sou · H4B372d2 · 2016-10-17 00:00:00 — Förslag: När ett avtal ska fullföljas ska detta ske på avtalade vill- kor för de prestationer som ömsesidigt återstår att utväxla när företagsrekonstruktionen beslutas. I den mån det som enligt avtalet åligger gäldenären inte låter sig uppdelas utan väsentlig olägenhet för motparten, ska gälde- nären utge vederlag även för det som motparten fullgjort före ansökningen om företagsrekonstruktion. Utgångspunkten i nuvarande lagstiftning är att om ett avtal ska fullföljas ska motparten fullgöra sina återstående prestationer och gäldenären utge vederlaget för dessa. Gäldenären behöver således inte utge fullt vederlag för prestationer som redan motparten har utgett före förfarandet, jfr 2 kap. 20 § andra stycket LFR. En leve- rantör av vatten eller telefontjänster ska tillhandahålla återstående nyttigheter mot fullt vederlag för dessa, trots att gäldenären inte har betalat tidigare mottagna leveranser. I fråga om hyra av lokal ska hyresvärden fortsätta att tillhandahålla lokalen, om gäldenären betalar den hyra som belöper på det fortsätta nyttjandet men gäl- 38 Se t.ex. , J. & Herre, J., Köplagen. En kommentar, 2 uppl., 2013 s. 377 ff. och där angivna hänvisningar. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas denären behöver inte betala hyra som belöper före rekon- struktionen. föreslog ett undantag för avtal där gäl- denären skulle prestera in natura och gäldenärens prestation inte kunde delas upp utan betydende olägenhet för motparten. Gälde- nären hade t.ex. åtagit sig att leverera en maskin som inte fungerade om inte alla delar erhållits. I den mån gäldenärens prestation således inte lät sig uppdelas utan betydande olägenhet för motparten skulle gäldenären vara skyldig att utge vederlag så att olägenheten upp- hörde, trots att det betydde att motparten fick vederlag för en oprioriterad prestation som fullgjorts före rekonstruktionen. förslag om ett undantag från regeln - att om ett avtal ska fullföljas ska motparten fullgöra sina återstå- ende prestationer och gäldenären utge vederlaget för dessa – kunde enligt vissa remissinstanser medföra tillämpningsproblem. En del remissinstanser påpekade att lokutionen ”betydande olägenhet” kunde vålla problem i den praktiska tillämpningen. Utredningen anser dock i likhet med Förmånsrättskommittén39 att när gäldenären är skyldig att utge t.ex. naturaprestation – en bil – och motparten erlagt ett förskott före rekonstruktionen måste hela bilen levereras för att motparten skall vara tvungen att utge sin resterande betalning. Har motparten före rekonstruktionen gjort en delbetalning på en entreprenad kan inte gäldenären endast sätta övervåningen på plats. Utredningen har beaktat kritiken mot loku- tionen betydande olägenhet och istället valt lokutionen väsentlig olägenhet. Som redan nämnts ovan kan ledning hämtats från 43- 44 §§ (jfr 25 § köplagen), och från svensk och nordisk doktrin till- lika nordisk rättspraxis.40 Efter att ha tagit del av remissinstansernas synpunkter föreslår utredningen följande; När ett avtal ska fullföl- jas ska detta ske på avtalade villkor för de prestationer som ömsesi- digt återstår att utväxla när företagsrekonstruktionen beslutas, men i den mån det som enligt avtalet åligger gäldenären inte låter sig uppdelas utan väsentlig olägenhet för motparten, ska gäldenären utge vederlag även för det som motparten fullgjort före ansökning- en om företagsrekonstruktion. 39Se SOU 2001:80 s. 144. 40Se t.ex. , J. & Herre, J., Köplagen. En kommentar, 2 uppl., 2013 s. 377 ff. och där angivna hänvisningar. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas 7.2.8Allmän förmånsrätt vid fullföljd m.m. Förslag: Fordringar som grundar sig på avtal som gäldenären med rekonstruktörens samtycke träffar under en företagsrekon- struktion eller under en förhandling om separat ackord ska ha allmän förmånsrätt enligt 10 § 4 FRL om förfarandet avslutas på grund av konkurs. Om något av de nämnda förfarandena däre- mot avslutas genom ett ackord (offentligt, utvidgat eller sepa- rat) som fastställs av rätten upphör den allmänna förmånrätten att gälla. Allmän förmånsrätt upphör dock att gälla då det fastställda ackordet fått laga kraft. Skulle ackordet förverkas under ettårs-fristen ska borgenärens fordran fortsatt vara förenad med allmän förmånsrätt. I 2 kap. 20 § andra stycket LFR framkommer att ska ett avtal full- följas gäller följande: Är tiden för motpartens fullgörelse inne, ska gäldenären på motpartens begäran fullgöra sina prestationer eller, om anstånd medgivits beträffande vissa prestationer, ställa säkerhet för dem. Är tiden för motpartens fullgörelse inte inne, har motpar- ten rätt att erhålla säkerhet för gäldenärens framtida prestationer i den mån det av särskild anledning är nödvändigt för att skydda honom mot förlust. Har gäldenären medgivits anstånd med sin prestation när full- följd krävs är bestämmelsen inte tillämplig.41 Motpartens fordran på vederlag när gäldenären krävt fullgörelse till hindrande av hävning, är en ackordsfordran. Motpartens intresse tillgodoses genom att denna kan innehålla sin egen fortsatta fullgörelse tills borgenären fått vederlaget eller säkerheten. föreslog dock – i syfte att bl.a. harmonisera rättsläget mellan konkurs och företagsrekonstruktion – att gäldenärens krav på fullgörelse, vare sig motparten har hävningsrätt eller ej, ska medföra att motpartens ford- ran på vederlag från gäldenären inte kan nedsättas genom ett ackord. Rättsläget skulle således bli liknande det som gäller när ett konkursbo genom ett fullföljdskrav sägs inträda i gäldenärens avtal, så att kon- kursboet blir massansvarigt. 41 Se SOU 2001:80 s. 193. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas att en sådan fordran skulle ha allmän förmånsrätt om det blev konkurs senast efter företagsrekonstruktionen.42 Mottagandet av förslaget var blandat hos remissinstanserna. En del välkomnade förslaget medan andra tyckte att det kunde vara problematiskt om en förmånsrätt kunde hänga kvar, även om den var tidsbegränsad.43 I SOU 2010:2 föreslogs att när en s.k. egenför- valtning konverterades till ett förvaltarlett förfarande skulle ford- ringar som hade uppkommit under egenförvaltningen, inklusive fordringar som grundade sig på fullföljd av avtal behandlas som massafordringar.44 Om däremot egenförvaltningen avslutades fram- gångsrikt genom att en rekonstruktionsplan eller ett separat ackord fastställdes av rätten, borde inte någon latent massafordran ”hänga kvar” som säkerhet för det fall planen eller ackordet inte skulle fullgöras och ett nytt insolvensförfarande beslutades. Utgångs- punkten skulle istället vara att den fastställda planen eller ackordet lade en stabil grund för fortsatt verksamhet. Lagstiftaren skulle inte tillhandahålla livremmar och hängslen när planen eller ackordet väl hade stadfästs som slutpunkt för insolvensförfarandet. Däremot fanns det inte något hinder mot att avtalsgrundande säkerhet ställ- des som ett led i finanseringen av rekonstruktionen. Efter att ha beaktat remissinstansernas synpunkter och de nämnda betänkandena gör utredningen följande överväganden: gäller att i en ackordsförhandling deltar endast de bor- genärer, vilkas fordringar uppkommit före ansökan om företagsre- konstruktion, 3 kap. 3 § LFR. De borgenärer vars fordringar är förenade med allmän eller särskild förmånsrätt, ägarförbe- håll/återtagandeförbehåll eller där borgenären kan få täckning för sin fordran genom kvittning deltar däremot inte i förhandlingen, 3 kap. 3 § 1 stycket jfr 5 stycket. En borgenär med en efterställd fordran deltar inte heller i förhandlingen om inte övriga borgenärer som deltar i förhandlingen medger det. Om en borgenär helt eller delvis avstår från sin förmånsrätt eller kvittningsrätt får han/hon delta i förhandlingen i motsvarande mån. Kan en borgenärs fordran endast till viss del täckas genom kvittning eller understiger värdet av den egendom i vilken en borgenär har särskild förmånsrätt bor- 42Se SOU 2001:80 s. 155 ff., s. 196 ff., s. 203. 43Se SOU 2010:2 Del 1 s. 420. 44Se SOU 2010:2 Del 1 s. 421. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas genärens fordran deltar han/hon med återstående del av fordringen. Har borgenärens fordran däremot uppkommit efter det att rekon- struktionsansökan kom in till rätten omfattas den inte av ett ack- ord. Vidare gäller att fordringar som grundar sig på avtal som gäl- denären med rekonstruktörens samtycke träffat under en företags- företagsrekonstruktion är förenade med allmän förmånsrätt i en efterföljande konkurs. Ofta beviljas sådan allmän förmånsrätt, s.k. superförmånsrätt, till nya krediter eftersom sådana är av väsentlig betydelse för vidaredriften. Att betala leveranser kontant eller ställa säkerhet för dem kan vara problematiskt för gäldenären och då underlättas rekonstruktionen avsevärt om nya krediter kan erhållas. Redan vid lagens tillkomst diskuterades om inte bara nytill- komna fordringar skulle ha bästa allmänna förmånsrätt utan även vissa fordringar som i löpande avtalsförhållanden intjänas , nämligen i de fall då borgenären på begä- ran avstått från sin stoppningsrätt eller hävningsrätt.45 I propo- sitionen anfördes dock att det knappast var tänkbart att ge bästa allmänna förmånsrätt till alla fordringar som i någon mening avser eller intjänas . Det skulle innebära för- månsrätt – utan särskild åtgärd från rekonstruktörens eller borge- närernas sida – för fordringar avseende exempelvis elektricitet, tele- fon, lokalhyra och ränta på befintliga krediter. Även skatte- fordringar hänförliga till rekonstruktionstiden skulle bli prio- riterade enligt den särskilda regeln. En sådan vidsträckt förmånsrätt skulle ge de angivna fordringarna en omotiverat förmånlig ställning och hota värdet av andra förmånsrätter, t.ex. företagshypotek. En sådan förmånsrätt var inte heller motiverad för att underlätta re- konstruktionen. Utredningen anser med hänsyn till det anförda att gäldenärens krav på fullgörelse, vare sig motparten har hävningsrätt eller ej, inte ska medföra att motpartens fordran på vederlag från gäldenären blir ackordsfri. Den regel som föreslog kan enligt den här utredningens mening hota värdet av andra förmåns- rätter t.ex. företagshypotek, vilket i sin tur kan försvåra för gälde- nären att få nödvändiga krediter . Emel- lertid ska fordringar som grundar sig på avtal som gäldenären med rekonstruktörens samtycke träffat under en företagsrekonstruk- 45 Se prop. 1995/96:5 s. 133. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas tion fortsatt vara förenade med bästa allmänna förmånsrätt enligt 10 § 4 FRL om rekonstruktionsförfarandet avslutas på grund av konkurs (se NJA 2014 s. 398). Fordringar som grundar sig på avtal som gäldenären med rekonstruktörens samtycke träffat under en förhandling om separat ackord föreslås också vara förenade med bästa allmänna förmånsrätt enligt 10 § 4 FRL om förfarandet avslu- tas med konkurs. Om förfarandet (företagsrekonstruktion eller separat ackord) avslutas genom att ett ackord fastställs av rätten ska dock huvudre- geln vara att den nämnda allmänna förmånrätten upphör att gälla. Med ackord avses i detta sammanhang såväl ett offentligt ackord som ett separat ackord och ett utvidgat ackord (se vidare avsnitt 8.2 och 8.3). För att inte försvåra ackordsuppgörelser ska dock för- månsrätten avseende fordringar som grundar sig på avtal som gäl- denären med rekonstruktörens samtycke träffat under en företags- rekonstruktion eller en förhandling om separat ackord bestå då det fastställda ackordsbeslutet fått laga kraft. Vidare ska förmånsrätten bestå om ackordet förverkas inom ettårs- fristen. När rätten har fastställt ett ackord är avsikten att det ska inne- bära en definitiv reglering av gäldenärens skulder. Om ackordet skulle förverkas på grund av gäldenären grovt försummat sina åtaganden kan rätten förklara den eftergift som medgetts gäldenären genom ackordet förfallen. Skulle således ackordet förverkas under ettårsfristen ska borgenärens fordran fortsatt vara förenad med bästa allmänna för- månsrätt i en eventuellt efterföljande konkurs. Om t.ex. en företagsrekonstruktion misslyckas och övergår i en konkurs torde det vara naturligt att förmånsrätten ska gälla. Frågan är dock om den bör gälla, ifall företagsrekonstruktionen avslutas med ett offentligt ackord men gäldenären går i konkurs en därefter. Frågan diskuterade av som ansåg med utgångspunkt från sitt förslag att en tidsgräns från rekonstruktionens upphörande skulle införas.46 Det har framförts till utredningen att det är problematiskt för en gäldenär att en förmånsrätt ”hänger kvar” efter en lyckad rekon- struktion även om den tidsbegränsas, ett argument som även påpe- kades av remissinstanserna till förslag.47 46Se SOU 2001:80 s. 156 f. 47Se SOU 2010:2 Del 1 s. 420. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas Å andra sidan kan diskuteras vad som avses med att företagsrekon- struktionen har lyckats. Utredningen är av den uppfattningen att en gäldenär som har t.ex. lyckats betala ackordslikviden vid ett of- fentligt ackord inom den i 3 kap. 2 § beslutade tiden får anses ha nått framgång med rekonstruktionen. Om förfarandet avslutas genom att gäldenären antingen får ett separat ackord eller utvidgat ackord fastställt av rätten får man nog anse att gäldenären har nått framgång med respektive förfarande. Har t.ex. gäldenären fullgjort sina förpliktelser enligt villkoren i det utvidgade ackordet inom torde rekonstruktionen anses som lyckad. Med anledning härav anser vi att om företagsrekonstruktionen misslyckas och tämligen övergår i en konkurs ska för- månsrätten gälla. Har borgenären t.ex. ansökt om konkurs mot gäldenären under företagsrekonstruktionen kommer ansökan att bli vilandeförklarad om gäldenären begär det. Om borgenären vid- håller sin konkursansökan ska tingsrätten i samband med företags- rekonstruktionens avslutande sätta ut en förhandling för prövning av borgenärens vilandeförklarade konkursansökan. Om konkursan- sökan beviljas kommer således eventuella superförmånsrätter att kunna göras gällande inom ramen för detta förfarande. Vi föreslår således att förmånsrätten begränsas till i princip situationer där företagsrekonstruktionen eller det separata ackordet tämligen om- gående övergår till konkurs. Om förfarandet däremot avslutas ge- nom ett ackord som fastställs av rätten upphör den allmänna för- månsrätten att gälla. Den allmänna förmånsrätten upphör dock att gälla då det fastställda ackordet fått laga kraft. Skulle ackordet förverkas under ettårsfristen ska borgenärens ford- ran fortsatt vara förenad med bästa allmänna förmånsrätt i en even- tuellt efterföljande konkurs. Eftersom det inte kommer att föreslås någon regel som automa- tiskt medför att rekonstruktionsförfarandet övergår i konkurs blir det upp till borgenärerna att bevaka sin rätt om företagsrekon- struktionen eller det separata ackordet misslyckas och därmed an- söka om konkurs för förfarandet eller vid tiden för ärendets avslutande (se avsnitt 8.4). Det finns anledning att över- väga om rekonstruktören ska vara skyldiga att informera borgenä- rerna om att rekonstruktionen eller det separata ackordet upphör. Något sådant förslag lämnas dock inte här. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas Enligt lagtexten i nuvarande 3 kap. 2 § beträffande offentligt ackord ska föreskriven minsta utdelning betalas efter det att ackordet har fastställts, om inte samtliga av ackordet be- rörda borgenärer godkänner en längre betalningstid. Utredningen har stannat för att förmånsrätten bör upphöra från det att ackordet i form av antingen ett offentligt, utvidgat eller separat sådant vunnit laga kraft. En kan försvåra gäldenärens fortsatta verksamhet. Den här utredningen anser i likhet med Insolvensutredning att om avslutandet av rekonstruktionen eller det separata ackordet är framgångsrik, bör inte någon latent superförmånsrätt ”hänga kvar” utan tidsgräns som säkerhet för det fall ackordet inte skulle fullgöras och ett nytt insolvensförfarande beslutas. Det fastställda ackordet – offentligt, separat eller utvidgat – bör utgöra en stabil grund för fortsatt verksamhet. Eftersom par- terna dessutom har möjlighet att på ett flexibelt sätt bestämma hur gäldenären ska fullgöra sina åligganden gentemot borgenärerna genom t.ex. ett utvidgat ackord finns det ingen anledning att låta förmånsrätten bestå och särskilt inte utan tidsgräns som är fallet enligt nuvarande lagstiftning. Förmånsrätten redovisas inte i gäldenärens bokföring eller på annat sätt. I en eventuell fram- tida konkurs kan en borgenär med sådan förmånsrätt komma som en ovälkommen överraskning för andra borgenärer. Det kan även försvåra för gäldenären att t.ex. få nya behövliga krediter eftersom en framtida kreditgivare inte vet hur eventuellt latenta förmånsrät- ter kan komma att urholka företagshypoteket i en eventuell efter- följande konkurs. Att framtida borgenärer inte vet huruvida det finns latenta förmånsrätter kan medverka till att gäldenären inte får nödvändiga krediter, vilket i sin tur kan stjälpa hela den lyckade rekonstruktionen eller det separata ackordet. Borgenären bör istäl- let för att förlita sig på att få allmän förmånsrätt i gäldenärens even- tuella efterföljande konkurs få till stånd en överenskommelse med gäldenären hur fordran ska betalas, som sedermera fastställs i t.ex. ett utvidgat ackord. Eftersom det fastställs av domstol och därmed är en offentlig handling kan gäldenären vid förhandlingen med den framtida kreditgivaren visa vilka åtaganden som redan har gjorts. Den framtida kreditgivaren kan därmed beräkna sin risk och torde därmed vara mer villig att ge en kredit. Har ett ackord fastställts vet likaledes borgenären att eventuella latenta förmånsrätter försvinner då det fastställda ackordet vann laga kraft. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas 7.2.9Tillgodogörande av en prestation Förslag: Om gäldenären förfogar över en prestation utan att ve- derbörande bestämt att avtalet ska fullföljas, ska gäldenären an- ses ha krävt fullföljd såvitt avser denna prestation. Detsamma gäller om gäldenären utnyttjar en prestation som är sådan att den inte kan återlämnas. Ett förfogande ska inte anses föreligga förrän rekonstruktören fått eller borde ha fått kännedom om att en prestation har mottagits eller om det avtal som prestationen avser. I 20 kap. 20 § femte stycket LFR hänvisas till de regler som finns om köparens s.k. aktiva stoppningsrätt som finns i 63 § fjärde stycket KöpL. Där framkommer att överlämnas en vara till köparen efter det att ansökan om företagsrekonstruktion enligt LFR har gjorts beträffande köparen och har betalning inte skett får säljaren kräva att varan lämnas tillbaka. behöver dock inte lämnas tillbaka om betalning genast sker eller, i fall då köpesumman inte ännu har förfallit till betalning, köparen inom skälig tid efter upp- maning ställer godtagbar säkerhet för betalningen. Däremot saknas vid företagsrekonstruktion det som annars gäller vid konkurs enligt 63 § femte stycket KöpL, nämligen att om konkursboet har sålt varan eller på annat sätt har förfogat över den så att den inte kan lämnas tillbaka väsentligen oförändrad och oförminskad, ska kon- kursboet anses ha inträtt i avtalet. föreslog att om gäldenären förfogade över motpartens prestation så att den inte kunde återställas väsent- ligen oförändrad eller oförminskad skulle gäldenären anses ha krävt fullföljd avseende denna prestation. Det skulle således enligt innebära att gäldenären genast måste utge vederlag eller ställa säkerhet samt att motparterns vederlagsfordran föll utanför ett ackord. Gäldenären skulle dock inte anses ha begärt fullföljd avseende framtida prestationer. Om gäldenären var en nyttjanderättshavare eller om han/hon hade mottagit en vara eller en tjänst som var sådan att den över huvudtaget inte kunde åter- Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas lämnas efter mottagandet, skulle det anses som att gäldenären hade krävt fullföljd i den mån han/hon hade utnyttjat prestationen.48 Ingen remissinstans framförde någon övergripande invändning mot denna del av förslaget.49 Däremot välkomnade flera instanser att motparter i gäldenärens avtal gavs ett bättre skydd mot att gäl- denären förfogande eller utnyttjade prestationer under rekon- struktionsförfarandet utan att betala för dem. Vissa betänkligheter framfördes dock mot att fler fordringar från företagsrekonstruk- tion skulle kunna ges förmånsrätt i en efterföljande konkurs om gäldenären begärde att avtalen skulle fullföljas. Efter att ha beaktat remissinstansernas synpunkter och såväl förslagen från som Insolvensut- redning lämnar utredningen följande förslag: Om gäldenären för- fogar över en prestation utan att vederbörande bestämt att avtalet ska fullföljas, ska gäldenären anses ha krävt fullföljd såvitt avser denna prestation. Detsamma gäller om gäldenären utnyttjar en prestation som är sådan att den inte kan återlämnas. Det betyder i enlighet med ovan lämnade förslag att gäldenären genast måste utge vederlag eller ställa säkerhet. Om gäldenären med rekonstruk- tören samtycke fullföljer avtalen skulle en förmånsrätt kunna upp- stå i en efterföljande konkurs. Eftersom förmånsrätt begränsas till situationer där företagsrekonstruktionen övergår till konkurs (se ovan avsnitt 7.2.8.) är de farhågor som uttryckts av några av remiss- instanserna om ett större antal fordringar som är förenade med förmånsrätt inte särskilt stora, särskilt i ljuset av att gäldenären inte kan ingå rättshandlingar på egen hand. Sådana rättshandlingar kan som ovan nämnts vara ogiltiga om de träffats utan rekonstruktö- rens samtycke, såvida inte borgenären var i god tro. 48Se SOU 2001:80 s. 198 – 200 samt, s. 151–155. 49Se SOU 2010:2 Del 1 s. 412 och s. 426 f. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas Förslag: Fortsätter en hyresvärd att tillhandahålla en lokal enligt ett hyresavtal med gäldenären, ska hyresvärdens fordran på hyra för nyttjande som sker senare än efter rekonstrukt- ionsbeslutet anses ha uppkommit under rekonstruktion, såvida inte gäldenären erlägger kontant betalning för hyror som upp- kommit efter rekonstruktionsbeslutet eller ställer säkerhet där- för. Ett hyresförhållande upphör inte att gälla för att gäldenären blir föremål för företagsrekonstruktion. Ett hyresavtal är ett varaktigt avtal, vilket innebär att 2 kap. 20 § LFR ska tillämpas. I bestäm- melsen första stycke framgår att har gäldenärens motpart före be- slutet om företagsrekonstruktion fått rätt att häva ett avtal på grund av inträffat eller befarat dröjsmål med betalning eller annan prestation, får motparten efter beslutet inte häva avtalet på grund av dröjsmålet, om gäldenären med rekonstruktörens samtycke inom skälig tid begär att det ska fullföljas. Gäldenären ska på mot- partens begäran inom skälig tid ge besked om avtalet ska fullföljas. Den rättsliga utgångspunkten som är avgörande för bestämmelsens tillämplighet är således att gäldenären är i befarat dröjsmål eller dröjsmål med betalning när beslut om företagsrekonstruktion fatt- tas av tingsrätten. Motparten ska inte heller ha utnyttjat sin häv- ningsrätt för beslutet. Har hävningsrätten upp- kommit först därefter är 2 kap. 20 § LFR inte tillämplig. Ska ett avtal fullföljas gäller således följande enligt 20 kap. 20 § andra stycket 1. Är tiden för motpartens fullgörelse inne, ska gäl- denären på motpartens begäran fullgöra sina motsvarande prestat- ioner eller, om anstånd har medgetts beträffande vissa prestationer, ställa säkerhet för dem. Bestämmelsen bygger på principen att motparten inte ska vara tvungen att ta några nya risker på grund av avtalet.50 Typiskt sett är gäldenärens förmåga att fullgöra sina avtal oviss när en rekonstruktion är aktuell. Gäldenären ska därför full- göra samtliga sina prestationer som ska vara fullgjorda vid tiden för motpartens prestation och som knyter an till den aktuella presta- 50 Se prop. 1995/96:5 s. 199. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas