklas. De anhöriga som drabbas när en individ blir involverad i en våldsbejak- ande extremistisk rörelse behöver stöd och hjälp för att kunna han- tera detta. Anhöriga kan också vara viktiga i det lokala förebyggande arbetet för att motverka radikalisering och rekrytering till vålds- bejakande extremistgrupper i och i utlandet, t.ex. genom att anhöriga får stöd med hur de kan motivera en individ att inte ansluta sig till strider i utlandet. Det saknas en nationell aktör som har till uppgift att hantera oro från anhöriga som misstänker att någon i deras närhet riskerar att dras in i våldsbejakande extremism. Anhöriga kan t.ex. behöva stöd för att hantera en situation då någon rest eller har för avsikt att resa för att ansluta sig till väpnade strider i utlandet. Kommuner, organisationer och myndigheter kan också behöva en nationell aktör att rådgöra med när problem uppstår. Regeringen har identifierat behovet av att genomföra en pilotverksamhet med en nationell stöd- telefon, men innan detta beslutas behöver de rättsliga och praktiska förutsättningarna utredas. Eftersom det till en stödtelefon kan kom- ma att lämnas känslig information om t.ex. pågående eller planerad brottslighet bör särskilt frågor om behovet av sekretess och sekre- tessbrytande bestämmelser och om hur information i övrigt hanteras och i vissa fall slussas vidare analyseras noggrant. förbättra det lokala arbetet med stöd till anhöriga genom att aktivt bistå med rådgivning och utbildning till myndigheter, kom- muner, organisationer och trossamfund, och utreda förutsättningarna för en pilotverksamhet med en natio- nell stödtelefon dit anhöriga, kommuner och organisationer kan vända sig för att få information, rådgivning och stöd, och lämna ett förslag om hur ansvaret för pilotverksamheten bör lösas tillsammans med en plan för genom- förande. Ta fram och initiera genomförandet av en sammanhållen strategi Ett antal myndigheter har betydelsefulla roller i arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. I syfte att öka utbytet av kunskap och information har samordnaren inrättat en referensgrupp av myndigheter. Det är angeläget att myndigheter och kommuner gör insatser utifrån sina ansvarsområden och stärker samverkan för att det konkreta arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism ska vara kunskapsbaserat och bli effektivt och långsiktigt. I detta arbete är det särskilt viktigt att inkludera organisationer och trossamfund som har en närhet till de individer och grupper som berörs, inte minst på lokal nivå. Den nationella samordnaren ska särskilt ta hänsyn till brottsförebygg- ande arbete inom ramen för befintliga samverkansforum och till planerat brottsförebyggande arbete. ta fram en sammanhållen strategi för arbetet med att värna demo- kratin mot våldsbejakande extremism, och initiera genomförandet av denna strategi och i detta samråda med berörda myndigheter. Uppmuntra till insatser för individer som vill lämna våldsbejakande miljöer Det finns få lokala verksamheter som fångar upp de individer som behöver stöd och hjälp att lämna våldsbejakande extremistiska rörel- ser. Detta arbete behöver byggas upp och organisationer och tros- samfund med kunskap i dessa frågor behöver involveras. Inom ramen för den sammanhållna strategin ska samordnaren särskilt stötta relevanta aktörer i att utveckla arbetet med de individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska rörelser och de in- divider som återvänder och som misstänks ha deltagit i väpnade strider i andra länder, och lämna ett förslag om hur relevanta aktörer bäst kan organisera arbetet med dessa individer. Inrätta ett nätverk av experter I arbetet mot våldsbejakande extremism har det visat sig vara värde- fullt för utvecklingen av konkreta insatser att samla den kompetens som finns hos berörda praktiker i tvärsektoriella nätverk. Ett exempel är (). Här i finns personer på lokal nivå, inom myndigheter, i kom- muner, inom organisationer och trossamfund som har kunskap om våldsbejakande extremism och om hur det kan förebyggas. Det finns även personer som hoppat av våldsbejakande extremistiska rörelser som har kunskap om hur radikaliseringsprocesser fungerar, dvs. de processer som leder till att en person eller en grupp stödjer eller utövar ideologiskt motiverat våld för att främja en sak, och vilket stöd en person kan behöva för att lämna en våldsbejakande extremistisk grupp. Dessa personers kunskap och kompetens behöver tas tillvara och användas i samordnarens arbete för att ge allmänt stöd till myndigheter och kommuner som möter problematiken lokalt. inrätta ett expertnätverk vars kunskap och kontakter kan gynna utvecklingen av det förebyggande arbetet på nationell, regional och lokal nivå. den nationella samordnaren för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (Ju 2014:18) Regeringen beslutade kommittédirektiv om en nationell samordnare för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (dir. 2014:103). Samordnarens huvuduppdrag är att för- bättra samverkan mellan myndigheter, kommuner och organisatio- ner på nationell, regional och lokal nivå när det gäller arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. I syfte att stärka den nationella samordnarens arbete har regeringen gett tilläggsdirek- tiv (dir. 2015:27) som bl.a. innebär att samordnaren ska förbättra stödet till anhöriga och uppmuntra till insatser för individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska rörelser. Samordnaren ska nu också ge en etablerad frivilligorganisation, som anmäler sitt intresse, i uppdrag att genomföra en pilotverksamhet med en nationell stödtelefon dit bl.a. anhöriga, kommuner och organisationer kan vända sig för att få information, råd och stöd. Uppdraget ska fortfarande redovisas . En pilotverksamhet med en nationell stödtelefon Det saknas en särskilt utpekad nationell aktör dit oroliga anhöriga och andra kan vända sig för att få råd och stöd om de upptäcker att någon i deras närhet riskerar att dras in i eller redan är aktiv i en våldsbejakande extremistisk rörelse. Även kommuner och organisa- tioner kan behöva en nationell aktör att rådgöra med när olika pro- blem som rör extremism uppstår. Ytterligare en målgrupp kan vara de individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska rörelser. Regeringen gav den nationella samordnaren i uppdrag att utreda förutsättningarna för att genomföra en pilotverksamhet med en nationell stödtelefon. Uppdraget redovisades (Ku2015/01564/D). Utifrån samordnarens analys och på grund av att det är angeläget att en stödtelefon kommer på plats , har regeringen gjort bedömningen att den lämpligaste aktören för att genomföra en pilotverksamhet av detta slag är en etablerad frivillig- organisation som har dokumenterad erfarenhet av stöd och rådgiv- ning till individer via telefon, e-post, chatt eller annan webbaserad teknik samt erfarenhet av samverkan och samarbete med nationella och lokala myndigheter. Ytterligare skäl till att en frivilligorganisa- tion bedöms som bäst lämpad är att den är fristående från statliga, regionala och lokala myndigheter. ge en etablerad frivilligorganisation, som anmäler sitt intresse, i uppdrag att genomföra en pilotverksamhet med en nationell stödtelefon, inbegripet andra kontaktkanaler som e-post, chatt eller annan webbaserad teknik, dit bl.a. anhöriga, kommuner och organisationer kan vända sig för att få information, råd och stöd i frågor om våldsbejakande extremism, och göra en utvärdering av pilotverksamheten och i samband med sin slutredovisning lämna ett förslag till hur ansvaret för stöd- telefonen långsiktigt kan lösas. Innan pilotverksamheten med den nationella stödtelefonen påbör- jas ska den nationella samordnaren tillhandahålla utbildning och säkerställa adekvat kompetens i den organisation som genomför pilotverksamheten, i samråd med den organisation som genomför pilotverksamheten och relevanta myndigheter ta fram riktlinjer för dokumentation som rör de samtal som inkommer samt rutiner för kunskaps- överföring på en övergripande nivå, i samråd med den organisation som genomför pilotverksamheten och med bistånd av och Säkerhetspolisen ta fram riktlinjer för hur kunskap samt information om brott ska föras vidare till och Säkerhetspolisen, och i samråd med den organisation som genomför pilotverksamheten och berörda nationella och lokala aktörer utveckla rutiner för hur frågeställare kan lotsas vidare till experter inom statliga, regionala och lokala myndigheter samt inom det civila samhällets organisa- tioner. Den nationella samordnaren för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (Ju 2014:18) Utvidgning av och förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om en nationell samordnare för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (dir. 2014:103). Samordnaren har fått tilläggsdirektiv (dir. 2015:27, dir. 2015:86). Samordnaren ska fortsätta stärka och stödja samverkan i arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism mellan myndigheter, kommuner och organisationer på nationell, regional och lokal nivå. Samordnaren ska därutöver bl.a. vidareutveckla och fördjupa det kunskapsbaserade förebyggande arbetet, fortsätta pilotverksamheten med en nationell stödtelefon för information, råd och stöd om våldsbejakande extremism, analysera och föreslå hur det förebyggande arbetet mot vålds- bejakande extremism bör samordnas och organiseras nationellt . Det pågående uppdraget ska delredovisas . Den del av uppdraget som rör den långsik- tiga organiseringen av arbetet och kommunernas ansvar ska redo- visas . Uppdraget ska slutredovisas . Det förebyggande arbetet behöver utvecklas och fördjupas Det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism och terrorism har hög prioritet. Den nationella samordnaren har arbetat för att stärka och stödja samverkan på nationell, regional och lokal nivå och för att ge ett aktivt stöd till kommuner att utveckla sitt förebyggande arbete mot våldsbejakande extremism. förstärkte regeringen kraftfullt det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism och terrorism vilket redo- visas i skrivelserna Åtgärder för att göra samhället mer motstånds- kraftigt mot våldsbejakande extremism (skr. 2014/15:144) och Förebygga, förhindra, försvåra – den svenska strategin mot terrorism (skr. 2014/15:146). I den överenskommelse kring åtgär- der mot terrorism som regeringen träffade med , , och finns enighet om att arbetet som den nationella samordnaren genomför måste fortsätta i någon form efter mandatets utgång . har vidare gett regeringen tillkänna att det arbete som bedrivs av den nationella samordnaren bör tas tillvara och att det finns behov av att kontinuerligt utveckla arbetet mot våldsbejakande extremism (Nationell samordnare, bet. 2015/16:KU4, rskr. 2015/16:137, mom 2). Regeringen anser även att det är angeläget att följa utvecklingen av det förebyggande arbetet i andra länder. Extremism utvecklas ofta lokalt, och förhåller sig både till en nationell och till en global kon- text. Vidare rör sig aktörer och budskap ofta över nationsgränser. vidareutveckla och fördjupa det kunskapsbaserade förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism på nationell, regional och lokal nivå, delta i relevanta internationella forum för kunskaps- och erfaren- hetsutbyte, inom ramen för uppdraget arbeta för att öka medvetenheten om våldsbejakande extremism och stimulera ett offentligt samtal med syfte att nå ut till allmänheten, var sjätte månad ta fram underlag om den lokala utvecklingen av det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism i sam- verkan med berörda myndigheter i referensgruppen och Kommuner och Landsting, och bistå myndigheter, kommuner, organisationer och trossamfund med expertkunskap i arbetet mot våldsbejakande extremism. Stärka och stödja samverkan på nationell, regional och lokal nivå Flera myndigheter har ansvar för olika delar av arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. fick Forum för levande historia, , stöd till trossamfund, Myndigheten för ungdoms- och civilsam- hällesfrågor, , , Statens institu- tionsstyrelse och Kriminalvården i uppdrag att utveckla det före- byggande arbetet inom sina verksamhetsområden och t.ex. ta fram utbildningsmaterial, handböcker och vägledning för olika per- sonalgrupper. Flertalet av dessa uppdrag redovisas . I den nationella samordnarens referensgrupp ingår Brottsförebyg- gande rådet, Forum för levande historia, Försvarshögskolan, Kri- minalvården, , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Myndigheten för ungdoms- och civilsamhälles- frågor, stöd till trossamfund, Polismyndig- heten, , , Statens institutions- styrelse, , , Säkerhetspolisen och Kommuner och Landsting. Denna nationella samverkan ska fortsätta. Det är angeläget att fullt ut dra nytta av det arbete som myndigheterna har utfört till följd av de uppdrag som rege- ringen har gett dem. Att värna demokratin mot våldsbejakande extremism omfattar många komplexa frågeställningar och flera olika samhällsaktörer. Det finns ett stort behov av forskning och expertkunskaper, nationellt och internationellt, och att dessa omsätts i praktisk verksamhet. Det är angeläget att det kunskaps- och erfarenhetsutbyte som den nationella samordnaren har påbörjat tillsammans med forskare och praktiker fortsätter. Forskning om våldsbejakande extremism måste också göras tillämpbar för dem som arbetar med konkreta förebyggande insatser riktade till ungdomar, föräldrar m.fl. regelbundet sammankalla och leda referensgruppen för att utbyta kunskap och information, samverka med de myndigheter som ingår i referensgruppen om insatser för att stödja kommunerna i deras arbete, samverka med de myndigheter som på uppdrag av regeringen har tagit fram kunskap, vägledning och handböcker om vålds- bejakande extremism i spridningen av dessa, utveckla de expertnätverk som har inrättats och bidra till att stärka och utveckla konkreta insatser och relevant nationell och internationell forskning om våldsbejakande extremism, och  bidra till att tillgängliggöra metoder och arbetssätt grundade i utvärdering och forskning för kommuner och lokala aktörer som arbetar med att utveckla och genomföra förebyggande insatser. Fortsätta att stödja utvecklingen av ett kunskapsbaserat förebyggande arbete i kommunerna Våldsbejakande extremism är ett allvarligt hot mot det demokra- tiska samhället. För att förebygga att flickor och pojkar, kvinnor och män dras in i våldsbejakande extremism och terrorism krävs insatser på lokal nivå. I den överenskommelse kring åtgärder mot terrorism som slutits mellan regeringen och allianspartierna finns en enighet om att kommunerna har ett ansvar för ett strukturerat och konkret arbete med att förebygga grundorsakerna till radikali- sering och rekrytering till våldsbejakande grupper. Arbetet om- fattar att stärka insatserna för att värna demokratin och människors lika värde och rättigheter, utveckla insatser för individer och familjer i riskzonen och att utveckla insatser för att individer ska lämna våldsbejakande rörelser. Berörda personalgrupper på lokal nivå behöver kunskap och stöd för att hantera problem och frågor om våldsbejakande extre- mism, t.ex. frågor från barn och ungdomar. De behöver också stöd i att bemöta rasistiska, antidemokratiska och våldsbejakande åsikter och budskap. Det är viktigt att fortsätta att stödja kommunernas arbete med att utveckla ett kunskapsbaserat förebyggande arbete. Samordnaren har besökt mer än 240 kommuner och ungefär en tredjedel av alla kommuner är i inledningen av att utveckla sitt förebyggande arbete, t.ex. genom att ta fram egna lokala handlingsplaner. Sam- ordnaren har även anpassat metoder som utvecklats i andra länder, t.ex. när det gäller stöd till föräldrar. Det är angeläget att kom- munerna får fortsatt stöd i detta arbete från den nationella sam- ordnaren och från berörda myndigheter på nationell, regional och lokal nivå. Organisationer och trossamfund är viktiga aktörer i arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. har tillkännagivit för regeringen att det bör utvecklas metoder och redskap för att identifiera organisationer och samfund som vill motverka radikalisering och att dessa organisationer och samfund bör stärkas och stödjas (Stärka och stödja samfund och organisa- tioner som vill motverka radikalisering, bet. 2015/16:KU4, rskr. 2015/16:137, mom. 6). har organisationer kunnat söka stöd från Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor för verksamheter som motverkar antidemokratiskt beteende och radi- kalisering samt anslutning till våldsbejakande extremism, och även till verksamheter som stöder individer som vill lämna vålds- bejakande extremistiska rörelser. kan även kommuner söka detta statsbidrag om de samverkar med minst en organisation. stöd till trossamfund har ett pågående uppdrag att i dialog med de samfund som vill utveckla sitt arbete för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism stimulera dessa samfunds stöd till ungdomar, föräldrar och anhöriga. Samordnaren ska därför i samverkan med berörda myndigheter bistå kommunerna i att utveckla sitt kunskapsbaserade arbete och med att ta fram lokala handlingsplaner, bistå kommunerna i att ge kunskap och stöd till olika perso- nalgrupper i frågor om våldsbejakande extremism, bistå med rådgivning för att utveckla det lokala arbetet med insatser för personer som riskerar att involveras i eller redan är involverade i våldsbejakande extremism och i att utveckla stöd till anhöriga, bistå kommunerna i att utveckla insatser för individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska rörelser, och stödja kommunerna i att identifiera och utveckla samarbete med organisationer och trossamfund som vill förebygga antidemo- kratiska beteenden, radikalisering och rekrytering till vålds- bejakande extremism. Fortsätta pilotverksamheten med en nationell stödtelefon Pilotverksamheten med en nationell stödtelefon för information, råd och stöd i frågor om våldsbejakande extremism startade . På uppdrag av samordnaren genomför Röda Korset denna verksamhet. Stödtelefonen riktar sig i första hand till familj och närstående som känner oro för att en person ska ansluta sig till våldsbejakande extremistiska rörelser i eller utomlands. Till stödtelefonen kan även kommuner och organisationer vända sig för att få information, råd och stöd. Ytterligaren en målgrupp är individer som vill lämna våldsbejakande extremistiska rörelser. För att kunna bedöma behovet av en nationell stödtelefon ska en utvärdering av verksamheten göras. Utvärderingen bör göras när verksamheten har varit igång och därefter kan en bedömning göras av behovet av en sådan verksamhet och eventuellt långsiktig lösning. Regeringen kommer att ta initiativ till en sådan utvärdering .  fortsätta pilotverksamheten med en nationell stödtelefon. Utreda behovet av nationell samordning och analysera kommunernas ansvar Den allvarliga utvecklingen av våldsbejakande extremism och terrorism, t.ex. när det gäller det stora antalet personer, både män och kvinnor, som har rest till och för att ansluta sig till Daesh, gör att det även i fortsättningen kommer att krävas en nationell samordning av olika insatser. Även om den nationella samordnarens arbete har bidragit till en kraftfull utveckling av det förebyggande arbetet kvarstår mycket att göra. Behovet av en nationell samordning för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism är långsiktigt. Förslag behöver därför tas fram om hur det framtida behovet av insatser på nationell nivå i det före- byggande arbetet mot våldsbejakande extremism kan säkerställas inom ramen för befintlig myndighetsstruktur. Av överenskommelsen kring åtgärder mot terrorism från framgår att regeringen, , , Liberalerna och är eniga om att kom- munerna har ett ansvar för ett strukturerat och konkret arbete med att förebygga radikalisering och rekrytering till våldsbejakande grupper. Av överenskommelsen framgår vidare att det är viktigt att det lokala och centrala ansvaret samspelar när det gäller återvändare och att regeringen ska överväga vilka åtgärder som kan vidtas om det finns kommuner som inte lever upp till sitt ansvar. Vid utarbetandet av samtliga förslag bör det beaktas vilket ansvar kommunerna har för det brottsförebyggande arbetet. Mot denna bakgrund ska samordnaren utreda och föreslå hur det förebyggande arbetet mot våldsbeja- kande extremism bör samordnas och organiseras nationellt inom ramen för befintlig myndighetsstruktur , analysera vilket ansvar kommunerna har för, och vilket arbete de bedriver med att förebygga radikalisering och rekrytering till våldsbejakande grupper och utifrån analysen utreda olika alter- nativ till hur kommunernas ansvar bör utformas samt redogöra för fördelar och nackdelar med respektive alternativ, föreslå vilka åtgärder som skulle kunna vidtas mot kommuner som inte lever upp till sitt ansvar och redogöra för olika alter- nativ och fördelar och nackdelar med dessa, och föreslå författningsändringar om utredaren bedömer att sådana behövs. Den nationella samordnaren ska redovisa samhällsekonomiska konsekvenser inklusive offentligfinansiella effekter av de förslag som lämnas. En redovisning och motivering ska också göras av vilka förslag som har övervägts men avfärdats och skälen till detta. Utredaren ska i enlighet med 14 kap. 3 § regeringsformen beakta proportionalitetsprincipen beträffande eventuella inskränkningar av den kommunala självstyrelsen i sina redogörelser, analyser och förslag. Om utredarens förslag innebär offentligfinansiella kostnader, ska förslag till finansiering anges. Om kommunerna åläggs en upp- gift som de inte redan har ska uppgiften finansieras enligt finan- sieringsprincipen. Vidare ska konsekvenser för företag, myndig- heter och de allmänna domstolarna redovisas. Konsekvensanalysen ska i övrigt uppfylla kraven enligt förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Samråd och redovisning av uppdraget Samordnaren ska och i den form som beslutas i dialog med () informera om arbetet.