sou · H4B337 · 2016-05-27 00:00:00 — Även vuxna försäkrings- sökande kan, enligt försäkringsbolagen, ha svårt att ta till sig bolagets bedömning av framtida hälsorisker, om dessa inte har lyfts fram på samma sätt av behandlade läkare. Försäkringsbolagens beslutsunderlag och beslutsmotiveringar 14.3.4Utredningens iakttagelser angående försäkringsbolagens beslutsmotiveringar Utredningens erfarenhet är att utformningen av beslutsmotiveringar när en personförsäkring nekas skiljer sig mycket mellan försäk- ringsbolagen. Vissa bolag skriver ganska långt och resonerande om vilka hälsofaktorer som har beaktats och varför försäkring inte kan beviljas. Utredningens allmänna uppfattning är att det är vanligare att beslutsmotiveringarna formuleras mer schablonmässigt, både när det gäller vilka faktorer som har inverkat på bedömningen, och varför dessa faktorer har medfört att den sökta försäkringen inte kan beviljas. Avslag på ansökan om barnförsäkring avseende för tidigt födda barn (se avsnitt 13.4.5 ovan) är ett område där vi, baserat på det underlag som vi har haft till vårt förfogande, har ansett att försäk- ringsbolagens beslutmotiveringar i vissa fall inte är tillräckligt tyd- liga. Exempel på en motivering som vi har stött på i detta samman- hang, och som vi anser brister i tydlighet, är att ansökan avslås på grund av ”komplikationer vid förlossningen”. I dessa fall menar vi att försäkringsbolaget måste ange vilka komplikationer som man särskilt beaktat, och vilka hälsorisker som man ser på grund av de aktuella komplikationerna. Vi har också noterat att försäkrings- bolagen ibland inte redovisar vilka hälsofaktorer som har beaktats, utan i stället bara hänvisar till vilka medicinska journaler som man har tagit del av. De ansökande föräldrarna får då inte tillräcklig information om vilka hälsofaktorer som har beaktats och hur de har bedömts. Att ett försäkringsbolag informerar föräldrarna om att de är välkomna att återkomma med en ny ansökan efter en viss angiven tid (s.k. omprövningstid), vilket är vanligt förekommande, kan heller aldrig heller ersätta en tydlig motivering till varför för- säkring inte kan beviljas vid det aktuella ansökningstillfället. Även när det gäller avslag på grund av en pågående medicinsk utredning, vilket är regel både vid ansökan om barnförsäkring som vuxenförsäkring (se avsnitt 13.4.8), har vi sett exempel på motive- ringar som vi inte har ansett varit tillräckligt tydliga. Vanligen anges i dessa fall att försäkringen inte kan beviljas ”på grund av pågående utredning”. Det framgår däremot inte varför just de besvär som ut- reds medför att risken för framtida försäkringsfall är så stor att försäkring inte kan beviljas alls. Försäkringsbolagens beslutsunderlag och beslutsmotiveringar Vi har också kunnat iaktta att försäkringsbolagen i vissa fall av- slår försäkringsansökningar enbart med motiveringen att den för- säkringssökande har en viss sjukdom eller annat tillstånd, (exempel- vis ett visst BMI-värde). Vi utesluter inte att vissa sjukdomar och andra tillstånd kan vara så allvarliga i sig att det är befogat att helt eller delvis neka försäkring på grund av att de förekommer hos den försäkringssökande. Som motivering till ett avslagsbeslut är det ändå inte tillräckligt att bara hänvisa till förekomsten av en viss sjukdom eller annat hältillstånd. Försäkringsbolaget måste i stället förklara på vilka grunder bolaget har gjort sin bedömning, dvs. vilka specifika hälsofaktorer som har beaktats och vilka försäkrings- mässiga risker som gör att den sökta försäkringen inte kan beviljas. Om ett avslag grundas på att den försäkringssökande har en sjuk- dom eller liknande som enligt försäkringsbolaget är så allvarlig i sig, att bolaget har bedömt att det inte är nödvändigt ta reda på några för den enskilde försäkringssökande individualiserande hälsofakto- rer, menar vi att det i vart fall ska framgå av motiveringen att det är så bolaget har resonerat. Även när det gäller försäkringsbolagens motiveringar till undan- tagsklausuler har vi sett vissa brister. I enlighet med vad som har ut- vecklats tidigare (se avsnitt 13.2), har försäkringsbolaget alltid rätt att från försäkringen undanta en sjukdom som redan finns vid an- sökningstillfället (12 kap. 5 § första stycket 1 FAL). Om ett försäk- ringsbolag dessutom vill undanta andra eventuella framtida sjuk- domar på grund av den försäkringssökandes hälsotillstånd vid ansök- ningstillfället, måste däremot försäkringsbolaget kunna visa särskilda skäl för det i enlighet med kontraheringspliktens krav. Bolaget måste då också i motiveringen förklara varför ett sådant utökat undantag behövs. Det betyder att försäkringsbolaget måste förklara att den försäkringssökandes befintliga hälsotillstånd, enligt bolagets bedöm- ning, innebär en risk att denne även ska drabbas av den sjukdom som undantaget gäller. Enligt utredningens erfarenhet är det inte ovanligt förekommande att ett försäkringsbolag, utan någon när- mare förklaring, gör undantag för dels en sjukdom som den försäk- ringssökande har och direkta följder av den sjukdomen, men även andra sjukdomar eller åkommor. En sådan motivering uppfyller alltså inte kraven enligt lagstiftningen. Försäkringsbolagens beslutsunderlag och beslutsmotiveringar Sammanfattningsvis har utredningen fått intrycket att försäkrings- bolagen är väl medvetna om att beslut att neka någon en sökt per- sonförsäkring ska grundas på ett beslutsunderlag som är uppdaterat i enlighet med aktuell medicinsk vetenskaplig forskning, samt att det alltid är försäkringsbolaget som bär ansvaret för att kunna visa att så är fallet. Ändå har vi bedömt att de försäkringsbolag som har egna försäkringsmedicinska riktlinjer arbetar i varierande utsträck- ning med att hålla riktlinjerna uppdaterade med avseende på ny medicinsk forskning och utvecklig. Vi har också noterat att försäkringsbolag som använder sig av försäkringsmedicinska riktlinjer från ett återförsäkringsbolag, i hög utsträckning är beroende av återförsäkringsbolaget för att leva upp till kontraheringspliktens krav när det gäller uppdaterade riktlinjer. När det gäller försäkringsbolagens beslutsmotiveringar, anser vi att kontraheringsplikten får anses innebära ett krav på att dessa ska utformas så att det blir tydligt och begripligt för den ordinäre försäk- ringssökande varför den sökta försäkringen inte har beviljats, dvs. vilka försäkringsmässiga skäl som har legat till grund för beslutet. Längden av och innehållet i en sådan motivering kan naturligtvis variera beroende på den sökta försäkringen och den försäkrings- sökandes situation. Som har framgått ovan, anser vi att försäkringsbolagen är väl medvetna om att beslut att neka någon en personförsäkring ska motiveras på ett begripligt sätt, men att det i praktiken finns brister när det gäller bolagens utformning av beslutsmotiveringar i dessa fall. Vi har sett att försäkringsbolagen i vissa fall inte tillräckligt tydligt anger vilka individuella hälsofaktorer som har beaktats. Vi anser även att bolagen i högre utsträckning än vad som görs , borde förklara varför de individuella hälsofakto- rer som har beaktats medför att försäkring inte kan beviljas i högre utsträckning än vad som gjorts. 15Försäkringsbolagens användning av inhämtade hälsouppgifter Enligt utredningens direktiv ska vi, utifrån vår kartläggning, bedöma om det finns anledning att befara att försäkringsbolagen över- eller misstolkar hälsoinformation när en försäkringsansökan prövas och särskilt hur uppgifter från barnhälsovården och elevhälsan inhämtas och behandlas i detta sammanhang. I detta kapitel redovisar vi våra iakttagelser och bedömningar i dessa avseenden. 15.2.1Upplysningsplikt, utredningsansvar och inhämtande av hälsouppgifter För sina riskkalkyler behöver försäkringsbolaget, som framgått, i regel vissa uppgifter från den försäkringssökande om de förhållan- den som försäkringen avser. Vid ansökan om en personförsäkring får därför den som ansöker om försäkring fylla i en s.k. hälsodekla- ration, dvs. en blankett med en rad frågor om hälsotillståndet hos den som ska försäkras. Försäkringsbolaget är i det läget beroende av att den som ansöker om en försäkring lämnar fullständiga och korrekta uppgifter. En viktig förpliktelse för den sökande är därför den s.k. upplysningsplikten. Upplysningsplikten, som har nämnts tidigare (kapitel 4 och 7), tvingande och följer av 12 kap. 1–4 §§ FAL. Kort sagt innebär den att den försäkringssökande på ett riktigt sätt måste besvara försäkringsbolagets frågor. Till detta hör bland annat att lämna korrekta uppgifter om sitt hälsotillstånd vid ansökan om en personförsäkring. Har den försäkrade lämnat fel- Försäkringsbolagens användning av inhämtade hälsouppgifter aktiga uppgifter uppsåtligt, eller av oaktsamhet som inte är ringa, kan denne helt eller delvis frånkännas rätten till försäkringsersätt- ning. Som också har framgått (se kapitel 12), innebär kontraherings- plikten ett krav på att varje försäkringsansökan ska bedömas på individuell grund. Detta innebär att försäkringsbolaget har ett an- svar att utreda hälsotillståndet hos den som ansöker om en person- försäkring. Utredningsansvaret innebär att försäkringsbolaget måste ta reda på och beakta de individualiserande hälsofaktorer som kan inverka på bedömningen av ansökan. kan försäkringsbolaget bedöma att det för prövningen av försäkringsansökan behövs så- dana uppgifter om hälsotillståndet hos den som ska försäkras, som denne inte själv kan tillhandahålla. Det handlar oftast om uppgifter som finns inom hälso- och sjukvården, i olika slags patientjournaler, men även uppgifter från , om bl.a. tidigare sjuk- skrivning, kan vara av intresse. Eftersom sådana hälsouppgifter som finns inom sjukvården och övrig offentlig verksamhet normalt är sekretessbelagda, måste den enskilde lämna sitt samtycke till att försäkringsbolaget ska få till- gång till uppgifterna. Med stöd av samtycket kan bolaget begära in t.ex. patientjournaler från hälso- och sjukvården eller journalanteck- ningar från elevhälsan eller barnhälsovården. I det sammanhanget måste försäkringsbolaget beakta det skydd för den försäkrings- sökandes personliga integritet som följer av 11 kap. 1 a § FAL. Enligt den bestämmelsen får ett försäkringsbolag begära samtycke till att hämta in uppgifter om en enskild persons hälsotillstånd endast om det är nödvändigt för prövningen av försäkringsansökan. För att kunna analysera bolagens användning av sådana hälso- uppgifter som hämtas in från andra än den försäkringssökande, är det nödvändigt att förstå innebörden av 11 kap. 1 a § FAL. I det följande behandlar vi därför bakgrunden till och betydelsen av den bestämmelsen samt hur den förhåller sig till bestämmelsen i 11 kap. 1 § om kontraheringsplikt för personförsäkringar. Därefter går vi närmare in på hur försäkringsbolagen inhämtar och behandlar hälso- uppgifter vid tillämpning av kontraheringsplikten. Försäkringsbolagens användning av inhämtade hälsouppgifter 15.2.2Bakgrunden till 11 kap. 1 a § FAL Försäkringsbolagens tillgång till och hantering av främst journal- uppgifter ifrågasattes , framför allt av integritetsskäl. I en framställning till regeringen kritiserade försäkrings- bolagens hantering av journaluppgifter. Rådet föreslog att reger- ingen bl.a. skulle utreda förutsättningarna för att begränsa den möjligheten som försäkringsbolagen då hade, att använda s.k. gene- rella samtycken (eller generella fullmakter, som det ofta kallades). Enligt den då rådande ordningen var det vanligt att försäkrings- bolagen begärde in ett generellt samtycke från den försäkringssök- ande vid ansökan om en individuell personförsäkring. Detta skedde normalt i samband med att den försäkringssökande fyllde i hälso- deklarationen. Samtyckena var inte tidsbegränsade eller begränsade till något visst syfte och innehöll i regel inga inskränkningar beträff- ande vilka sjukvårdsinrättningar och andra offentliga inrättningar som bolagen hade rätt att vända sig till. Fullmakterna täckte vanligen även inhämtande av hälsoupplysningar vid framtida skadereglering (se Ds 2005:13 s. 10). Mot bakgrund av bl.a. framställningen från Statens medicinsk- etiska råd lämnade i uppdrag åt en sakkunnig person att biträda departementet med en analys av försäkrings- bolagens tillgång till patientjournaler. Arbetet redovisades i depar- tementspromemorian Försäkringsbolags tillgång till patientjournaler (Ds 2005:13). Promemorian bearbetades därefter i Justitiedeparte- mentet och det arbetet resulterade i en promemoria med utkast till lagrådsremiss. Efter yttrande av Lagrådet lämnade regeringen fram förslag till lagändringar i prop. 2009/10:241. I enlighet med förslagen i propositionen, skärptes möjligheterna för försäkringsbolagen att begära samtycke till att hämta in hälso- uppgifter. Lagändringen trädde i kraft genom en ny bestämmelse i FAL – nu gällande 11 kap. 1 a §. Enligt den bestäm- melsen förändrades reglerna angående formerna för försäkrings- bolagens inhämtande av hälsouppgifter från hälso- och sjukvården samt andra offentliga inrättningar. Försäkringsbolagens användning av inhämtade hälsouppgifter 15.2.3Innebörden av 11 kap. 1 a § FAL Enligt 11 kap. 1 a § FAL får, som nämnts, ett försäkringsbolag bara begära samtycke till att hämta in uppgifter om en enskild persons hälsotillstånd om det är nödvändigt för prövningen av försäkrings- ansökan. Det samtycke som lämnas ska vidare vara begränsat till att endast gälla för ett visst syfte, nämligen för att pröva en försäk- ringsansökan. I den mån försäkringsbolaget i samband med t.ex. en skadereglering skulle behöva samla in nya hälsouppgif- ter krävs det alltså att ett nytt samtycke inhämtas. Av bestämmel- sen följer också att samtycket ska lämnas på en av försäkrings- bolaget särskilt upprättad handling och att det ska framgå av den handlingen att samtycket är begränsat till att gälla under prövningen av ansökan. Försäkringsbolaget ska även, i samband med att sam- tycke begärs, informera om innebörden att samtycke ges och vilken betydelse som samtycket har för prövningen av ansökan. Med stöd av ett sådant avgränsat samtycke från den ansökande kan alltså för- säkringsbolaget begära in exempelvis patientjournaler från hälso- och sjukvården. Enligt motiven syftade den nya bestämmelsen i 11 kap. 1 a § FAL till att förstärka integritetsskyddet för enskilda på försäkrings- området. Lagändringen skulle säkerställa att försäkringsbolagen inte slentrianmässigt kunde begära samtycke till att få samla in hälso- uppgifter, utan att bolagen bara skulle begära sådant samtycke när uppgifterna verkligen behövdes för försäkringsbolagets bedömning. Lagändringen syftade även till att samtycket skulle lämnas frivilligt och bygga på tillräcklig information (se prop. 2009/10:241 s. 26 ff.). I motiven betonades att om försäkringsbolaget inte utifrån exem- pelvis uppgifter i hälsodeklarationen kan påvisa att ytterligare hälso- uppgifter krävs från försäkringsteknisk eller medicinsk utgångs- punkt, bör samtycke över huvud taget inte begäras av den enskilde. Regeringen bedömde att bestämmelsen skulle få särskild betydelse för hälsouppgifter som gäller barn (se prop. 2009/10:241 s. 26 ff.). Försäkringsbolagens användning av inhämtade hälsouppgifter 15.2.4Särskilt angående inhämtande av hälsouppgifter från barnhälsovården och elevhälsan I jämförelse med de patientjournaler som förs inom sjukvården, utmärker sig journalanteckningar inom barnhälsovården och elev- hälsan1 på det sättet att de förs i hälsoövervakande, dvs. i frisk- vårdande och förebyggande, syfte. Det var mot den bakgrunden som och andra organ med anknytning till hälso- och sjukvården i samband med det lagstiftningsarbete som ledde fram till den nya bestämmelsen i 11 kap. 1 a § FAL, sär- skilt påtalade risken för att sådana journalanteckningar skulle över- tolkas av försäkringsbolagen. När den nya bestämmelsen infördes framhöll också regeringen, som redan har nämnts, att bestämmel- sen skulle få särskild betydelse för hälsouppgifter som gäller barn. 15.2.5Andra regelverk av betydelse för försäkringsbolagens hantering av hälsoinformation Försäkringsbolags hantering av hälsouppgifter omfattas även av personuppgiftslagens (1998:204) bestämmelser (prop. 2009/10:241 s. 18 f.). Offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) omfattar där- emot inte försäkringsbolagen och deras hantering av t.ex. patient- journaler. Detta innebär att det inom försäkringsområdet saknas regler som rör allmän tystnadsplikt om enskildas personliga för- hållanden (se SOU 2009:96 s. 392). Anställda i försäkringsbolag omfattas därmed inte av någon författningsreglerad tystnadsplikt vad gäller exempelvis hälsouppgifter avseende dem som ansöker om försäkring (prop. 2009/10:241 s. 21). har alla bolag tyd- liga interna riktlinjer hur denna typ av material ska hanteras och försäkringsbolagen tillämpar utan direkt stöd i lag en strikt tystnads- plikt för inhämtade uppgifter.2 Försäkringsbranschen har också, genom branschorganisationen , antagit etiska 1Med barnhälsovård avses vanligtvis den förebyggande vård som barn får hos landets barna- vårdscentraler. Vid centralerna utförs bl.a. ett antal hälsoundersökningar under barnens första levnadsår och därefter med vissa tidsintervall, t.ex. 4-års kontroll. Elevhälsan (tidigare vanligen benämnt skolhälsovården) kan sägas omfatta de medicinska insatserna inom elev- vården i vid bemärkelse. Den är en del av såväl den allmänna hälso- och sjukvården som skolväsendet (se Ds 2005:13 s. 74 f.). 2Se SOU 2009:96 s. 395 och Rapport från 2012/13:RFR6, Kontraheringsplikt vid tecknandet av barnförsäkringar, s. 44 f. Försäkringsbolagens användning av inhämtade hälsouppgifter rekommendationer för hur journaluppgifter och annan hälsoinfor- mation ska skyddas.3 Rekommendationen kompletterar det lag- stadgade regelverk kring gallring av handlingar m.m. som finns i personuppgiftslagen (1998:204). Rekommendationen innehåller be- stämmelser om bl.a. utformningen av samtycke till att samla in hälso- uppgifter, sekretessförbindelser, gallring av hälsouppgifter samt mängden information som får samlas in. Enligt rekommendationen ska försäkringsbolagen se till att en tydlig sekretessförbindelse avseende uppgifter om enskilda personers hälsa undertecknas av anställda samt övriga som kan komma att hantera sådana uppgifter. I en departementspromemoria (Ds 2011:7) finns för- slag om att införa en bestämmelse i FRL om generell tystnadsplikt för försäkringsbolagen. Förslaget bereds inom . 15.2.6Integritetsskyddet enligt 11 kap. 1 a § begränsar inte försäkringsbolagens utredningsansvar Det utredningsansvar för försäkringsbolagen som följer av kontra- heringsplikten, innebär som nämnts att bolagen ska klargöra och ta reda på de uppgifter om den försäkringssökandes hälsa som kan ha betydelse för prövningen av försäkringsansökan. Eftersom upplys- ningsplikten i FAL har formulerats som en svarsplikt, ankommer det till att börja med på försäkringsbolaget att formulera frågorna i hälsodeklarationen så att svaren så långt som möjligt ger de upp- lysningar som behövs (se prop. 2003/04:150 s. 265). Därefter är det upp till bolaget att bedöma om kompletterande hälsouppgifter behövs. I det läget har bolaget att förhålla sig till det integritets- skydd som följer av 11 kap. 1 a §, och får därmed alltså bara begära samtycke för att hämta in sådana hälsouppgifter som är nödvändiga för prövningen av ansökan. Här är det viktigt att framhålla att detta inte utgör något hinder mot att försäkringsbolagen fullgör det utred- ningsansvar som följer av kontraheringsplikten, eftersom uppgifter som har betydelse för bedömningen av om en ansökan kan beviljas eller inte, måste anses vara nödvändiga för prövningen. 3 Rekommendation om behandling av personuppgifter om hälsa inom försäkringsbranschen, antagen av . Rekommendationen är fort- farande giltig i den mån den inte är i konflikt med ändringarna i FAL. Försäkringsbolagens användning av inhämtade hälsouppgifter 15.3Statistik angående försäkringsbolagens inhämtande av hälsouppgifter I den enkätundersökning som utredningen har genomfört i förhåll- ande till försäkringsbolagen, ställdes bl.a. frågor om hur ofta bola- gen begärde samtycke från den försäkringssökande för att hämta in hälsouppgifter från andra. I kapitel 11 (avsnitt 11.3) har vi redovisat resultatet av enkät- undersökningen. Där framgår att försäkringsbolagen, vid ansök- ningar 2013 inhämtade hälsouppgifter efter samtycke i av alla ansökningar (totalt antal inkomna an- sökningar var 97 586), och att bolagen bara i av alla ansökningar begärde in uppgifter från barnhälsovården/elevhälsan. Vid ansökningar om sjuk- och olycksfallsförsäkring för vuxna inhämtades uppgifter efter samtycke i av alla ansökningar (totalt antal inkomna ansökningar var 38 116). När det gällde ansökningar om sjukförsäkring för vuxna inhämtades uppgifter efter samtycke i av alla ansökningar (totalt antal inkomna ansökningar var 2 942). Försäkringsbolagen hämtade alltså in hälsouppgifter efter sam- tycke i en mycket liten andel av alla ansökningar när det gällde barnförsäkring samt sjuk- och olycksfallsförsäkring för vuxna. Att uppgifter oftare inhämtades vid ansökningar om sjukförsäkringar för vuxna kan ha flera olika förklaringar. En förklaring är, enligt vår bedömning (som också har bekräftats av företrädare för försäk- ringsbranschen), att en sjukförsäkring normalt ger ersättning vid såväl tillfällig som långvarig nedsättning av arbetsförmågan hos den försäkrade, och att det i vissa fall kan bli fråga om höga ersättnings- belopp. Detta ska jämföras med de kombinerade sjuk- och olycks- fallsförsäkringarna för vuxna, samt barnförsäkringarna, som ger ersättning först vid ekonomisk invaliditet hos den försäkrade, dvs. om denne bedöms ha en bestående nedsättning av arbetsförmågan med minst hälften. Försäkringsbolaget kan mot den bakgrunden ha ett större behov av att få god insyn i eventuella hälsoproblem vid ansökan om en sjukförsäkring, jämfört med de två andra försäk- ringstyperna. Försäkringsbolagens användning av inhämtade hälsouppgifter Utredningen har tagit del av försäkringsbolagens syn på frågan om inhämtande av hälsouppgifter vid de intervjuer som utredningen har hållit (en sammanfattning av intervjuerna finns i Bilaga 4 till betän- kandet). Frågan om inhämtande av uppgifter har också diskuterats med försäkringsbolagen vid de besök som utredningen har genom- fört hos ett antal bolag, då utredningen också har granskat ett slump- mässigt urval av försäkringsansökningar. Enligt försäkringsbolagen, hade lagändringen 2011 stor inverkan på deras praxis vad gäller inhämtande av hälsoinformation efter sam- tycke. Enligt bolagen hämtade man mer schablonmässigt in hälsouppgifter från exempelvis hälso- och sjukvården vid ansök- ningar om personförsäkringar. När sedan lagen ändrades 2011, blev man till att börja med väldigt restriktiv med att begära samtycke för att hämta in hälsouppgifter. Detta var, enligt försäkringsbolagen, en bidragande orsak till att det började ifrågasättas om bolagen gjorde tillräckligt individuella bedömningar vid prövningen av försäkrings- ansökningar. Enligt försäkringsbolagen var det däremot inte sär- skilt vanligt, ens före lagändringen 2011, att man begärde in hälso- uppgifter från barnhälsovården eller elevhälsan. Försäkringsbolagen uppger i allmänhet att de anser att deras praxis när det gäller inhämtande av hälsouppgifter reflekterar en balanserad avvägning mellan kravet på en individuell bedömning enligt 11 kap. 1 § FAL, och integritetsskyddet enligt 11 kap. 1 a § i samma lag. Försäkringsbolagen menar att de dis- kussioner kring vikten av en individuell bedömning som har förts i media och i andra sammanhang, samt internt inom bolagen, har gjort att man är lika restriktiv med att begära samtycke för att hämta in hälsouppgifter. Enligt bolagen begär man sam- tycke till att hämta in hälsouppgifter i samtliga de ansöknings- ärenden där man anser att det krävs för en individuell prövning av ansökan. Försäkringsbolagens användning av inhämtade hälsouppgifter