sou · H4B365 · 2016-10-05 00:00:00 — Med den överflyttning av tillsynsansvar som vi föreslår finns förutsättningar för SIN att koncentrera och utöka sin tillsyn när det gäller den för enskilda särskilt integritetskänsliga personuppgiftsbehandling som utförs av Säkerhetspolisen. Med tillräckliga resurser för en sådan tillsyn stärks skyddet för den enskildes personliga integritet. Förslaget att överföra tillsynsansvaret för bestämmelserna om abonnentförteckningar och s.k. cookies från PTS till Datainspektionen bedöms få begränsade effekter. Sammantaget gör vi bedömningen att Datainspektionen här kan behöva en resursförstärkning motsvarande en och en halv helårsarbetskraft, till en uppskattad kostnad av . Det ökade resursbehovet avser främst tillsynen över den s.k. cookiebestämmelsen, som har sin grund i EU:s e-privacydirektiv och som ofta är föremål för diskussion och ökad uppmärksamhet på EU- nivå. För PTS blir effekterna av överföringen av tillsynsansvar såvitt vi kan bedöma marginella. Detta förklaras av att de faktiska tillsynsinsatser som gällt de aktuella bestämmelserna, som en följd av de begränsningar som ligger i att bestämmelserna saknar en koppling till myndighetens övriga verksamhet, har varit mycket begränsade. Vi har ovan betonat att Inspektionen för vård och omsorg () i högre utsträckning än vad som skett bör samråda med Datainspektionen när det i dess tillsynsveksamhet uppkommer frågor om huruvida en viss behandling av personuppgifter är förenlig med dataskyddslagstiftningen. Vilka ekonomiska konsekvenser ett sådant ökat samråd skulle få för Datainspektionen är svåra att uppskatta. Behovet av resurser beror på hur många ärenden i praktiken väljer att samråda om. Det bör dock noteras att är en stor myndighet med ett omfattande tillsynsverksamhet. Även om samråder med Datainspektionen i endast en mindre del av alla tillsynsärenden skulle det kunna innebära en påtaglig ökning av Datainspektionens arbete. En preliminär uppskattning innebär att Datainspektionen i denna del behöver förstärkas med fyra helårsarbetskrafter, till en kostnad av . Även för kan ett ökat utnyttjande av samrådsmöjligheten få konsekvenser för arbetssätt och organisation. Dessa är dock svåra att Konsekvenser av utredningens förslag m.m. bedöma och det kan där i stället för ökade kostnader medföra effektivitetsvinster. Med de personalförstärkningar vi preliminärt bedömer att Datainspektionen har behov av med anledning av våra förslag, och med de förstärkningar som kan bli resultatet av de övriga utredningar som rör Datainspektionens uppdrag och arbetssätt, bedömer myndigheten att det kan bli nödvändigt att byta lokaler. Man anser dock att det är för tidigt för att nu kunna göra några bedömningar i den delen. Vi ser inte att våra förslag kommer att innebära några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, eller för någon av de andra uppräknande aspekterna, såsom sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag eller för jämställdheten mellan kvinnor och män. Vi har också i kapitel 9 redovisat våra överväganden i frågan om Datainspektionens resursbehov med anledning av EU:s dataskyddsreform. Den beslutade reformen på EU:s dataskyddsområde, med en ny allmän dataskyddsförordning och ett nytt dataskyddsdirektiv på det brottsbekämpande området, innebär att det i ett stort antal utredningar pågår ett omfattande arbete med att anpassa svensk rätt till de nya rättsakterna. Detta arbete kan komma att få betydelse för hur Datainspektionen och andra tillsynsmyndigheter arbetar. Hur den slutliga författningsregleringen av tillsynsmyndigheternas verksamhet bör utformas med anledning av dataskyddsreformen måste, för att få till stånd en fungerande och konsistent reglering, övervägas i ett sammanhang. Det kan då också finnas anledning att överväga behovet av övergångsbestämmelser. Mot denna bakgrund avstår vi från att nu ange något bestämt ikraftträdandedatum för våra föreslagna författningsförändringar. En rimlig utgångspunkt är dock att de bör träda i kraft senast . 12.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet (nämnden) ska utöva tillsyn över brottsbekämpande myndigheters användning av hemliga tvångsmedel och kvalificerade skyddsidentiteter och därmed sammanhängande verksamhet. Nämnden ska även utöva tillsyn över behandlingen av personuppgifter i Säkerhetspolisens brottsbekämpande verksamhet. Tillsynen ska särskilt avse sådan behandling som avses i 2 kap. 10 § polisdatalagen (2010:361). I paragrafen beskrivs Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillsynsområde. Förslaget innebär dels att tillsynen bara ska omfatta sådan behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet som utförs av Säkerhetspolisen, dels att tillsynen ska omfatta all personuppgiftsbehandling i denna verksamhet, och inte endast sådan behandling som följer av vissa, gällande eller upphävda, lagar. Ändringen behandlas i avsnitt 10.3.4. 12.2Förslaget om förordning med ändring i förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation är tillsynsmyndighet enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Datainspektionen är dock tillsynsmyndighet såvitt avser 6 kap. 15, 16 och 18 §§ i den lagen. ska för del fullgöra de uppgifter som den nationella tillsynmyndigheten har enligt 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 531/2012 av om roaming i allmänna mobilnät i unionen, och 2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 2015/2120 av om åtgärder rörande en öppen internetanslutning och om ändring av direktiv /22/EG om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster och förordning (EU) nr 531/2012 om roaming i allmänna mobilnät i unionen. Paragrafen innebär en precisering av vilken myndighet som är tillsynsmyndighet enligt lagen (2007:389) om elektronisk kommunikation. Ändringen innebär att tillsyn över efterlevnaden av bestämmelserna om abonnentförteckningar och s.k. cookies ska utövas av Datainspektionen i stället för av . Ändringen behandlas i avsnitt 10.2.2. 12.3Förslaget till förordning med ändring i förordningen (2007:975) med instruktion för Datainspektionen Datainspektionens uppgift är att verka för att människor skyddas mot att deras personliga integritet kränks genom behandling av personuppgifter och för att god sed iakttas i kreditupplysnings- och inkassoverksamhet. Myndigheten ska följa och beskriva utvecklingen på IT-området när det gäller frågor som rör integritet och ny teknik. I paragrafen anges Datainspektionens övergripande uppgifter. Ändringen innebär att det inte längre föreskrivs att myndigheten särskilt ska inrikta sin verksamhet på att informera om gällande regler samt ge råd och hjälp åt personuppgiftsombud enligt personuppgiftslagen. Ändringen behandlas i avsnitt 9.3.5. Myndigheten är tillstånds- och tillsynsmyndighet enligt kreditupplysningslagen (1973:1173) och inkassolagen (1974:182). Myndigheten är tillsynsmyndighet enligt –artikel 51.1 i och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), och –artikel 41.1 i Europarlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut /977/RIF. Myndigheten ska delta i den europeiska dataskyddsstyrelsens arbete. Myndigheten är tillsynsmyndighet enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation såvitt avser 6 kap. 15, 16 och 18 §§ i den lagen. Paragrafen anger enligt vilka lagar och EU-rättsakter Datainspektionen är tillsynsmyndighet. Ändringen i andra stycket innebär att Datainspektionen är tillsynsmyndighet enligt den allmänna dataskyddsförordningen och det nya dataskyddsdirektivet på det brottsbekämpande området. Ändringen behandlas i avsnitt 9.3.2. Ändringen i tredje stycket behandlas i avsnitt 9.3.2 och innebär att Datainspektionen ska delta i den europeiska dataskyddsstyrelsens (, EDPB) arbete. Ändringen i fjärde stycket innebär ett tydliggörande av att tillsyn över bestämmelserna om abonnentförteckningar och s.k. cookies ska utföras av Datainspektionen i stället för av . Ändringen behandlas i avsnitt 10.2.2. Myndigheten är nationell tillsynsmyndighet enligt –artikel 114 i konventionen om tillämpning av av (), –artikel 24 i rådets beslut /917/RIF av om användning av informationsteknik för tulländamål (TIS- rådsbeslutet), –artikel 33 i rådets beslut av om inrättande av Europeiska polisbyrån (Europol), –artikel 30.5 i rådets beslut /615/RIF av om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet (Prümrådsbeslutet), –artikel 41 i och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (VIS-förordningen), –artikel 7.1 och 7.2 i och rådets direktiv (EU) 2015/413 av om underlättande av gräns- överskridande informationsutbyte om trafiksäkerhetsrelaterade brott (CBE-direktivet), i den ursprungliga lydelsen, och – artikel 8.5 i rådets beslut /633/RIF av om åtkomst till informationssystemet för viseringar (VIS) för sökningar för medlemsstaternas utsedda myndigheter och för Europol i syfte att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott (VIS-rådsbeslutet). Paragrafen anger några ytterligare internationella dokument enligt vilka Datainspektionen är nationell tillsynsmyndighet. Ändringen innebär att dataskyddsrambeslutet, som ersätts av det nya dataskyddsdirektivet på det brottsbekämpande området, är med i denna uppräkning. Ändringen behandlas i avsnitt 9.3.2. Myndigheten leds av en myndighetschef, som anställs genom beslut av regeringen för en period om . Anställningen får förlängas. Paragrafen anger att Datainspektionen leds av en myndighetschef. Ändringen innebär att det dessutom föreskrivs att chefen utses av regeringen, att en mandatperiod ska vara och att anställningen kan förlängas. Ändringen behandlas i avsnitt 9.3.3. En myndighet med ett samlat ansvar för tillsyn över den personliga integriteten Ansvaret för tillsyn på integritetsområdet ligger på flera olika myndigheter. I syfte att stärka skyddet för den personliga integriteten ska en särskild utredare överväga hur ett i högre grad samlat integritetsskydd kan fungera inom en och samma myndighetsstruktur genom att tillsynen över behandling av personuppgifter samlas hos en myndighet. Utredaren ska kartlägga den tillsyn över behandling av personuppgifter som bedrivs av flera myndigheter. I uppdraget ingår även att lämna förslag som medför att myndigheten är förberedd för att kunna fullgöra de uppgifter som (Ju 2014:09) kan komma att föreslå att ett integritetsskyddsråd ska ha. Dessutom ska utredaren lämna de förslag som behövs för att myndigheten ska kunna fullgöra de uppgifter som kan bli resultatet av reformeringen av EU:s dataskyddsreglering. Uppdraget ska redovisas . Begreppet personlig integritet används både i grundlag och i vanlig lag – t.ex. 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen (RF) och 5 a § personuppgiftslagen (1998:204) – men någon allmängiltig definition av begreppet har inte slagits fast. I ett försök att ändå beskriva vad som kan anses vara kärnan i rätten till personlig integritet har lagstiftaren uttalat att kränkningar av den personliga integriteten utgör intrång i den fredade sfär som den enskilde bör vara tillförsäkrad och där ett oönskat intrång bör kunna avvisas (prop. 2005/06:173 s. 15 och prop. 2009/10:80 s. 175). Rätten till personlig integritet kan också beskrivas som en rätt att bli lämnad i fred eller en rätt till självbestämmande och valfrihet. Grundläggande bestämmelser om personlig integritet finns bl.a. i regeringsformen. Av målsättningsstadgandet i 1 kap. 2 § RF framgår att den offentliga makten ska utövas med respekt för den enskilda människans frihet och värdighet samt att det allmänna ska värna den enskildes privat- och familjeliv. Vidare finns i 2 kap. 6 § RF en bestämmelse som slår fast ett skydd för förtroliga meddelanden och som även i övrigt ger ett skydd gentemot det allmänna mot betydande intrång i den personliga integriteten som sker utan samtycke och innebär kartläggning eller övervakning av den enskildes personliga förhållanden. Enligt artikel 8 i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, som gäller som svensk lag, har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. Av 2 kap. 19 § RF följer att lag eller annan föreskrift inte får meddelas i strid med åtaganden på grund av konventionen. En bestämmelse om respekt för privat- och familjelivet finns även i artikel 7 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Av artikel 8 i stadgan följer vidare att var och en har rätt till skydd av de personuppgifter som rör honom eller henne. Rätten till skydd av privatlivet och den personliga integriteten är inte absolut. Rättigheterna kan under vissa förutsättningar således inskränkas. Regeringen beslutade att ge en parlamentariskt sammansatt kommitté – (Ju 2014:09) – i uppdrag att utifrån ett individperspektiv kartlägga och analysera sådana företeelser i samhället, inom både privat och offentlig sektor, som kan medföra faktiska eller potentiella risker för den personliga integriteten och som hänger samman med användningen av modern informationsteknik. Kommittén ska också följa upp effekterna i lagstiftningsarbetet av förstärkningen av grundlagsskyddet för den personliga integriteten som genomfördes . Vidare ska kommittén överväga behovet av att ge en befintlig myndighet eller ett särskilt inrättat integritetsskyddsråd ett brett och samlat uppdrag att följa utvecklingen på området för den personliga integriteten. Uppdraget ska redovisas . (Ju 2011:11) har i uppdrag att bl.a. genomföra en översyn av den s.k. registerlagstiftningen, dvs. regleringen av myndigheternas personuppgiftsbehandling. Uppdraget ändrades för att anpassas till det pågående arbetet inom EU med ett nytt dataskyddsregelverk. Uppdraget ska redovisas . Vidare har Utredningen om ett modernt och starkt straffrättsligt skydd för den personliga integriteten (Ju 2014:10) i uppdrag att göra en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar. Utredningen ska redovisa sitt uppdrag . Tillsynen över polisens behandling av personuppgifter utreds av (Ju 2010:09) som har i uppdrag att analysera hur tillsynen kan organiseras så att överlappning mellan olika tillsynsmyndigheter i så stor utsträckning som möjligt undviks. Uppdraget är en följd av kommitténs tidigare förslag om en tillsynsmyndighet för polisen. Uppdraget ska redovisas . Inom EU pågår en omfattande översyn av regelverket för behandling av personuppgifter. Reformen tar sin utgångspunkt i förslag som Europeiska kommissionen presenterade (KOM [2012] 10 och KOM [2012] 11). Förslagen innebär bl.a. att och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, som i har genomförts genom bl.a. personuppgiftslagen, ska ersättas av en allmän uppgiftsskyddsförordning. Regeringen har i budgetpropositionen aviserat åtgärder för att stärka skyddet för enskildas integritet, såväl i som i EU. En av dessa åtgärder är att utreda hur ett i högre grad samlat integritetsskydd kan fungera inom en och samma myndighetsstruktur (prop. 2014/15:1, utgiftsområde 4, s. 23). Det finns en rad myndigheter som har till uppgift att tillvarata enskildas intresse av skydd för den personliga integriteten. Datainspektionen har, enligt personuppgiftslagen, det övergripande ansvaret att värna skyddet för enskildas personliga integritet vid behandling av personuppgifter. Myndigheten har också tillsynsansvar enligt flera andra lagar på integritetsområdet, bl.a. kameraövervakningslagen (2013:460). Även länsstyrelserna har ansvar för tillsyn över kameraövervakning, men det ansvaret begränsar sig till övervakning på platser dit allmänheten har tillträde. Till detta kommer den tillsyn som bedrivs av Justitiekanslern och av sektorsspecifika myndigheter som t.ex. Inspektionen för vård och omsorg. Tillsyn över behandlingen av personuppgifter utövas på vissa områden även av andra myndigheter än Datainspektionen. har i uppdrag att utöva tillsyn vid behandling av uppgifter vid elektronisk kommunikation. Ett annat exempel är som utövar tillsyn över polisens personuppgiftsbehandling enligt polisdatalagen (2010:361) och lagen (2010:362) om polisens allmänna spaningsregister. Ansvaret för tillsynen på integritetsområdet ligger således på flera myndigheter. Det har i olika sammanhang diskuterats om en myndighet bör ges ett bredare uppdrag inom detta område. Exempelvis förordade en utveckling och breddning av Datainspektionens roll. Kommittén ansåg också att det fanns en brist på systemtänkande och helhetssyn i den integritetsskyddsrättsliga lagstiftningen och att rätten till personlig integritet borde få en mer framskjuten ställning i samhället. Mot bl.a. den bakgrunden bedömde kommittén även att det kunde finnas skäl att överväga inrättandet av ett särskilt integritetsskyddsråd med ett brett uppdrag att vaka över integritetsskyddet i dess helhet (SOU 2007:22, del 1, s. 489 f., SOU 2008:3 s. 331 f.). Den frågan tas, som nämnts, om hand av . Frågan om att ge en myndighet ett bredare uppdrag har även behandlats i en rad riksdagsmotioner (t.ex. 2011/12:Ju6, 2013/14:Ju32, 2013/14:K202). Vidare har Datainspektionen i en skrivelse till regeringen (Ju2011/8857/Å) bl.a. tagit upp frågan om gränssnitten mellan olika myndigheter. Regeringen anser att det, mot den angivna bakgrunden, finns skäl att utreda hur skyddet för enskildas personliga integritet kan förstärkas genom att tillsynen över behandling av personuppgifter i högre grad samlas hos en myndighet. En sådan myndighet bör även ha i uppdrag att lämna förslag till regeringen om eventuella behov av åtgärder för att stärka skyddet för den personliga integriteten när det gäller behandling av personuppgifter. Med anledning av pågående uppdrag, att överväga inrättandet av ett särskilt integritetsskyddsråd, finns det anledning för utredaren att se över och lämna förslag som medför att myndigheten är förberedd för att kunna fullgöra de uppgifter som det kan komma att föreslås att ett integritetsskyddsråd ska ha. Utredaren måste också förhålla sig till den pågående översynen av EU:s dataskyddsreglering och – så långt som möjligt – lämna de förslag som behövs för att myndigheten ska kunna fullgöra de uppgifter som kan bli resultatet av den översynen. •kartlägga den tillsyn över behandling av personuppgifter som bedrivs av flera myndigheter, •analysera fördelar och nackdelar med att i högre grad samla tillsynen över behandling av personuppgifter hos en myndighet, •lämna förslag på hur tillsynen – helt eller delvis – kan samlas hos en myndighet samt hur myndighetens uppdrag bör vara utformat och vilka befogenheter myndigheten bör ha för att kunna upprätthålla en effektiv tillsynsverksamhet, •analysera konsekvenserna för berörda myndigheter när det gäller verksamhet, organisation, resurser och personal, •lämna förslag som medför att myndigheten är förberedd för att kunna fullgöra de uppgifter som kan komma att föreslå att ett integritetsskyddsråd ska ha, •lämna de förslag som behövs för att myndigheten ska kunna fullgöra de uppgifter som kan bli resultatet av reformeringen av EU:s dataskyddsreglering, och •föreslå de författningsändringar och andra åtgärder som behövs. Den granskning av behandling av personuppgifter som bedrivs vid Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten omfattas inte av uppdraget. Genomförande och redovisning av uppdraget Utredaren ska samråda med (Ju 2014:09) och (Ju 2010:09). Även i övrigt ska utredaren hålla sig informerad om arbete som bedrivs inom och utredningsväsendet på det område som uppdraget avser. Samråd ska även ske med Datainspektionen, , och andra berörda myndigheter och organisationer. Utredaren ska också följa den pågående översynen av EU:s dataskyddsreglering. I uppdraget ingår att, utifrån de överväganden som görs, lämna fullständiga författningsförslag. Förslagen ska utformas på ett sådant sätt att de, så långt som möjligt, är förenliga med den kommande unionsrättsliga dataskyddsregleringen. Vidare ska förslagen vara så kostnadseffektiva som möjligt ur ett statsfinansiellt perspektiv. Utredaren är oförhindrad att ta upp närliggande frågor som han eller hon anser behöver övervägas för att uppdraget ska kunna genomföras på ett fullgott sätt. Utredaren ska i enlighet med kommittéförordningen (1998:1474) redovisa konsekvenserna av sina förslag och vid behov föreslå hur dessa ska finansieras. Uppdraget ska redovisas . Utredningen om tillsynen över den personliga integriteten (Ju 2015:02) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om hur skyddet för den personliga integriteten kan förstärkas genom att tillsynen över behandling av personuppgifter i högre grad samlas hos en myndighet (dir. 2014:164). Enligt utredningens direktiv skulle uppdraget redovisas . Uppdraget ska i stället redovisas . 1.Statens bredbandsinfrastruktur som resurs. 3.Höghastighetsjärnvägens finansiering och kommersiella förutsättningar. 4.Politisk information i skolan – ett led i demokratiuppdraget. 5.Låt fler forma framtiden! Del A + B. Ku. 6.Framtid sökes – Slutredovisning från den nationella samordnaren för utsatta EU-medborgare. 7.Integritet och straffskydd. 8.Ytterligare åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Fjärde penningstvättsdirektivet – samordning – ny penningtvättslag – m.m. Del 1 + 2. 9.Plats för nyanlända i fler skolor. 10.EU på hemmaplan. 11.Olika vägar till föräldraskap. 12.Ökade möjligheter till modersmålsundervisning och studiehandledning på modersmål. 13.Palett för ett stärkt civilsamhälle. 14.En översyn av tobakslagen. Nya steg mot ett minskat tobaksbruk.S. 15.Arbetsklausuler och sociala hänsyn i offentlig upphandling – konvention nr 94 samt en internationell jämförelse. 16.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2016. Risker, osäkerheter och framtidsutmaningar. 17.EU:s reviderade insolvensförordning m.m. Ju. 18.En ny strafftidslag. 19.Barnkonventionen blir svensk lag. 20.Föräldraledighet för statsråd? 21.Ett klimatpolitiskt ramverk för . 22.Möjlighet att begränsa eller förbjuda odling av genetiskt modifierade växter i . 23.Beskattning av incitamentsprogram. 24.En ändamålsenlig redovisning. 25.Likvärdigt, rättssäkert och effektivt – ett nytt nationellt system Del 1 + 2. 26.På väg mot en ny politik för landsbygder – landsbygdernas utveckling, möjligheter och utmaningar. 27.Som ett brev på posten. Postbefordran och pristak i ett digitaliserat samhälle. 28.Vägen till självkörande fordon –en forskarkarriär för framtiden. 30.Människorna, medierna & marknaden. forskningsantologi om en demokrati i förändring. 31.Fastighetstaxering av anläggningar för el- och värmeproduktion. 32.En trygg dricksvattenförsörjning. Del 1 + 2 och Sammanfattning. 33.Ett bonus–malus-system för nya lätta fordon. 35.Vägen in till det svenska skolväsendet. 36.Medverkan av tjänsteleverantörer i ärenden om uppehålls- och arbets tillstånd. 37.Rätten till en personförsäkring. –ett stärkt konsumentskydd. 38.Samling för skolan. Nationella målsättningar och utvecklingsområden för kunskap och likvärdighet. –polisutbildningen som högskole utbildning.