sou · H4B356 · 2016-09-02 00:00:00 — Av meddelandet ska framgå vilka ändringar arrangören vill göra och, om ändringarna innebär en försämring av kvaliteten på eller värdet av paketresan, vilket prisavdrag resenären erbjuds samt att resenären anses ha accepterat ändringarna om resenären inte inom en viss angiven tid med- delar arrangören att avtalet sägs upp. Den angivna tiden ska vara skälig. Resenären har rätt att säga upp avtalet utan att betala uppsägningsavgift, förutsatt att resenären inom den angivna tiden ger arrangören besked att avtalet sägs upp. Lämnar resenären inget sådant besked ska han eller hon anses ha accepterat ändringarna. Resenären har dock alltid rätt till skälig ersättning för prisskillnaden om ändringarna innebär en försämring av kvaliteten på eller värdet av paketresan. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.4.2. Paragrafen genom- för artikel 11.2–4 i direktivet. En motsvarande bestämmelse finns i 12 § i den nu gällande lagen om paketresor. Paragrafen reglerar vad som gäller när arrangören före paketresans början blir tvungen att göra andra ändringar i paketreseavtalet än de som regleras i 18–19 och 23 §§ eller när arrangören inte kan uppfylla de särskilda krav från resenären som arrangören har accepterat eller när arrangören höjer priset med ett belopp som överstiger av paket- Vad som avses med resetjänsternas huvudsakliga egenskaper framgår av definitionen i 5 § 15. De särskilda kraven från resenären ska enligt 10 § framgå av paketreseavtalet eller bekräf- telsen på paketreseavtalet. Av första stycket framgår att en förutsättning för att arrangören ska få göra sådana ändringar är att arrangören är tvungen att göra dem, dvs. denne måste ha ett godtagbart skäl för att inte kunna fullgöra avtalet i dess helhet. Sådana skäl kan t.ex. vara att en under- leverantör till arrangören har lagt ned sin verksamhet på grund av obestånd, att en strejk på flygplatsen medför att ett flyg måste bokas om till en annan dag eller att ett hotell måste saneras på grund av ohyra. I en sådan situation åligger det arrangören att utan onödigt dröjsmål och på ett klart och tydligt sätt ge resenären besked om vilka ändringar som behöver göras. I andra stycket regleras vilken form ett meddelande om ändringar ska ha och vad det ska innehålla. Meddelandet ska ges i en läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären. Det är alltså inte tillräckligt med ett muntligt meddelande. Av meddelandet ska fram- gå vilka ändringar arrangören vill göra och, om ändringarna innebär en försämring av kvaliteten på eller värdet av paketresan, vilket pris- avdrag resenären erbjuds. Resenären ska alltså få ett klart besked om vad denne erbjuds i stället för det som inte kan levereras. Vidare ska resenären få besked om sin rätt att inom säga upp avtalet om denne inte vill acceptera ändringarna och vilka konse- kvenserna blir om svarsfristen försitts. Den svarsfrist som arrangö- ren ska ange ska vara skälig. I tredje stycket stadgas resenärens rätt att säga upp avtalet under den angivna svarsfristen. På samma sätt som gäller enligt den nu- varande lagen om paketresor innehåller bestämmelsen en regel om att resenären anses bunden av avtalet med de ändringar som arran- gören föreslår om resenären inte inom den angivna tiden meddelar att avtalet sägs upp. Vid uppsägning på denna grund har arrangören ingen rätt att ta ut någon uppsägningsavgift. Även om resenären förhåller sig helt passiv till arrangörens ändringsförslag har resenären rätt till skälig ersättning för prisskillnaden om ändringarna innebär en försämring av kvaliteten på eller värdet av paketresan. Har arran- gören inte erbjudit något skäligt prisavdrag är resenären alltså inte betagen rätten att begära en sådan även efter den tidsfrist som an- getts i meddelandet. Säger resenären upp avtalet enligt 21 § utan att godta någon alternativ paketresa ska arrangören utan dröjsmål och dagar efter det att avtalet sagts upp betala tillbaka allt vad resenären eller någon för hans eller hennes räkning har betalat för resan. Resenären har i dessa fall också rätt till skadestånd i enlighet med 38–41 §§. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.4.2. Paragrafen genomför artikel 11.5 i direktivet. En motsvarande bestämmelse finns i 13 § andra stycket och 14 § första stycket i den nu gällande lagen om paketresor. I paragrafen stadgas att arrangören utan dröjs- mål och senast från det att avtalet sagts upp ska betala tillbaka allt vad resenären eller någon för resenärens räkning har betalat för resan. Vidare anges att resenären har rätt till skade- stånd enligt samma bestämmelser som reglerar skadestånd i andra situationer, se vidare härom i kommentaren till 38–41 §§. Av para- grafen framgår också att resenären inte har rätt till skadestånd i de fall arrangören har erbjudit och resenären har accepterat en alterna- tiv paketresa. Arrangören får före paketresans början göra andra ändringar i avtalsvillkoren än de som sägs i 18–21 §§, förutsatt att arrangören har förbehållit sig den rätten i avtalet och resenären får besked om ändringarna på ett klart och tydligt sätt i en läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.4.2. Paragrafen genomför artikel 11.1 i direktivet. En del av innehållet i paragrafen motsvaras av bestämmelser i den nu gällande lagen om paketresor. Det framgår av 11 § första stycket första ledet och motsatsvis av 12 § första stycket andra ledet i den nu gällande lagen om paket- resor. Genom paragrafen klargörs att arrangören ensidigt får göra vissa ändringar i avtalsvillkoren före paketresans början. Det får dock inte vara fråga om andra än oväsentliga ändringar. Sådana ändringar kan t.ex. vara mindre ändringar i de avgångs- eller ankomsttider som har angetts i avtalet eller att ordningen mellan olika delmoment i en utflykt på resmålet kastas om. Ändringar som medför avsevärda olägenheter eller ytterligare kostnader, t.ex. där- för att resenären behöver ändra en transport eller en inkvartering bör däremot anses som väsentlig och regleras i stället i 21 §. Vid bedömningen av om en ändring är oväsentlig eller väsentlig bör beaktas vilken betydelse ändringen har för resenären och vilka konsekvenser ändringen leder till för dennes del. För att arrangören ska få göra dessa ändringar i avtalsvillkoren krävs vidare att arrangören i avtalet har förbehållit sig rätten att göra sådana ändringar. Förbehållet måste, på samma sätt som gäller för övriga delar av paketreseavtalet, vara klart och tydligt utformat. Arrangören måste också informera resenären om ändringarna på ett klart och tydligt sätt i en läsbar och varaktig form som är tillgänglig för resenären. Besked om ändringar kan alltså ske t.ex. genom ett e-postmeddelande eller via sms. Att lämna enbart muntliga med- delanden är däremot inte tillräckligt. Uppsägning av paketreseavtalet före paketresans början Resenären får säga upp paketreseavtalet när som helst före paketresans början. Resenären ska betala en uppsägningsavgift om arrangören begär det och om arrangören i avtalet har förbehållit sig rätten att ta ut en sådan avgift. Uppsägningsavgiften ska vara skälig och får högst motsvara paket- resans pris med avdrag för kostnadsbesparingar och intäkter från det alter- utnyttjandet av resetjänsterna. Arrangören ska på resenärens begä- ran ange hur uppsägningsavgiften har beräknats. Har arrangören i paketreseavtalet förbehållit sig rätten att ta ut en standardiserad uppsägningsavgift ska denna vara skälig och beräknad ut- ifrån tidpunkten för uppsägningen av avtalet och förväntade kostnads- besparingar och intäkter från ett alternativt utnyttjande av resetjänsterna. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.4.3. Paragrafen genomför artikel 12.1. Det finns ingen motsvarande bestämmelse i den nu gällande lagen om paketresor. I första stycket stadgas en rätt för resenären att när som helst före paketresans början säga upp avtalet. Resenären åläggs dock en skyl- dighet att betala en uppsägningsavgift om arrangören begär en sådan, förutsatt att arrangören i avtalet har förbehållit sig rätten att ta ut en sådan avgift. Genom detta villkor sanktioneras också arran- underlåtenhet att informera om uppsägningsavgiften i enlig- het med 7 § 7. I andra stycket anges hur uppsägningsavgiften ska beräknas. Uppsägningsavgiften ska vara skälig och får högst motsvara paket- resans pris med avdrag för kostnadsbesparingar och intäkter från det alternativa utnyttjandet av resetjänsterna. Dessa kriterier hänger samman på så sätt att det vid bedömningen av om avgiften är skälig får beaktas bl.a. i vilken utsträckning arrangören hade kunnat få intäkter genom ett alternativt utnyttjande av resetjänsterna, t.ex. genom att erbjuda dem till någon annan. Den bedömningen torde till stor del bero på vilka resetjänster som ingår i paketreseavtalet. Resenären ska kunna begära en redovisning av hur uppsägnings- avgiften har beräknats. Arrangören ges i tredje stycket möjlighet att ta ut en standardi- serad uppsägningsavgift, förutsatt att arrangören har förbehållit sig den rätten i avtalet. En sådan standardiserad uppsägningsavgift måste emellertid också vara skälig och beräknad utifrån samma principer som individuella uppsägningsavgifter. Beräkningen ska dock baseras på vilka kostnadsbesparingar och intäkter från ett alternativt utnyttjande av resetjänsterna som kan förväntas med hänsyn till hur långt i förväg paketreseavtalet sägs upp. Resenären får före paketresans början säga upp paketreseavtalet utan att betala någon uppsägningsavgift om fullgörandet av paketresan eller trans- porten av passagerare till resmålet väsentligen påverkas av oundvikliga och extraordinära omständigheter på resmålet eller i dess omedelbara närhet. Resenären har i dessa fall inte rätt till skadestånd från arrangören. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.4.3. Paragrafen genom- för, tillsammans med 27 §, artikel 12.2 i direktivet. Det finns inte någon motsvarande bestämmelse i den nu gällande lagen om paket- resor. Vad som avses med oundvikliga och extraordinära omstän- digheter definieras i 5 § 9 och förklaras närmare i kommentaren till den bestämmelsen. För att avtalet ska få sägas upp på grund av oundvikliga och extraordinära omständigheter krävs att dessa om- ständigheter föreligger på resmålet eller i dess omedelbara närhet. Vidare krävs att omständigheterna väsentligen påverkar fullgöran- det av paketresan eller transporten av passagerare till resmålet. Som utgångspunkt ger resenärens personliga omständigheter, t.ex. sjuk- dom eller anhörigs bortgång, inte rätt till uppsägning enligt denna bestämmelse. I vissa fall kan resenärens personliga omständigheter emellertid ha betydelse vid bedömningen. Som exempel kan näm- nas att en omfattande spridning av ett virus som är ofarligt för andra resenärer kan innebära helt oacceptabla risker för en gravid resenär. I förhållande till den resenären bör fullgörandet av paket- resan anses väsentligen påverkas av oundvikliga och extraordinära omständigheter på resmålet. Vad som avses med begreppet på res- målet eller i dess omedelbara närhet får också avgöras från fall till fall. Av betydelse för bedömningen kan vara t.ex. vilken typ av oundviklig eller extraordinär omständighet det rör sig om, vilka ris- ker de ger upphov till för resenären osv. Resenären ges i dessa fall rätt att säga upp avtalet utan att betala uppsägningsavgift men har, i linje med förutsättningarna för skadestånd i andra fall, inte rätt till skadestånd från arrangören. Arrangören får säga upp paketreseavtalet utan att betala skadestånd till resenären om färre personer än det lägsta antal resenärer som anges i avtalet har köpt paketresan och arrangören inom den tid som anges i avtalet med- delar resenären att paketreseavtalet sägs upp. Meddelande om att paket- reseavtalet sägs upp på denna grund får dock inte lämnas senare än 1.20 dagar före paketresans början om den varar än , före paketresans början om den varar mellan två och , 3.48 timmar före paketresans början om den varar längst . Arrangören får också säga upp avtalet utan att betala skadestånd om arrangören förhindras att fullgöra avtalet på grund av oundvikliga och extra- ordinära omständigheter och arrangören meddelar resenären uppsägningen utan onödigt dröjsmål före paketresans början. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.4.4. Paragrafen genomför, tillsammans med 27 §, artikel 12.3 i direktivet. En bestäm- melse som i stort motsvarar innehållet i paragrafen finns i 14 § i den nu gällande lagen om paketresor. I första stycket regleras den situationen att för få resenärer har köpt paketresan. I dessa fall får arrangören säga upp paketrese- avtalet utan att betala skadestånd, förutsatt att det i paketrese- avtalet har angetts hur många resenärer som minst måste köpa resan för att den ska bli av och arrangören meddelar resenären inom den tid som anges i paragrafen att paketreseavtalet sägs upp. Hur långt i förväg arrangören måste meddela resenären beror på längden på paketresan. I andra stycket ges arrangören rätt att säga upp avtalet utan att betala skadestånd om denne förhindras att fullgöra avtalet på grund av oundvikliga och extraordinära omständigheter. Begreppet ound- vikliga och extraordinära omständigheter definieras i 5 § 9 och för- närmare i kommentaren till den bestämmelsen. Även i dessa situationer krävs att arrangören meddelar resenären att paketrese- avtalet sägs upp. Meddelandet ska göras utan onödigt dröjsmål före paketresans början. Säger resenären eller arrangören upp paketreseavtalet enligt 24–26 §§ ska arrangören utan onödigt dröjsmål och senast från det att paketreseavtalet sagts upp betala tillbaka allt vad resenären eller någon för hans eller hennes räkning har betalat för resan, i förekommande fall med avdrag för uppsägningsavgiften. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.4.3 och 6.4.4. Para- grafen genomför artikel 12.4 och till viss del 12.2 och 12.3 i direkti- vet. En bestämmelse med i huvudsak motsvarande innehåll finns i 13 § andra och tredje styckena i den nu gällande lagen om paket- resor. Ansvaret för paketresans fullgörande Arrangören ansvarar gentemot resenären för att paketreseavtalet fullgörs. Ansvaret gäller även för vad som enligt paketreseavtalet ska fullgöras av någon annan än arrangören. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.5.1. Paragrafen genomför artikel 13.1 i direktivet. En motsvarande bestämmelse finns i 9 § första stycket i den nu gällande lagen om paketresor. Till följd av att definitionen av begreppet arrangör har utvidgats har emellertid arrangörsansvaret utökats till att omfatta även vissa andra näringsidkare än dem som avses i 9 § första stycket i den nu gällande lagen om paketresor. I paragrafen fastställs att arrangören har fullt ansvar för att paketreseavtalet fullgörs, oavsett om det är arrangören eller någon annan som enligt avtalet ska utföra prestationerna. Begreppet arrangör definieras i 5 § 1 och förklaras närmare i kommentaren till den paragrafen. Om en resetjänst inte fullgörs i enlighet med avtalet ska arrangören av- hjälpa felet. Arrangören är dock inte skyldig att avhjälpa felet om det föreligger ett hinder som arrangören inte kan övervinna eller om avhjälpandet skulle med- föra oproportionerliga kostnader med hänsyn till omfattningen av felet och värdet av de påverkade resetjänsterna. Om arrangören till följd av sådana omständigheter som i andra stycket sägs inte avhjälper felet har resenären rätt till prisavdrag och skadestånd i den utsträckning som gäller enligt 37–41 §§. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.5.2. Paragrafen genomför artikel 13.3 i direktivet. Innehållet i tredje stycket mot- svaras delvis av innehållet i 16 § första och andra styckena i den nu gällande lagen om paketresor. I första stycket stadgas en skyldighet för arrangören att avhjälpa fel. Med fel avses detsamma som i annan köprättslig lagstiftning. Fel kan alltså föreligga när, som i samma stycke sägs, någon av rese- tjänsterna inte fullgörs i enlighet med avtalet, men också när full- görandet av tjänsterna avviker från vad resenären i det aktuella fallet haft fog att förvänta sig. I andra stycket stadgas ett undantag från arrangörens skyldighet att avhjälpa felet. Med ”hinder som arrangören inte kan övervinna” avses detsamma som i köplagen, dvs. att det föreligger ett absolut hinder mot att avhjälpa felet, dvs. att det är omöjligt. Undantag från skyldigheten att avhjälpa felet föreligger också om avhjälpan- det skulle medföra oproportionerliga kostnader med hänsyn till omfattningen av felet och värdet av de påverkade resetjänsterna. Till skillnad mot vad som gäller inom köprätten är det inte köpa- rens intresse av att resetjänsterna fullgörs som ska ställas mot kost- naderna för fullgörandet utan omfattningen av felet och värdet av de påverkade resetjänsterna. Vid bedömningen av omfattningen av felet torde dock få vägas in vilken betydelse felet har för resenären. Värdet av de påverkade resetjänsterna får bedömas med utgångs- punkt i vad resenären har betalat för dem, eller utifrån en uppskatt- ning av hur stor del av paketresan de representerar och det totala priset för resan. I tredje stycket stadgas att resenären har rätt till prisavdrag och skadestånd om resenären inte avhjälper felet, dock endast i den utsträckning som gäller enligt reglerna om prisavdrag och skade- stånd i 37–41 §§, se vidare kommentaren till dessa bestämmelser. Resenären ska utan onödigt dröjsmål och med beaktande av omständig- heterna informera arrangören om fel i paketresan. Krävs inte avhjälpande ska resenären ange en skälig tid för arrangören att avhjälpa felet. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.5.2. och i avsnitt 6.5.7. Paragrafen genomför, tillsammans med 31 §, artikel 13.4 i direktivet. Första ledet i paragrafen motsvaras delvis av 19 § första stycket i den nu gällande lagen om paketresor. I paragrafen stadgas en skyl- dighet för resenären att reklamera utan onödigt dröjsmål och med beaktande av omständigheterna. Paragrafen stadgar emellertid inte någon påföljd för det fall resenären underlåter att reklamera eller reklamerar sent, motsvarande vad som gäller enligt 19 § första stycket i den nuvarande lagen om paketresor. Detta regleras i stället i 43 §. Utebliven eller sen reklamation kan också få betydelse för bedömningen av vilken kompensation resenären kan ha rätt till, se vidare kommentaren till 37 och 38 §§. Vad som avses med onödigt dröjsmål kan bero på omständigheter såsom resenärens möjligheter att kontakta arrangören, direkt eller genom återförsäljaren eller en lokal representant. I det andra ledet i paragrafen anges att resenären ska ange en skälig tid för arrangören att avhjälpa felet. Att resenären anger en sådan tid är avgörande för dennes rätt enligt 31 § till ersättning för att själv avhjälpa felet i andra fall än när avhjälpande krävs och för rätten att säga upp avtalet enligt 34 §. Det finns ingen motsvarande bestämmelse i den nu gällande lagen om paketresor. Hur som är skälig tid för avhjälpande får bedömas utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Av betydelse för bedöm- ningen kan vara bl.a. vilken typ av fel det rör sig om, vilken typ av resa det är fråga om och hur lång resan är. Resenären har rätt till försvarliga kostnader för att själv avhjälpa felet om avhjälpande krävs eller arrangören inte avhjälper felet inom den skäliga tid som resenären har angett. Detsamma gäller om arrangören förklarar att felet inte kommer att avhjälpas. Bakgrunden till paragrafen finns i avsnitt 6.5.2. Paragrafen genom- för, tillsammans med 30 §, artikel 13.4 i direktivet. Den nuvarande lagen om paketresor innehåller ingen bestämmelse som direkt mot- svarar paragrafen. Genom paragrafen ges resenären rätt till ersätt- ning för försvarliga kostnader för att själv avhjälpa felet i tre situa- tioner. Den första är då avhjälpande krävs. Som exem- pel på en sådan situation kan vara att en transport till flygplatsen uteblir och resenären blir tvungen att ta en taxi för att hinna med flyget. Den andra situationen avser den då arrangören inte avhjälper felet inom den skäliga tid som resenären har fastställt enligt 30 §. Den tredje situationen avser de fall då arrangören vägrar att av- hjälpa felet. Rätten till ersättning för avhjälpande avser endast för- svarliga kostnader. Med det avses att kostnaderna ska vara nödvän- diga för att åtgärda felet och proportionerliga. Vid bedömningen av om kostnaderna är proportionerliga ska samma omständigheter som anges i 29 § andra stycket beaktas, dvs. kostnaderna för av- hjälpandet ska vara proportionerliga i förhållande till omfattningen av felet och värdet av de påverkade resetjänsterna. Fel som består i att en betydande del av de avtalade resetjänsterna inte kan tillhandahållas ska arrangören avhjälpa genom att utan extra kostnad för resenären erbjuda lämpliga alternativa arrangemang av samma eller högre kvalitet för den resterande delen av paketresan. Det gäller även när hem- transporten inte kan tillhandahållas enligt avtalet. Kan lämpliga likvärdiga alternativ inte erbjudas får arrangören erbjuda alternativa arrangemang av lägre kvalitet i förening med ett skäligt prisavdrag. Resenären får avvisa alternativa arrangemang endast om de inte är lik- värdiga med dem som skulle ha tillhandahållits enligt avtalet eller det pris- avdrag som erbjuds inte är skäligt. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.5.2. Paragrafen genomför artikel 13.5 i direktivet. En motsvarande bestämmelse finns i 15 § i den nu gällande lagen om paketresor. I första stycket anges att arrangören har en skyldighet att ordna lämpliga alternativa arrangemang när en betydande del av de avtalade resetjänsterna inte kan tillhandahållas. Vad som avses med en bety- dande del av resetjänsterna får bedömas med hänsyn till vilka rese- tjänster som ingår i paketresan. De alternativa arrangemangen ska vara av samma eller högre kvalitet som de resetjänster som inte kan tillhandahållas. En skyldighet att ordna likvärdiga alternativa arrange- mang till en hemtransport som inte kan tillhandahållas enligt avtalet föreligger oavsett om den uteblivna hemtransporten utgör en bety- dande del av resetjänsterna eller inte. Endast i de fall lämpliga lik- värdiga alternativ inte kan erbjudas får arrangören erbjuda alternativa arrangemang av lägre kvalitet i förening med ett skäligt prisavdrag. I andra stycket fastställs att resenären får avvisa de föreslagna arrangemangen endast om de inte är likvärdiga med vad som av- talats eller det prisavdrag som erbjuds inte är skäligt. Kan arrangören inte erbjuda lämpliga likvärdiga arrangemang, eller avvisar resenären föreslagna arrangemang i enlighet med 32 § andra stycket, har resenären, om det är skäligt, rätt till prisavdrag och skadestånd i den ut- sträckning som gäller enligt 37–41 §§, oavsett om resenären säger upp paketreseavtalet enligt 34 § eller inte. Innefattar paketresan transport av passagerare har resenären också rätt till likvärdig hemtransport utan onödigt dröjsmål och utan extra kostnad. Bakgrunden till bestämmelsen finns i avsnitt 6.5.2. Paragrafen genomför artikel 13.6 andra och tredje styckena i direktivet. En bestämmelse motsvarande paragrafen finns i 15 § andra och tredje styckena i den nu gällande lagen om paketresor. I paragrafen anges att resenären, om det är skäligt, har rätt till prisavdrag och skadestånd i de fall arrangören inte kan erbjuda lämpliga likvärdiga arrangemang eller resenären avvisar de föreslagna arrangemangen på de grunder som sägs i 32 § andra stycket. Rätten till prisavdrag och skadestånd förutsätter att det är skäligt. Uttrycket är avsett att motsvara direk- tivets begrepp where appropriate. En bedömning av i vilken utsträck- ning skadestånd bör utgå enligt denna regel får göras i varje enskilt fall. I övrigt gäller de generella regler för prisavdrag och skadestånd som framgår av 37–41 §§. Resenären behöver inte säga upp avtalet för att få rätt till skadestånd.