sou · H4B392 · 2016-12-20 00:00:00 — Kommunen stärker demokratin samt motverkar inträde och underlättar utträde samhet eller för något annat socialt nedbrytande beteende kan en särskilt kvalificerad kontaktperson utses (3 kap. 6 b § SoL). För polisen och andra myndigheter finns en särskild bestämmelse om orosanmälningar till när barn far illa (14 kap. 1 § SoL). kan också föra över information till polisen för att förhindra eller förebygga att en person begår brott (10 kap. 18 a § OSL). har ett samverkansansvar; vilket exempelvis kan gälla polisen, hälso- och sjukvården (se särskilt avsnitt nedan) och Krimi- nalvården. Det gäller också för behand- lingsplan och planering inför utslussning. Som tidigare berörts är ett centralt samverkansforum skola-socialtjänst-polis-fritid (SSPF) och lokala brottsförebyggande råd. Nyss nämndes sociala insatsgrupper (SIG) där syftet är att för- hindra att unga utvecklar en kriminell livsstil i situationer där det finns ett behov av ett samlat stöd med olika perspektiv. Exempelvis skapas en insatsgrupp runt en person som sökt sig till kommunen för att få hjälp med att lämna våldsbejakande extremism (Samordnaren 2016d). I varje insatsgrupp finns en resurssamordnare som har nära kontakt med personen och de representanter från olika verksamheter som ingår i gruppen. Enligt (2016) ger sociala insats- grupper en möjlighet att stödja personer att inte gå in i en vålds- bejakande extremistisk livsstil. Insatsgrupper kan också användas för personer som återvänder från väpnade konflikter utomlands. Utöver detta erbjuder föreningar och trossamfund mötesplatser för ungdomar. Det civila samhället är följaktligen viktigt för effek- tiv samverkan. Kunskapshusen har utvecklat kontakter med civil- samhället (Samordnaren 2016c). För landets kommuner finns här en stor utvecklingspotential. samverkansansvar framgår av 5 kap. 1 a § SoL. Kommunen stärker demokratin samt motverkar inträde och underlättar utträde 7.4.4Socialtjänstens kontakter med hälso- och sjukvården (2016) har uttryck inslaget av psykiska problem inom våldsbejakande extremism på följande sätt. var skillnaden mellan politiskt våld och sociopatisk ilska relativt tydlig. Så är det inte längre. Gränserna mellan ideologiskt våld, uppdämda aggressioner och någon typ av personlighetsstörning tycks mer eller mindre upplösta. Det beror delvis på att det ideologiska våldets grundvalar har urvattnats så, delvis på att aggressioner har blivit ett allt vanligare inslag i det offentliga livet. Psykiskt sårbara individer har en ökad risk för radikalisering efter- som de kan attraheras av våldsbejakande extremistmiljöer (Kriminal- vården ). För de individer som återvänder från konfliktområden finns risk för krigstrauman, som utan behandling kan utvecklas till Post Traumatic Stress Disorder, PTSD (Kriminalvården ). Åter- vändare kan därför ha ett stort behov av psykiatrisk behandling. (2016) har också tagit upp ämnet psykisk ohälsa bland unga som hamnat i våldsbejakande extremism. Det gäller ock- så neuropsykiatriska nedsättningar som ADHD och autism. Dessa problem är inte ovanliga, enligt . Ungdomar kan ha mött svårigheter i skolan och i arbetslivet och upplevt utanförskap. I exempelvis erbjuder Järvapsykiatrin specialistvård till personer med psykisk ohälsa som är involverade i våldsbejak- ande extremism (Samordnaren 2016c). Kliniken har utvecklat rikt- linjer för att göra neuropsykiatriska undersökningar och ge stöd till personer och deras anhörig när man snarare misstänker psykisk sjukdom än extremism. Inslaget av psykiska problem och till och med en psykiatrisk diagnos innebär att det finns en kontaktyta mellan hälso- och sjuk- vården och personer involverade i våldsbejakande extremism. Det gäller även mödrahälsovården och BVC som kan komma i kontakt med unga kvinnor med koppling till våldsbejakande extremism. Till det kommer ungdomsmottagningar och preventionssamordnare. Elevhälsan har en viktig uppgift. De träffar alla barn och ung- domar. Deras fokus är på det hälsofrämjande och förebyggande området. Alla elever ska erbjudas minst tre hälsobesök med all- männa hälsokontroller i och minst ett i gymnasiet. En uppgift för Elevhälsan är bland annat att uppmärksamma och ut- reda orsaker till ohälsa. De ska också vara ett stöd för lärarna. Kommunen stärker demokratin samt motverkar inträde och underlättar utträde fall Elevhälsan anser att elever behöver behandling för psykiska pro- blem kan remittering ske till Barn- och ungdomspsykiatrin (BUP). bedriver Kommuner och Landsting ett utvecklingsarbete för att barn och ungdomar ska kunna erbjudas god tillgänglighet för tidiga insatser vid lindrigare psykisk ohälsa. Det finns ett krav på tvärprofessionell samverkan kring barn som far illa eller riskerar att fara illa, och det är som har huvudansvaret för att samverkan kommer till stånd (5 kap. 1 a § SoL, SKL 2015). Särskilda bestämmelser finns om individuella pla- ner för personer som behöver insatser både från och hälso- och sjukvården (2 kap. 7 § SoL och 3 f § HSL). Enligt 14 kap. 1 § SoL är hälso- och sjukvården liksom dess yrkesverksamma skyldiga att till socialnämnden anmäla om de i sin verksamhet får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa. Som framgått har skolan en viktig roll att främja demokratin. I vissa fall krävs dock särskilda åtgärder. När barn far illa eller riske- rar att fara illa ska skolan på initiativ samverka med samhällsorgan, organisationer och andra som berörs. En sådan fara är när personer riskerar att dras in i våldsbejak- ande extremism. Nära skolans arbete finns det aktivitetsansvar som kommunen har för ungdomar som inte genomför eller fullföljt gym- nasieskolan eller motsvarande utbildning. Ansvaret innebär att kom- munen ska hålla sig informerad om hur dessa ungdomar är syssel- satta och erbjuda berörda ungdomar lämpliga individuella åtgärder. I första hand ska åtgärderna syfta till att motivera utbildning. Egen, fri tid utan social kontroll är en tillfällesfaktor för att kun- na engageras i våldsbejakande extremism (2016). Aktivi- tetsansvaret får därför anses vara mycket viktigt för att motverka att ungdomar hamnar i fel miljö som själva utbildningen både ger mening och skapar förutsättningar för en framtid utan extremism. Kommunen stärker demokratin samt motverkar inträde och underlättar utträde Skolans samverkansansvar när barn far illa eller riskerar att fara illa finns i 29 kap. 13 § SL. Särskilda regler gäller om att till socialtjäns- ten anmäla när barn far illa eller misstänkts fara illa (14 kap. SoL). Bestämmelserna om kommunens aktivitetsansvar finns i 29 kap. 9 § SL. 7.5Underlätta utträde ur våldsbejakande extremism 7.5.1Stödja personer som vill lämna extremistmiljöer Som nämnt är engagemanget i våldsbejakande extremism ofta hänförligt till under ungdomen. Många lämnar därför miljön av egen kraft när andra intressen och krav tar över. Det kan dock finnas behov av att få hjälp och stöd att lämna miljön. Som tidigare påpekats är detta behov ofta av praktisk natur, som bostad, arbete och utbildning (2016). har ett ansvar att stödja personer att lämna destruktiva miljöer (SKL 2016). Det gäller även återvändande som deltagit i strid med extremistiska förtecken, men i dessa fall är det också en fråga för rättsväsendet när det gäller det rättsliga efterspelet av sådan brotts- lighet (SKL 2016). gav regeringen i uppdrag att förbättra stö- det till anhöriga och uppmuntra till insatser för personer som vill lämna våldsbejakande extremism (dir. 2015:86). Det ledde bland annat fram till den nationella stödtelefon som närmare behandlas i kapitel 6. Ett fungerande familjestöd har tre huvudsakliga arbetsområden: Göra anhöriga medvetna om risken att deras barn eller närstå- ende dras in våldsbejakande extremism. Bryta stigmatiseringen och tystnaden kring radikalisering och våldsbejakande extremism för att underlätta för anhöriga att be om stöd. Kommunen stärker demokratin samt motverkar inträde och underlättar utträde Tydliggöra arbets- och ansvarsfördelningen i det lokala arbetet mot våldsbejakande extremism. Frågor om vem som gör vad kan tas upp i den lokala handlingsplanen. Med anhöriga menas i första hand föräldrar och andra familjemed- lemmar och andra släktingar. Även vänner kan omfattas. Social- tjänsten kan också samverka med andra som finns i ungdomars vardag som lärare, fritidsledare eller personer i föreningar eller tros- samfund. Kommuner och Landsting (2017) har invänt att det an- hörigstöd som nämns i SoL inte tar sikte på anhöriga till personer som befinner sig i eller nära våldsbejakande miljöer (5 kap. 10 §). Anhörigstödet i SoL gäller personer som vårdar en närstående som är äldre, långvarigt sjuk eller har en funktionsnedsättning (Social- styrelsen 2016a). Stödet kan gå ut i många olika former beroende på behovet: information om den närståendes sjukdom eller funk- tionsnedsättning, avlösning, ekonomisk ersättning, hjälp i hemmet, utbildning och samtal. Samordnaren gör ingen annan bedömning än Kommuner och Landsting. Problemet är snarare vad som avses med anhörigstöd och att begreppet också använts i vid mening, som i regeringens direktiv. Det är Samordnarens erfarenhet att stora problem inte sällan uppstår i familjer i vilka något av barnen lämnat för att an- sluta sig extremistorganisationer och gå ut i väpnad strid. Det före- kommer att syskon ser upp till den personen. I vissa fall är proble- met föräldrarna som uppmuntrar barn att resa för att delta i strid. Extremistiska uppfattningar kan vara ett led i att trotsa föräldrarna (2016). Föräldrarnas auktoritet sätts på prov och det finns en risk att ytterligare personer i familjen lämnar för att följa syskonets exempel. I en sådan situation behöver familjen stöd för att inte yngre syskon ska radikaliseras, men begreppet anhörigstöd framstår som mindre väl valt. Det handlar inte om att stödja den som behöver utföra ett stöd, som en anhörig till en sjuk person. Snarare är det socialtjänstlagens regler om att direkt stödja barn och föräldrar som är aktuella. Det finns också exempel på att familjer har förskjutit familje- medlemmar som gett sig i väg för att strida med extremistgrupper. Kommunen stärker demokratin samt motverkar inträde och underlättar utträde Även en sådan situation kan skapa stora spänningar inom familjen, vid vilken bör kunna göra en insats. Stöd till anhöriga – ”family support” – är en vanlig metod inter- nationellt för att stärka föräldrar och andra (2016). Därför väljer Samordnaren att i stället för anhörigstöd använda beteck- ningen familjestöd för att åtgärderna inte ska förväxlas med social- tjänstlagens anhörigstöd. Ytterligare en dimension kan läggas till denna diskussion om stöd. Anhöriga är oftast först med att se signaler på radikalisering och har möjlighet att agera förebyggande i ett tidigt skede. Inter- nationell forskning visar att särskilt mödrar har en central roll för att motverka att barn ansluter sig till våldsbejakande extremism eller att få dem att lämna miljön för att på det sättet hålla samman familjen (2016). Mödrar har således en strategisk förebygg- ande och förhindrande roll. I en rapport från Myndigheten för ungdoms- och civilsamhälles- frågor uttalas bland annat följande (2016:30): Det finns tecken på att kvinnors familjer har ett stort inflytande när det gäller att avråda dem från att åka till . I sociala medier kan man från IS-konton läsa om personer som använder sina föräldrar som ursäkt för att inte åka till områden. Familjen kan skapa praktiska och emotionella hinder för sina barn att ansluta sig till IS, detta gäller särskilt unga tjejer. Att genom utbildning stärka och stötta föräldrarna kan vara ett sätt att motverka rekrytering. I familjestödet finns också ett säkerhetsperspektiv. Anhöriga kan medverka till att förhindra brottslighet genom att kontakta berörda myndigheter vid oro. Bortom dessa exempel med väpnad strid i bakgrunden förekom- mer också mindre uppmärksammade fall, men som också kan vara mycket allvarliga, som gäller familjemedlemmar som närmat sig eller anslutit sig till våldsbejakande extremism. Det är inte svårt att förstå att det kan skapa slitningar inom familjen och att det behövs ett psykosocialt stöd till anhöriga i kris, inte minst för att medverka till att personen lämnar miljön (jfr Herz 2016). Familjestöd tar också sikte på situationer där personer dömts till fängelse i syfte att personen ska hitta tillbaka in i samhället. Här har också Kriminalvården en viktig roll (se nedan). Sammanfattningsvis handlar familjestöd om stöd direkt till fram- för allt föräldrar och syskon för att motverka att barn ansluter sig Kommunen stärker demokratin samt motverkar inträde och underlättar utträde till våldsbejakande extremism eller att underlätta för familjemedlem- mar att lämna miljön. Särskilt mödrar har en strategisk roll att på- verka sina barn. Som tidigare nämnts är det förhållandevis vanligt med våld mellan personer inom vit makt-miljön och den autonoma miljön. De som är eller riskerar att bli gärningspersoner kan också vara brottsoffer för extremistiskt våld från motståndarsidan. har ett särskilt ansvar för brottsoffer, oavsett ålder (5 kap. 11 § SoL). På vissa håll i landet hanteras akuta situationer där personer vill lämna våldsbejakande extremism enligt samma principer som för brotts- offer (Samordnaren 2016c). En åtgärd från sida är att underlätta för en vålds- utsatt person att byta bostadsort (2016). Det finns en skyldighet för den mottagande kommunen att bistå (2 a kap. 8 § SoL). Samordnaren har erfarit att det finns ett önskemål om att i socialtjänstlagen tydliggöra att ”avhoppare” ska likställas med brottsoffer. Denna synpunkt tar inte sikte på de straffrättsliga frå- gorna utan ”avhoppare” – oavsett om de är gärningspersoner eller inte – behöver stöd. Enligt Samordnarens bedömning har social- tjänsten genom de allmänna bestämmelserna i socialtjänstlagen ett ansvar för att stödja människor från en destruktiv livsstil. Social- tjänstlagen är ett ramverk och syftet med en sådan lagstiftning är inte att reglera varje situation för att den ska kunna tillämpas. I fråga om ”avhoppare” som avtjänar straff i anstalt spelar Kriminalvården en central roll. Det gäller också den efterföljande frivården (se nedan). 7.5.4Omhändertagande av barn och unga Om en ung persons inblandning i våldsbejakande extremism innebär delaktighet i brottslig verksamhet kan vård enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård om vård av unga, LVU, bli aktuellt (2016). Den grundläggande förutsättningen är dock att den unge genom den brottsliga verksamheten utsätter sin Kommunen stärker demokratin samt motverkar inträde och underlättar utträde hälsa och utveckling för påtaglig risk att skadas. LVU kan inte ges för att tillgodose ett samhällsskydd utan insatser enligt LVU handlar om att skydda barnet (prop. 1979/89:1, s. 583). (2016) skriver att först vid en brottslighet som ger uttryck för en sådan ”bristande anpassning till samhällslivet att det kan sägas föreligga ett vård- eller behandlingsbehov” kan det bli fråga om Det är således inte tillräckligt med bagatellförseelser eller enstaka brott av mindre allvarlig art. För en ung person som löper risk för att begå brott eller be- finner sig i en farozon, kan LVU bli aktuellt på grund av att det be- döms som ”annat socialt nedbrytande beteende”. Deltagande i våldsbejakande extremism kan ses som ett sådant beteende som innebär att den unge utsätter sig för risker (2016). Med det menas ett beteende som avviker från samhällets grund- läggande normer. Det ska vara beteendet som är asocialt; det är inte nog att följderna av beteendet avviker från de grundläggande nor- merna (SOU 2015:71, s. 394). Vård kan även aktualiseras om det finns omständigheter i hem- met som gör att den unge deltar i våldsbejakande extremism, riske- rar att tvingas delta eller utsättas för hot om att delta (Social- styrelsen 2016). (2016) gör en tolkning av sina egna anvisningar (SOSFS 1997:15) och menar att det finns stöd att tillämpa LVU i situationer att en ung person riskerar att skickas utomlands för att delta i och utbildas för väpnad strid. De aktuella bestämmelserna i återfinns i 2 och 3 §§ LVU. Resor för att delta i strid eller utbildas för väpnad strid, har kriminaliserats enligt 5 b § lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terrorist- brott och annan särskilt allvarlig brottslighet. Förutsättningen är dock att resan, eller den påbörjade resan, är till ett annat land än det land där han eller hon är medborgare. Kommunen stärker demokratin samt motverkar inträde och underlättar utträde Kriminalvårdens insatser för klienter på anstalt och under frivård har stor betydelser för kommunerna. Kriminalvården ska motverka att klienter som avtjänar straff dras in våldsbejakande extremism (Kriminalvården ). Kriminalvården ska också verka för att ris- ken minskar för att klienter återfaller i brott. Därför arbetar Krimi- nalvården med utbildning för att klientnära personal ska bli med- vetna om våldsbejakande extremism. Inte minst gäller det att i den dagliga kontakten med klienter uppfatta tecken på radikalisering. Kriminalvården anlitar själavårdare från olika religioner för de intagna på anstalter. Det finns inte någon större skillnad mellan reli- gionerna utan själavårdarens uppgift är att vara behjälplig i kris- situationer som kan uppstå vid frihetsberövande. I fråga om vålds- bejakande islamistisk extremism kan därutöver tilläggas att själavård även är av betydelse eftersom att genuin kunskap och förståelse för islam och dess budskap kan utgöra ett skydd mot radikalisering. Kriminalvården (2016) bedömer att flera faktorer pekar på en ökning av antalet klienter med koppling till extremistiska grupper- ingar. Dels är det en ökande aktivitet inom vit makt-miljön och den autonoma miljön, dels är det resande till och återvändare från krigs- härdar. är det dessutom straffbart med så kallade terrorresor. Det är framför allt frivården som har kontakt med kommu- nerna, särskilt , men även med polisen och hälso- och sjukvården. Det handlar om klienters övergång mellan anstalts- vistelse och frihet eller när frivårdens övervakning upphör. Social- tjänsten ansvarar för att kommunens medlemmar får hjälp med för- sörjning och bostad (Kriminalvården ). Det är också en stor andel av Kriminalvårdens klienter som är i behov av sådan hjälp. har det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver (2 kap. 1 § SoL). För personer som lämnar anstalt kan det vara nödvändigt för att sam- verka med bland annat , och (2 kap. 6 §, 3 kap. 4 och §§). Försörjningsstöd kan ofta vara aktuellt (4 kap. SoL). Kommunen stärker demokratin samt motverkar inträde och underlättar utträde På Statens institutionsstyrelses elevhem placeras ungdomar med stöd av framför allt LVU (SiS 2016). Det finns också frivillig pla- cering med stöd av SoL. Det innebär att kontakten med kommu- nernas socialtjänst är omfattande. På elevhemmen finns också en liten andel som dömts till sluten ungdomsvård. Orsaken till placer- ing inom ramen för är kriminalitet, missbruk eller annat socialt nedbrytande beteende. Insatser för tiden efter utskrivning från elevhemmen planeras tillsammans med kommunens socialtjänst. Även elevhemmens skola har strukturerade former för överföring till nästa skola. har man vårdat ungdomar med högerextrema åsik- ter och som begått politiskt motiverade brott. Däremot har det varit mycket ovanligt med ungdomar på den extremistiska vänster- kanten. har tillkommit ungdomar med våldsbejakande islamistiskt engagemang. I något enstaka fall har det gällt personer som även deltagit i strid för Daesh eller som efter utskrivning rest för att strida. Enbart ett fåtal ungdomar på elevhemmen bedöms ha kopplingar till våldsbejakande extremism (SiS 2016). har personal på elevhem i ett fyrtiotal fall uppmärksammat att ung- domar gett uttryck för våldsbejakande extremistiska åsikter. Enligt finns en risk för negativ kam- ratpåverkan (smittorisk) när ungdomar med antisocial problematik vårdas tillsammans i en låst institutionsmiljö. Erfarenheten är att individer som bekänner sig till en våldsbejakande extremistisk ideo- logi riskerar att stärka den i låsta och slutna miljöer. Därför krävs särskilda insatser. Erfarenheterna är dock större att arbeta med högerextrema ung- domar än med personer med våldsbejakande islamistisk inriktning. Det förekommer att personalen undviker ämnet av rädsla för att inkräkta på religionsfriheten. Vidare upplevs det svårt att skilja en fördjupad religiositet från ett extremistiskt engagemang. bedömer dock att kommer fler ung- domar på elevhemmen visa intresse för eller vara engagerade i vålds- bejakande islamistisk extremism. En handlingsplan ska därför tas fram för att bättre möta ung- domar med våldsbejakande islamistisk extremism. I en utredning redovisas några inslag i handlingsplanen (SiS 2016). Kommunen stärker demokratin samt motverkar inträde och underlättar utträde skolverksamheten ska förstärkas vad avser demokrati och mänsk- liga rättigheter. Samtalsstöd behöver utvecklas för att föra struktu- rerade samtal om våldsbejakande extremism. Inom ramen för elevhemmens löpande kontakt med socialtjäns- ten informeras om ungdomar som visat intresse för våldsbejakande extremism eller har kopplingar till sådana miljöer. På det sättet finns en beredskap inom efter utskrivning. För vård av unga som på någon grund som anges i 3 § LVU behö- ver stå under särskilt noggrann tillsyn ska det finnas särskilda ung- domshem (12 § LVU). ska anvisa plats i ett sådant hem. Socialnämnen ska noga följa vården och regelbundet ta ställning till fortsatt vård inom ramen för angivna tidsperioder. I LVU finns detaljerade bestämmelser om vistelse på ungdomshem. När vård enligt LVU inte längre behövs, ska socialnämnden besluta att vården ska upphöra. Nämnden ska noga förbereda den unges återförening med den eller dem som har vårdnaden om honom eller henne. Vård som har beslutats med stöd av 2 § respek- tive 3 § LVU ska upphöra senast när den unge fyller respektive (21 §). När vården upphör kan den unge behöva fortsatt stöd av social- tjänsten. Det sker då enligt de vanliga bestämmelserna i . 7.5.7Migrationsverket och stöd till civilsamhället för asylsökande För att tiden då den enskilde befinner sig i asylprocessen kan tas tillvara och användas på ett meningsfullt sätt har regeringen ansla- git medel för att underlätta civilsamhällets arbete med att ge stöd och trygghet. För den som beviljas uppehållstillstånd ska en fram- tida etablering på arbetsmarknaden påskyndas. Regeringen förstär- ker därför tillgängliga medel för olika typer av tidiga insatser för målgruppen. Med tidiga insatser avses aktiviteter som motverkar sysslolöshet och förbättrar individens möjligheter till etablering, framför allt insatser som syftar till att stärka asylsökandes kun- Kommunen stärker demokratin samt motverkar inträde och underlättar utträde skaper i svenska, kunskaper om det svenska samhället och andra etableringsfrämjande åtgärder. Det är länsstyrelserna som ska samordna och koordinera dessa tidiga insatser för asylsökande, insatser som i hög grad kommer att beröra kommuner. 8Ytterligare reglering av kommunernas ansvar? 8.1Analys av kommunens ansvar Samordnarens bedömning: Både kommunallagen och skollagen ger stöd för det demokratistärkande arbetet mot våldsbejakande extremism. Framför allt socialtjänstlagen reglerar kommunens ansvar för att motverka att personer ansluter sig till extremism och underlätta att personer lämnar sådana miljöer. Kommuner- nas ansvar för att motverka våldsbejakande extremism kräver inte några förändringar av befintlig lagstiftning. Skälen för Samordnarens bedömning I föregående kapitel redovisades översiktligt vad kommunerna gör för att främja och stärka demokratin samt motverka att personer ansluter sig våldsbejakande extremism och underlätta utträde ur så- dana miljöer. Vidare redogjordes för författningsstödet för dessa uppgifter.