sou · H4B339 · 2016-05-31 00:00:00 — Vi har ovan föreslagit att det begåvningstest och det personlighets- test som utgör tillträdeskrav slopas eftersom forskning visar att betyg från gymnasiet och resultat från högskoleprovet utgör ett väl så bra underlag vid bedömningen av vilka sökanden som har goda förutsättningar att klara utbildningen. Även det webbaserade formulär som används för att göra en första sållning av lämpliga sökanden bör slopas. Frågorna i testet och bedömningarna av svaren är inte tydliga och transparenta. Det har förekommit att sökande sorteras bort bara genom att besvara frågorna i det webb-baserade formuläret ärligt. En ansökan till polisutbildningen ska i stället ske på samma sätt som för övriga högskoleutbildningar. 9.4Urval av sökande till utbildningen Våra övervägande och förslag: Högskoleförordningens regler för urval av sökande bör gälla också för utbildningen som leder till polisexamen. Om inte alla behöriga sökande kan antas till en utbildning ska urval göras bland de sökande. Enligt de regler i högskoleförordningen som vi redogjort för i avsnitt 9.2.4 finns det utrymme för att genomföra urval på flera sätt på grundval av betyg, högskoleprov och på andra urvalsgrunder som högskolan får bestämma enligt 7 kap. 12–13 §§ högskoleförordningen. Andra urvalsgrunder kan, enligt 7 kap. 23 § samma förordning, vara andra särskilda prov än högskoleprovet, kunskaper, arbetslivs- erfarenhet eller annan erfarenhet som är särskilt värdefull för den sökta utbildningen, och andra för utbildningen sakliga om- ständigheter. Enligt vår bedömning finns det inget skäl för att urvalet till den utbildning som leder till polisexamen skulle behöva göras på annat sätt än för annan högskoleutbildning. Tvärtom blir urvalet till den utbildning som leder till polisexamen med en sådan ordning trans- parent och rättssäker. Våra överväganden och förslag: Högskoleförordningens regler för överklagande i fråga om antagning till utbildning på grund- nivå ska gälla också för utbildningen som leder till polisexamen. I nuvarande system för grundutbildningen till polisman finns det inga möjligheter för en sökande som inte blivit antagen att få sin sak prövad. Enligt 12 kap. 2 § 2 högskoleförordningen kan bland annat beslut om att en sökande inte uppfyller kraven på behörighet för att bli antagen till utbildning på grundnivå eller avancerad nivå och beslut att inte göra undantag från behörighetsvillkoren i fall som avses i 7 kap. 3 § andra meningen eller 7 kap. 28 § andra stycket högskoleförordningen överklagas. Det är som hanterar dessa ärenden. Då polisutbildningen blir en högskoleutbildning anser vi att det självfallet också ska gälla behörighet till polisutbildningen. kommer därmed att pröva även sådana över- klaganden. I direktiven konstateras att aspiranttjänstgöringen är en grund- läggande del av polisutbildningen och att det finns särskilda utma- ningar när det gäller att utforma organisation och genomförande av den verksamhetsförlagda utbildningen i en ny utbildning till polis- man. I direktiven påpekas vidare att polisen i sin verksamhet hanterar känsliga och sekretesskyddade uppgifter och att dessutom polisens arbetsmetoder kan vara skyddsvärda. Det är viktigt att säkerheten för verksamhet och skyddet för känsliga person- uppgifter upprätthålls som polisstudenterna får ändamåls- enliga förutsättningar för den verksamhetsförlagda delen av utbild- ningen. Enligt direktiven behöver därför frågor om polisstudenternas befogenheter och andra förutsättningar för de verksamhetsförlagda delarna av utbildningen klargöras. Studenternas befogenheter under utbildningens verksamhetsförlagda delar kan även komma att påverka de pedagogiska förutsättningarna för utbildningen, konsta- teras det. Utredaren har därför i uppdrag att analysera förutsättningarna för polisutbildningens praktiska färdighetsträning och föreslå lämplig utformning av den, ta ställning till om polisstudenterna bör ha särskilda befogenheter i samband med den praktiska färdighets- träningen och i så fall föreslå vilka, samt klargöra i vilken utsträck- ning studenter under utbildning behöver få tillgång till sekretess- belagda uppgifter och föreslå hur, i sådant fall, detta behov ska tillgodoses med bibehållet skydd för uppgifterna. 10.2.1Verksamhetsförlagd utbildning för polisstuderande Det ingår inte några verksamhetsförlagda delar på så sätt som förekommer vid en del högskoleutbildningar i dagens polis- utbildning. Den tvååriga uppdragsutbildningen – polisprogrammet – genomförs på universitet eller högskola och under aspirant- perioden eller aspiranttjänstgöringen är de studerande anställda av . Under de sammanlagt fyra terminer som är förlagda på universitet och högskola får dock de studerande vanligtvis göra flera fältstudier vid , ibland under sammanlagt , med handledare från . Dessutom ingår också i den undervisning som är förlagd vid lärosätena många olika praktiska moment (självskydd, vapenhantering, övning med radiokommunikationscentral etcetera). Aspirantperioden betraktas som en del av utbildningen till polis- man och aspiranttjänstgöringen ska enligt regleringen betraktas som en sorts praktiktjänstgöring. För aspiranttjänstgöringen fastställs en nationell kursplan, så att aspirantutbildningen ska genomföras på samma sätt oavsett vid vilken polisregion utbildningen genomförs. Målet för aspirant- utbildningen, enligt 3 § i föreskrifter och all- männa råd om polismyndigheternas medverkan vid utbildning av polisaspiranter och nationell kursplan för aspirantutbildning (i fortsättningen i detta kapitel kallad föreskrifter om aspirantutbildning) är att aspiranten efter utbildningen ska kunna delta i det reguljära polisarbetet:1 1 föreskrifter och allmänna råd om polismyndigheternas medverkan vid utbildning av polisaspiranter och nationell kursplan för aspirantutbildning; beslutade . RPSFS 2009:6, FAP 761-1. (De föreskrifter och allmänna råd (RPSFS) som dåvarande utfärdat fortsätter att gälla även efter , fram till dess att upphäver eller ersätter dem.) Polisaspiranten ska under aspirantutbildningen utveckla sin yrkes- kompetens genom att under handledning omsätta teoretiska kun- skaper i praktiskt handlande samt utveckla sina praktiska färdigheter och ett professionellt förhållningssätt i enlighet med Polisens värde- grund. Utbildningen ska vara individuellt anpassad efter polisaspirantens behov i den utsträckning som behövs för att säkerställa att han eller hon efter fullgjord utbildning kan delta i det reguljära polisarbetet (3 §). Under den del av utbildningen som utgörs av aspiranttjänstgöring i nuvarande system är polisstudenterna anställda vid och avlönade av . Av föreskrifter om aspirantutbildning fram- går att den ska ses som ett led i utbildningen till polisman. En polisaspirant är, enligt 4 § inte att betrakta som en ordinarie resurs och får därför inte ingå i minimibemanning eller arbeta planerad övertid. En aspirant får inte heller ges arbetsuppgifter som innebär att han eller hon ersätter en utbildad polis. Aspiranttjänstgöringen omfattar , inklusive frånvaro om högst tio arbetspass (motsvarande ). I praktiken tar dock, enligt uppgifter, de flesta inte ut någon semester eller annan ledighet utan tjänstgör också i praktiken . var aspiranttjänstgöringen förlagd till den femte terminen av utbildningen, dvs. efter att den studerande fullgjort de fyra terminerna på ett lärosäte. Efter diskussioner mellan lärosätena och har detta dock ändrats, så att aspirant- tjänstgöringen numera påbörjas i mitten av den fjärde (av fem) terminen och pågår till mitten av den femte. På så sätt får de studerande möjlighet att tillsammans med lärare på lärosätet föra tillbaka och reflektera över de erfarenheter de gjort som polisaspirant. Befogenheter och krav för att få börja aspirantutbildningen Polisförordningen (2014:1104) reglerar frågor om vem som är behörig att anställas som polisman. När det gäller polisaspiranter, hänvisar 3 § i polisförordningen till 5 § i förordningen (2014:1105) om utbildning till polisman. Enligt 5 § i förordningen om utbildning till polisman får den som genomgår polisprogrammet och uppfyller de krav som har föreskrivits (med stöd av 4 § tredje stycket 3) och inte är föremål för någon disciplinåtgärd som vidtagits med stöd av förordningen anställas som polisaspirant vid som aspirantutbildningen fullgörs vid myndigheten. Polisaspiranttjänsterna tillsätts efter en utlysning av tjänsten och ett rekryteringsförfarande. Den som anställs ska vara godkänd på samtliga kurser som ingått i polisprogrammet före aspirant- tjänstgöringen.2 Enligt 4 § krävs också svenskt medborgarskap för att anställas som polisaspirant. Enligt 2 § polisförordningen ska en polisaspirant under tjänst- göringstiden vid ses som polisman. Enligt föreskrifter om aspirantutbildning ska utse en aspiranthandledaransvarig vid varje region och utse aspiranthandledare och instruktörer och fort- löpande följa upp och återkoppla utbild- ningsresultatet för varje aspirant. Varje aspirant ska, kontinuerligt ha tillgång till en handledare, som enligt 8 § i föreskrifterna handleder under utbildningen, ger åter- koppling till aspiranterna och bedömer uppnådda resultat. Aspiranten ska också ha tillgång till en instruktör, som fungerar som aspirantens förman och vägleder polisaspiranten under respektive moment inom aspirantutbildningen. Instruktören ska ge polis- aspiranten återkoppling och upprätta bedömningsunderlag som ska ligga till grund för den slutliga prövningen om aspiranten ska få godkänt på utbildningen. Handledningssamtal ska ske kontinu- erligt och minst . 2 1 § i föreskrifter. har utarbetat ett nationellt bedömningsunderlag, så att bedömningen blir likvärdig mellan de olika orterna. Det finns en möjlighet för att besluta om förlängning av aspiranttjänstgöringen, i de fall man anser att aspiranten inte kan få godkänt , men har en god prognos att kunna uppnå godkänt om tjänstgöringen förlängs. Den kan i sådana fall förlängas med och högst . Under aspiranttjänstgöringen betraktas polisaspiranterna i dessa hänseenden som andra anställda vid . 10.2.2Verksamhetsförlagd utbildning i några högskoleutbildningar Inom högskoleutbildning lägger varje lärosäte själv upp utbild- ningen så att studenterna ska kunna nå de mål som ställs upp i högskolelagen och i examensbeskrivningen för respektive examen. Denna flexibilitet gäller för de flesta utbildningar även vad gäller omfattningen och upplägg av utbildningens verksamhetsförlagda delar. Att det i examensbeskrivningen uttryckligen ställs krav på praktik eller verksamhetsförlagd utbildning eller omfattningen på ett sådant moment förekommer bara för ett mindre antal examina, såsom t.ex. lärarexamina.3 Eftersom all utbildning på grundnivå och avancerad nivå enligt högskoleförordningen ska bedrivas i form av kurser ingår praktik eller verksamhetsförlagd utbildning i utbildningen och examineras som en kurs eller en del av en kurs enligt vad högskolan bestäm- mer. 3 När det gäller yrkesexamina på grundnivå föreskrivs det praktik för folkhögskollärar- examen och apotekarexamen och verksamhetsförlagd utbildning för förskollärarexamen och yrkeslärarexamen och det förekommer också i några fall för yrkesexamina på avancerad nivå, som t.ex. för ämneslärarexamen. Verksamhetsförlagd utbildning äger rum hos andra aktörer som högskolan genom avtal eller på annat sätt samarbetar med, såsom t.ex. skolor och sjukvårdsinrättningar. Studenterna är fortfarande studenter vid högskolan och inte anställda hos den huvudman med vilken högskolan samarbetar. Ett undantag är officersutbildningen där studenter förutom att vara antagna till högskoleutbildning även är anställda av Försvarsmakten som officersaspiranter. används begreppet verksamhetsförlagd utbildning mer än ordet praktik. Vid lärarutbildningsreformen var en av tankarna att den tidigare praktiken skulle ersättas med verksamhetsförlagd utbildning. Syftet med den verksamhets- förlagda utbildningen var att studenterna i skolorna skulle tillämpa sina teoretiska kunskaper och att de praktiska erfarenheterna från den verksamhetsförlagda utbildningen sedan skulle utgöra en grund för de fortsatta teoretiska studierna.4 10.3.1Utredningen om den framtida polisutbildningen Den förra utredningen om polisutbildningen föreslog i sitt slut- betänkande att den treåriga polisutbildningen på högskola skulle innehålla två perioder med verksamhetsförlagd utbildning vardera.5 Utredningen ansåg att den verksamhetsförlagda utbildningen skulle vara en del av högskoleutbildningen och inte utformas som en tjänstgöring. Studenterna skulle inte, i den av utredningen föreslagna ordningen, ha befogenheter som polismän, men skulle kunna bära polisuniform förutsatt att det gjordes tydligt att de var studenter. De av utredningen föreslagna två perioderna skulle ha olika inriktning. Den första perioden skulle kunna tjäna som en för- djupad introduktion till polisyrket och som ett tillfälle för stu- denterna att få en bekräftelse på att polisyrket motsvarade förväntningarna och som ett tidigt tillfälle för högskolan och den framtida arbetsgivaren att bedöma den enskilde studentens 4Bäst i klassen – en ny lärarutbildning (prop. 2009/10:89). Slutbetänkande av utredningen om den framtida polis- utbildningen. SOU 2008:39, s. 118–122. lämplighet för utbildningen och det framtida yrket. Vid den andra perioden skulle studenterna få fokusera på framför allt den brottsförebyggande och den brottsutredande verksamheten, inom ramen för den av utredningen kallade akutverksamheten.6 Utredningen ansåg att handledningen av studenterna under den verksamhetsförlagda utbildningen var en central fråga för att den delen av utbildningen skulle hålla hög kvalitet och påpekade att hög- skolan skulle ha skyldighet att vid behov utbilda handledarna och ha en nära dialog med dessa under den verksamhetsförlagda utbildningen. En stor del av remissinstanserna tillstyrkte utredningens förslag att utöka den verksamhetsförlagda utbildningen medan flera remiss- instanser framhöll att den föreslagna ordningen skulle komma att ställa mycket stora krav på den mottagande myndigheten vad gällde organisation, planering, genomförande och inte minst ekonomiska resurser. En stor andel av remissinstanserna, däribland polis- styrelserna i flera län, och universi- tet, avstyrkte förslaget att studenterna inte skulle ha polismans befogenheter på något sätt eller under någon del av den verksam- hetsförlagda utbildningen. 10.3.2Verksamhetsförlagd del av utbildningen? Våra förslag: Studenter på en utbildning som leder till polis- examen ska genomföra en del av utbildningen som verksamhets- förlagd. Studenterna ska inte, som under grundutbildningen till polis- man, vara anställda under den verksamhetsförlagda delen av utbildningen. Den verksamhetsförlagda delen av utbildningen ska, i likhet med resten av utbildningen, berättiga till studiestöd. En verksamhetsförlagd del är vanligt inom utbildningar som leder till yrkesexamen. Den ger studenterna möjlighet att tillämpa sina teoretiska kunskaper i ett praktiskt sammanhang och utgör en grund för de fortsatta teoretiska studierna. 6 För en definition, se avsnitt 3.5.2. Om studenterna vid utbildning som leder till polisexamen blev anställda av skulle deras ansvar och befogenheter kunna verka tydligare. Dock är detta en lösning som inte återfinns som sådan i andra högskoleutbildningar.7 Olika utbildningars verksamhetsförlagda delar kan föra med sig olika utmaningar för studenter och lärare eller handledare. Bland annat kan studenter uppfatta en viss otydlighet i ansvarsfördelningen, vad gäller vem som fattar beslut eller dylikt. Vi anser att en anställning skulle kunna leda till än större otydlighet. För att säkra att de blivande polismännen har de praktiska kunskaper och färdigheter som yrket kräver måste studenterna erbjudas relevant träning och handledning av hög kvalitet i arenor som ger dem möjlighet att nå utbildningens mål. Under uppdragsutbildningen på lärosätet ges de stu- derande goda möjligheter att regelbundet delta i realistiska öv- ningar i uppbyggda träningsmiljöer (övningslägenhet och övnings- butik eller pub till exempel) och att få tid att reflektera över och diskutera det som försiggått under övningen. Att agera i verkligheten, med polismans befogenhet och i ofta akuta situationer som kräver svåra överväganden, är dock en helt annan utmaning. Ingen som vi under utredningens gång diskuterat frågan med, anser att det är onödigt med en verksamhetsförlagd del av utbildningen. Tvärtom finns en samstämmighet i åsikten att den verksamhetsförlagda utbildningen är en nödvändig del i utbildningen som ska leda till polisexamen. Vi anser därför att den utbildning som leder till polisexamen ska ha en verksamhetsförlagd del. 7 Med undantag för utbildningen som leder till officersexamen, då den student som antas till utbildningen anställs som officersaspirant hos Försvarsmakten. Se t.ex. infor- mationen till studenter på webbplatsen: 10.3.3Omfattningen av den verksamhetsförlagda utbildningen Vårt förslag: Den verksamhetsförlagda delen av utbildningen som leder till polisexamen ska vara lika lång som den nuvarande aspiranttjänstgöringen. Den ska omfatta 37,5 hög- skolepoäng vilket motsvarar 25 veckors studier. Efter att ha tagit in synpunkter från ansvariga vid de befintliga polisutbildningarna i landet och vid och analyserat den nuvarande utbildningen och de förändringar som behövs för att utbildningen ska bli en högskoleutbildning bedömer vi att en rimlig omfattning för den verksamhetsförlagda utbild- ningen är . Det motsvarar 37,5 högskolepoäng. I och med detta kommer den som får en polisexamen att ha genomfört verksamhetsförlagd utbildning som är lika lång som dagens aspiranttjänstgöring. Styrkan i de argument som har understrukit vikten av att ha kvar en verksamhetsförlagd del av utbildningen och att denna inte bör kortas gör att vi anser att ordningen ska regleras i examens- beskrivningen för polisexamen i bilaga 2 till högskoleförordningen. Nuvarande längd på aspirantperioden förefaller ge en ändamålsenlig färdighetsträning. Att en student under utbildning till polisexamen genomgår verksamhetsförlagd utbildning bör inte påverka uppläggningen av den övriga utbildningens praktiska inslag som ingår som naturliga inslag i polisutbildningen. Sådana praktiska inslag finns på många av de utbildningar som leder till en yrkesexamen. Exempel på detta är sjuksköterskestudenter som innan de kommer i kontakt med patienter färdighetstränar i kliniska träningscentrum, och tandläkarstudenter som får öva på så kallade fantompatienter. Så tränar också studerande på polisprogrammen , till exempel i övningslägenheter där studenter får agera som polismän i fall i olika akuta situationer som inbegriper brott, eller andra typer av brott eller akuta händelser i andra uppbyggda övningsrum eller ytor, ibland med olika typer av polisutrustning. De får också öva på bland annat självskydd och med radiokommunikationssystemet innan de påbörjar aspiranttjänstgöringen. Även polisbilkörning och vapenhantering färdighetstränas på olika sätt. Vi förutsätter att studenter på den utbildning som leder till polisexamen får möjlighet till sådan färdighetsträning i samma omfattning som . 10.3.4Förläggning och upplägg av den verksamhetsförlagda utbildningen Våra överväganden och förslag: En eventuell uppdelning av den verksamhetsförlagda utbildningen i flera perioder ska inte regleras. På samma sätt som för övriga högskoleutbildningar bör högskolan eller den enskilde utbildningsanordnaren besluta om detta. Den del av den verksamhetsförlagda utbildningen som läro- sätena i överenskommelse med anser ska fullgöras av studenter som har befogenheter som polisman ska förläggas efter det att studenten fullgjort kursfordringar om minst 120 högskolepoäng (motsvarande heltidsstudier) på utbildningen som leder till polisexamen. Eftersom den verksamhetsförlagda utbildningen utgör en del av högskoleutbildningen ska den leva upp till de krav som ställs på högskoleutbildning. Av 6 kap. 14–15 §§ högskoleförordningen framgår att det för varje kurs ska finnas en kursplan samt att kursplanen ska ange kursens nivå, antal högskolepoäng, mål, krav på särskild behörighet, formerna för bedömning av studenternas prestationer och övriga föreskrifter som behövs. Lärosätena kommer efter samråd med den myndighet där den verksamhetsförlagda delen av utbildningen ska förläggas, kunna besluta om den verksamhetsförlagda utbildningen behöver delas upp och i så fall på vilket sätt. Det finns möjligheter att förlägga all verksamhetsförlagd utbildning till en sammanhängande period, att dela upp den i två eller flera perioder, eller att dela upp den på så sätt att studenten tillbringar en del av veckan i verksamheten och en del på högskolan. De verksamhetsförlagda delarna av utbildningen måste till största delen förläggas vid , för att studenterna ska kunna få den möjlighet till den träning i reellt polisarbete med handledning, som behövs för att kunna få anställning som polis- assistent efter avslutad utbildning. Polisverksamheten kan något förenklat delas upp i två delar: utredningstjänst och ordningstjänst eller yttre tjänst. Vår bedöm- ning är att studenterna behöver komma i kontakt med båda dessa delar under sin utbildning. Den del av den verksamhetsförlagda utbildningen som omfattar utredningsverksamhet kan utgöra den första delen i den verk- samhetsförlagda utbildningen, och om delarna separeras, förläggas tidigare i utbildningen. Detta möjliggör att studenterna tidigt får en inblick i hur en förundersökning bedrivs vilket sedan kan användas när studenterna gör återstående delen av den verksamhetsförlagda utbildningen i yttre tjänst då det bland annat är det underlag som samlas in av poliser i yttre tjänst och redovisningen av det som ligger till grund för senare beslut i åtalsfrågan och eventuell dom. Vidare ser vi andra fördelar med att förlägga den delen som innefattar yttre tjänst till senare delen av utbildningen: studenterna kommer att ha tillägnat sig fler kunskaper och färdigheter som kan komma till nytta . Det är också då som de i högre utsträckning kommer att komma i kontakt med allmänheten, varför det är av särskild vikt att de utvecklat sina färdigheter och kommit så pass långt i sin utbildning att de inte äventyrar allmän- hetens eller sin egen säkerhet eller medborgarnas förtroende för polisen. Även andra utbildningar som leder till yrkesexamen förlägger de känsligaste delarna av den verksamhetsförlagda utbild- ningen senare under utbildningen. Så är till exempel fallet med läkarutbildningen vid ett flertal lärosäten, som ofta förlägger verk- samhetsförlagd utbildning i pediatrik, dvs. barnhälsovård, under termin 9 av 11. De som utbildar till vårdprofessioner (både utbildare och av- nämare) brukar förespråka att studenten tidigt i utbildningen får auskultera eller observera verksamheten. Det ger studenten möjlig- het att få en bild av yrket i ett professionssammanhang. Det före- kommer också att polisstudenter tillbringar tid på i detta syfte och vi rekommenderar att dessa fältstudier fortsätter. Detta är sannolikt ännu viktigare vad gäller polisprofessionen än en del andra yrken, då de som antagits till utbildningen sannolikt har ringa erfarenhet av yrket. De lärosäten som arbetar med utbildningar som omfattar verksamhetsförlagd utbildning förespråkar att perioder inte ska bli för korta av flera skäl. Dels ska studenten komma på plats på kliniken eller i skolan. Sedan ska studenten handledas och få tid och möjlighet att utvecklas. (inte understigande ) ger handledare och instruktör bättre möjlighet att göra en rättvisande bedömning. Som framgår är våra överväganden och förslag i fråga om för- läggning av verksamhetsförlagda delar av utbildningen inte avsedda att regleras i någon författning utan de är bedömningar som vi menar att de lärosäten som ger utbildning till polisexamen bör ta hänsyn till.