sou · H3B321 · 2016-01-01 00:00:00 — För skador och förgiftningar handlar det nästan om en halvering av bifallsfrekvensen från strax 2005, till 2013. Bifallsfrekven- sen är oftast högre hos män än för kvinnor, undantaget är skador och förgiftningar där kvinnor har en högre bifallsfrekvens än män. Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.50 Beviljandegrader för kvinnor och män efter diagnostyp, 2005 och 2013, procent Arbetslöshetens sammansättning och struktur påverkar direkt och indirekt förutsättningarna för bl.a. socialförsäkringarnas funkt- ionssätt. Som påpekats av långtidsutredningar, Arbetsförmedlingen samt åtskilliga experter och forskare har arbetslöshetens sammansättning och struktur förändrats avsevärt . Sedan 1990-talskrisen har den genomsnittliga arbetslöshetsnivån i höjts påtagligt och försämrats relativt exempelvis de övriga nordiska länderna. Arbetslöshetsriskerna har blivit mer ojämnt fördelade och arbetslösheten bland ungdomar har ökat, också jämfört med övriga . Andelen långtidsarbetslösa (mer än ) har ökat trendmässigt. Den s.k. jämviktsarbetslösheten steg kraftigt under 1990-talskrisen och har inte återgått till den tidigare nivån.72 Arbetsförmedlingens analyser visar att arbetslöshetens samman- sättning har förändrats kraftigt . 72SOU 2008:105, SOU 2011:11. (2012). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv arbetssökande med en förhållandevis svag ställning på arbetsmark- naden – personer med kortare utbildning, utrikes födda, äldre och personer med en arbetsmarknadsrelaterad funktionsnedsättning – har ökat kraftigt. Bara har antalet personer som tillhör dessa grupper nästintill fördubblats och utgör numera majoriteten av dem som är inskrivna vid Arbetsförmedlingen.73 I detta avsnitt redogörs kortfattat för hur arbetslösheten utvecklats för olika grupper. Avsnittet bygger bl.a. på den rapport som Socialdemokraternas publice- rade i mars 2014.74 3.8.1Arbetslöshetens utveckling över tid pendlade arbetslös- heten bland kvinnor och män mellan (diagram 3.51). var arbetslösheten något högre bland kvinnor än bland män, vilket förmodligen hänger samman med att kvinnornas arbetskraftsutbud ökade kraftigt under 1970- och 1980- talen. I samband med 1990-talskrisen ökade männens arbetslöshet betydligt mer än kvinnornas men har köns- skillnaderna planat ut. I samband med finanskrisen och ökade arbetslös- heten med som sysselsättnings- graden föll med . Arbetskraftsdeltagandet påverkades endast marginellt. inleddes en period med relativt stabil ökning av såväl arbetskraftsdeltagande som sysselsättning. var arbetskraftsdeltagandet högre än vad det var före finanskrisen och sysselsättningsgraden hade nått ungefär samma nivå som före krisen. Arbetslösheten däremot har minskat i långsam takt och var högre än nivån före finans- krisen. 73Arbetsförmedlingen (2014b). 74Holmlund, B, , E, , M och , R (2014). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.51 Arbetslöshet 16 efter kön 1970 2013, procent Källa: SCB, . 3.8.2Långtidsarbetslöshet och arbetslöshetsperiodernas längd har i internationell jämförelse låg andel långtidsarbetslös- het. En vanlig definition av långtidsarbetslöshet är andelen arbets- lösa med minst ett halvårs arbetslöshet (27 + veckor). Långtids- arbetslösheten har minskat trendmässigt , men trenden bröts i samband med finanskrisen /2009 (diagram 3.52). Långtidsarbetslösheten är mer utbredd bland män än bland kvinnor. Andelen arbetslösa med minst tolv månaders arbetslöshet var 2012 lägre i än i de flesta andra . Samma mönster gäller genomsnittliga arbetslöshetstider (tid i pågående arbetslöshetsperioder) som ökat med för både kvinnor och män, men är längre för män. Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.52 Långtidsarbetslöshet (andel arbetslösa 27+veckor) efter kön 1987 2013, procent Källa: SCB, . Diagram 3.53 Genomsnittliga arbetslöshetstider 16 efter kön 1987 2013, veckor Källa: SCB, . Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv 3.8.3Arbetslösheten inom olika delgrupper Utvecklingen för kvinnor och män Deltidsarbetslöshet är betydligt vanligare bland kvinnor än bland män. Deltidsarbetslösheten tycks inte heller vara konjunkturbero- ende på samma sätt som heltidsarbetslösheten. Bland kvinnor har andelen deltidsarbetslösa legat på av arbets- kraften, medan män legat på drygt två procent.75 Deltidsarbetets totala omfattning är naturligtvis betydligt större än deltidsarbets- lösheten. I genomsnitt cirka en miljon personer deltidsarbetade –2009 medan den genomsnittliga deltids- arbetslösheten var drygt 200 000 personer. Trots att de undersysselsatta uppger att de både kan och vill arbeta mer, är det en minoritet av dem som aktivt söker arbete. Bland kvinnor söker cirka en tredjedel av de undersysselsatta efter arbete, att jämföra med ungefär hälften av männen. En stor majo- ritet bland de undersysselsatta vill arbeta fler timmar hos nuvarande arbetsgivare. En stor grupp av dem som är arbetslösa är personer som studerar på heltid och söker arbete. var av de arbetslösa (16–) heltidsstuderande. Bland arbetslösa ungdomar är nästan hälften studerande. I denna grupp ingår emellertid ungdomar i gymnasieskolan. Övriga grupper är högskolestud- erande samt personer som deltar i vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder inom Arbetsförmedlingen. ökade antalet heltidsstuderande arbets- lösa i gruppen 16–från ca 45 000 till 130 000. Ökningen motsvarar en procent respektive av arbetskraften. Ökningen kan i viss mån förklaras av att långtidsarbetslösheten ökat, vilket i sin tur har inneburit att allt fler deltar i jobb- och utvecklingsgarantin och därmed klassificeras som heltidsstuderande i AKU.76 75Långtidsutredningen (2011b). 76LO (2014). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.54 Arbetslöshet, arbetslöshet exklusive studerande samt arbetslösa som studerar, procent av arbetskraften 2013, procent Källa: SCB, . Arbetslösheten skiljer sig markant mellan unga och äldre. Arbets- lösheten är lägst för 45–54-åringar och högst för 16–24-åringar. har de relativa skillnaderna mellan åldersgruppernas arbetslöshet inte ändrats särskilt mycket. För den äldsta åldersgruppen, 55–, har arbetslösheten minskat . Ungdomar har betydligt kortare arbetslöshetstider än äldre. Den genomsnittliga arbetslöshetstiden för pågående arbetslöshets- perioder mellan åren 2007–2013 var för 25–54-åringar och för 55–64-åringar. Att unga har kortare arbetslös- hetsperioder beror dock förmodligen i hög grad på att ungdomar i stor utsträckning avslutar sina arbetslöshetsperioder genom att lämna arbetskraften. Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Jämfört med andra har en hög ungdoms- arbetslöshet. var arbetslösheten bland 15–24-åringar 24 pro- cent i och OECD-genomsnittet 16 procent.77 Diagram 3.55 Arbetslöshet bland ungdomar och äldre 1987 2013, procent Källa: SCB, . Arbetslösheten är betydligt högre bland utrikes födda än inrikes födda. har arbetslösheten i åldern 16–legat kring bland utrikes födda mot bland inrikes födda. Det finns emellertid stora skillnader i andel arbetslöshet mellan olika grupper av utrikes födda beroende på varifrån man kommer och beroende på skälet för invandring. Arbetslösheten bland utrikes födda ungdomar har stigit trend- mässigt och överstigit . För inrikes födda ungdomar har arbetslösheten legat omkring fem procent- enheter lägre. Även långtidsarbetslösheten är högre bland utrikes födda jämfört med inrikes födda.78 77OECD (2013). 78Aldén, L och Hammarstedt, M (2014). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.56 Arbetslöshet bland inrikes och utrikes födda 2013 16 , procent Källa: SCB, . Att högre utbildning innebär i genomsnitt högre sysselsättning och lägre arbetslöshet är allmänt känt. Arbetslösheten bland personer med lägre utbildning har ökat trendmässigt . Bland personer inskrivna på Arbetsförmedlingen har antalet per- soner med förgymnasial utbildning ökat kontinuerligt och utgör av samtliga inskrivna arbetslösa.79 79Arbetsförmedlingen (2013b). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.57 Arbetslöshet efter utbildningsnivå 2011 25 , procent Källa: SCB, . Täckningsgraden anger hur stor andel av de inskrivna vid som får ersättning från antingen arbetslöshets- försäkringen eller aktivitetsstödet. Täckningsgraden för arbetslös- hetsersättningen har sjunkit från 2002 till ca 50 pro- cent 2014. Förändringarna inom arbetsmarknadspolitiken, bland annat med införandet av garantierna, har medfört att en stor del av de arbets- lösa numera finns i program med aktivitetsstöd. Delvis kompenseras den minskade täckningsgraden i arbetslöshetsförsäkringen med att fler i stället får program med aktivitetsstöd. Täckningsgraden i aktivitetsstödet har legat mellan 80–90 pro- cent –2014. En nedgång från inträffade kring 2006/2007. En förklaring till detta är att Arbetsförmedlingen då började arbeta med personer som var sjuk- skrivna och hade rehabiliteringspenning. Täckningsgraden har sjunkit från 2002 till 2014. Totalt sett har täckningsgraden vid arbetslöshet sjunkit från omkring 80 pro- Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv cent åren 2002–2014. Täckningsgraden har framför allt minskat –2011. har täckningsgraden återigen börjat öka.80 Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) och konstaterade 2009 i en gemensam rapport att andelen som har arbetslöshetsersättning har minskat i alla observerade del- grupper av arbetssökande/arbetslösa. Minskningen är emellertid störst och andelen som har ersättning lägst bland unga arbets- sökande och bland arbetssökande med födelseland utanför Norden.81 Arbetsförmedlingen har i en fördjupad analys visat att täcknings- graden för öppet arbetslösa minskar generellt. Detta kompenseras emellertid till viss del av en övergång till program med aktivitets- stöd. Hur mycket som kompenseras varierar mellan olika grupper. För personer i åldersgruppen 20–har täckningsgraden bland öppet arbetslösa minskat påtagligt, vilket sammanfaller med att studerandevillkoret togs bort. För denna grupp har nedgången i täckningsgraden för öppet arbetslösa dock kompenserats nära nog fullt ut av en ökning av deltagande i program med aktivitetsstöd. Detta gäller för både män och kvinnor, samt oberoende om man är född i eller utomlands. För personer som är eller äldre och är födda i har inte täckningsgraden för öppet arbetslösa sjunkit i samma utsträck- ning som för hela gruppen arbetssökande. Minskningen kompens- eras till viss del av deltagande i program men inte i samma utsträck- ning som för den yngre åldersgruppen. Utrikes födda som är eller äldre avviker markant från det generella mönstret. För dem har täckningsgraden bland öppet arbetslösa och täckningsgraden bland dem i öppen arbetslöshet eller program med aktivitetsstöd minskat avsevärt. Täcknings- graden för dem i program med aktivitetsstöd är emellertid i nivå med övriga grupper.82 Det finns flera förklaringar till att arbetslöshetsersättningens täckningsgrad sjunker. En förklaring är regeländringarna i arbets- löshetsförsäkringen. upphörde studerandevillkoret, som innebar att en sökande som avslutat en heltidsutbildning kunde 80Arbetsförmedlingen (2014b). 81IAF (2009b). 82Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2012a). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv vara berättigad till grundersättning i arbetslöshetsförsäkringen efter en ramtid . skärptes arbetsvillkoret, från 70 timmars arbete . Dessutom upphörde möjligheten att förlänga en ersättningsperiod och att få arbetslös- hetsersättning mellan studieterminer . En annan förklaring är förändringarna i de arbetsmarknads- politiska programmen. Införandet av jobbgarantin för unga och jobb- och utvecklingsgarantin medförde en förändrad anvis- ningspolicy till arbetsmarknadspolitiska program, eftersom anvis- ningar i huvudsak skulle göras inom ramen för dessa garantier. Möj- ligheten att erbjuda arbetsmarknadsprogram för dem som saknar arbetslöshetsersättning utan att tillhöra dessa målgrupper har där- med minskat. För sådana sökande innebär detta en längre väntetid än tidigare för att kunna anvisas ett program. Den arbetsmarknads- politiska programverksamheten har i stället i ökande omfattning kommit att utgöra en förlängning av den inkomsttrygghet som arbetslöshetsförsäkringen utgör. En tredje förklaring ligger i sammansättningen av de arbets- sökande. Det finns flera tecken på att arbetskraftens och de arbets- lösas sammansättning har förändrats , vilket bidragit till en sämre matchningseffektivitet. En del av detta beror sannolikt på att en större andel än normalt bland de nytillkomna i arbetskraften inte har de kvalifikationer som företagen efter- frågar. Dessutom har den utdragna lågkonjunkturen bidragit till en ökad långtidsarbetslöshet och företagens intresse av att anställa personer som inte har haft ett arbete på länge är relativt lågt.83 Nytillträdande på arbetsmarknaden har också kommit att utgöra en ökande andel av de arbetssökande. Av de nytillträdande utgör ungdomar och utrikesfödda en stor del. Dessa grupper har inte samma möjlighet som andra arbetssökande att etablera sig på arbets- marknaden, varför de i mindre utsträckning uppfyller villkoren för ersättning.84 Medan ungdomar till stor del fångas upp i jobb- garantin för unga pekar analyserna på att utrikes födda kan ha påverkats i högre grad av att inträdet i program med aktivitetsstöd har fördröjts. En del av de utrikes födda torde dock delta i etableringsinsatser. Gruppens andel av dem som är inskrivna vid 83Konjunkturinstitutet(2013). 84IAF (2009b). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Arbetsförmedlingen som öppet arbetslösa eller som deltagare i program med aktivitetsstöd har ökat kontinuerligt sedan 2004.85 Däremot har minskningen av antalet medlemmar i arbetslös- hetskassorna ingen direkt betydelse för andelen arbetssökande som har arbetslöshetsersättning. Minskning har endast betydelse för vilken typ av ersättning dessa sökande får, dvs. grundersättning eller inkomstrelaterad ersättning.86 Den generella minskningen av täckningsgraden gör att en ökad andel av de personer som tar emot ekonomiskt bistånd (för- sörjningsstöd) behöver stöd på grund av att de är arbetslösa men inte uppfyller villkoren för att få ersättning från arbetslöshets- försäkringen. Enligt kommunernas egna uppgifter utgjorde denna grupp av biståndstagarna av 2012.87 Diagram 3.58 Andel av inskrivna med ersättning från arbetslöshetsförsäkring eller aktivitetsstöd, procent Källa: Arbetsförmedlingen. 85Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2012a). 86IAF (2009a). 87Mörk, (2011). Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv De flesta inskrivna arbetssökande har en kort ersättningsperiod (tabell 3.3). Hälften av de arbetslösa har lämnat arbetslöshets- försäkringen efter 30–. I aktivitetsstödet är ersättningstiderna avsevärt längre. Yngre har kortare ersättnings- tider än äldre, och kvinnor kortare än män. Efter finanskrisen har ersättningstiderna ökat. I arbetslöshetsförsäkringen har hälften av de kvinnliga ersätt- ningstagarna mellan 16–lämnat försäkringen efter 35–. Motsvarande antal dagar bland männen är 40–. Arbets- löshetstiden ökar sedan med stigande ålder. I åldersgruppen 25–54 har hälften av kvinnorna lämnat försäkringen efter 50–medan hälften av männen lämnat försäkringen efter . I åldersgruppen 55–är motsvarande antalet dagar för kvinnor 100–130 medan det för männen är omkring . I aktivitetsstödet har av samtliga inskrivna blivit avregistrerade hos Arbetsförmedlingen innan några ersätt- ningsdagar hunnit betalas ut. Därför saknas uppgifter för femtionde percentilen i tabellen. För kvinnor mellan 16–24 hade dock av de inskrivna 2008, lämnat aktivitetsstödet med aktivitets- stöd. För män var motsvarande antal dagar ca 90. var antalet ersättningsdagar då av de inskrivna lämnat aktivitetsstödet fler. För samtliga åldersgrupper och för både män och kvinnor ökar antalet ersättningsdagar. För kvinnor, 16–, hade antalet dagar stigit till 145–och för män i motsvar- ande åldersgrupp hade antalet dagar stigit till 150–180. I arbetslöshetsförsäkringen har av kvinnorna mellan 16–lämnat försäkringen efter 150–, motsvarande antal dagar för män i samma åldersgrupp är mellan 170–. Antalet dagar där lämnat försäkringen är fler i de äldre åldersgrupperna. Bland kvinnor i åldersgruppen 25–hade lämnat försäkringen efter 270–och för män i samma åldersgrupp var motsvarande antalet dagar 270–360. För kvinnor och män tog det 400–innan lämnat försäkringen. Nya förutsättningar i samhälle och arbetslivSOU 2015:21 Antal ersättningsdagar där av Eftersom mer än hälften av de inskrivna blivit avregistrerade från Arbetsförmedlingens register innan aktivitetsstöd utges saknas uppgifter för medianen i tabellen avseende aktivitetsstödet. Källa: Arbetsförmedlingen, egna bearbetningar. 3.8.6Ersättningsnivåer och ersättningsgrad för arbetslösa Ersättningsnivå och ersättningsgrader är två begrepp som ofta blandas samman med varandra. Med ersättningsnivån avses här den procentuella ersättning i förhållande till dagsförtjänsten som anges i lagtexten. Under arbetslöshetsperiodens 200 första dagar är ersättningsnivån, för den som har ersättning från arbetslöshetsför- säkringen, av den tidigare inkomsten. Ersättningsnivån sjunker därefter till i arbetslös- hetsförsäkringen. För den som har ersättning från aktivitetsstödet är ersättningsnivån högst av tidigare inkomst. Den maximala dagpenningen under hela arbetslöshetsperioden är per dag, oavsett tidigare inkomst. Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv För den som ligger på en ersättningsnivå om innebär det att den maximala dagpenningen uppnås vid en inkomst på , för den som har i ersätt- ningsnivå nås maximal ersättning vid och för den som har en ersättningsnivå om uppnås denna nivå vid (diagram 3.59). För personer som har inkomster över dessa nivåer ger den offentliga försäkringen således inte de ersättningsnivåer som anges i lagen. Diagram 3.59 Ersättning vid arbetslöshet vid olika inkomstnivåer, kronor per dag och månadslön Källa: Egna beräkningar. Ersättningsgraden avser här den faktiska ersättning som en arbets- lös får vid arbetslöshet i förhållande till sin eller hushållets tidigare disponibla inkomst.88 Det innebär att för den som har ersättning från arbetslöshetsförsäkringen av sin inkomst blir ersättningsgraden för inkomster och för högre inkomster blir ersättningsgraden lägre. 88I andra studier avses med ersättningsgraden vid arbetslöshet kvoten mellan den disponibla inkomsten vid arbetslöshet och den disponibla inkomsten vid arbete, ofta uttryckt i procent, se bl.a. bilaga 14 till LU 2003/04. Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Ersättningsgraden för den som har en inkomst på blir av den tidigare inkomsten och för den som har en inkomst på blir ersättnings- graden (diagram 3.60). Diagram 3.60 Ersättningsgrad vid arbetslöshet för olika inkomstnivåer, procent Källa: Egna beräkningar. –2005 låg ersättningsgraden vid arbetslöshet mellan 78–av den disponibla inkomsten (diagram 3.61). har ersättningsgraden vid arbetslöshet sjunkit med . Nya förutsättningar i samhälle och arbetsliv Diagram 3.61 Ersättningsgrad vid arbetslöshet, 1997 2012, procent Källa: Regeringen, VÅP 2014, bilaga 2. Den genomsnittliga ersättningsgraden för dem som tillhör arbets- kraften var 2012 av den tidigare inkomsten. För män var den lägre () medan den för kvinnor var högre (), vilket förklaras av att män i genomsnitt har högre inkomst än kvinnor. Sambandet med inkomst framgår även när ersättningsgraden för olika åldersgrupper studeras. Ersättnings- graden är då högre för äldre än för yngre, vilket speglar de inkomst- skillnader som finns mellan äldre och yngre arbetskraft. Ersättningsgraden är också högre för sysselsatta än för arbets- lösa. Det förklaras i huvudsak av att gruppen sysselsatta även inkluderar deltidsarbetande, för vilka inkomstnivåerna är betydligt lägre än för heltidsarbetande. För heltidsarbetande är emellertid ersättningsgraden lägre än för arbetslösa, vilket betyder att heltids- arbetande generellt sett har högre inkomster än de som är arbets- lösa. Socialförsäkringarna är en central del i den svenska välfärdsmo- dellen. Försäkringarna har framgångsrikt bidragit till att bekämpa fattigdom och medverkat till en rättvis fördelning av de ekonomiska resurserna i . Därmed har de bidragit till både social sammanhållning och en god ekonomisk tillväxt. I de allmänna övervägandena redovisar kommittén sina utgångs- punkter för det fortsatta reformarbetet avseende socialförsäkring- arna.1 Vidare redovisar kommittén vilka bedömningar och priorite- ringar den gör i detta arbete. Kommitténs bedömning: Väl fungerande socialförsäkringar förutsätter att de flesta försäkrade ges ett tillräckligt skydd för sin ekonomiska standard före försäkringsfallet (standardtrygg- het), och att det finns tydliga drivkrafter för arbete och återgång i arbete. Det är angeläget att stärka förtroendet för socialförsäkringarna genom att återskapa stabilitet och förut- sägbarhet i försäkringarna genom breda och långsiktiga politiska uppgörelser. Skälen för kommitténs bedömning: Arbetslinjen är den centrala förklaringen bakom framgången för socialförsäkringarna. Arbete är grunden för både individens och samhällets välfärd. 1Av praktiska skäl använder kommittén benämningen socialförsäkringar för sjuk-, arbets- skade- och arbetslöshetsförsäkringarna, även om arbetslöshetsförsäkringen inte är obligatorisk och även är en del av den aktiva arbetsmarknadspolitiken. Det finns också försäkringar och andra förmåner som normalt faller inom begreppet socialförsäkring, men som inte ingår kommitténs uppdrag. som ger försäkringsskydd och mer arbete ger bättre försäkrings- skydd. Alla som kan, ska arbeta och bidra till välfärdens finansie- ring. Det skapar förutsättningar för en väl fungerande hantering av ersättningsanspråk och effektiva insatser för återgång i arbete. En uthållig försäkring förutsätter ett högt arbetsutbud och fler arbe- tade timmar. Socialförsäkringarna ska ge de flesta försäkrade ett tillräckligt skydd för den ekonomiska standarden före försäkringsfallet (stan- dardtrygghet) för den som kan arbeta, och utgöra stöd för omställning. Standardtrygghet, som också kallas inkomsttrygg- het, innebär att inkomstrelaterad ersättning ska ge de flesta försäk- rade möjlighet att i huvudsak behålla sin levnadsstandard vid sjuk- dom, arbetsskada eller arbetslöshet. Väl fungerande socialförsäkringar ger en standardtrygghet och bidrar på detta sätt till att stärka medborgarnas frihet. Försäkring- arna befriar människor från oro för den egna ekonomin när männi- skor inte kan försörja sig genom arbete. De ger också trygghet som gör det möjligt att ställa om till nya arbeten eller arbetsplatser. Den generella välfärden har numera ett brett stöd hos medbor- garna, de politiska partierna och parterna på arbetsmarknaden. Den svenska och nordiska modellen med generell välfärd i kombination med en tydlig arbetslinje har väckt allt mer intresse i vår omvärld för sin förmåga att både tillhandahålla social trygghet för alla medborgare och bidra till en effektiv och fram- gångsrik samhällsekonomi. Särskilt uppmärksammas omvandling av välfärdsmodellen för att den ska fungera bättre i dagens ekonomi och globala konkurrens, exempelvis genom grund- läggande reformer av skattesystem och allmänna pensioner. Den generella välfärden är populär i de flesta läger, inte därför att den är jämförelsevis generös utan därför att den fungerar. För att socialförsäkringarna ska kunna behålla sin starka ställ- ning och ett ha högt förtroende bland medborgarna kommer enligt kommitténs bedömning att krävas att försäkringarna fungerar bättre än . Det innebär att riskfördelningen mellan försäk- ringen och medborgarna bör vara väl avvägd. Medborgarna måste uppfatta att försäkringens täckningsgrad och ersättningsvillkor är tillräckliga. Inkomstbortfallsprincipen måste värnas. För det andra måste det säkerställas att försäkringarna inte används till andra försörjningsbehov än de som orsakas av sjuk-