sou · H3B3107 · 2016-01-01 00:00:00 — I allmänhet utgår den nationalekonomiska ansatsen från vad som styr företagens vinstmaximerande beslut. För att producera innovationer använder sig företag, något förenklat, av både den samlade stocken av tidigare idéer och de interna resurser som finns tillgängliga i företagen, inte minst i form av kvalificerad arbetskraft. I den meningen är innovationer ett flöde av nya idéer och ny teknologi, med ett ekonomiskt mervärde, som bidrar till att bygga upp den samlade stocken av innovationer i ett land. För att innovationer ska komma till stånd krävs, förutom resurser, också att företagen har tillräckliga ekonomiska drivkrafter att omvandla resurserna – både de externa och de interna – till nya produkter och processer. I de flesta analyser av företagens innovationsbeslut spelar det omgivande samhället – i form av exempelvis regelverk, utbildnings- och forskningsinstitutioner – en betydelsefull roll för att både Vertikal innovation antar i stället att ny teknologi och kunskap ersätter gamla uppfinningar. Bilaga 8 till LU15 Forskning, innovationer och ekonomisk tillväxt tillgängliggöra de resurser och skapa de rätta drivkrafterna för innovationer. Hur det offentliga kan bidra till att förbättra villkoren för innovationer, men även bidra mer direkt till att innovationer genereras, kommer att belysas närmare i kommande kapitel. Ansatsen i bilagans analys är huvudsakligen neoklassiskt nationalekonomisk, i meningen att företagens (eller entreprenö- rens) beslut om att investera resurser i FoU eller ägna sig åt innovationsprojekt ytterst antas styras av hur lönsamma dessa aktiviteter är. Företagen försöker, enligt detta synsätt, förmå konsumenter (som kan vara andra företag) att köpa nya, bättre produkter. Konsumenterna eller kunderna antas efterfråga innovationer eftersom de exempelvis bidrar till att sänka deras produktionskostnader eller tillgodose behov som inte kunnat tillgodoses. En central fråga för bilagan blir därmed hur de ekonomiska drivkrafterna – incitamenten – för FoU och inno- vationer bestäms och förändras, inte minst av politiska åtgärder. Den moderna teoretiska forskningen om innovationers bestämningsfaktorer och deras betydelse för långsiktig ekonomisk utveckling har över tiden kommit att inkorporera olika former av avvikelser från den neoklassiska beskrivningen av en ”fri marknad. Exempel på sådana avvikelser är imperfekt konkurrens, endogen teknologiutveckling (dvs. att teknologiska förändringar – ”chock- er” inte är utifrån givna, utan kan påverkas genom företagens val och av politiska åtgärder) och heterogenitet bland såväl företag som kunder/hushåll (dvs. man antar inte att det t.ex. finns ett representativt – ”genomsnittligt – företag som är vanligt i många tidigare, neoklassiska makromodeller). Denna uppdaterade – och i många avseenden mer realistiska - ansats brukar, som ovan nämnts, benämnas ny-schumpeteriansk. En stor del av den teoretiska forskningen som återges i denna bilaga ansluter till denna teori- bildning, om än i olika utsträckning. Utöver det producentdrivna (utbudsorienterade) perspektiv som dominerar den nationalekonomiska forskningstraditionen finns också andra sätt att se på varför innovationer uppstår. Det kan t.ex. handla om att slutkunden själv väljer att ta fram en innovation ”för eget bruk” eftersom existerande produkter inte Forskning, innovationer och ekonomisk tillväxt Bilaga 8 till LU15 svarar upp mot behovet.14 En annan källa till innovationer är att konsumenterna utvecklar nya produkter tillsammans med företagen i vad som brukar benämnas kunddrivna innovationer (customer-driven innovations).15 Den nationalekonomiska forskningen, framför allt den makro- ekonomiskt influerade, utgår från att det flöde av innovationer som produceras på företags-, bransch eller landnivå, låter sig beskrivas som en produktionsfunktion av dels relevanta resursinsatser, dels omgivande faktorer som påverkar hur effektivt dessa resurser används. Denna linjära förklaringsmodell har sina givna brister, även om nationalekonomisk forskning kommit att bli allt mer nyanserad och försöker beakta flera dimensioner av innovativ verksamhet, t.ex. att företag av olika storlek kan möta olika incitament eller att det inte sällan finns en betydande eftersläpning mellan ett innovationsprojekts genomförande till tidpunkten då dess eventuella effekter i termer av ökad produktivitet kan märkas och mätas. En annan kritik som kan riktas mot det linjära synsättet, som representeras av kunskapsproduktionsfunktionen, är att innovat- ioner snarare uppstår som produkten av ett system eller ett nät bestående av en mångfald av aktörer, både offentliga och privata, som interagerar och där innovationsprocessen kan skilja sig åt mellan branscher.16 Nationalekonomer betonar innovationer som ett resultat av investeringar, men i själva verket kan lärande på jobbet likväl som lärande vid användning av produkter (learning- by-doing) vara väl så viktiga för att generera innovationer. Det finns också de som ifrågasätter att innovationer skulle ”skapa” tillväxt. North och (1973) hävdar exempelvis att innovationer snarare är tillväxt. De menar att de faktorer (t.ex. utbildningsnivå och teknologisk utveckling) som ofta antas orsaka tillväxt endast utgör närliggande orsaker, vilka i sin tur starkt påverkas av djup- 14En klassisk referens är (1976). 15Se t.ex. Desouza m.fl. (2008) och , Ogawa och de (2011). 16En beskrivning av begreppet () finns exempelvis i (1997). Det finns ingen enhetlig definition av och redovisar sex olika, men i stor utsträckning överlappande, definitioner. Förutom att betona de olika aktörernas (företag, myndigheter, finansiärer m.fl.) roll och samspel har NIS-ansatsen en kunskapsteoretisk dimension där historiska, evolutionära perspektiv står i förgrunden som betydelsen av osäkerhet och lärande lyfts fram. Se även och (2006) för en diskussion om NIS-ansatsens styrkor och svagheter. Bilaga 8 till LU15 Forskning, innovationer och ekonomisk tillväxt gående, fundamentala faktorer såsom institutioner, kultur, religion och handel med utlandet. Det är således viktigt att försöka förstå de underliggande faktorerna till varför vissa länder växer snabbare än andra och inte bara ta de empiriska sambanden för givna. Produktivitet – ett otillräckligt mått på innovationers samhällsekonomiska värde FoU och innovationer är, som redan konstaterats, viktiga förklaringsfaktorer till produktivitetstillväxt både på företagsnivå och samlat för ett helt land. Det finns dock flera problem med att ”rakt av” använda produktivitetsstatistik för att bedöma avkast- ningen på FoU och innovationer. Innovationer kan, exempelvis, i många fall ändra relativpriserna på varor och tjänster. De drama- tiskt fallande priserna på elektronikkomponenter är ett tydligt exempel på detta. I den utsträckning man i statistiken misslyckas med att korrekt beakta förändringar i relativpriser, är det lätt att dra felaktiga slutsatser om hur mycket den producerade volymen av en vara eller tjänst har ökat till följd av att ny teknologi har blivit tillgänglig. Innovationer bidrar också till att ta fram helt nya produkter och ge upphov till marknader som inte fanns. Framtagandet av nya produkter blir därför en viktig del för ett företag som vill förbli konkurrenskraftigt. Värdet av produktinnovationer är därför av stor betydelse för att kunna uppskatta innovationernas samhälls- ekonomiska betydelse. Men, en uppskattning av detta värde genom att jämföra ökningen i produktionen (av den nya produkten) ”från noll” blir i det fallet mindre relevant som mått på det samhällseko- nomiska värdet av innovationen ifråga. I stället avspeglas det samhällsekonomiska värdet av (produkt-)innovationen bättre genom den utökade mängden val som konsumenter kan göra jämfört med när produkten inte fanns (Trajtenberg, 1990). Inte minst är det svårt att i vanliga makroekonomiska data (t.ex. i nationalräkenskaperna) fånga värdet av s.k. genombrotts- teknologier, (general-purpose technologies, GPT, se även faktaruta 1.1). Forskning, innovationer och ekonomisk tillväxt Bilaga 8 till LU15 1.2.3Sveriges innovationsförmåga i fokus Hur väl ett land lyckas kanalisera resurser till och genom innovativa miljöer, såväl i företag som i offentliga forskningsinstitutioner, kan sägas utgöra landets innovationsförmåga. Innovationsförmågan relaterar därmed till de två första länkarna i FoU-produktivitets- kedjan som beskrivs i figur 1.4. Med andra ord antas det finnas ett positivt samband mellan ett lands innovationsförmåga och dess produktivitet. Länder som har goda förutsättningar att allokera resurser till innovativa miljöer, kanske särskilt i företagen, och där dessa miljöer fungerar väl, har också bättre förutsättningar att uppnå en hög produktivitetstillväxt på . Hur innovationsförmåga ser ut i förhållande till andra länders är därför en central fråga för denna bilaga. För att bättre kunna analysera innovationsförmågan i ett land, är det emellertid användbart att skilja på de resurser, inte minst FoU-resurser (både privata och offentliga), som finns tillgängliga för framtagandet av innovationer, och hur effektivt resurserna används i produktionen av inno- vationer. Med andra ord kan ett företag producera fler innovationer än ett annat () genom att antingen lägga mer resurser på innovationsverksamhet eller genom att använda existerade resurser mer effektivt. I denna bilaga kommer termen innovationskapacitet att användas för att fånga – och mäta – de resurser som ett samhälle gör till- gängliga för att kunna generera nya innovationer. Centralt i detta sammanhang är de FoU-resurser som företagen kan förfoga över och använda i produktionen av nya idéer och ny teknologi. Begreppet innovationseffektivitet används för att mäta hur effektiva länder är när det gäller att omvandla en viss mängd resurser till innovationer. Innovationseffektiviteten är nära förknippad med faktorer som skapar incitament att använda FoU-resurserna på ett effektivt sätt. Exempel på sådana faktorer är t.ex. konkurrensvillkor på marknaden eller immaterialrättsligt skydd. Även om dessa faktorer i många fall kan vara utanför företagens direkta kontroll, påverkar de givetvis företagens sätt att internt organisera inno- vationsverksamheten. Figur 1.5 ger en schematisk bild av hur innovationsförmåga skapas samt vilka faktorer som antas påverka innovations- kapaciteten respektive innovationseffektiviteten. Det bör dock på- Bilaga 8 till LU15 Forskning, innovationer och ekonomisk tillväxt pekas att denna bild är partiell i den meningen att innovations- effektivitet också kan påverka innovationskapacitet på så vis att högre innovationseffektivitet i de flesta fall ökar avkastningen på investeringar i FoU-resurser, som i sin tur höjer innovations- kapaciteten. Direkta innovationsfaktorer Finansiella resurser Humankapital Sambandet mellan innovationsförmåga, innovationskapacitet och innovationseffektivitet -Utvecklande av kluster -Förbindelse mellan universitet och näringsliv -Skydd av immateriella rättigheter -Tillgång på riskkapital Källa: Fu och (2009). Varken innovationsförmåga, innovationskapacitet eller innovat- ionseffektivitet är allmänt vedertagna begrepp.17 Begreppet inno- vationsförmåga används dock flitigt av såväl myndigheter som inom politiken.18 Det finns heller inga enhetliga kvantitativa mått som kan fånga innovationsförmåga, -kapacitet eller -effektivitet (se även faktaruta 1.3). Vissa studier av innovationsförmåga, även om begreppet sällan används, likställer också ett lands (eller en 17Stern, Porter och Furman (2000) sätter exempelvis likhet mellan innovationskapacitet och ett lands förmåga att producera och kommersialisera ett flöde av innovativ teknologi över . De gör således ingen explicit distinktion mellan kapacitet och effektivitet. 18Den statliga myndigheten använder begreppet innovationsförmåga enligt följande: ”Innovationsförmågan vilar bland annat på framgångsrikt forsknings- och utvecklingsarbete i och utanför företag. En annan förutsättning är samverkan med regionala högskolor och universitet. Tillgång till kvalificerad arbetskraft har stor betydelse. Likaså att utbildningssystemet fungerar på alla nivåer och att det finns kompetensförsörjning på regional nivå.” Denna beskrivning skiljer inte explicit på kapacitet och effektivitet men antyder att innovationsförmågan även påverkas av andra (externa) faktorer än resurser. Forskning, innovationer och ekonomisk tillväxt Bilaga 8 till LU15 branschs) förmåga att generera innovationer med dess position i förhållande till det som brukar benämnas teknologifronten. Inte heller teknologifronten har någon enhetlig, allmänt vedertagen definition, men i den nationalekonomiska litteraturen utgörs teknologifronten av de(t) teknologiskt mest avancerade länderna (landet) (se t.ex. Aghion och Howitt, 2009). Teknologifronten är därmed ett mått på den högsta uppnådda teknologiska nivån. Innovationsförmågan är i stället kopplat till flödet av nya produkter och processer. Faktaruta 1.3 som innovationsledare i internationella jämförelser Det finns egentligen inga etablerade sätt att mäta länders inno- vationsförmåga. I internationella jämförelser brukar begreppet innovationsklimat användas. Mått på innovationsklimat kan innefatta både mängden insatta resurser, t.ex. FoU-utgifter i förhållande till ett lands BNP, och output i form av t.ex. patent. Även institutionella faktorer kan ingå. kommer ofta väl ut i olika internationella jämförelser av innovationsklimat vilket framgår av tabell 1.1. beskrivs ofta, tillsammans med länder som , och , som en innovationsledare och det indikerar att innovationsförmåga är god eller till och med mycket god. Tabell 1.1 placering i rangordningar i ett antal undersökningar av innovationsklimat 2012–2014 (antal länder) 1 (29) 3 (143) 2 (145) Index ()1 Anm. 1 Avser delindex “Innovation”. Källa: , , Bilaga 8 till LU15 Forskning, innovationer och ekonomisk tillväxt 1.3Bilagans frågeställningar och disposition Det faktum att , har lyckats upprätthålla en god innovationsförmåga kan inte tas till intäkt för att så kommer att förbli och därför inte kräver fortsatt politisk uppmärksamhet. I sin senaste studie av svensk ekonomi konstaterar att för att behålla sin tätposition måste innovationssystemet fortsätta anpassa sig till förändrade omvärldsfaktorer, såsom förändrade produkt- ionsstrukturer och ökad internationell specialisering samt tjänste- branschernas ökade betydelse (, 2015). Mot denna bak- grund är det således viktigt att närmare försöka förstå vad som har gjort att vuxit fram som ett ledande innovationsland och vilka förutsättningarna är för att behålla den positionen . Den senare frågan blir inte minst viktig i en omgivning där fler länder integreras i världsekonomin och erbjuder allt bättre villkor för forskning och innovationer. De följande kapitlen försöker besvara dessa övergripande fråge- ställningar utifrån fyra delfrågeställningar: Hur kommer det sig att det svenska näringslivet lägger relativt stora resurser på FoU? är ett av de som avsätter mest resurser på FoU: av BNP , varav företagen svarar för drygt två tredjedelar. Detta är visserligen mindre än som investerade av BNP i FoU, men betydligt högre än genomsnittet för som var av BNP.19 I den meningen har en relativt sett hög FoU-kapacitet. Även om det finns betydande tröghet i hur stora resurser olika länder väljer att investera i FoU, vilket tyder på att historiska faktorer är viktiga, är det ändå värdefullt att närmare förstå vad som ligger bakom det svenska näringslivets inter- nationellt sett stora FoU-investeringar. I kapitel 2 analyseras mer ingående hur de svenska företagens FoU-investeringar har utvecklats och relativt andra länder. Framför allt analyseras hur FoU-investeringarna ser ut på branschnivå. 19 Uppgifterna hämtade från and Technology Indicators Database, som är tillgänglig från . Forskning, innovationer och ekonomisk tillväxt Bilaga 8 till LU15 är om de relativt sett höga svenska FoU-investeringarna beror på att svenska företag är mer FoU-intensiva än företag verksamma i samma branscher i andra länder, eller om det beror på att närings- livet i av andra anledningar specialiserat sig på produktion där FoU är ett viktigt inslag. Om branschstrukturen är den mest betydelsefulla förklaringsfaktorn, torde det vara svårare att med forsknings- och innovationspolitik öka FoU-intensiteten, även om ett lands näringsstruktur inte är helt ”huggen i sten” och därmed påverkbar genom förändringar i företagens produktions- och konkurrensvillkor. Men, om det i stället förhåller sig så att svenska företag är mer (eller mindre) FoU-intensiva än företag i andra länder överlag, ger det ett större utrymme för att politiken ska kunna påverka de direkta och indirekta villkoren för FoU och innovationer. I kapitel 2 analyseras även betydelsen av företags- strukturen för ett lands FoU-investeringar. utmärker sig, tillsammans med några andra länder, genom att en stor del av FoU- resurserna i näringslivet är koncentrerade till ett mindre antal stora, internationellt verksamma koncerner. I andra länder, exempelvis i , verkar dock mindre och medelstora företag spela en relativt sett större roll för de totala FoU-investeringarna. Hur påverkas företagens FoU och komparativa fördelar av en ökad internationalisering? Svenska företags investeringar i FoU möjliggör att de kan konkurrera på utländska marknader genom att erbjuda mer avancerade varor och tjänster. sker förändringar i hur framför allt stora, multinationella koncerner organiserar olika delar av den s.k. värdekedjan. Fallande kostnader för handel samt för att leda och organisera olika verksamheter gör det möjligt att geografiskt separera FoU från produktion. Detta kan leda till att FoU lokaliseras till andra länder, men också till att utländska företag kan se möjligheter att lokalisera sin FoU i . Framväxten av nya, större marknader ökar också kraven på att göra FoU-investeringar på dessa marknader. Möjligheterna till såväl handelsspecialisering som utländska direktinvesteringar har poten- tiellt betydelsefulla effekter för svenska företags FoU-investeringar och påverkar därmed strukturomvandling och tillväxtförut- sättningar i det svenska näringslivet. Kapitel 3 diskuterar hur Bilaga 8 till LU15 Forskning, innovationer och ekonomisk tillväxt tillgången på FoU-resurser, inte minst högt kvalificerad arbets- kraft, påverkar internationella specialisering och handels- mönster samt vilka faktorer som styr företagens lokalisering av sin FoU. Kapitlet belyser hur och varför företagens FoU har blivit allt mer internationaliserad samt vilka konsekvenser FoU-investe- ringarnas ökade rörlighet kan få för såväl hem- som mottagar- länderna. Hur god är innovationsförmåga relativt andra länder? Som diskuterats ovan kan ett lands innovationsförmåga sägas bero av hur mycket FoU-resurser (i vid mening) som finns tillgängliga för företagen och kan användas i deras FoU-verksamhet och för att generera innovationer. Men innovationsförmågan påverkas också av hur effektivt företagen använder sina resurser i produktionen av innovationer. Det är därför intressant att närmare jämföra hur står sig i båda dessa avseenden. I synnerhet är det intressant att veta hur effektivt företagens FoU-investeringar omsätts i innovationer eftersom det kan ge en indikation på hur väl de externa (politik-)faktorer inom respektive utanför innovations- systemen är utformade. I kapitel 4 analyseras innovations- förmåga i ett internationellt perspektiv. Vilka politikfaktorer påverkar företagens FoU-investeringar och hur effektivt omsätts investeringarna till innovationer? Det är rimligt att anta att både mängden FoU-resurser, dvs. nivån på företagens FoU-utgifter, och resultaten av dessa investeringar i form av innovationer, går att påverka genom politiska åtgärder. Påverkan sker såväl genom forsknings- och innovationspolitiken som genom den ekonomiska politiken och näringspolitiken, vilka ger många av de ramvillkor som behövs för att FoU-investeringar ska vara lönsamma. Det är därför av stort intresse att försöka ta reda på vilka faktorer som påverkar kostnaderna och intäkterna för att genomföra i grunden osäkra innovationsprojekt i företagen. Kapitel 5 och 6 diskuterar, mot bakgrund av ett stort antal (företrädesvis nationalekonomiska) studier, hur effektiva olika politikåtgärder är när det gäller att stimulera företagens investe- Forskning, innovationer och ekonomisk tillväxt Bilaga 8 till LU15 ringar i FoU och deras förmåga att generera innovationer. Kapitel 5 redovisar och diskuterar effekterna av studier av (direkta) åtgärder som kan hänföras till forsknings- och innovationspolitiken medan kapitel 6 gör motsvarande för studier av s.k. indirekta åtgärder eller ramvillkor. I kapitel 7 diskuteras, mot bakgrund av de föregående kapitlen, ett antal principer för hur en framgångsrik ekonomisk politik som stöder en fortsatt god innovationsförmåga i bör utformas. Analysen av innovationsförmåga och hur den ekono- miska politiken kan påverka denna sker på basis av en genomgång av ett stort antal studier som gjorts av liknande frågeställningar. Kunskapsunderlaget kompletteras även med egen empiri. När nationalekonomer ska analysera FoU-mönster och patentbenägen- het och varför dessa kan skilja sig åt mellan länder, utgår man ofta från aggregerade data, dvs. data som mäter FoU eller patent för ett helt land, en region eller en bransch. Studier av FoU och innovationer på företagsnivå har dock kommit att bli allt vanligare, vilket möjliggör mer detaljerad information om inte bara själva FoU-utgifterna eller egenskaperna hos patenten (eller andra mått på innovationer), utan också de faktorer som påverkar företagen såsom lönsamhet, konkurrensvillkor och investeringar i annat kapital (inklusive s.k. immateriellt kapital). Ofta är dock företags- data kostsamt att samla in och behäftade med affärssekretess. Om man vill analysera effekter av politiska åtgärder, t.ex. förändringar i övergripande regelverk såsom utformningen av patentlag- stiftningen, är det inte heller säkert att företagsdata (även om man har data för företag i flera länder) är den mest lämpliga. Inom de delar av nationalekonomin som behandlar utvecklingen av handel, produktivitet och innovationer (och samspelet mellan dessa) betonas betydelsen av företagens heterogenitet, dvs. att företag helt enkelt inte ser lika ut i olika avseenden, inte minst storlek, även inom branscher (se t.ex. Bartelsman, Haltiwanger och Scarpetta, 2013). Med andra ord kan skillnader i FoU eller innovations- förmåga (mätt på lämpligt sätt) mellan två länder bero på skillnader i hur det går för företag inom samma branscher. Kännedom om företagsspecifika förhållanden torde därför vara en viktig kunskapskälla när det gäller att förklara de aggregerade mått som är i fokus för denna bilaga. Bilaga 8 till LU15 Forskning, innovationer och ekonomisk tillväxt Litteraturreferenserna i denna bilaga är många men på intet sätt uttömmande, och det finns relevanta perspektiv som inte närmare belyses, exempelvis innovationssystemets olika aktörer och deras inbördes rollfördelning. Även om den analytiska tankeramen är nationalekonomisk har det varit ett syfte att försöka ha ett så brett urval som möjligt när det gäller framför allt den empiriska litteraturen. Företagssektorn, näringslivet - svarar för av de totala utgifterna för forskning och utveckling i . Detta kapitel beskriver hur det svenska näringslivets FoU-utgifter har förändrats och hur de förhåller sig till andra länders. I kapitlet analyseras också hur stor del av skillnaderna i FoU-intensitet mellan näringslivet i och ett antal andra som kan förklaras av att länderna skiljer sig åt avseende branschstruktur. Olika branscher är olika intensiva i sin FoU-användning och det är därför viktigt att ta hänsyn till branschstrukturen vid jämförelser av FoU-intensitet mellan länder. Länder uppvisar också skillnader i hur koncentrerad företagens FoU är till vissa branscher.