sou · H4B360 · 2016-10-05 00:00:00 — avstängts från uppdrag som tränare och att han på grund av sin familjesituation var tvungen att bo kvar på den lilla ort där han var bosatt trots att han på grund av de åtalade händelserna an- såg sig utfrusen på orten. Hovrätten för , dom i mål B 4941-11 åtalades för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning med påstående om att han vid flera olika tillfällen förmått målsäganden A att företa eller tåla sexuella handlingar, såsom vaginala och anala samlag, oralsex samt att A onanerat åt honom. var A:s klassföreståndare och på gymnasiet och var ansvarig för hennes betygssättning. Tingsrätten dömde G.W. i enlighet med åtalet för sexuellt ut- nyttjande av person i beroendeställning till fängelse . Hovrätten fastställde tingsrättens dom. Det sexuella umgänge som hovrätten fann styrkt var två vaginala samlag och två anala samlag. Dessutom var det bevisat att det vid åtminstone några tillfällen före- kommit orala samlag och att A onanerat åt G.W. Hovrätten för Nedre , dom i mål B 1152-11 T.V. åtalades för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning med påståendet att han hade förmått målsäganden A att tåla sexu- ella handlingar bestående i dels vaginala samlag och dels att T.V. hade smekt A och slickat henne på brösten och slidan. Av utred- ningen framkom att T.V. hade befunnit sig i en faderlig ställning i förhållande till A. Tingsrätten dömde T.V. till fängelse . Vid bedömningen togs hänsyn till T.V:s ålder samt att det gått från det att åtal väcktes till dess lagföring kom att ske. Hovrätten ändrade tings- rättens dom på så sätt att fängelsestraffets längd bestämdes . Ändringen berodde på att hovrätten inte ansåg det bevi- sat att T.V. hade genomfört vaginala samlag med A och inte heller att han hade gjort sig skyldig till sexuella handlingar i större om- fattning än vad han erkänt. Hovrätten ansåg det därför endast ut- rett att T.V. hade smekt målsägandens underliv och bröst vid upp- repade tillfällen. Vid påföljdsbestämningen togs dock inte någon hänsyn vare sig till T.V:s ålder eller till tiden mellan brott och lag- föring. Hovrätten för Nedre , dom i mål B 761-12 åtalades för två fall av sexuellt utnyttjande av person i bero- endeställning med påstående att han hade förmått målsäganden A att tåla en sexuell handling genom att allvarligt missbruka att hon befunnit sig i beroendeställning till honom. Vid det första tillfället bestod den sexuella handlingen i att M.W. fört in fingrar i A:s underliv. Vid det andra tillfället genomförde M.W. ett samlag med A. Av utredningen framkom att T.W. var taxichaufför och att han vid upprepade tillfällen utfört färdtjänstuppdrag för A genom att transportera henne mellan hemmet och den dagliga verksamheten. A hade Downs syndrom. började köra A och skjutsade henne till . Taxiresan mellan A:s hem och dagligverksamheten tog omkring . Tingsrätten bedömde gärningarna som brott av normalgraden med ett samlat straffvärde uppgående till fängelse och . Hovrätten ändrade tingsrättens dom på så sätt att fäng- elsestraffets längd bestämdes . Det samlade straff- värdet bedömdes uppgå till fängelse , men det beakta- des att T.W. hade försatts i personlig konkurs som en följd av det inträffade och att han gått miste om sin försörjning. Hovrätten för , dom i mål B 3429-12 J.S. åtalades för två fall av sexuellt utnyttjande av person i bero- endeställning. I det första fallet påstods J.S. under en pågående gynekologisk undersökning ha dragit fingrarna fram och tillbaka i målsäganden A:s slida ett flertal gånger. I det andra fallet drog han på samma sätt fingrarna fram och tillbaka i målsägande B:s slida sam- tidigt som han informerade henne om att det var en metod för sexuell stimulans som han läst om i kvällspressen. Av utredningen framkom bl.a. att de sexuella handlingarna utfördes vid A:s respek- tive B:s första besök hos J.S. Tingsrätten dömde J.S. för sexuellt ofredande. Hovrätten änd- rade domen och dömde i stället för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning. Straffvärdet för den samlade brottsligheten be- dömdes till fängelse . , dom i mål B 9612-12 åtalades för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning med påstående om att han vid en läkarundersökning hade stuckit in fingrar i målsäganden A:s anal och vagina, smekt områdena kring könsorganet och masserat hennes bröst. Av utredningen framkom bl.a. att K.S. var överläkare inom psykiatri och att A hade sökt hjälp för bulimi. Tingsrätten dömde K.S. Hovrätten sänkte straffet till fängelse varvid hänsyn hade tagits till att K.S. skulle mista sin läkarlegitimation om han fälldes för brottet. Hovrätten för Nedre , dom i mål B 1203-12 åtalades för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning gentemot tre olika målsägande; A, B och C. T.L. hade varit måls- ägandenas behandlande terapeut. Åklagaren påstod att T.L. för respektive målsägande förmådde var och en av dem att företa och tåla sexuella handlingar bestående i att han bl.a. kysst målsägandena, smekt utanpå och innanför deras kläder, tagit A:s hand och förmått henne att ta på hans nakna kropp och kön. Han påstods även ha förmått B att ta på hans kön samt haft samlag med C eller i vart fall ha försökt ha samlag med henne. Tingsrätten dömde T.L. för brotten och bedömde gärningarnas gemensamma straffvärde uppgå till fängelse . Hov- rätten ogillade åtalet på grund av att T.L. inte ansågs ha allvarligt missbrukat kvinnornas beroendeställning. Hovrätten för Nedre , dom i mål B 143-13 åtalades för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning, grovt brott. Av utredingen framkom att K.L., som var i 40-års- åldern, var målsäganden tränare när denne var . De sexuella handlingar som omfattades av åtalet var ett flertal orala och två anala samlag samt att K.L. penetrerat A:s anus med sina fingrar samt vid upprepade tillfällen onanerat åt A. De sexuella handlingarna pågick under åtminstone åtta månaders tid i samband med träning och tävling. Tingsrätten bedömde gärningen som grov och bestämde påfölj- den till fängelse och . Hovrätten ändrade domen på så sätt att påföljden bestämdes till fängelse , varvid det beaktades att förhållandevis förflutit sedan gärnings- tillfället (). Gärningen bedömdes som grov och det sam- lade straffvärdet ansågs uppgå till fängelse . Hovrätten beak- tade särskilt att det hade varit stor skillnad i ålder och mognad mellan K.L. Som försvårande omständighet framhölls också att det inte hade varit fråga om en ömsesidig kärleksrelation. De sexuella handlingarna hade uteslutande skett på K.L:s initiativ och vid upprepade tillfällen. Tillvägagångssättet framstod dessutom i flera avseenden som utstuderat och överlagt, bl.a. att K.L. inledde övergreppet med att ge A idrottsmassage och fick därefter successivt gärningarna att framstå som normala. , dom i mål B 4230-14 åtalades för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning med påstående om att han hade förmått måls- äganden A att tåla sexuella handlingar genom att allvarligt miss- bruka att hon befunnit sig i en beroendeställning till honom. Av utredningen framkom att P.V. var vårdare vid Säters sjukhus där A var intagen för psykiska besvär och suicidförsök. förekom sexuella handlingar, bl.a. orala samlag, mellan P.V. och A på avdelningen. Tingsrätten ogillade åtalet på grund av att P.V. inte ansågs ha all- varligt missbrukat den beroendeställning som A befann sig i. Hov- rätten fastställde tingsrättens dom. I hovrätten var två ledamöter skiljaktiga och ville döma P.V. De bedömde straffvärdet till fängelse . dom i mål B 3157-13 åtalades för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning med påstående att han hade förmått målsäganden A till samlag och andra sexuella handlingar. Av utredningen framkom att M.J. arbe- tade som undersköterska inom psykiatrin och att han var kontaktperson för A. De sexuella handlingarna hade skett under två efter varandra följande dagar. Tingsrätten dömde M.J. för brottet och bedömde att straff- värdet uppgick till fängelse . Påföljden bestämdes till fängelse med anledning av att M.J. blev av med sin anställning som en följd av domen. Hovrätten ändrade tingsrättens dom endast på så sätt att fängelsestraffets längd bestämdes . Även då hade beaktats att M.J. miste sin anställning. Straff- värdet bedömdes vara fängelse . , dom i mål B 1061-15 åtalades för våldtäkt mot barn, sexuellt ofredande och grovt sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning. De gärningar som åtalet avsåg påstods ha ägt rum såväl före som efter det att målsäganden A hade fyllt och fram till dess hon fyllde . Av utredningen framkom bl.a. att M.K. var gift med A:s mamma. A ansågs fram till den tidpunkt då hon fyllde ha stått under M.K:s fostran. Tingsrätten fann det styrkt att M.K. hade haft samlag med A vid i vart fall fem tillfällen –(då målsäganden fyllde ). Även sexuellt ofredande ansågs styrkt medan åtalet ogillades i övrigt. Tingsrätten rubricerade gärningen som sexuellt utnyttjande av person i bero- endeställning. Straffvärdet bedömdes vara fängelse , varav dömdes ut sedan tingsrätten hade tagit hänsyn till att M.K. riskerade att mista sin anställning till följd av brotten. Hovrätten fastställde domen. , dom i mål B 5324-15 Delar av domen är sekretessbelagd så det är bl.a. inte möjligt att ut- läsa vilken typ av relation som förelegat mellan C.N.N. (kvinna) och målsäganden A (man). De sexuella handlingar som befanns styrkta var att C.N.N. hade legat naken tillsammans med A, smekt A på kroppen och penisen, lagt sig på A:s kropp och rört sig vid ett till- fälle . Av utredningen framkom att C.N.N. hade en mental funktionsnedsättning. Tingsrätten dömde C.N.N. för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning. Straffvärdet bedömdes vara några månaders fäng- else. Hovrätten bedömde gärningen som sexuellt ofredande på grund av att det inte var styrkt att A hade befunnit sig i en beroendeställ- ning. I detta avsnitt finns ytterligare några rättsfall som vi av olika skäl funnit vara av intresse för kommitténs slutsatser. , dom i mål B 2517-15 – Bedömningen av särskilt utsatt situation åtalades för grov våldtäkt, alternativt köp av sexuell handling av barn, grov misshandel och sexuellt ofredande (åtalspunkterna 1–5). I gärningspåståendet angavs bl.a. att han genom våld tvingat måls- äganden A till oralt, analt och vaginalt samlag samt att han otillbör- ligt utnyttjat att A befann sig i en särskilt utsatt situation. Det framgick i huvudsak följande av utredningen. och A, som var , hade fått kontakt via ett chattforum. De träffades därefter vid fyra tillfällen före den aktuella händelsen varvid A.B. köpte sexuella handlingar av A. för den åtalade gärningen hade de det sexuella umgänge som åklagaren angett. utdelade då slag med tillhygge mot A, satte fast klämmor på hennes bröst och i underlivet, tryckte en toalettborste mot hennes underliv, tog stryptag på A samt förned- rade henne genom att spotta och kissa på henne. En del av hand- lingarna ägde rum när A var bunden till händer och fötter. gjorde gällande att A hade samtyckt till hans agerande. Han hävdade också att han inte otillbörligt hade utnyttjat att A be- fann sig i en särskilt utsatt situation. I vart fall hade han inte insett detta. Tingsrätten dömde A.B. för köp av sexuell handling av barn, men ogillade åtalet i övrigt. Efter överklagande ändrade hovrätten tingsrättens dom i skuldfrågan endast på så sätt att A.B. även döm- des för misshandel. Hovrätten konstaterade att A hade samtyckt till att delta i de sexuella handlingarna och till att utsättas för våld. Hon hade där- med inte tvingats till de sexuella handlingarna. Enligt hovrättens bedömning hade A inte befunnit sig i en särskilt utsatt situation. A hade ett dåligt psykiskt mående som gav upphov till ett själv- skadebeteende. Det var emellertid inte klarlagt att det hade före- legat ett entydigt och direkt orsakssamband mellan A:s psykiska mående och det förhållandet att hon hade haft samlag med A.B. Något som talade mot ett sådant samband var att samlagen skett mot betalning. Dessutom var A:s självskadebeteende inriktat på att bereda henne själv smärta. Inte heller det förhållandet att A endast var var något som sett för sig innebar att hon kunde anses ha befunnit sig i en särskilt utsatt situation. Åklagaren hade inte visat att A hade varit kraftigt berusad under händelsen. Vidare hade det inte framkommit att A skulle ha motsatt sig att vara bun- den under en del av händelseförloppet eller att detta moment kom- mit som en överraskning för henne. Av den film som hade visats i hovrätten framgick inte heller att hon i något skede bett A.B. att lösgöra henne från repet. – Hovrätten redovisade även sin syn på frågan huruvida A.B, för det fall hovrätten i stället skulle ha kom- mit fram till att A befunnit sig i en särskilt utsatt situation, skulle haft uppsåt till detta förhållande. Vid den bedömningen beaktade hovrätten att A.B. även tidigare hade köpt sexuella handlingar av A. Även bestod de sexuella hand- lingarna av såväl orala som anala och vaginala samlag. De tidigare samlagen genomfördes under liknande förhållanden som den aktu- ella gärningen. Mot den bakgrunden ansåg hovrätten att det var svårt för A.B. att inse att A nu befann sig i en särskilt utsatt situation. , dom i mål B 11137-15 – Åtal för underlåtenhet att anmäla brott I ett mål yrkade åklagaren inledningsvis att sex män skulle dömas för grov våldtäkt. Åklagaren valde sedermera att lägga ned åtalet för fem av dem på grund av bristande bevisning. Dessa fem åtalades i stället för underlåtenhet att avslöja grov våldtäkt. Tingsrätten dömde i enlighet med åtalet en person för grov våldtäkt och övriga fem tilltalade för underlåtenhet att avslöja grov våldtäkt. Efter överklagande från de tilltalade ändrade hovrätten domen endast på så sätt att fängelsestraffet sänktes till åtta måna- der för dem som dömts för underlåtenhetsbrottet. I hovrätten invände de som dömts för underlåtenhetsbrottet att en skylighet att anmäla brottet skulle strida mot förbudet att inte behöva belasta sig själv, som framgår av bl.a. artikel 6.1 i Euro- peiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, om man har varit misstänkt för det brott som underlåtenheten avser. Hovrätten ansåg att så inte var fallet eftersom frikännande domar som vunnit laga kraft hade meddelats mot de tilltalade. Hovrätten påpekade även att bestämmel- sen i 23 kap. 6 § är avsedd att vara en reservbestäm- melse i fall där någon som misstänks för brott eller medverkan där- till inte kan överbevisas om mera än att på förhand ha känt till brottet. – När det gäller påföljden bedömde hovrätten att under- låtenhet att avslöja grov våldtäkt är ett brott av sådan art att påfölj- den bör bestämmas till fängelse. Hovrättens dom har överklagats till som ännu inte har fattat beslut angående prövningstillstånd. , dom i mål B 403-16 – Mindre allvarlig våldtäkt att överraska en person som kissar med en sexuell handling? åtalades för våldtäkt bestående i att han med våld tvingat målsäganden A att tåla en sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar var jämförlig med samlag. Tingsrätten dömde G.R.A. Det var enligt tingsrätten bevisat att G.R.A. hållit fast A bakifrån och fört upp minst ett finger i hennes vagina när hon suttit på huk efter att ha kissat. dömdes som mindre grovt med hänsyn till att händelseförloppet varit mycket kortvarigt och att G.R.A. tagit bort sitt finger omedel- bart efter att A skrikit. Tingsrätten bestämde påföljden, som även omfattade ringa narkotikabrott, till fängelse . Efter överklagande från åklagaren och G.R.A. fastställde hov- rätten tingsrättens dom. Riksåklagaren har överklagat hovrättens dom till Högsta dom- stolen som ännu inte har fattat beslut angående prövningstillstånd. , dom i mål B 3382-15 – Kan man lämna giltigt samtycke till sexuellt umgänge vid sömn? åtalades för våldtäkt med påstående om att han genomfört en sexuell handling som var jämförlig med samlag med målsäganden A varvid han otillbörligt utnyttjat att hon på grund av sömn och be- rusning befann sig i en särskilt utsatt situation. hävdade att A tidigare lämnat sitt samtycke till fortsatt sexuell aktivitet i situationer där hon till följd av berusning och trötthet somnar vid deras sexuella samvaro. Tingsrätten dömde B.K. Efter överklagande fast- ställde hovrätten tingsrättens dom. Hovrätten kom till slutsatsen att ett samtycke av det slag som gjorts gällande i målet inte är rättsligt relevant och anförde därvid följande. Även om den person som lämnat sitt samtycke gjort det frivilligt och allvarligt menat måste den rättsliga betydelsen av ett sådant samtycke ifrågasättas. Detta med hänsyn till dels att ett giltigt samtycke måste finnas under hela den tid som handlingen pågår, dels att ett generellt samtycke inte kan anses ha lämnats med full insikt om relevanta förhållanden. Ett giltigt samtycke ska när som helst kunna återkallas genom att den utsatte säger ifrån. För att ett samtyckes räckvidd och bestånd ska ha någon verklig innebörd bör det krävas att den som samtycker har möjlighet att återta sitt sam- tycke. Hovrättens dom har överklagats till som ännu inte har fattat beslut angående prövningstillstånd.6 6 Se även nedan, dom i mål B 4019-16. Hovrätten över och , dom i mål B 362-16 – Fråga om samtyckets räckvidd samt bedömning av oaktsamhet åtalades för misshandel och vållande till annans död, grovt brott. Enligt gärningspåståendet hade A.S. i samband med utövande av s.k. strypsex uppsåtligen tillfogat målsäganden A smärta och kropps- skada samt försatt henne i vanmakt (medvetslöshet). Det gjordes även gällande att A.S. av oaktsamhet orsakat A:s död genom stryp- ningen. Av utredningen framgick bl.a. följande. och A, som vid tillfället var , hade träffats före den aktuella händelsen. De var intresserade av varandra och hade bestämt att spendera en helg tillsammans. De drack en bety- dande mängd alkohol och hade sedan samlag. uppmanade A honom under samlaget att ta ett strupgrepp på henne. Efter att samlaget var avslutat upptäckte A.S. att A var liv- lös. hade de även haft sex med liknande inslag på A:s initiativ. invände att det funnits ett ansvarsbefriande samtycke vad avser orsakandet av smärta, skador och medvetslöshet. Vidare menade han att han inte haft anledning att ta risken för att A skulle kunna dö i beaktande. Tingsrätten dömde A.S. för vållande till annans död, grovt brott, men ogillade åtalet för misshandel. Efter överklagande till hovrätten dömdes han även för misshandel. Hovrätten anslöt sig till tingsrättens bedömning i fråga om sam- tycke förelegat för gärningen. Enligt tingsrättens bedömning hade samtycket lämnats frivilligt. Genom utredningen stod det klart att A var kapabel att förstå innebörden av sitt samtycke. och A. hade dock aldrig diskuterat var gränserna skulle gå vid utövande av strypsex. Det innebar att A.S. inte hade fått någon muntlig bekräf- telse från A att hon ville bli utsatt för mer ihållande smärta, skador, medvetslöshet och självfallet inte heller dödsfall. Vid den typ av handling där den utsatta personen snabbt kan bli skadad och tappa medvetandet ansåg domstolen att det var tveksamt att utgå från att det fanns ett tyst samtycke så länge den utsatta personen inte aktivt protesterar eller på annat sätt markerar att handlingen nått en gräns för vad personen faktiskt samtycker till. Det fanns ingenting i utred- ningen som talar för att A velat drabbas av mer ihållande smärta, skador eller medvetslöshet i samband med strypsex. Sammantaget ansåg tingsrätten därför att det var oklart hur långt A:s samtycke hade sträckt sig. Oavsett vad A hade samtyckt till menade domstolen att ett samtycke inte med ansvarsbefriande verkan kunde sträcka sig så långt som till medvetslöshet och dödsfall. I fråga om A.S. utfört gärningarna uppsåtligen eller av oaktsam- het förde hovrätten följande resonemang. Det var bevisat att A.S. hade likgiltighetsuppsåt till att orsaka A smärta, skador och medvets- löshet. måste ha insett att ett strupgrepp av det slag han tagit under samlaget kunde leda till sådana effekter. Någon diskussion mellan A.S. och A om gränserna för strypsexet eller hur A skulle ge till känna när det var nog hade inte förekommit. Båda parter var mycket påverkade av alkohol, vilket har effekt på såväl omdöme som reaktionsförmåga. egna uppgifter framgick att han under samlaget inte tittade på A. Han tittade i stället åt sidan. Han förvissade sig därmed inte på något sätt om huruvida han skadade A eller inte. uppgav att han ansåg att det var upp till A att mar- kera när han skulle sluta, som han inte närmare kunde redogöra för vilka möjligheter A, som kroppsligt var en liten och späd person, hade att ge uttryck för detta. höll greppet om A:s hals under en inte obetydlig tid och släppte först sedan han hade fått utlösning. Hovrättens dom har överklagats till som ännu inte har fattat beslut angående prövningstillstånd. , dom i mål B 4019-16 – Kan man lämna giltigt samtycke till sexuellt umgänge vid sömn? åtalades för två fall av våldtäkt bestående i att han med måls- äganden A hade genomfört sexuella handlingar som med hänsyn till kränkningens allvar var jämförliga med samlag genom att otillbör- ligt utnyttja att hon på grund av sömn befann sig i en särskilt utsatt situation (åtalspunkterna 1 och 2). Av utredningen framgick att P.T. och A hade varit överens om att de fick väcka varandra genom sexuella handlingar. De hade dock aldrig diskuterat vilka sexuella handlingar som kunde godtas i syfte att väcka den andra personen. Tingsrätten dömde P.T. endast för våldtäkt enligt åtalspunkt 1. Efter överklagande till hovrätten dömdes P.T. även för våldtäkt en- ligt åtalspunkt 2. Hovrätten anförde att ett på förhand lämnat medgivande som utgångspunkt måste anses vara ett uttryck för en vuxen individs sexuella självbestämmanderätt. Den som använder sig av ett sådant medgivande och utför en sexuell handling på en sovande person bör som regel inte anses ha handlat otillbörligt och personen gör sig därmed inte skyldig till brott. Detta förutsätter dock att den sexuella handlingen och agerandet i övrigt håller sig inom de ramar som gäller för medgivandet. I det aktuella målet menade hovrätten att det var utrett att A inte hade samtyckt till de sexuella handling- arna och att P.T:s uppsåt omfattade avsaknaden av samtycke. 6 kap. Om sexualbrott 1 § Den som genom misshandel eller annars med våld eller genom hot om brottslig gärning tvingar en person till samlag eller till att företa eller tåla en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag, döms för våldtäkt till fängelse i lägst två och högst . Detsamma gäller den som med en person genomför ett samlag eller en sexuell handling som enligt första stycket är jämförlig med samlag genom att otillbörligt utnyttja att personen på grund av medvetslöshet, sömn, allvarlig rädsla, berusning eller annan drog- påverkan, sjukdom, kroppsskada eller psykisk störning eller annars med hänsyn till omständigheterna befinner sig i en särskilt utsatt situation. Är ett brott som avses i första eller andra stycket med hänsyn till omständigheterna vid brottet att anse som mindre grovt, döms för våldtäkt till fängelse i högst . Är brott som avses i första eller andra stycket att anse som grovt, döms för grov våldtäkt till fängelse i lägst fyra och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas, om våldet eller hotet varit av särskilt allvarlig art eller om fler än en för- gripit sig på offret eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. 2 § Den som, i annat fall än som avses i 1 § första stycket, genom olaga tvång förmår en person att företa eller tåla en sexuell hand- ling, döms för sexuellt tvång till fängelse i högst . Detsamma gäller den som genomför en annan sexuell handling än som avses i 1 § andra stycket med en person under de förutsätt- ningar i övrigt som anges där.