sou · H4B341 · 2016-06-07 00:00:00 — Med tanke på den stora potentiella ökningen av nya informa- tionskällor med känslig information och den tekniska utvecklingen i stort, bedömer kommittén att den framtida hanteringen av person- uppgifter inom försäkringsverksamheten kan innefatta allvarliga risker för den personliga integriteten. 3.7.9Bank- och kreditmarknaden (kapitel 15) hanteras en stor del av bankernas och kreditmarknads företagens verksamhet med hjälp av informationsteknik. Använd- ningen av sådan teknik har också gett dessa företag tillgång till nya typer av uppgifter, som kan användas vid exempelvis kredit prövningar. Detta är på många sätt en positiv utveckling och har bl.a. lett till effektivitetsvinster. Utvecklingen har dessutom medfört en rad förbättringar för kunderna, inte minst när det gäller tillgänglig- het. Ett exempel på detta är möjligheterna att använda appar och internetbank för många transaktioner. gäller de uppgifter som bankerna och kreditmarknads- bolagen behandlar i stor utsträckning enskildas personliga och eko- nomiska förhållanden. Sådana uppgifter är normalt att anse som integritetskänsliga. Ett uttryck för detta är att uppgifterna omfattas av tystnadsplikt eller sekretess. Den information om enskilda som finns hos dessa banker och kreditmarknadsbolag ger stora möjlig heter att göra en detaljerad kartläggning av en persons liv. Med utgångspunkt från en individs inköpsmönster kan det vara möjligt att dra slutsatser om dennes personlighet. Det har också visat sig att det även i anonymiserade uppgiftssamlingar kan vara lätt att identi- fiera enskilda individer. I detta kapitel har vi analyserat risker för integritetsintrång som hör ihop med bankers och kreditmarknadsbolags behandling av personuppgifter i samband med: ––kreditprövning och rådgivning, ––enskildas användning av kreditkort och transaktioner på internet, och ––i samband med rapporteringskrav. Möjligheten att basera kreditprövning på information som normalt inte behandlas hos kreditupplysningsbolagen, exempelvis uppgifter om inköpsmönster, ökar risken för att prövningen blir mindre trans- parent och för att ovidkommande faktorer beaktas. Om kreditgivare samlar in uppgifter om sina kunder utan att kunderna informeras om vilka uppgifter som behandlas, förlorar den enskilde också möjlig heten att kontrollera uppgifterna och att begära rättelse av eventuella felaktiga uppgifter. De s.k. svarta listor som uppges ha förekommit hos en av storbankerna illustrerar detta problem. Den stora mängden uppgifter som finns hos banker och kredit- marknadsbolag representerar dessutom ett betydande ekonomiskt värde, och kan samköras med annan information. Det finns av dessa skäl en risk för handel med uppgifterna, trots sekretess. Som fram- gått ovan har det också förekommit att banker har fört vidare upp- gifter om kunder som nekats lån. Av betydelse i detta sammanhang är också att det måste finns ändamålsenliga rutiner som begränsar vilka inom banken eller kredit marknadsföretaget som ska ha tillgång till olika uppgifter. Huvud regeln bör vara att endast den som behöver uppgifterna i sitt arbete ska ha tillgång till dem. Såvitt framkommit tillämpar banker och kreditgivare allt oftare olika former av åtkomstkontroll inom verk- samheten. I sin kreditgivnings- och rådgivningsverksamhet behandlar banker och kreditgivare en stor mängd uppgifter om en stor del av befolk- ningen. Uppgifter som sammantaget kan upplevas som närgångna. Det är svårt för en enskild person att veta vilka uppgifter som ligger till grund för en kreditbedömning. Uppgifterna har ett ekonomiskt värde. Kommittén bedömer därför att det föreligger påtagliga risker för den personliga integriteten i samband med kreditprövning och rådgivning. Kreditkort och transaktioner på internet När det gäller kreditkort och transaktioner på internet konstaterar kommittén att de digitala spår som skapas genom sådana transaktioner gör det möjligt att kartlägga enskilda personers konsumtionsmönster på ett närgånget sätt. Sådana uppgifter har ett högt kommersiellt värde och kan komma att användas på sätt som den enskilde inte kan förutse. När det gäller användningen av banktjänster som internetbank och olika appar konstaterar kommittén att det är nödvändigt med hög säkerhet vid sådan behandling på grund av risken för att närgångna uppgifter blir åtkomliga för obehöriga. Digitala banktjänster är också förknippade med risken för den enskilde att bli utsatt för identitets- stölder. Behandling av personuppgifter i samband med användning av kreditkort och andra transaktioner på internet gör det möjligt att kart lägga enskilda personers konsumtionsmönster. Det handlar om stora mängder uppgifter om i stort sett alla människor. Företeelsen är för- knippad med risker för bedrägerier och identitetsstölder. Kommittén bedömer därför att det finns allvarliga risker för integritetsintrång för- knippade med användningen av kreditkort och andra digitala trans aktioner. Det bör vidare understrykas att bankernas och kreditmarknads bolagen har fått en roll i arbetet mot bl.a. penningtvätt och mot finan siering av terrorism som innebär ett stort avsteg från principen att endast myndigheter får behandla uppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott. I arbetet mot sådan brottslighet finns också en risk att helt oskyldiga personer placeras på olika former av sanktionslistor, vilket kan få stora konsekvenser för den enskilde. Den enskilde har i praktiken inte heller någon möjlighet att påverka sådana åtgärder. Vid spridning av uppgifter till andra länder tillkommer problemet att det i praktiken inte längre går att kontrollera hur uppgifterna används och i övrigt behandlas. De amerikanska myndigheternas behandling av Swift-transaktionerna är ett exempel på detta. Riskerna i samband med hantering av personuppgifter på grund av olika rapporteringskrav består bl.a. i att uppgiftssamlandet kan påverka helt oskyldiga. Det kan vara svårt att kontrollera uppgifter som lämnats ut internationellt. Men området är reglerat och rimligen drabbas bara ett begränsat antal personer. Kommittén bedömer där- för att det finns påtagliga risker för den personliga integriteten i sam- band med att banker och kreditmarknadsbolag lämnar ut person- uppgifter på grund av olika rapporteringskrav. 3.7.10Kronofogdemyndighetens verksamhet, kreditupplysning och inkasso (kapitel 16) I detta kapitel har kommittén analyserat integritetsrisker i samband med , kreditupplysningsföretagens och inkassobolagens verksamhet. behandlar en stor mängd uppgifter om många enskildas personliga och ekonomiska förhållanden. Det är där- för nödvändigt att den interna åtkomsten till uppgifterna begränsas på lämpligt sätt. Myndigheten lämnar ut information om för- ändringar i utsöknings- och indrivningsdatabaserna samt om gälde närernas totala skuldsaldo i elektronisk form till kreditupplysnings företagen. Uppgifterna måste skyddas från en större spridning än vad som är motiverad samt att inte vilka aktörer som helst får tillgång till uppgifterna i digital form. behandlar käns- liga uppgifter om gäldenärer, men behandlar inte uppgifter om hela befolkningen. Kommittén har inte fått information om stora brister i myndighetens hantering av personuppgifter. Mot den bakgrunden bedömer kommittén att det finns vissa risker den personliga integrite- ten i kronofogdemyndighetens verksamhet. Kreditupplysningsföretagens verksamhet bygger på att de samlar in stora mängder känsliga uppgifter om hela befolkningen som på olika sätt kan ha betydelse vid kreditgivning. Det ligger i sakens natur att det finns en risk att de samlar in fler uppgifter än vad som verkligen är motiverat. Det finns också en risk att vissa insamlade uppgifter inte är korrekta och aktuella samt för att de lagras längre än nöd vändigt. Den enskilde har i vart fall i teorin vissa möjligheter att påverka kreditupplysningsföretagens utlämnande av uppgifter, genom att undvika lån och krediter, men saknar i princip möjlighet att påverka vilka uppgifter som samlas in. För att minimera riskerna med kreditupplysningsföretagens verk samhet innehåller lagstiftningen olika typer av integritetsskyddande regler. Ett exempel på detta är kravet på att uppgifter som är oriktiga eller missvisande ska rättas, kompletteras eller uteslutas ur registret. Ett annat exempel är kravet på att obehörig tillgång till registren ska motverkas. I detta ligger bl.a. att företagen måste kontrollera att mottagaren har ett legitimt behov av uppgifterna och att utlämnan- det görs på ett säkert sätt. Även kravet på att en kreditupplysnings- kopia ska lämnas till den som upplysningarna avser är viktigt för att minimera risken för integritetsintrång. Tack vare denna kopia får den enskilde bl.a. en möjlighet att kontrollera att de uppgifter som läm- nas är korrekta och fullständiga, och att bl.a. kravet på legitimt behov följs. gäller de integritetsskyddande bestämmelserna i kreditupplysningslagen inte vid vissa former av offentliggörande enligt tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Det gäller t.ex. utlämnanden av uppgifter på tekniska upptagningar, t.ex. på usb- minnen. Sådana utlämnanden innebär en avsevärd risk från integritets- synpunkt. Det är angeläget att de integritetsskyddande bestämmel- serna görs tillämpliga även på sådana utlämnanden. Mot bakgrund av de ovannämnda riskerna i samband med hantering av känsliga upp gifter om hela befolkningen bedömer kommittén att det föreligger all- varliga risker den personliga integriteten i kreditupplysningsföretagens verksamhet. Kommittén noterar dock att frågan har utretts och bereds i regeringskanslitet. Även inkassobolag behandlar stora mängder uppgifter som är känsliga från integritetssynpunkt. De behandlar dock inte uppgifter om lika många personer som kreditupplysningsföretagen. Det finns dock också i sådan verksamhet en risk att behandlingen avser fler uppgifter än nödvändigt, att vissa uppgifter är felaktiga eller inaktuella och, framför allt, att uppgifterna sprids på ett oönskat sätt. I det sist- nämnda ligger bl.a. att det måste säkerställas att uppgifterna inte skickas till, eller är åtkomliga för, utomstående. I denna verksamhet är därför personuppgiftslagens krav på säkerhetsåtgärder – och Data inspektionens tillsynsverksamhet – av särskild betydelse. Kommittén bedömer att det föreligger vissa risker för intrång i den enskildes integritet på grund av behandling av personuppgifter i inkassobolagens verksamhet. 3.7.11Domstolarnas verksamhet (kapitel 17) I domstolarna behandlas en stor mängd uppgifter som rör enskildas personliga förhållanden. I många mål- och ärendetyper är det fråga om känsliga personuppgifter. Det ligger dessutom i sakens natur att domstolarna har mycket begränsade möjligheter att själva avgöra vilka personuppgifter som ska behandlas där. Om en part ger in ett dokument till domstolen, är domstolen – oavsett handlingens inne- håll – i regel skyldig att registrera handlingen och kommunicera den med motparten. Även den enskilde har i många fall begränsade möj- ligheter att påverka vilka personuppgifter som behandlas i domstolen. Det finns ett starkt intresse av att säkerställa att allmänheten har goda möjligheter till insyn i domstolarnas rättsvårdande och rätts- skipande verksamhet. Medborgarna tycks också förvänta sig en enkel tillgänglighet, på samma sätt som när det gäller kontakter med andra aktörer i samhället. Det finns även ett starkt intresse av att dom stolarnas verksamhet bedrivs effektivt, så att domar och beslut kan meddelas inom rimlig tid. Allt detta förutsätter bl.a. en ändamåls enlig användning av modern teknik. I detta kapitel om integritetsrisker som hör ihop med domstolarnas hantering av personuppgifter har kommittén framför allt behandlat riskerna med verksamhetsregister, besöksterminaler, filmade förhör, informationsutbyte med andra myndigheter och utlämnande av upp- gifter på medium för automatiserad behandling. En risk med domstolarnas verksamhetsregister är att fler uppgifter än nödvändig behandlas i registren och att känsliga personuppgifter behandlas på ett felaktigt sätt. finns dock en lag som reglerar domstolarnas behandling av personuppgifter. Kommittén bedömer att det finns en viss risk för att behandling av personuppgifter i domstolarnas verksamhetsregister leder till in- trång i den personliga integriteten. Risken med ljud- och bildupptagningar i domstol är att känsliga upp- gifter sprids till obehöriga. Om en sådan upptagning lämnas ut i strid mot den sekretess som gäller, skulle uppgifterna enkelt kunna spridas Det finns också risker för att personal som inte är be hörig tar del av upptagningarna av nyfikenhet. Det finns dock sekretess bestämmelser som skyddar uppgifterna. I domstolsdatalagen finns bestämmelser om att tillgången till personuppgifter ska begränsas till det som varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbets- Kommittén bedömer att det finns en viss risk för intrång i den personliga integriteten i samband med ljud- och bildupptag- ningar i domstol. Digitalt informationsutbyte med andra myndigheter Risken för kränkningar av den personliga integriteten i samband med domstolarnas informationsutbyte med andra myndigheter inom rättsväsendet består i att känsliga uppgifter kan spridas till obehöriga inom eller utanför myndigheterna. Varje deltagande myndighet måste ansvara för sin behandling och upprätthålla rätt säkerhetsnivå. Dom- stolsdatalagen reglerar under vilka förutsättningar direktåtkomst till domstolens personuppgifter är tillåten. Kommittén bedömer att det finns en viss risk för intrång i den personliga integriteten i samband med detta informationsutbyte. Utlämnande av uppgifter på medium för automatiserad behandling Vid utlämnande av uppgifter i elektronisk form, per e-post eller på ett usb-minne finns det en risk för att känsliga personuppgifter kan spridas till obehöriga. Den elektroniska formen innebär större möj- ligheter för mottagaren att på olika sätt bearbeta uppgifter och sprida informationen än om utlämnande görs på papper.41 Det kan t.ex. göra det möjligt för enskilda att sammanställa uppgifter till egna be- lastningsregister. Kommittén bedömer att det föreligger påtagliga risker för intrång i den personliga integriteten i samband med ut lämnande av uppgifter på medium för automatiserad behandling. Skydda integriteten med sekretess En viktig del i skyddet för den personliga integriteten är möjlig heterna att låta sekretess gälla för vissa uppgifter om enskilda. En alltför långtgående offentlighet kan medföra skador på såväl enskilda som allmänna intressen. Intresset av offentlighet i domstol måste exempelvis vägas mot rätten till skydd för privat- och familjeliv enligt artikel 8 i . En konsekvens av en långtgående 41 Domstolsdatalag, Ds 2013:10 s. 117 f. offentlighet kan också bli att domstolarna av integritetsskäl låter bli att i sina avgöranden närmare gå in på vissa uppgifter som är av be tydelse i målet. Därigenom riskerar en ofullständig bild ges av de skäl som lett domstolen fram till sitt ställningstagande, vilket i sin tur kan ha en negativ inverkan på medborgarnas förtroende för domstolarnas verksamhet.42 3.7.12De brottsbekämpande myndigheternas verksamhet (kapitel 18) De brottsbekämpande myndigheterna inhämtar information om en- skilda på en rad olika sätt och ofta information som är känslig från integritetssynpunkt. Mycket av informationen behandlas därefter bl.a. i olika register. Åtgärderna motiveras av intressen att förebygga, utreda eller beivra brott. Dessa intressen måste anses vara legitima och centrala i en rättsstat. Dessutom syftar brottsbekämpningen i många fall till att skydda just enskildas personliga integritet i olika avseenden. I detta kapitel om brottsbekämpande verksamhet har kommittén behandlat risker för integritetsintrång i samband med dessa före teelser: •Hemliga tvångsmedel med stöd av 27 kap. (hem- lig rumsavlyssning, hemlig kameraövervakning, hemlig avlyssning och övervakning av elektronisk kommunikation samt genom sökning och kopiering av mobiler och datorer). •Användning av spaningsmetoder som främst regleras av polislagen. •Polisens aktivitet på internet. •Behandling av personuppgifter i register. •Tillgång till uppgifter i flygbolagens register. 42 Regeringens proposition med förslag till sekretesslag, prop. 1979/80:2 Del A, s. 102; se även Ds 2014:33 s. 37 f. Behovet av, nyttan med och risken för integritetsintrång på grund av olika tvångsmedel har varit föremål för en omfattande kartläggning, framför allt inom ramen för Utredningen om vissa hemliga tvångs- medel.43 Utredningen gjorde dels en totalundersökning där man inhämtade uppgifter från de brottsbekämpande myndigheterna om varje enskilt ärende där den aktuella lagstiftningen tillämpats, dels djupundersökningar av vissa ärenden. Av kartläggningen framgår bl.a. att det överlag finns ett stort behov av tvångsmedlen samt att vissa tvångsmedel anses vara av särskild nytta, men att det fram- för allt i utredningar om organiserad brottslighet är av avgörande be- tydelse att information kan inhämtas på många olika sätt. konstaterades att tvångsmedlen medför integritetsintrång, som dock såväl de brottsbekämpande myndigheterna som domstolarna på olika sätt försökt begränsa vid den praktiska tillämpningen. Det har alltså gjorts en grundlig genomgång där intresset av en effektiv brottsbekämpning har vägts mot intresset av skydd för den enskildes personliga integritet. har det dock mer eller mindre kontinuerligt pågått en rad olika och delvis överlappande lagstiftningsprojekt på området. Så är fallet även . Dessa ständigt pågående förändringar av regelverket gör det svårt att bedöma den samlade effekten av åt gärderna från ett integritetsperspektiv. har vissa lag ändringar inneburit att regleringen i ökande grad har samlats i 27 kap. rättegångsbalken44 och därmed gjorts mer överblick- bart, vilket får anses vara positivt även ur ett integritetsperspektiv. Vidare har i större utsträckning uppställts krav på beslut från domstol för användning av tvångsmedlen. För dessa ärenden hos domstol har också införts ett ökat krav på offentliga ombud som ska bevaka enskildas integritetsintressen. Hemliga tvångsmedel med stöd av 27 kap. Tvångsmedlen som utförs med stöd av 27 kap. är alltså väl reglerade och innefattar olika skyddsfunktioner för den personliga integriteten. När det gäller hur gällande regelverk följs har dock i sin tillsyns- 43 SOU 2012:44. 2011/12:55 och prop. 2013/14:237. verksamhet uppmärksammat att även om de brottsbekämpande myndigheterna hanterar hemliga tvångsmedel på ett i huvudsak till- fredsställande sätt, föreligger vissa brister i verksamheten. En brist som uppmärksammats är att det material (upptagningar eller upp- teckningar) som erhållits genom hemlig tvångsmedelanvändning i vissa fall inte har förstörts tillräckligt snabbt.45 Det har vidare kon- staterats brister bl.a. i myndigheters dokumentation som inneburit att det inte alltid varit möjligt att följa handläggningen av tvångs medelsärendena samt att hantering av underrättelser till enskilda i flera avseenden varit undermålig.46 Kommittén bedömer ur ett riskperspektiv att det föreligger viss risk för den personliga integriteten i samband med användning av olika tvångsmedel med stöd av 27 kap. . Vid denna bedömning har kommittén beaktat sannolikheten för att gemene man ska träffas av åtgärden, liksom att företeelserna är väl reglerade och att risken för oönskad spridning är låg. Ett hemligt tvångsmedel innebär dock ett mycket närgånget intrång i den personliga integriteten för den enskilda person som är föremål för åtgärden. När det gäller den generella skyldigheten för teleoperatörer att lagra vissa trafikuppgifter gör kommittén bedömningen att denna företeelse utgör ett väsentligt avsteg från den väl etablerade prin cipen att personuppgiftsansvariga bara får lagra personuppgifter som de själva har ett behov av. Användning av spaningsmetoder som främst regleras av polislagen. Det finns även ett antal företeelser som är av beaktansvärd betydelse från integritetssynpunkt men som trots detta är mer eller mindre oreglerade , bl.a. användningen av dolda kroppsmikrofoner och handmanövrerade kameror samt möjligheterna att kopiera hela inne- hållet i datorer och mobiltelefoner. Dessa spaningsmetoder regleras främst av 8 § polislagen. När det gäller dessa företeelser gör 45 Se t.ex. redovisning (dnr 97-2012) , dnr 96-2013 respektive (dnr 891-2014). 46 Se t.ex. SIN:s uttalanden , dnr 137-2014 och 2088-2014). kommittén bedömningen att användningen av dessa metoder gene- rellt sett är förknippade med påtaglig risk för intrång i den personliga integriteten. Polisens spaningsverksamhet på internet och utåtriktade verksamhet i sociala medier Denna företeelse hör också till ett område med svag reglering.47 Riskerna handlar t.ex. om bristande insyn över vilka uppgifter som samlas in och behandlas. Kommittén gör bedömningen att dessa före teelser är förknippade med vissa risker för den personliga integriteten. Behandling av personuppgifter i register Även när det gäller behandling av personuppgifter i register har bl.a. upp- märksammat brister. Nuvarande brister förefaller handla om att gällande bestämmelser inte följs snarare än om utformningen av lag- stiftningen som sådan. I det avseendet konstaterar kommittén att det finns utrymme för förbättringar. Den stora organisation som Polis- myndigheten utgör innebär att en ännu större mängd uppgifter samlas hos en och samma myndighet samt att fler personer kan få tillgång till dessa uppgifter. Det ökar behovet av åtgärder för att säkerställa att uppgifter inte sprids till obehöriga personer i och utanför organisa tionen. När det gäller polisens behandling av personuppgifter i regi ster bedömer kommittén att företeelsen är förknippade med påtagliga risker för intrång i den personliga integriteten. Tillgång till uppgifter i flygbolagens register. Vissa uppgifter från flygbolagen överförs på begäran till de brotts bekämpande myndigheterna. Vidare för ett regis- ter över passagerare som ankommer direkt från länder som varken ingår i EU eller . Polisen hämtar i viss utsträck- ning in uppgifter även från EU:s gemensamma system för viseringar. Denna behandling av uppgifter om resenärer är förknippade med risk 47 Se även kapitel 11 om . för att fler uppgifter än nödvändigt samlas in och även med en risk för att de används för andra ändamål än det för vilket de samlades in. Denna risk ökar om uppgifterna inte gallras på ett ändamålsenligt sätt. Det rör sig här om uppgifter om en stor mängd människor som reser och som inte ägnar sig åt brottslig verksamhet. Företeelsen är dessutom internationell. Det finns dock ett skyddande regelverk. Kommittén gör bedömningen att denna företeelse är förknippade med en viss risk för intrång i den personliga integriteten. Polisens deltar även i annat internationellt samarbete om utbyte av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet. Vid informationsutbyte finns risk för att det leder till en förlorad kontroll över flödet av personuppgifter och att den nationella lagstiftningen inte kan säker- ställa ett skydd för informationen. Informationen kan t.ex. komma att användas för andra syften eller få en större spridning än vad som varit avsett. Det kan vidare vara svårt att åstadkomma rättelse och utplåning m.m. avseende uppgifter som har överförts till andra länder . Kommittén bedömer att denna företeelse är förknippad med en viss risk för intrång i den personliga integriteten. Utöver vikten av intern uppföljning bör också framhållas betydelsen av en effektiv och ändamålsenlig tillsyn. När det gäller den frågan har regeringen tillsatt en särskild utredning – Utredningen om en myndig het med ett samlat ansvar för tillsyn över den personliga integriteten – som har i uppdrag att bl.a. överväga hur ett i högre grad samlat in tegritetsskydd kan fungera inom en och samma myndighetsstruktur genom att tillsynen över behandling av personuppgifter samlas hos en myndighet. Uppdraget ska redovisas i september 2016.48