sou · H4B358d2 · 2016-09-15 00:00:00 — Inom området behövs därför en lösning på det flertalet problem som finns. Men kan inte heller vänta med en lösning. Det kan tänkas att det kommer nya, oväntade, kombinationer om 5–, varför dessa problem måste lösas här och . Uppdragstagaren har varit i kontakt med intresseorganisationen (), skivbolaget som ligger under , företaget som tillverkar samt distribuerar CD on demand, intresseorganisationen samt skivbolagskoncernen . IFPI har med- delat att de inte alls kommer i kontakt med print on demand och har inte visat något intresse att delta i kartlägg- ningen. SOM:s ordförande är dessutom VD på . När CDOD nämns, åsyftas med andra ord även SOM. Inställningen till print on demand NMW Music har anfört att tekniken print on demand inom musikområdet ett bra alternativ till att pressa stora upplagor av CD-skivor. när CD-försäljningen har minskat ger print on demand en möjlighet att behålla vissa titlar på marknaden. Användningen av tekniken upptar emellertid fortfarande en väldigt liten del av NMW Music:s hela verksamhet (cirka 1–). Enligt CDOD används inte CD-skivor i samma omfattning som förut och försäljningen har kraftigt gått ner. Till skillnad från fysiska böcker, som konsumenter fortfarande ser ett värde i och fortfarande köper, har CD-skivor inte uppnått samma nutida värde. Streaming av musik har tagit över musikområdet och utgör den största marknaden, marknaden för CD-skivor har i stället kraftigt minskat. Trots detta finns det emellertid fortfarande liv i det fysiska albumet, menar CDOD. Det gäller bara att ha rätt affärsmodell. CDOD:s print on demand-verksamhet är liten. CDOD är dess- utom ensam på marknaden. Det finns alltså ingen annan aktör än CDOD som ägnar sig åt print on demand inom musikom- rådet, alla andra har slutat. CDOD ser användningen av tekniken print on demand på musikområdet som en bra lösning, om man har en publik som efterfrågar den. Hur många exemplar trycks samt ? Enligt NMW Music varierar det mellan 2–3 stycken per tillfälle upp till 50–100 stycken. Det vanliga är dock att man trycker små upp- lagor (1–3 stycken) . Vanligen trycker CDOD bara mot beställning och en CD-skiva bränns en i taget. Beroende på hur många exemplar som framställs beror alltså på hur stor beställningen är. kan alltså antalet tryckningar kraftigt variera. Det kan hända att CDOD får beställningar på tryckning av läromedel. Då kan ett par hundra exemplar tryckas. Det vanliga är dock att trycka mot beställning. CDOD kan också få beställningar från enskilda artister som önskar köpa runt hundra exemplar för att själva sälja efter exempelvis en konsert. Inställningen till att det enskilda exemplaret inte är grundlagsskyddat NMW Music har anfört att de var ovetande om att det enskilda exemplaret som framställts genom print on demand inte är grund- lagsskyddat och att de därför inte har funderat på vad det har för praktisk betydelse. Spontant anser de emellertid att det borde vara samma skydd, oavsett vilken teknik som har används vid framställ- ningen. Formatet borde inte få vara styrande för om exemplaret träffas av grundlagsskydd eller inte. CDOD:s inställning till att det enskilda exemplaret inte är grundlagsskyddat är att det är en märklig ordning eftersom print on demand är ett komplement till traditionell tryckning. Det är samma innehåll, endast olika sätt att framställa exemplaren på. Skyddet borde alltså vara detsamma, oavsett vilken teknik som används vid framställningen. Kvaliteten mellan CD-skivor som tryckts på traditionellt sätt och CD-skivor som tryckts genom print on demand Enligt NMW Music är det en något sämre kvalitet på de skivor som tillverkas genom print on demand men enligt CDOD är ljudkvali- teten densamma. När det gäller CD-skivans livslängd vet man inte om det föreligger skillnader. Leverantören av de ”tomma” CD- skivor som CDOD sedan använder vid tryckning säger emellertid att livslängden är lika lång som traditionella CD-skivor. Men det finns inga egentliga bevis för att så är fallet. Ansvarsreglerna ser olika ut beroende på i vilket format CD-skivan ges ut i Att ansvarsreglerna ser olika ut beroende på i vilket format CD- skivan ges ut i är inget NMW Music närmare reflekterat över, men framhåller att det låter lite märkligt. Även här borde inte formatet vara det som bestämmer ansvarsreglerna. Det borde vara innehållet. Även CDOD har anfört att det låter märkligt att ansvarsreg- lerna ser olika ut beroende på i vilket format CD-skivan ges ut i. Print on demand inom musikområdet är endast ett komplement till det traditionella sättet att trycka, varför det borde vara samma ansvarsregler. Det handlar om samma innehåll, endast olika sätt att framställa verket på. Framtidsutsikterna för tekniken print on demand Enligt NMW Music kommer förmodligen print on demand inom musikområdet aldrig att bli något annat än en marginell företeelse. Streamingen som redan nu ligger på av musik- marknaden kommer sannolikt att ta över ännu mer, för att så små- ningom helt dominera. CDOD ser hoppfullt för print on demand inom musikområdet och hoppas att användningen av tekniken kommer att öka. Det finns nämligen fortfarande en efterfrågan av fysiska exemplar, även om den minskat. Uppdragstagaren har varit i kontakt med stiftelsen (), det amerikanska filmbolaget , filmbolaget och distributören () och filmdistributören . Film har inte visat något intresse att delta i kartlägg- ningen. De aktörer som uppdragstagaren har varit i kontakt med i sam- band med kartläggningen av tekniken print on demand inom film- området ger en samstämmig bild. Användningen av tekniken print on demand på filmområdet existerar inte. SFI kommer inte alls i kontakt med tekniken. SF har meddelat samma sak samt att de inte heller tror att den kommer att användas inom filmområdet . Orsaken är att man inte kan om- vandla gamla filmer till sådant format att print on demand kan användas. En annan aspekt är att det är väldigt kostsamt och efter- frågan från allmänheten att ta del av äldre filmer eller smalare titlar inte finns . Andra tekniker som streaming fyller den funkt- ionen. Inte heller använder tekniken, i har man testat tekniken på klassiker men inte i . De tror inte heller att tekniken kommer att användas i . Uppdragstagaren har varit i kontakt med bok- och bildförlaget , TT Nyhetsbyrå, (), intresseorganisationen i (BUS) samt Konstnärliga och (). TT Nyhetsbyrå har meddelat att de inte alls kommer i kontakt med tekniken print on demand och KLYS har valt att inte delta i kartläggningen. Adoxa känner som bokförlag väl till tekniken print on demand men har inte sett den som ett så intressant alternativ. Dels för att styckpriset blir så högt, dels för att kvaliteten blir osäker. Möjligen att man kan se den som ett komplement till e-bokutgivning, för att trycka upp mycket små kompletterande upplagor på papper. Upp- hovsrättsligt menar emellertid att upplagestorlek inte ska vara utgångspunkt, där borde alltså print on demand kunna säkra rättigheter lika väl som andra former av utgivning och ge det grundlagsskydd det förtjänar. Adoxa har också anfört att de inte är så aktiva inom bildområdet, varför de inte har någon riktig upp- fattning om möjligheterna där. BUS har anfört att de inte har någon uppfattning om hur vanligt det är med print on demand inom bildområdet. BUS verksamhet bygger på att teckna licensavtal och utfärda tillstånd när olika aktörer vill återge konstverk i olika sammanhang. Det händer relativt sällan att de får tillståndsförfrågningar om konståtergiv- ningar i renodlade print on demand-ärenden. får BUS print on demand-förfrågan, någon mer exakt siffra än så har de inte. , jurist på BUS, har emellertid anfört att hans personliga uppfattning är att print on demand kommer att öka i omfattning på alla områden på bekostnad av dyrbar lagerhållning av stora upplagor. SFF möter främst enskilda fotografer som använder sig av print on demand för att på den vägen publicera sin fotobok/fotoböcker. SFF:s inställning till print on demand är att alla metoder för att nå ut med sina arbeten är bra. Print on demand kan vara en bra in- ledande väg till en offsettryckt bok i större upplaga. Då man genom print on demand kan producera enstaka böcker till en rimlig kost- nad får man en känsla av hur boken kommer att se ut, utan att bekosta en hel produktion. SFF tror att tekniken print on demand är här för att stanna. I takt med ökad kvalitet och lägre priser kommer tekniken att vara en väg för fotografer att publicera sig i bokform. Redan nu erbjuder bröllop/porträttfotografer print on demand-bok som alternativ till sina kunder. 2.3.5Tröjor och annan merchandise Uppdragstagaren har varit i kontakt med textiltryckeriet Attitude, (onlinebutiken för t-shirts, tröjor samt annan merchandise), Shirt Store och T-shirt.nu. Endast Attitude har valt att delta i kartläggningen. Det som är speciellt med området för tröjor och annan mer- chandise, om man jämför med resterande områden i denna kart- läggning, är att hela affärsidén med textiltryck bygger på print on demand. Detta innebär dock två olika saker, dels att de enbart trycker när de får en beställning och trycker då en bestämd upplaga som kunden köper allt av för att få ner enhetspriset, dels att en design lagras och trycks upp vid behov från en slutkund. Attitude lagrar inget som redan är tryckt men kan i vissa fall lagerhålla färdiga tryck, mallar, för att snabbt kunna leverera en kopia på tidigare plagg. Angående framtidsutsikterna för tekniken print on demand på området för tröjor och annan merchandise anför Attitude att för att ha print on demand mot slutkund/privat- person så krävs det mer avancerad tekniska system för att tillgodose snabba leveranser samt att hålla en viss marginal på produkterna. Eftersom det är så pass mycket mer lönsamt att köpa stora volymer så kan man sitta på ett restlager som ”mellanhand” och ändå göra en bättre affär än om man trycker exemplaren vid beställning, en och en. Att trycka enstaka exemplar tar dock bort risken för att investera fel, varför Attitude tror att tekniken kommer att fortsätta att finnas kvar. 3Kartläggning över vilken verksamhet de företag, ur vilkas databaser print on demand framställs, bedriver Bakgrunden till denna del är vad som anges i 1 kap. 9 § första stycket YGL om att automatiskt grundlagsskydd ges åt ”företag för yrkesmässig framställning av tryckta eller därmed enligt tryckfri- hetsförordningen jämställda skrifter eller tekniska upptagningar”. Även andra aktörer kan dock ha automatiskt grundlagsskydd enligt 1 kap. 9 § första stycket YGL och det finns ett värde att beskriva i vilken utsträckning dessa aktörer ägnar sig åt print on demand-verksamhet, exempelvis högerextrema organisationer som också ger ut en periodisk skrift. 3.2Automatisk tillämpning av databasregeln Databasregeln gäller alltid – automatiskt – när informationen till- handahålls av en redaktion för en periodisk skrift eller för radio- eller televis- ionsprogram, ett företag för yrkesmässig framställning av tryckta eller därmed enligt TF jämställda skrifter (exempelvis bokförlag och tryckerier), ett företag för yrkesmässig framställning av tryckta skrifter eller tekniska upptagningar (exempelvis filmproducenter), eller Detta kan förenklat beskrivas så att YGL gäller om ett massmedie- företag tillhandahåller information via internet. Med massmedie- företag avses sammanslutningar och enskilda vilkas huvudsakliga verksamhet består i att på yrkesmässiga grunder ge ut massmedier. är avsett att omfatta den ”egentliga mediebranschen”, det vill säga den professionella framställningen och spridningen av massmedier och ger inte alla aktörer grundlags- skydd. Som massmedieföretag räknas dock alla sammanslutningar och enskilda som sänder radio och tv med stöd av tillstånd från en myndighet, även om inte kraven på huvudsaklighet och yrkes- mässighet är uppfyllda. Syftet är att bland annat närradion ska få automatiskt grundlagsskydd (SOU 2012:55 s. 274). För att det automatiska grundlagsskyddet ska uppkomma krävs också att verksamheten bedrivs på yrkesmässiga grunder. Det inne- bär att det ska röra sig om en verksamhet som framstår som pro- fessionell, exempelvis genom att de personer som bedriver mass- medieverksamheten har det till yrke. Även denna avgränsning skapar ett flertal problem i den praktiska tillämpningen. Definit- ionen av massmedieföretag är som framgår förhållandevis snäv. Begreppet är avsett att framför allt omfatta den ”egentliga medie- branschen”, det vill säga den professionella utgivningen av mass- medier (SOU 2012:55 s. 297 f.). Som ytterligare förutsättning för YGL:s tillämpning gäller att endast den som driver verksamheten ska kunna ändra innehållet. Syftet är att klargöra att bestämmelsen inte heller omfattar sådana databaser där exempelvis en extern informationsleverantör kan ändra innehållet utan föregående åtgärd av databasinnehavaren (. 2001/02:74 s. 101). Genom detta krav utesluts interaktiva hemsidor där de besökande själva kan kommunicera, det vill säga olika slag av diskussionsplatser på internet. Det gäller även då dessa drivs av massmedieföretag. Ett sista krav är att informationen tillhandahålls på mottagarens begäran. Databasregeln skiljer sig i det hänseendet från webbsänd- ningsregeln, som gäller information (sändning) som tillhandahålls på av avsändaren bestämda tidpunkter. 3.2.1Begreppet ”redaktion” De aktörer som omnämns i 1 kap. 9 § första stycket YGL kallas ofta med ett gemensamt begrepp för ”massmedieföretag”. Detta framstår dock inte som en korrekt beskrivning i fråga om alla de aktörer som får ett automatiskt verkande grundlagsskydd enligt bestämmelsen. Problemet sammanhänger med uttrycket ”redakt- ion”. Det begreppet används i databasregeln utan att det närmare framgår vem eller vilka som avses. Härmed uppstår oklarheter bland annat i fråga om vilket rättssubjekt som ska anses ”bedriva verksamheten” och därmed göra en databasanmälan enligt tillämp- ningslagen. Det kan även bli otydligt vem som ansvarar straffrätts- ligt för innehållet på en webbplats. Tillämpningsproblemen har att göra med att massmedieföre- tagen ibland väljer att organisera sin verksamhet på ett sätt som gör det svårt att definiera vad som är ”en redaktion” och vilken redaktion det är som råder över innehållet i en viss databas. Det gäller bland annat massmedieföretag med omfattande publicerings- verksamhet som bedrivs genom flera kanaler, exempelvis flera webbplatser och radioprogram. Det är i sådana situationer vanligt att det inte är samma personer som tar fram innehållet till ett radio- program som uppdaterar innehållet på företagets alla webbplatser. Det kan också handla om situationer då databasverksamheten läggs i en annan juridisk person än den där redaktionen för den periodiska skriften eller radioprogrammet finns. Det automatiska grundlagsskyddet enligt databasregeln är, som har nämnts ovan, avsett främst för de databaser som tillhandahålls av traditionella massmedieföretag. Det finns emellertid inget hinder mot att det automatiska grundlagsskyddet även tillämpas på data- baser som tillhandahålls av andra, exempelvis en privatperson som också direktsänder ett radioprogram över internet. I vissa fall är inte personen eller företaget i fråga medveten om att grundlagen gäller automatiskt. Detta kan framstå som problematiskt eftersom grundlagsskyddet medför vissa straffsanktionerade skyldigheter, såsom att utse utgivare. Det finns inte heller någon möjlighet att avstå från det automatiska grundlagsskyddet. Dessa tillämpningsproblem har berörts i praxis och i förarbets- uttalanden. I rättsfallet RÅ 2003 ref. 30 bedömde Regeringsrätten, numera , att redaktionsbegreppet inte innebär ett krav på att verksamheten ska innefatta nyhetsför- medling eller opinionsbildning. Vidare ansåg Regeringsrätten att redaktionsbegreppet inte kan ges någon annan eller vidare innebörd än att det innefattar de personer som har hand om ordnandet och utgivningen av tryckta skrifter. I propositionen ”Yttrandefrihetsgrundlagen och Internet” (2001/02:74) ansåg regeringen att det handlar om en redaktion enligt databasregeln även när ett traditionellt massmedieföretag förlägger sin databasverksamhet till en särskild juridisk person (s. 46 f.). En förutsättning är dock att massmedieföretaget fortfarande kan anses vara den som tillhandahåller allmänheten upplysningarna. Det bör, enligt regeringen, vara de sakliga förhållandena och inte de formella omständigheterna som är avgörande. Prövningen får göras på grundval av samtliga omständigheter i varje enskilt fall. Regeringen menade också att ledning får sökas i allmänna principer för räck- vidden av offentligrättslig lagstiftning (jfr NJA 2001 s. 445). Denna tolkning av redaktionsbegreppet bekräftades av i rättsfallet NJA 2007 s. 309, som handlade om tid- ningsartiklar vilka tillhandahölls i tidningen bas som ingick i tjänsten PressText. Domstolen ansåg att varken databasens placering eller det faktum att databasverksamheten var förlagd i en särskild juridisk person var avgörande för bedömningen av vem som tillhandahöll databasen. I stället var det mest förenligt med de intressen som grundlagarna bygger på, inte minst intresset av att källskyddet bevaras, att den som faktiskt råder över inform- ationen i databasen också betraktas som den som tillhandahåller den. Företaget som drev PressText och som saknade rätt att ändra i databasen ansågs därför inte vara den som tillhandahöll arkivdata- basen. fann att det i stället var redaktionen för tidningen som hade tillhandahållit databasen för allmän- heten. Den hade gjort det redaktionella urvalet vid publiceringen av artiklarna i databasen och hade dessutom behållit kontrollen över materialet efter publiceringen. Av dessa uttalanden kan man dra slutsatsen att det inte är en förutsättning för det automatiska grundlagsskyddet att de personer som sköter den tekniska driften av databasen tillhör en redaktion för en periodisk skrift eller ett radioprogram. Det är tillräckligt att redaktionen råder över innehållet i databasen och gör det redakt- ionella urvalet. Det är inte heller en förutsättning att databasen innehåller samma material som har publicerats i skriften eller radioprogram- met, eller att databasen har samma namn som skriften eller radio- programmet. Det automatiska grundlagsskyddet enligt databas- regeln omfattar således även databaser som saknar annan koppling till exempelvis en skrift eller ett tv-program än att innehållet pro- duceras av samma redaktion. Detsamma gäller enligt ovan nämnda förarbetsuttalande om tillhandahållaren av databasen har ett redakt- ionellt samarbete med en redaktion för en periodisk skrift eller ett radioprogram (SOU 2012:55 s. 364 ff.). 3.3Frivillig tillämpning av databasregeln Databasregeln 1 kap. 9 § YGL tog ursprungligen sikte på journal- istisk verksamhet vid redaktioner av olika slag, men har successivt utvidgats och inkluderar numera var och en som skaffat ett utgiv- ningsbevis från Myndigheten för radio och tv eller anger ansvars- uppgifter på massmediet. Även enskilda medborgare, liksom före- tag, politiska partier, ideella organisationer som främst sysslar med andra verksamheter än att framställa eller sprida massmedier kan alltså få grundlagsskydd för en webbplats (SOU 2012:55 s. 273). Ett utgivningsbevis kan avse utgivning av ett massmedium vid ett enstaka tillfälle eller regelbunden utgivning under ett gemensamt namn, exempelvis en tidskrift. Även medieföretag som enbart är verksam på webben torde vara hänvisat till att ansöka om frivilligt grundlagsskydd eller förse massmediet med ansvarsuppgifter för ett få grundlagsskydd (SOU 2012:55, s. 21). Förutsättningarna för att erhålla skydd är att sökanden har en för allmänheten öppen databas/hemsida med ett fixerat innehåll, som inte kan ändras av internetanvändaren, det vill säga samma krav som gäller massmedieföretag m.fl. En utgivare som uppfyller föreskrivna behörighetsvillkor (jämför 4 kap. 2 § YGL och 3 kap. 19 § tillämpningslagen) måste ha utsetts för verksamheten och ha åtagit sig uppdraget. En annan förutsättning för grundlagsskydd är att överföringarna utgår från , oavsett var framställningen av exemplaren sker. Slutligen ska verksamheten ha ett namn, som inte riskerar att förväxlas med annan verksamhet av samma slag detta för att utgivningsbeviset måste kunna knytas till en viss databas (2012:55 s. 168). Prövningen av om utgivningsbevis ska meddelas är formell och avser till ingen del innehållet i det som ska tillhandahållas eller vad för slags verksamhet det annars är fråga om. Det enda som skiljer den som på detta sätt frivilligt ansluter sig till YGL är därför att det inte rör sig om en massmedial verksamhet av det slag som auto- matiskt omfattas av YGL. Regeln om frivilligt grundlagsstöd kan därför omfatta ett brett spektrum av verksamheter, från relativt amatörmässigt tillhandahållande till professionella nättidningar. De senare omfattas nämligen inte av det automatiska grundlagsskyddet om de inte också bedriver annan massmedial verksamhet. En renodlad nättidning måste således ansöka om frivilligt grundlags- stöd för att omfattas av YGL. använder sig av två ”mellanhänder”, eller Aggregatorer som de också kallas, Publit för print on demand samt Elib för e-böcker. Under Aggregatorerna finns återförsäljarna (ex. ). Aggregatorerna och återförsäljarna äger databaser med en mängd titlar. Både Aggregatorerna samt återförsäljarna är emellertid förhindrade att gå in i och göra ändringar i boken. Även har uppgett att de använder sig av ”mellan- handen” Publit för att återpublicera klassiker ur sin backlist som behovstryckta utgåvor och Natur & Kultur har uppgett att de använder sig av Förlagssystem som i sin tur använder sig av Books on Demand i , som utför själva tryckningen. Vissa av SvF:s medlemsförlag har uppgett att de inte använder sig av mellanhänder vid produktion av böcker genom print on demand. Tryck sker i sådana fall hos tryckeriet, varifrån även distributionen sker. Andra förlag uppger att distribution sker via exempelvis Förlagssystem. har uppgett att deras insyn i denna del är begränsad. Enligt SFF är det väldigt vanligt att förlagen använder sig av ”mellanhänder”, det kan till och med finnas flera led av ”mellan- händer”. Som ansvarsfördelningen ser ut är det ”mellanhanden” som har det straffrättsliga ansvaret. Ett ansvar som de allra flesta inte känner till och inte vill ha. Att ”mellanhänderna” ansökt om utgivningsbevis för sin databas är sällan förekommande. Enligt SFF har Publit förklarat att det kanske inte är ett så stort problem med att de inte har ett skydd för databasen och det enskilda exemplaret. Verket är redan prövat och ingen har exempelvis väckt talan om förtal. Men när det gäller hybridförlag (ett förlag som erbjuder författare samma tjänster som traditionella förlag skillnaden är att författaren är med och investerar, helt eller delvis, i sin bok) som ger ut helt oprövade verk, snabbt till försäljning utan någon närmare granskning kan det vid en utgivning genom print on demand innebära risker där tvister säkerligen kan uppstå. NMW Music använder sig av ”mellanhanden” CDOD för tillverk- ning och distribuering av exemplar som framställs genom print on demand. CDOD är ensam aktör på marknaden. 3.4.3Området för tröjor och annan merchandise Om Attitude trycker exemplaret ”inhouse” eller använder en ”mellanhand” beror på volymen på den från kunden beställda upp- lagan. Vid större beställningar används en ”mellanhand”. Uppgifter om vilken denna ”mellanhand” är har emellertid inte angetts. 4Framställs print on demand genom sådan tryckteknik som avses i 1 kap. 5 § TF? Gränserna mellan vad som är en skrift framtagen i en traditionell ”tryckpress” och en skrift som ”mångfaldigats” genom något annat tekniskt förfarande håller i hög grad på att suddas ut (SOU 2001:28 s. 359–374 och SOU 2012:55 s. 181 ff.). Om en skrift dessutom påträffas utan ursprungsuppgifter och utgivningsbevis kan det vara svårt att avgöra hur den har kommit till.