sou · H4B35d2 · 2016-10-18 00:00:00 — Vår bedömning är att kostnaderna för att sätta upp en arbetsgrupp med uppdrag att utveckla digitala arbete är begränsade. har utvecklat och i samband med detta undersöktes möjligheterna att utveckla e- förvaltningen. Den föreslagna arbetsgruppen bör arbeta vidare med detta arbete. I en första fas kan det finnas ett behov av att medel tillförs för nödvändiga förstudier. Utredningen har inte haft möjlighet att inhämta uppgifter om kostnaderna för att utveckla e-förvalt- ningen och de förslagna digitala verktygen och vi anser vidare att dessa bedömningar bör göras av arbetsgruppen. Vår sammantagna bedömning är att nuvarande ärandebehandling är omständlig och kostsam. En digitalisering med ett s.k. öppet diarium skulle på lång sikt innebära stora besparingsmöjligheter för . Förslaget att tillsätta en utredning i syfte att ta fram ett förslag för införandet av en folkmotion i innebär sammantaget begränsade kostnader som kan täckas av riksdagsförvaltningens nuvarande anslag. En sådan utredning bör pågå och ha åtminstone en sekreterare. Det skulle innebära kostnader på cirka två till . Konsekvenser för det kommunala självstyret Förslagen har inga konsekvenser för det kommunala självstyret. Konsekvenser för jämställdhet och jämlikhet Förslagen har i sig inga direkta konsekvenser för jämställdheten eller jämlikheten i samhället. I de fall förslaget om medborglig initiativrätt i , folkmotion, införs kan det få konsekvenser för jämställdheten och jämlikheten på samma sätt som det förslag om folkmotion som vi redogör för här nedan under 16.2.8. Förslagen har inga direkta konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet eller för företagen. 16.2.6Medborgardialog och samråd i kommuner och landsting – förslag i kapitel 11 Vi har i kapitel 11 undersökt hur medborgardialog och samråd används i den lokala demokratin. Mot bakgrund av vår analys föreslår vi att fullmäktige ska verka för att medlemmarna ska ha förutsättningar att delta och framföra sina synpunkter inför beslut. Kostnader och intäkter av förslagen Förslaget om att fullmäktige ska verka för att medlemmarna har förutsättningar att delta och framföra synpunkter inför beslut kan innebära ökade kostnader för kommuner och landsting. Hur stora dessa blir för den enskilda kommunen eller hänger samman med vilka demokratifrämjande insatser som fullmäktige ser ett behov av och i vilken utsträckning medlemmarna ges möjligheter att komma in med synpunkter genom medborgardialoger och samråd. Det är en fråga om hur dessa utformas samt vilka förutsättningar som finns i respektive kommun eller landsting. Formerna för medborgardialog och samråd kan kommuner eller landsting själva besluta om utifrån de lokala förhållandena och utifrån ärendets karaktär. I texten här under används främst begreppet medborgardialog och det inbegriper de olika samrådsförfarandena som kommuner och landsting bör genomföra i enlighet med vårt förslag. När synpunkter inför beslut inhämtas uppstår framför allt kostnader för den arbetstid som måste läggas ned. Både tjänstemän och förtroendevalda kommer att behöva frigöra tid från andra arbetsuppgifter. Tjänstemännen kommer att behöva lägga tid på att ta fram underlag, förbereda möten och samrådsformer, bearbeta resultat och sammanställa en samrådsredogörelse. Kostnader kan också uppkomma för skriftligt informationsmaterial och annan typ av kommunikation. Kostnader för medborgardialoger är sammantaget svåra att beräkna eftersom de kan innebära besparingar vid genomförandet av besluten. Konflikter vid genomförandet av ett beslut kan vara mycket kostsamma, i synnerhet om det innebär överklaganden eller initiativ till folkomröstningar. Det stora flertalet kommunala folkomröstningar som har hållits kan delvis förstås som resultatet av att dåligt förankrade beslut fattats i fullmäktigeförsamlingarna. Detta är något som kan förebyggas genom att kommunerna och landstingen verkar för att inhämta synpunkter inför viktigare beslut. Exempel på kostnader för medborgardialoger I genomfördes en medborgardialog om utveckling som pågick . Genom seminarier och torgmöten kunde medborgarna ge förslag på hur i skulle utvecklas. När de direkta kostnaderna för dialogen beräknades kostade aktiviteten , exklusive den arbetstid som lagts ned. Annonser i lokalpressen utgjorde mer än hälften av kostnaderna och dokumentation utgjorde också en stor del av kostnaden. I genomfördes sex dialogforum och kostnaderna var per forum. I rapporten i utvärdering av medborgardialog finns det en modell för hur kostnaderna för en medborgardialog kan beräknas. Direkta kostnader i form av sådant som lokalhyra, personalkostnader och teknisk utrustning utgör en stor del av de kostnader som tas upp. Enligt modellen bör man även inkludera sådant som indirekta kostnader. De exempel som ges är deltagarnas tid samt ev. obetald arbetstid för medarbetare som deltar. kategori som inryms i modellen är en riskkalkylering. Anseende, stress och konflikt är exempel på kostnader som tas upp.1 För att medlemmarna ska kunna delta på likvärdiga villkor bör kommunen eller vidta särskilda åtgärder riktade t.ex. till personer med funktionsnedsättning eller personer med svårigheter att behärska det svenska språket. Det kan handla om olika slags hjälpmedel för att anpassa information eller för att underlätta deltagande i möten. Exempel på kostnader för medborgarpaneler När det gäller medborgarpaneler och enkätundersökningar är skillnaderna mellan kommunerna och landstingen väldigt stora. Kostnaderna för att etablera och använda en webbpanel beror på antalet frågor som ställs och antalet individer som är med i panelen. har etablerat en webbpanel som kostade att sätta igång. Detta gjordes genom brevutskick. Panelen består av cirka 5 000 deltagare. Kostnaderna för fyra årliga enkätomgångar, publiceringsfärdiga rapporter och uppdateringar för att kompensera för löpande bortfall är sammanlagt . I föreslogs det att en medborgarpanel bestående av föräldrar till ungdomar i årskurs 7–9 och i gymnasieskolan skulle inrättas. Panelen skulle svara på 5 till 15 enkätfrågor. Kostnaden för att upprätta panelen beräknades uppgå till i omkostnader och cirka 40 timmars arbete. Kostnaden för att förnya panelen inför varje läsår beräknas uppgå till . Exklusive arbetstiden uppskattades kostnaden till . SKL inbjöd 2007, genom Projekt , kommuner och landsting att delta i ett nätverk för att utveckla medborgarpaneler via internet och SMS. I en uppföljningsrapport beskrivs det att kommunerna avsatte exklusive personalkostnader. Exempelvis uppgick kostnaden per panelomgång i till mellan 60 000 till plus kommunens kostnader för personal, brev, porto med mera.2 1SKL, 2011a. 2SKL, 2010a. Sammantagna kostnader för förslaget Det svårt att närmare bedöma vilka kostnader som kommer att uppstå med anledning av vårt förslag eftersom förslaget i sig inte innebär en skyldighet utan är en målsättning. Den sammanlagda kostnaden för en enskild kommun eller ett enskilt landsting beror på vilka åtgärder som redan vidtagits och på vilken ambitionsnivå kommunen eller arbetar med att främja delaktighet och inhämta synpunkter. Dessutom kan en medborgardialog genomföras på många olika sätt, t.ex. genom offentliga möten, utställningar, diskussion via internet, enkäter m.m., och kostnaden för dessa metoder varierar. Det beror på hur många medborgardialoger som kommer att hållas i den enskilda kommunen eller i det enskilda . De flesta kommuner och landsting har redan en omfattande demokratifrämjande verksamhet och för dem innebär utredningens förslag inte några extra kostnader. Förslaget skulle dock kunna innebära en kostnadsökning för vissa kommuner som inte har ett aktivt demokratiarbete. I de kommuner och landsting som har medborgarförslag kommer resurser att frigöras i enlighet med våra beräkningar i 16.2.8. I vissa kommuner och landsting kan medel behöva tillföras för det demokratfrämjande arbetet. Två kommuner som har arbetat mycket aktivt med medborgardialog är Falu kommun och kommun. Falu kommun har cirka 57 000 invånare och lägger på medborgardialogsarbetet. I med 42 000 invånare, där runt 50 dialoger inom två omfattande projekt genomfördes , var kostnaderna , varav knappt hälften utgjordes av personalkostnader. Det innebär en ungefärlig årlig kostnad på per invånare. Vi anser att en kostnad på 10 till per invånare och år bör vara ett riktmärke vid budgetering av medborgardialogsarbetet. Eftersom förslaget är utformat som en målsättningsparagraf är det dock kommunerna och landstingen själva som bedömer omfattningen av arbetet för att inhämta synpunkter. Omfattningen måste vägas mot andra utgifter i kommunerna och landstingen. Som vi tidigare redovisat var nettokostnaderna för den politiska verksamheten 2014 i kommunerna enligt SCB cirka 6 . Arbetet med ett demokratifrämjande arbete bör rymmas inom dessa kostnader, men kommuner och landstingen kan också behöva se över andra utgifter. Konsekvenser för det kommunala självstyret Förslaget innebär en inskränkning i det kommunala självstyret i den bemärkelsen att det nu blir nödvändigt för kommunen eller att verka för att medlemmarna har förutsättningar att delta och framföra synpunkter inför beslut. Vi har valt att utforma förslaget som en målsättningsparagraf, vilket innebär att kommunerna och landstingen själv kan bestämma hur och i vilka frågor som dialoger ska hållas. På så sätt innebär förslaget det minsta möjliga ingripandet i det kommunala självstyret. Vi anser dock att det finns flera skäl till att denna demokratiska princip uttrycks i kommunallagen, vilka vi redogör för närmare i kapitel 11. För det första är det medborgligt engagemang en princip som låg till grund för vår kommunallag och det är viktigt att det återspeglas i lagen. Det är enbart genom att detta uttrycks i lag som samtliga kommuner och landsting motiveras att ta fram en praxis för hur synpunkter ska inhämtas inför beslut. En större mångfald i samhället med flera grupper, däribland utrikes födda, som är underrepresenterade bland både de förtroendevalda och tjänstemännen, visar också på behovet av att stämma av förslag och inhämta synpunkter bland kommun- och landstingsmedlemmar inför beslut. Konsekvenser för jämställdhet och jämlikhet Det är svårt att avgöra vilka konsekvenser förslaget har för jämställdheten och jämlikheten i samhället. Ett arbete med att se till att olika grupper i samhället har information om sina möjligheter och rättigheter till att delta och utöva inflytande bör kunna få positiva konsekvenser för den politiska jämlikheten. En risk med medborgardialoger och samråd, vilket vi diskuterar i kapitel 11, är dock att dessa används mer av resursstarka individer och att de därigenom förstärker den politiska ojämlikheten. Vi betonar därför betydelsen av att kommunen eller försäkrar sig om att de synpunkter som inhämtas sammantaget är representativa för samhället i stort. Med ett sådant förfarande kan ett ökat användande av samråd leda till att grupper som annars är underrepresenterade i politiken såsom kvinnor, unga och utrikes födda får stärkta möjligheter att framföra sina synpunkter. På detta sätt kan förslaget ha positiva konsekvenser för den politiska jämlikheten. Förslagen har inga direkta konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet eller för företagen. En ökad användning av elektroniska lösningar för att stämma av förslag kan i viss mån gynna de kreativa näringarna som utvecklar olika former av elektroniska verktyg. 16.2.7Det förstärkta folkinitiativet – förslag i kapitel 12 Utredningen har i kapitel 12 gjort en översyn av det förstärkta folkinitiativet och dess konsekvenser för den lokala demokratin. Vi föreslår att kravet på egenhändig underskrift ska tas bort och att det därmed blir möjligt att signera initiativ över internet. För att möjliggöra detta så föreslår vi att en nationell webbsida etableras på vilken det blir möjligt att initiera och underteckna initiativ. Vi föreslår också att det i kommunallagen förtydligas hur antalet röstberättigade som krävs för att väcka ett initiativ ska räknas ut. Kostnader och intäkter av förslagen Förslaget om att kravet på egenhändig underskrift ska tas bort kan troligen innebära stora besparingar för kommuner och landsting eftersom valideringsprocessen förenklas, men det förutsätter att en nationell webbsida upprättas på vilken det ska vara möjligt att underteckna folkinitiativ. Det innebär kostnader för staten. Eftersom webbsidan både ska gälla folkinitiativ och folkmotioner gör vi en sammantagen bedömning av kostnaderna för denna i avsnitt 16.2.8. Det är svårt att räkna ut vilka besparingar som en digital insamlingsprocess skulle innebära för kommunerna. har ungefär tio initiativ lämnats in . Kontrollen av namnunderskrifterna har i några kommuner gjorts genom stickprov, men i de flesta fallen har kommunerna gått igenom samtliga namnunderskrifter. I något fall har kommunen tagit hjälp av ett bemanningsföretag för att kontrolla och granska namnlistor. I jobbade en person heltid med att kontrollera och föra över namn till en Excelfil. Enligt uppgifter från , som är kontrollmyndighet för inkomna underskrifter till medborgarinitiativ på EU-nivå, är kontrollen av stödförklaringar som är insamlade på pappersformulär en mycket tidskrävande process. De ska räknas och nummersättas och de stödförklaringar som ska kontrolleras behöver manuellt registreras in i Excel för vidare behandling. Kvaliteten på uppgifterna och antalet underskrifter påverkar hur denna registrering tar. Tidsåtgången för valideringen kan variera från en eller när stödförklaringarna är få och har god kvalitet , närmare en månads heltidsarbete, då det rör sig om ett stort antal underskrifter. Enligt vår uppskattning skulle ett digitalt förfarande leda till en besparing på minst per initiativ. De konflikter som uppstått vid valideringsprocessen har ofta handlat om oläsliga underskrifter. Sådana konflikter skulle också kunna undvikas om underskrifterna samlas in elektroniskt och det skulle i sig spara resurser för kommunerna. Förslaget om att förtydliga hur antalet röstberättigade som krävs för att väcka ett initiativ bör räknas ut innebär inte några ökade kostnader för kommuner och landsting. Konsekvenser för det kommunala självstyret Förslagen har inga konsekvenser för det kommunala självstyret. Konsekvenser för jämställdhet och jämlikhet Vårt förslag om att göra det möjligt att skriva under ett initiativ över internet bedöms inte ha några större konsekvenser för jämställdheten och jämlikheten. Såsom vi redogör för här nedan gällande folkmotionen finns det inte några skillnader mellan män och kvinnor när det kommer till att använda elektroniska lösningar för medborglig förslagsrätt. Förslaget skulle underlätta politiskt deltagande för unga som har en större vana att uttrycka sina politiska åsikter över internet. Förslaget skulle också underlätta politiskt engagemang för personer med funktionsnedsättning och personer boende i glesbyggd. Förslagen har inga direkta konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet eller för företagen. 16.2.8Införandet av folkmotion i kommuner och landsting – förslag i kapitel 13 I kapitel 13 gör vi en översyn av medborgarförslaget. Vi föreslår att medborgarförslaget tas bort och ersätts av folkmotion. En folkmotion kan väckas i fullmäktige av minst en procent av de folkbokförda i kommuner och landsting. Kostnader och intäkter av förslaget Införandet av folkmotion är, till skillnad från den medborgerliga förslagsrätten, tvingande för kommunerna och landstingen. Förändringen har därför ekonomiska konsekvenser för kommunerna och landstingen och kan ge upphov till administrativa merkostnader för de kommuner och landsting som inte har infört medborgarförslaget. Införandet av folkmotionen innebär dock minskade administrativa kostnader för de kommuner och landsting som har infört medborgarförslaget eftersom kvalificeringskravet på en procent troligtvis kommer att leda till att färre förslag inkommer. Kostnaderna för medborgarförslagen varierar mellan olika kommuner beroende på dess administrativa rutiner. I beräknades förslagen ta i snitt i anspråk, med en genomsnittlig kostnad på per förslag. I beräknades kostnaden per förslag till . Enligt SCB:s undersökning tar varje kommun och landsting emot i snitt 20 förslag , vilket innebär en kostnad på (räknat utifrån per förslag). I några kommuner och landsting är dessa kostnader betydligt högre. Av de medborgarinitiativ som påbörjades i på nationell nivå var det som nådde upp till spärren på en procents underskrifter. Andelen som klarar spärren skulle troligen vara något högre för folkmotioner då de sker på lokal nivå. från det genomsnittliga antalet inkomna medborgarförslag och antar att så många som av dessa skulle klara spärren på en procent skulle varje kommun ta emot tre till fyra förslag . Med en kostnad på per förslag skulle det innebära en besparing på per kommun och landsting eller sammanlagt i de 230 kommuner och landsting som har medborgarförslag . Besparingen är troligen betydligt större eftersom vi räknat med en låg kostnad per motion och ett högt antal folkmotioner. De kommuner och landsting som har etablerat egna lösningar med e-förslag skulle i och med vårt förslag kunna avsluta dessa, vilket i sig innebär en kostnadsminskning. Däremot blir det en kostnadsökning på ca i de 80 kommuner och landsting som inte har medborgarförslag , men totalt sett innebär förslaget en stor besparing för kommunerna och landstingen. Kostnader för den nationella webbsidan för insamling av namnunderskrifter Vi bedömer att utgifterna för att etablera en webbsida som kan erbjuda tjänster för underskrifter till mellan tre och . Kostnaderna beror på vilken webblösning som väljs. Kostnaderna för att driva portalen varierar beroende på vilken lösning för undertecknande som används och antal användare. Eftersom e- legitimationen oftast tillhandahålls av bankerna utgår en avgift per inloggning och månad samt per underskrift. Dessa kostnader beror på den säkerhetsnivå som behövs och blir en fråga om förhandling med ramavtalsleverantörerna av underskriftsfunktionen. kostar ungefär mellan och . Eftersom det är svårt att göra en uppskattning av det sammantagna antalet underskrifter anser vi det lämpligt att göra en jämförelse med totalkostnader för underskrifter till kommunala folkomröstningar och motsvarigheten till folkmotioner. har ungefär samma system när det gäller e-legitimationer som i och kostnaderna för inloggning och underskrifter är jämförbara. De årliga kostnaderna för de elektroniska underskrifterna för initiativen till motioner i fullmäktige och folkomröstningar är, enligt , . Med tanke på att har fler invånare bör kostnaden vara , dvs. Ytterligare en miljon skulle tillkomma för underhåll. Sammantagna kostnader för beräknar vi alltså till . Kostnaderna för vårt förslag om den nationella webbsidan som i första hand gäller för utgiftsområde 1, anslag 6.1 Allmänna val och demokrati, beror dock huvudsakligen på vilket system för inloggning- och underskrifter som är möjligt att upprätta. Även utgiftsområde 22, som avser Kommunikationer och där 45 miljoner avsatts –2018 för främjandet av investeringar i innovativa och samverkande digitala lösningar, bör vara aktuellt att belasta. Sammantaget är den kostnad som detta innebär för staten liten i jämförelse med de besparingarna som kan göras i kommunerna och landstingen. Konsekvenser för det kommunala självstyret Förslaget om att en folkmotion kan väckas i fullmäktige är tvingande för alla kommuner och landsting och kan ses som en inskränkning i det kommunala självstyret. Vi anser att denna inskränkning är motiverad mot bakgrund av att det är av nationellt intresse att alla individer bör få samma förutsättningar att delta och utöva inflytande över det politiska beslutsfattandet oavsett var de bor. Därför bör samma grundregler gälla i hela landet. Det är också viktigt att folkmotionen är obligatorisk eftersom den kompletterar folkinitiativet, vilket också är tvingande för alla kommuner och landsting. I det fall folkmotionen införs som en möjlighet för kommuner och landsting är det inte heller motiverat att ta bort medborgarförslaget, som är frivilligt. För att motivera att en nationell webbinsamlingsportal tas fram för ändamålet är det dessutom av betydelse att folkmotionen är obligatorisk. Konsekvenser för jämställdhet och jämlikhet Vårt förslag om att införa en folkmotion skulle troligen inte ha några större konsekvenser för jämnställdheten och jämlikheten. Undersökningar visar att det inte är några betydande skillnader mellan män och kvinnor när det kommer till att använda den motsvarande tjänsten i eller det s.k. e-förslagssystem som finns i . Förslaget skulle dock underlätta för unga som har en större vana av att uttrycka sina politiska åsikter över internet. Förslaget skulle också underlätta för personer med funktionsnedsättning och personer boende i glesbygd. Förslaget har inga direkta konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet eller för företagen. 16.2.9Ungas delaktighet och inflytande – förslag i kapitel 14 Utredningen har i kapitel 14 gjort en översyn ungas möjligheter till delaktighet och inflytande i demokratin. Vi föreslår att en försöksverksamhet med sänkt rösträttsålder till genomförs vid val till kommunfullmäktige 2018 och 2022. Försöksverksamheten ska följas upp av regeringen i särskild ordning. I kapitlet förtydligar vi att förslaget om att fullmäktige ska verka för att medlemmarna ska har förutsättningar att delta och framföra synpunkter inför beslut också innebär att kommunerna och landstingen bör tillförsäkra sig om att de ungas perspektiv kommer till uttryck i beslutsprocesser. Konsekvenserna av detta förslag redogör vi för i 16.2.6. I syfte att öka kunskaperna bland skolelever om den lokala demokratins funktionssätt samt kritisk granskning och källkritik föreslår vi att båda dessa aspekter inkluderas i det nationella skolutvecklingsprogrammet. Kostnader och intäkter av förslagen Förslaget om att genomföra en försöksverksamhet med sänkt rösträttsålder till vid val till kommunfullmäktige innebär extra kostnader för staten och kommunerna. Kostnaderna för staten utgörs av det extra arbete som måste göra för att ta fram röstlängder som inkluderar personer i åldern i de kommuner som genomför försöksverksamheten. it-stöd behöver omprogrammeras för att kunna isolera de kommuner som omfattas av försöket. Omfattningen av detta arbete är svårt att förutsäga. Myndigheten behöver också utforma särskilda röstkort till 16 och 17 åringar. behöver anskaffa aviseringsfiler från folkbokföringen för att täcka 16 och 17 åringarna från berörda kommuner. Utbildning och informationsmaterial behöver också utvecklas av valadministrationen. Särskilda uträkningar för extra kostnader för detta arbete behöver göras av myndigheten, men regeringen bör räkna med en kostnad på 5 till 10 miljoner. Anslaget för genomförande av valen till Europaparlamentsvalen, riksdags-, kommun- och landstingsvalen var . Av dessa beräknades gå direkt till . Valanslaget är tilltaget för att valet ska kunna genomföras säkert och effektivt. Kostnaderna för försöksverksamheten måste tillföras till valanslaget. Försöksverksamheten skulle innebära vissa extra kostnader i de kommuner som genomför den. Kommunerna behöver anpassa sina uträkningar av antalet folkbokförda i valkretsar och valdistrikt till de förändringar som följer av att 16 och 17-åringarna ska räknas med. Därutöver behöver kommuner genomföra särskilda informationsinsatser. Regeringen bör överväga att stödja de kommuner som genomför försöksverksamheten genom att ge en myndighet, t.ex. MUCF, i uppdrag att ta fram informationsmaterial.