sou · H3B383 · 2016-01-01 00:00:00 — När det gäller tjänster inom området ”Byggande av hus” utstationeras de flesta av arbetstagarna från , och . När det gäller anläggningsarbete utstationeras arbetstagarna främst från , , och . De som utstationeras i I branschgruppen tillverkning ingår 23 olika verksamhetsområden t.ex. framställning av livsmedel, tillverkning av kläder, maskiner, datorer, och möbler. I branschgruppen ingår också reparation och installation av maskiner och apparater. Totalt av de ut- stationerade arbetstagarna i registret är sysselsatta inom tillverk- ningsbranschen. Verksamhetsområdena tillverkning av maskiner, annan tillverkning, samt reparation och installation av maskiner och apparater utgjorde utgör . Arbetstagarna i denna grupp utstationerades främst från , och . Av de som utstationeras inom denna branschgrupp utgör ”Dataprogrammering, datakonsultverksamhet o.d.” närmare Arbetstagarna utstationerades i hög grad från . Verksamhet ”Ej angiven” För har inget verksamhetsområde angetts. Merparten av de utstationerade arbetstagarna inom denna grupp kommer från , och . Uthyrning, fastighetsservice, resetjänster och andra stödtjänster Denna bransch omfattar . De flesta utstationerade arbets- tagare rapporterades inom verksamhetsområdet ”Kontorstjänster och andra stödtjänster” och merparten av dessa utstationerades från Verksamhet inom juridik, ekonomi, vetenskap och teknik Den största enskilda verksamheten inom denna branschgrupp, som omfattar , är ”Annan verksamhet inom juridik, ekonomi, vetenskap och teknik” och arbetstagarna utstationerades främst från , och . De som utstationeras i Källa: AV/. var 7 478 arbetstagare utstationerade i enligt register. kom de flesta utstationerade från (1 598), (1 238), (1 017) och därefter (388).2 2 Systemet kommer att uppdateras på så sätt att landet inte längre kommer att vara ett valbart alternativ. har inte analyserat varför angetts men enligt uppgift från är det nästan uteslutande större koncerner som anger som land. De som utstationeras i 0 200 400 600 800 1000 1200 1400 1600 1800 Diagrammet baseras på antalet arbetstagare som har ett pågående uppdrag (7 478 personer). Ovanstående länder omfattar av de arbetstagare som finns anmälda per . Källa: AV/. De vanligaste verksamhetsområdena per var Specia- liserad bygg- och anläggningsverksamhet (1 293), Dataprogramme- ring datakonsultverksamhet o.d. (1 209), Byggande av hus (1 157). De som utstationeras i Därefter kommer Reparation och installation av maskiner och apparater (574) samt en grupp av arbetstagare där något verksam- hetsområde inte angivits (570). 43 Specialiserad bygg- och anläggningsverksamhet 62 Dataprogrammering datakonsultverksamhet o.d. 41 Byggande av hus 33 Reparation och installation av maskiner och apparater 28 Tillverkning av övriga maskiner 35 Försörjning av el gas värme och kyla 24 Stål- och metallframställning 74 Annan verksamhet inom juridik ekonomi vetenskap och teknik 64 Finansiella tjänster utom försäkring och pensionsfondsverksamhet 27 Tillverkning av elapparatur 25 Tillverkning av metallvaror utom maskiner och apparater Diagrammet baseras på antalet arbetstagare som har ett pågående uppdrag (7 478 personer). av de arbetstagare som finns anmälda per arbetar inom ovanstående verksamhetsområden. Källa: AV/. De som utstationeras i Genom en ändring i utstationeringslagen infördes en anmälningsplikt för utländska arbetsgivare som utstationerar arbetstagare i (se avsnitt 7.3.6). När det gäller perioden som föregick införandet av anmälningsplikten kan kommittén konstatera att det saknas möjligheter att ta fram en exakt bild av utstationerings- situationen. Det går inte att få fram statistik över antalet utstatione- rande företag och hur många arbetstagare som utstationera- des i . Följaktligen går det inte heller att med säkerhet uttala sig om fördelningen mellan branscher, utstationeringarnas längd eller om de utstationerade arbetstagarna hyrdes ut, tillfälligt flytta- des inom sin koncern eller utförde uppdrag för sin arbetsgivares räkning. För att få fram uppgifter om hur utstationeringssituationen såg ut före har kommittén undersökt vilka möjliga källor till information i form av offentligt material som skulle kunna användas. Nedan redogörs för de möjliga informationskällor som identifierats och i vilken utsträckning de enligt kommitténs bedöm- ning kan användas för att kartlägga utstationeringssituationen i före . Den offentliga upphandlingen i omsätter . Statistik över hur vanligt det är att utländska företag vinner tjänsteupphandlingar skulle därför kunna ge viss information om utstationeringens omfattning. Enligt saknas det dock samlad statistik över vilken nationalitet de vinnande företagen har.3 Även om sådan statistik hade funnits tillgänglig, skulle det emellertid ha varit svårt att dra några slutsatser av företagets hemvist, eftersom det, speciellt vid större upphandlingar, förekommer att anbud lämnas in av ett 3 För en utförlig redogörelse över vilken statistik som finns hänvisas till På jakt efter den goda affären – analys och erfarenheter av den offentliga upphandlingen, SOU 2011:73 samt Bättre statistik om offentliga upphandlingar, , Rapport 2011:5. De som utstationeras i konsortium bestående av såväl svenska som utländska företag. Att ett svenskt företag vinner en upphandling utesluter inte heller att det utför tjänsten med hjälp av utländska underleverantörer. Det går alltså inte att få fram användbar information om antalet utstationerande företag via statistiken över offentliga upphandlingar. När en utländsk arbetsgivare sänder ut arbetstagare för arbete i som överstiger ungefär () ska arbetstagaren till betala in särskild inkomstskatt (SA-skatt) enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, om han eller hon inte väljer att beskattas enligt de vanliga svenska reglerna. Det är dock inte bara utstationerade arbetstagare som betalar SA-skatt utan även andra grupper, t.ex. delägare i handels- och kommanditbolag. För att få fram information om hur många utstationerade arbetstagare som har registrerats för SA-skatt under ett visst år är det därför nödvändigt att det via register går att särskilja denna grupp från övriga. Enligt är det emellertid inte möjligt att göra sådana sökningar. Den enda vägen att få fram uppgifter är att manuellt gå igenom de enskilda skattebesluten. Eftersom en sådan utredning skulle vara resurskrävande som de uppgifter man kan få fram endast omfattar den grupp av utstationerade arbetstagare som är utstationerade längre än ungefär , har kommittén valt att inte gå vidare med denna informationskälla. Även utländska företag kan ansöka om att bli godkända för svensk F-skatt. Detta gäller även företag som inte är skattskyldiga i . En förutsättning för att godkännas för F-skatt är att företaget kan uppvisa ett intyg från hemlandets myndigheter som visar att före- taget inte har några skatteskulder. Det är visserligen frivilligt att ansöka om godkännande för F-skatt, men uppdragsgivare kan kräva att företag de anlitar ska vara godkända. Anledningen till detta är att uppdragsgivaren, som kan vara näringsidkare eller privatperson, De som utstationeras i då försäkrar sig om att han eller hon inte är skyldig att vare sig betala arbetsgivaravgifter eller göra skatteavdrag. För privatpersoner som vill kunna göra avdrag för hushållsarbete gäller dessutom att de måste anlita företag som är godkända för F-skatt.4 Ett god- kännande för F-skatt är giltigt tills vidare. Näringsidkaren ska dock begära att återkallar godkännandet om han eller hon upphör med sin näringsverksamhet i . I den statistik som kommittén fått från är det inte möjligt att särskilja egenföretagare från övriga näringsidkare. Antalet företag med F-skatt som utstationerar arbetstagare är därför färre än antalet utländska företag med F-skatt. Det går inte heller att utgå ifrån att samtliga godkännanden för F-skatt vid en viss tid- punkt verkligen motsvaras av lika många aktiva företag, eftersom det förekommer att näringsidkare slutför sina uppdrag i utan att begära att återkallar godkännandet för F-skatt. För flera av registreringarna saknas även uppgift om sätesland, vilket för med sig att det egentligen är fler EES-företag som har F- skatt än vad som framgår av statistiken. Trots dessa brister har kommittén valt att ta med dessa upp- gifter, eftersom de är de enda offentliga uppgifter som ger en indi- kation på hur många företag som utstationerar arbetstagare i . Man måste dock vara medveten om att dessa siffror inte ens visar det totala antalet utländska näringsidkare i , inklu- sive egenföretagare, bl.a. eftersom alla utländska företag som inte ansökt om F-skatt inte finns med. Redovisningen av utländska företag med F-skatt finns i avsnitt 8.5.2. Arbetstagare från länder utanför EES som vill arbeta i måste före inresan ha ansökt om, och fått, ett arbetstillstånd från (se avsnitt 7.4). Detta gäller oavsett om arbets- tagaren är anställd i sitt hemland och utstationeras i eller om han eller hon anställs av ett företag som är etablerat i . statistik över beviljade arbetstillstånd inne- håller uppgifter om arbetstagarnas ursprungsland och inom vilken 4 67 kap. 16 §, första punkten inkomstskattelagen (1999:1229). De som utstationeras i bransch arbetstagaren är anställd. Det går dock inte att få fram upp- gifter om hur stor andel av arbetstillstånden som utfärdats till ut- stationerade arbetstagare, och det går därför inte att avgöra hur många utstationerade arbetstagare från tredjeland som fått arbetstillstånd. Redovisningen av antalet arbetstillstånd finns i avsnitt 8.5.1, 8.6 och 8.7. Till skillnad från arbetstagare från länder utanför EES behöver inte medborgare i andra länder i EES något arbetstillstånd för att arbeta i . Avsåg en sådan person att stanna än i skulle uppehållsrätten däremot registreras hos Migrations- verket.5 Skyldigheten att registrera sin uppehållsrätt fanns inte bara för arbetstagare utan även för studenter, egna företagare och perso- ner som har tillräckliga medel för sitt uppehälle samt deras med- följande familjemedlemmar. Det går emellertid inte att dra några säkra slutsatser om antalet utstationerade arbetstagare från statisti- ken över registrerade uppehållsrätter avseende arbetstagare, efter- som det av statistiken inte framgår om arbetstagaren är anställd av en svensk eller utländsk arbetsgivare. Kommittén bedömer dock att uppgifter från statistiken ändå kan vara intressanta, eftersom de ger en viss inblick avseende förändringar över tiden. Följande faktorer medför att uppgifterna inte ger hela bilden: –Det är först när en arbetstagare avser att stanna i än som han eller hon är skyldig att registrera sin uppehållsrätt. De arbetstagare som utstationeras än omfattas därför inte av statistiken. –kan inte ta fram uppgifter som gör det möjligt att skilja mellan uppehållsrätter för arbetstagare som är anställda av en svensk arbetsgivare och sådana arbetstagare som ut- stationerats av arbetsgivare i sitt hemland. Det går därför inte att avgöra hur stor andel av gruppen arbetstagare som utgörs av arbetstagare som utstationerats. Detsamma gäller gruppen egen- företagare som består av EES-medborgare som har sitt företag kvar i hemlandet och sådana som startat sitt företag i . 5 3 a kap. 10 § första stycket utlänningslagen (2005:716) i lydelse närmast före . De som utstationeras i –Det går inte att avgöra hur vanligt det är att arbetstagare befin- ner sig i än utan att registrera sin uppehållsrätt. har möjlighet att förelägga en person att fullgöra sin registreringsplikt. Ett sådant förelägg- ande kan förenas med vite.6 har dock aldrig utnyttjat denna möjlighet. –Medborgare i , , och omfattas inte av registreringsplikten.7 Utstationerade arbetstagare från dessa länder saknas därför helt och hållet i statistiken. Redovisningen av registrerade uppehållsrätter finns i avsnitt 8.5.1 och 8.6. I normalfallet ska sociala avgifter betalas i det land där arbetet ut- förs. I vissa utstationeringssituationer ser det emellertid annor- lunda ut. När en arbetstagare sänds ut av sin arbetsgivare för att ut- föra arbete i en annan medlemsstat, s.k. utsändning, gäller inte denna grundregel. Enligt artikel 12.1 i EU:s förordning om sam- ordning av de sociala trygghetssystemen8 omfattas en utsänd arbets- tagare av socialförsäkringen i det land där han eller hon är anställd om utsändningsperioden inte förväntas vara . För en utsänd arbetstagare ska sociala avgifter därför normalt be- talas enligt anställningslandets regler. Den utsände arbetstagaren eller dennes arbetsgivare kan på begäran få ett intyg som visar vilket lands socialförsäkring arbetstagaren omfattas av.9 Noteras bör att man gör åtskillnad mellan begreppen utsänd och utstatione- rad. När man talar om utsändning rör det sig om regelverken om samordning av social trygghet (däribland socialförsäkring). Ut- stationering är i stället det begrepp som används i arbetsrättsliga sammanhang. 63 a kap. 11–12 §§ utlänningslagen (2005:716). 73 a kap. 10 § tredje stycket utlänningslagen (2005:716). 8Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen, (EUT L 166, 30.4.2004, s. 1). 9Artikel 19.2 i och rådets förordning (EG) nr 987/2009 om tillämp- ningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghets- systemen (EUT L 284, 30.10.2009, s. 1). De som utstationeras i Intygen, s.k. A1-intyg10, utfärdas av den institution som ansvarar för socialförsäkringen i det land arbetstagaren är försäkrad. I de fall anges som mottagarland skickas en kopia av intyget till i . registrerar emeller- tid inte dessa intyg på ett sätt som gör det möjligt att sammanställa statistik över antalet utsända arbetstagare som kommer till . samlar dock in uppgifter om samt- liga A1-intyg som utfärdats i respektive medlemsstat. Den senaste sammanställningen avser åren 2010 och 2011.11 Kommissionens sammanställning innehåller uppgifter om antalet arbetstagare som sänds ut till och från vilka länder utsänd- ningen sker samt i viss mån inom vilka sektorer. Kommissionens sammanställning utgör, enligt kommitténs be- dömning, den bästa användbara källan till information om utstatione- ringssituationen i före , men det finns väsent- liga brister i materialet som man måste vara medveten om: –Även egenföretagare omfattas av kravet på att medföra ett A1- intyg och i den statistik som kommissionen samlar in från med- lemsstaterna redovisas utsända arbetstagare och egenföretagare som en grupp. Antalet arbetstagare som enligt definitionen i utstationeringsdirektivet är utstationerade överskattas sålunda i kommissionens sammanställning. –Jämförelser över tiden är osäkra. Detta beror på att kommissionen inte fick uppgifter från samtliga medlemsstater när de första sammanställningarna gjordes 2005 och 2007. ändrades även reglerna för när ett A1-intyg ska utfärdas. Tidig- are utfärdades dessa när den planerade utsändningsperioden understeg 12 månader, men enligt de nya reglerna ska A1-intyg utfärdas om den planerade utsändningen understiger 24 måna- der. En del av den ökning av antalet utsända arbetstagare som kan observeras över tiden förklaras av dessa båda faktorer. 10Tidigare hette intygen E101. 11Report on the analysis of portable documents A1 issued in 2010 and 2011, Note of the Secretariat of , AC 512/12, Administrative Commission for the co- ordination of social security system. De som utstationeras i –Det går inte att avgöra hur vanligt det är att arbetstagare ut- stationeras utan att det ansöks om ett A1-intyg. Genom A1- intygen får arbetsgivaren en bekräftelse på att hemlandets myn- digheter anser att kriterierna för att arbetstagaren ska omfattas av hemlandets socialförsäkring är uppfyllda. Det finns emeller- tid inget krav på att det ska finnas ett A1-intyg för alla arbets- tagare som utstationeras. Mottagarlandets myndigheter kan kontakta hemlandet för att kontrollera om den utsända arbets- tagaren omfattas av det landets socialförsäkringslagstiftning. Men arbetsgivaren tar en risk om han eller hon inte begär ett A1-intyg för de arbetstagare han eller hon sänder ut. Skulle det vara så att hemlandets myndighet i efterhand inte anser att alla kriterier för att utfärda ett A1-intyg var uppfyllda när utsänd- ningen inleddes, så måste arbetsgivaren nämligen betala sociala avgifter i mottagarlandet, vilket kan innebära betydande kost- nadsökningar för arbetsgivaren då nivåerna på avgifterna varierar stort mellan länder. –Uppgifterna ger ingen information om hur länge utsändningen pågått, annat än att utsändningen innan den inleddes förvänta- des vara än , eller om den över huvud taget blev av. –Det faktum att en utsändning inte får pågå än högst 24 månader innebär också att A1-intyg bara ges för perso- ner som inte kommer att arbeta än så. De arbetstagare som avser att vara utsända än 24 månader finns därför inte med i statistiken över A1-intyg. –Drygt hälften av länderna har inte angett inom vilka sektorer utsändning sker. Sådana uppgifter saknas från bl.a. och som är två av de största sändarländerna. –Uppgifterna avser bara arbetstagare som är försäkrade i andra länder inom EES än Sverige.12 12 För ytterligare information om hur statistiken samlas in och dess brister se Study on the economic and social effects associated with the phenomenon of posting of workers in the EU, Final report, VT/2009/062, On behalf of: European Commission Directorate General , Social Affairs and Equal Opportunities, Executed by: , , 2011, s. 72 ff. De som utstationeras i –Det är inte nationaliteten på arbetstagaren som styr vilket land som blir ursprungsland utan i vilket land han eller hon är anställd. Ett irländskt företag som anställer polska medborgare för att sedan utstationera dessa ansöker om A1-intyg för sina anställda från irländska oavsett vilken nationalitet med- arbetarna har eller var de har sin bosättning. Redovisningen av A1-intygen finns i avsnitt 8.5.1, 8.6 och 8.7. 8.4Information från den svenska arbetsmarknadens parter För att komplettera den bild av utstationeringssituationen i som fås från de offentliga källorna har de representanter för den svenska arbetsmarknadens parter som ingår i kommitténs referens- grupp ombetts att om möjligt besvara ett antal frågor om de som utstationeras i . Representanterna i referensgruppen för arbetstagarorganisationer har även tillfrågats om hur de arbetar med att säkerställa utstationerade arbetstagares grundläggande arbets- och anställningsvillkor. Representanterna i referensgruppen för de offentliga arbets- givarna och Företagarna har uppgett att de inte har relevant in- formation om de som utstationeras i att lämna kommittén. Representanterna i referensgruppen för tjänstemannaorganisation- erna har uppgett att medlemmarna i deras förbund är berörda av utstationering bara i ringa utsträckning och att de därför inte har välgrundad information att lämna kommittén. De uppgifter som har kommit in från i och från finns sammanfattade i av- snitt 8.54–8.9 samt, avseende arbetstagarorganisationernas arbete, i avsnitt 9. I avsnitt 8.4.2 och 8.4.3 redogörs för de undersöknings- metoder som använts för att ta fram uppgifterna. De som utstationeras i har kommit in med en undersökning som Byggindustrier låtit utföra och dessutom försett kom- mittén med viss information från följande arbetsgivarorganisa- tioner: Livsmedelsföretagen, , , Svenska FlygBranschen och Teknikföretagen. Det har inte gått att få fram information om hur många utländ- ska företag som är medlemmar i svenska arbetsgivarorganisationer. Byggindustrier har låtit TNS genomföra telefon- intervjuer med de 50 största svenska byggföretagen och de tio största utländska aktörerna på den svenska byggmarknaden. Tillsammans sysselsatte dessa företag vid undersökningstillfället 41 000 byggnads- arbetare. (9 stycken) av de tillfrågade 60 företagen kunde inte uppskatta antalet utstationerade arbetstagare, främst eftersom de inte är anställda av företaget utan av ett bemanningsföretag. I redovisningen nämns följande om felkällor. Flera av de tillfrågade byggföretagen har inte kunnat lämna svar i absoluta tal utan har uppskattat andelen utländsk arbetskraft. Många av företagen i urvalet har hög omsättning men få anställda byggnadsarbetare. Merparten av det arbete som utförs står under- entreprenörer i första, andra och till och med tredje led för. Under- sökningen har omfattat företagen och deras underentreprenörer i första led. Därmed finns det risk att vissa byggnadsarbetare har räknats två gånger, då några av företagen i urvalet har varit under- entreprenörer åt andra företag i urvalet. De företag som svarat på undersökningen har endast kunnat uttala sig med säkerhet om det egna företaget men har gjort upp- skattningar av arbetskraftens sammansättning bland underentre- prenörerna. Därmed finns det en uppenbar risk att svaren inte blir till fullo rättvisande. Flera av företagen i urvalet använder sig av bemanningsföretag. I vissa fall har de svarande haft en god uppfattning om hur sam- mansättningen bland den inhyrda personalen ser ut, medan sam- mansättningen i andra fall har varit svår att uppskatta. Även detta påverkar undersökningsresultatets tillförlitlighet. Med anledning av de nämnda felkällorna bör undersöknings- resultatet tolkas med stor försiktighet. Då mindre byggföretag inte ingår i undersökningen, är det svårt att med säkerhet dra några De som utstationeras i slutsatser om branschen som helhet. Det är endast med antagandet att de mindre företagen har en likartad sammansättning av arbets- kraft som de större företagen som slutsatser kan dras om branschen som helhet. För att besvara frågorna har i (LO) tagit fram en webbenkät som samtliga förbundsavdelningar och regioner i tretton av LO:s förbund13 ombetts att besvara. Svaren har kommit in –. Svarsfrekvensen var hög, eller 173 av 216 avdelningar eller regioner. Avdelningar representerande av de tretton medlemmar har svarat. Från samtliga lokalavdelningar/regioner i , , Hotell- och Restaurangfacket, Svenska Pappersindustriarbetareför- bundet och har svar kommit in. Från alla utom några få avdelningar i , , Industrifacket och Handels- anställdas Förbund har svar kommit in. Bara drygt hälften av avdel- ningarna i GS Facket för skogs-, trä- och grafisk bransch har svarat, och svaren har kompletterats med uppgifter från avtalsansvariga på förbundet. Bara en fjärdedel av avdelningarna i har svarat. Respektive branschansvarig på för- bundet har lämnat uppgifter för Facket för Service och Kommuni- kation () (numera , Service- och kommunikationsfacket). Enkäten har av LO kompletterats med intervjuer med centralt placerade avtalsansvariga i de tretton . Resultaten av enkäten och intervjuerna har sammanställts i rapporten i verkligheten – om utstationerad arbetskraft i praktiken () som LO publicerade . består av två delar. Den första delen är en kartläggning av före- komsten av utstationering med uppgifter om antalet utstatione- rande arbetsgivare och utstationerade arbetstagare samt inom vilka branscher/avtalsområden utstationering förekommer. Uppgifter och data är i huvudsak hämtade från enkäten till förbundsavdel- ningarna. Enligt rapporten bör man dock vara medveten om att De som utstationeras i inget förbund har total kontroll på förekomsten av utstationering. Det betyder att uppgifterna bara i varierande grad är verifierbara. De är i huvudsak uppskattningar baserade på de lokala organisa- tionernas erfarenheter. Det kan t.ex. noteras att av det uppskattade totala antalet utstationerade arbetstagare baseras på uppskattningar från en enda avdelning. Den andra delen av beskriver utifrån enkätsvaren och intervjuerna hur de fackliga organisationerna lokalt och centralt hanterar den svenska kollektivavtalsmodellen när utländska arbets- givare och arbetstagare är tillfälligt verksamma i . Enligt rapporten är bilden inte samstämmig över hela den del av arbets- marknaden som täcker.