sou · H3B396 · 2016-01-01 00:00:00 — Låt fler forma framtiden! Bilaga till betänkande av Demokratiutredning – Delaktighet och jämlikt inflytande SOU och Ds kan köpas från kundservice. Beställningsadress: kundservice, 106 47 Ordertelefon: Webbplats: /offentligapublikationer För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ) En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på /remisser Layout: Kommittéservice, . Tryck: , 2015. Demokrati är i första hand formen för beslut som utgår från folket. Men en fungerande demokrati förutsätter att väljarna har rimlig kunskap och information. Liksom att det förekommer en dialog inför och parallellt med det formella beslutsfattandet. Demokratiutredning har i hög grad arbetat med människors inflytande mellan de allmänna valen. är ju ett land där vi bara går till val , vilket i internationell jämförelse är sällan. Det skärper behovet av medborgerligt inflytande mellan valen. Däri ligger också utredningens huvud- uppgift. Varje resonemang kring demokratins funktionssätt i begynnelsen av det tjugoförsta århundradet utgår naturligen från de stora samhällsförändringar som vi går igenom: globaliseringen, digitaliseringen, den förändrade demografin, klimatkrisen. Det är omvälvningar som påverkat och ibland försvagat demokratins traditionella inflytandekanaler - politiska partier, folkrörelser och medier. Utvecklingen har gått mot en större politisk ojämlikhet, i hög grad i spåren av växande socioekonomiska klyftor. Men innebär digitaliseringen och de nya medierna både att människor har nära till kunskap och att individen vant sig vid möjligheten att uttrycka sin åsikt och ofta få snabb respons. ”Det demokratiska samtalet” – den deliberativa demokratin – stod i centrum för den förra demokratiutredningen, som kom med sitt betänkande . Detta är en naturlig del av varje demokratisk process och har även spelat roll Demokratiutrednings sätt att arbeta. Utredningen har lagt ut uppdrag på 24 forskare som fördjupat sig och redovisat forskning på olika områden. I denna antologi publicerar vi 14 av de forskarrapporter som utredningen har beställt. Samtliga rapporter har presenterats på offentliga seminarier och varit utgångspunkt för debatt. Forskarna låter oss titta in i demokratins maskinrum. Först när man vet hur processerna verkligen fungerar blir det möjligt att komma med förslag till förbättringar – vilket utredningen kommer att göra . Demokratiutredning – Delaktighet och jämlikt inflytande Inledning……………………………………………………………..7 Del I: De politiska partierna och demokratin Partierna och demokratin efter medlemsnedgången …............13 Det sjunkande antalet partimedlemskap och demokratin…....65 Social representativitet i den lokala demokratin…………......111 Vertikal ojämlikhet i kommunpolitiken……………………...163 Del II: Media, det civila samhället och professionella påverkansaktörer Demokratin och det förändrade medielandskapet…………..205 De policyprofessionella och demokratins framtid…………..257 Det postkorporativa deltagandet.…………………………….293 Medborgerligt engagemang – klassresa eller klassklyfta?.......357 Lokala föreningar och demokrati i socialt utsatta bostads- områden………………………………………………………....409 Del III: Inflytande och delaktighet i den lokala demokratin Den lokala demokratins utmaningar…………………………465 Det våras för medborgardialoger………………………….….507 Kan e-petitioner utveckla den representativa demokratin?....559 Del IV: Ungas inflytande och delaktighet Den missnöjda demokraten………………………...607 Ungas politiska deltagande…………………………653 Författarpresentation……………………………………707 Bilaga 1: Förteckning över seminarierna…………...711 Denna antologi är en bilaga till Demokratiutrednings betänkande och innehåller 14 av de forskarrapporter som utredningen har beställt. De är skrivna av sammanlagt 22 forskare med en mängd olika akademiska inriktningar. Den samlade bilden som dessa rapporter ger är att de omfattande samhällsförändringar som har ägt rum har haft en stor inverkan på demokratins institutioner och funktionssätt. I och med en ökad globalisering, där beslut fattas på såväl lokal som nationell, mellanstatlig och överstatlig nivå, har den lokala demokratin blivit mer komplex och abstrakt. Digitaliseringen har påverkat förutsättningarna för medie- marknaden och utmanat de traditionella medierna, något som särskilt har drabbat lokaltidningarna. Internet och sociala mediers betydelse för kommunikation, information och politiskt deltagande har ökat och förändrat både opinionsbildningen och nyhetsförmedlingen. Det demokratiska engagemanget har också tagit sig nya former och uttryck. De politiska partierna och de traditionella föreningarna tappar medlemmar medan sociala rörelser, nätverk och sakfrågekampanjer får allt större utrymme i samhällsdebatten. Dessa samhällsförändringar innebär inte att demokratin är hotad. Förtroendet för politiska och samhälleliga institutioner är högt. Det politiska engagemanget och deltagandet på såväl formella som informella arenor är stadigt och utbrett. Valdeltagandet har ökat i varje val och andelen av befolkningen som uttrycker sina åsikter genom att demonstrera och skriva på namninsamlingar eller upprop har varit . Demokratin mår på det hela taget bra. Den utmaning som däremot har vuxit sig större handlar istället om den politiska ojämlikheten. skillnaderna mellan de som deltar politiskt och därmed har inflytande över det politiska beslutsfattandet och de som är passiva. Deltagandeklyftorna sammanfaller i stora drag med de socioekonomiska klyftorna i samhället. har demokratins former och institutioner inte i alla avseenden anpassat sig till det samhälle som vi har och de förväntningar som medborgarna ger uttryck för. Detta är något som på olika vis skildras i forskarrapporterna. De 14 kapitel som utgör denna antologi berör ett antal centrala teman i vår demokrati. Vi har valt att dela upp dem under fyra rubriker: De politiska partierna och demokratin, Media, det civila samhället och professionella påverkansaktörer, Inflytande och delaktighet i den lokala demokratin samt Ungas inflytande och delaktighet. Del I inleds med två kapitel som handlar om hur de politiska partiernas verklighet och förutsättningar har förändrats under . Partierna och demokratin efter medlemsnedgången de problem som den stora nedgången i antal partimedlemmar har inneburit för partiernas interna demokrati och för partiernas roll som länk mellan medborgare och makthavare i den representativa demokratin. De fastslår att avståndet mellan medlemmar och väljare har vuxit, men att medlemsinflytandet har förbättrats. skriver i Det sjunkande antalet partimedlemmar och demokratin om hur ett sjunkande medlemsantal påverkar partiernas organisering och funktion i demokratin. Med utgångspunkt i en analys om partiernas förändrade medlemsantal, medlemssammansättning, organisering och ekonomi argumenterar för att partierna har reagerat ömsom nytänkande, ömsom konservativt på de utmaningar de har stått inför. Det har gjort att partierna har anpassat sig efter nya förutsättningar utan att deras organisering och roll i demokratin har förändrats i grunden. Del I innehåller också två kapitel som berör den sociala representativiteten bland de förtroendevalda i kommuner. I Social representativitet i den lokala demokratin beskriver hur den sociala representativen bland kommunfullmäktige- ledamöter ser ut och konstaterar att kvinnor, unga och utrikes födda är underrepresenterade i politiken. politiska partiernas viktiga roll i att förbättra den sociala representativiten. Även och har undersökt den sociala representativiten bland de förtroendevalda och har särskilt studerat kvinnors och utrikes föddas möjligheter till politisk karriär. De konstaterar i sitt kapitel Vertikal ojämlikhet i kommunpolitiken att den politiska ojämlikheten är mer fram- trädande högre upp i politiken, vilket kan förklaras av att kvinnor och utrikes födda diskrimineras vid tillsättningen av tyngre uppdrag. Det finns ett antal samhällsaktörer som utöver de politiska partierna fyller viktiga funktioner i en vital demokrati och som på olika sätt påverkar politiken. Del II av antologin handlar om dessa och inleds med kapitlet Demokratin och det förändrade medielandskapet. Det är författat av som beskriver hur de senaste decenniernas samhällsomdanande förändringar har påverkat mediernas förutsättningar att verka. I kapitlet redogör Strömbäck för hur medborgarnas medie- användning har förändrats och vilken betydelse det har haft för var och ens politiska kunskaper och deltagande. I takt med att politiken har professionaliserats har en ny yrkesgrupp vuxit fram, de s.k. policyprofessionella. De policy- professionella utgörs av personer som arbetar med att skapa politik, men som sällan är förtroendevalda. Denna utveckling är något som beskriver i det sjätte kapitlet De policy- professionella och demokratins framtid. är det allt mer vanligt att personer anställs för att utforma politik. Det gör det politiska beslutsfattandet mindre transparent och försvårar ansvars- utkrävandet, konstaterar . Det civila samhället utgör en annan aktör som på olika sätt försöker att påverka det politiska beslutsfattandet. I det sjunde kapitlet, Det postkorporativa deltagandet beskriver det påverkansarbete som intresseorganisationer bedriver gentemot riksdag och regering genom såväl remissförfarandet och kommittéväsendet som lobbyverksamhet. Liksom de politiska partierna har organisationerna i det civila samhället genomgått stora förändringar . Att det traditionella föreningslivet har förlorat många medlemmar är dock inte synonymt med att det medborgerliga engagemanget är på nedgång. Lundåsen i sitt kapitel Medborgerligt engagemang – klassresa eller klassklyfta?. Genom att mäta ideellt arbete istället för förenings- medlemskap kan författarna konstatera att engagemanget har varit stabilt , då studien påbörjades. De visar också att socioekonomiskt resursstarka personer är överrepresenterade i föreningslivet. Slutligen kan forskarna genom studien fastslå att föreningar i betydande omfattning försöker att påverka politiken samt att påverkansförsöken till största delen sker på lokal nivå. Temat för det nionde och sista kapitlet i del II är relationen mellan det lokala föreningslivet och den offentliga sfären. Lokala föreningar och demokrati i socialt utsatta bostadsområden är skrivet av och . I kapitlet får vi följa med författarna till fyra olika bostadsområden i och där de lokala föreningarnas förutsättningar att verka undersöks. I kapitlet skildras de samhällsförändringar som har bidragit till att föreningar ges en allt större roll i utvecklingen av det lokala samhället. Författarna beskriver även hur det lokala engagemanget på olika sätt samverkar med offentlig sektor. Del III handlar om den lokala demokratins villkor och olika verktyg för medborgerligt inflytande och delaktighet. I det inledande kapitlet, Den lokala demokratins utmaningar, diskuterar och den lokala demokratins förändrade villkor utifrån tre parametrar: den kommunala organisationen, de politiska partierna i fullmäktigeförsamlingarna och relationerna mellan politiker och medborgare mellan valen. De fastslår bl.a. att ansvarskedjan i politiken behöver stärkas genom mer transparens och tydligare ansvarsutkrävande för att medborgarnas makt över politiken inte ska inskränkas. De därpå följande två kapitlen handlar om olika typer av verktyg som används i den lokala politiken för att stärka medborgarnas inflytande mellan valen. Nazem Tahvilzadeh beskriver i kapitlet för medborgardialoger hur två olika kommuner har arbetat med olika former av medborgardialog i syfte att stärka och utveckla den lokala demokratin. I kapitlet framgår det dock att en medborgardialog inte alltid stärker eller utvecklar demokratin. För att dialogen inte ska bli skendemokratisk är det viktigt att den politiska jämlikheten beaktas, att dialogens innehåll ges tyngd i beslutsprocessen samt att politikerna är tydliga med sina intentioner om dialogens roll i beslutsfattandet. Det andra kapitlet handlar om e-verktyg för inflytande och är skrivet av och . De har i rapporten Kan e-petitioner utveckla den representativa demokratin? studerat hur e-verktyg för politiskt deltagande via internet, i synnerhet e- petitioner, kan utveckla den representativa demokratin. De visar att möjligheten att skriva på namninsamlingar via internet är populär bland medborgarna och att e-petitionssystemet på många sätt kan stärka den representativa demokratin. Precis som med andra verktyg för politiskt deltagande måste dock den politiska jämlikheten beaktas så att inte endast resursstarka medborgare blir de som gör sin röst hörd. Forskarna kan även konstatera att de som deltar i e-petitionen anser att det är viktigare att själva processen är formell, tydlig och rättvis än att de i slutändan faktiskt kan påverka. Den fjärde och sista delen av antologin samlar de kapitel som handlar om ungas möjligheter till inflytande och delaktighet. skriver i kapitel 13, Den missnöjda demokraten, om hur ungas politiska missnöje och engagemang tar sig uttryck. Abdelzadeh resonerar i rapporten kring hur politiskt missnöje kan vara en viktig och positiv förändringsmekanism i ett demokratiskt samhälle, förutsatt att grundläggande demokratiska värden är väl förankrade bland befolkningen. Antologins sista kapitel, Ungas politiska deltagande, är författat av , och . Det handlar om ungas politiska deltagande och sociala medier som möjliggörare av engagemang. Författarna visar att sociala medier spelar en viktig roll för ungas politiska deltagande. kan de konstatera att sociala medier inte förändrar rådande maktstrukturer i samhället. Även när det gäller sociala medier så är det resursstarka och välutbildade personer med politiskt intresse och högt självförtroende som deltar i större utsträckning än andra. Utöver de forskarrapporter som publiceras i antologin har även forskarna sammanställt underlag för utredningen. har skrivit om ungas delaktighet i politiska beslutsprocesser på nivå och om demokratisk delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättningar. Det är huvudsekreterare som varit ansvarig för sammanställningen av forskarantologin och redigeringen har också utförts av utredningssekreterarna . Forskarrapporterna har inte bara använts som underlag till betänkandet. I samband med att de har publicerats på har vi också arrangerat olika seminarier för att med berörda aktörer diskutera rapporternas innehåll och frågor. Genom sociala medier, debattartiklar och i vissa fall även TV- och webbsändningar har diskussionen dessutom kunnat nå den bredare allmänheten. På så vis har seminarierna blivit en del av utredningens kommunikativa uppdrag. Syftet med det kommunikativa uppdraget har varit att stimulera en debatt om de för utredningen centrala frågeställningarna och ge allmänheten möjligheter att delge sina åsikter om demokrati, inflytande och delaktighet. överlämnar sitt betänk- ande. Diskussionen om demokratins funktionssätt och medborg- arnas möjligheter till inflytande och delaktighet lever dock vidare. Utredningens förhoppning är att denna antologi även efter uppdragets slut ska bidra till att bredda samtalet om vår demokrati. Del I: De politiska partierna och demokratin Partierna och demokratin efter medlemsnedgången Partierna och demokratin efter medlemsnedgången Reaktion på medlemstapp .......................................... Partikongresser, interndemokrati och medlemmars möjlighet till inflytande .............................................. Hur bedömer väljare, partimedlemmar och folkvalda medinflytande i politiska partier?................................. Partierna och demokratin efter medlemsnedgången En central uppgift för politiska partier är att knyta samman det civila samhället med staten och fungera som en kanal mellan medborgarna och makthavarna.1 Partier antas vara redskap för att artikulera medborgarnas intressen, att aggregera olika intressen i samhället, att skapa policy genom att fatta bindande politiska beslut samt att rekrytera politiker som representerar medborgarna.2 Det faktum att partierna är de enda organisationer som har legitimitet och förmåga att leva upp till dessa centrala funktioner gör det svårt att tänka sig en representativ demokrati utan dem.3 Men denna beskrivning av partiernas roll i den representativa demokratin utgår ifrån ett idealtillstånd, som grundligt ifrågasätts i den internationellt inflytelserika kartellpartiteorin.4 I artikeln där kartellpartiteorin först lanserades för forskarsamhället drogs följande dystra slutsats om partieliternas alltmer ansträngda relation till demokratins ideal: ”Partier är samman- slutningar av professionella, inte organisationer av eller för medborgare”.5 Den citerade slutsatsen baseras på observationer som indikerar att partierna sedan masspartiernas glansdagar har tappat sin förankring i civilsamhället och successivt tagits över av professionella eliter. Långtgående prognoser om ökat elitstyre, som citatet exemplifierar, är emellertid inte unika för nutida forskare. Ungefär samma tankegods presenterades nämligen 1Dalton m fl 2011. 4Katz & 1995, 2002, 2009, 2013. 5Katz & 1995: 22; jfr & 2005: 34, 45, 55. Citatet i orginal: ”Parties are partnerships of professionals, not associsations of, or for, the citizens”. Partierna och demokratin efter medlemsnedgången av sociologen den moderna kartellteorin och klassiska ”järnlag om oligarki” förutspår alltså med nästan ett sekels mellanrum att partiernas interna demokrati successivt kommer att förtvina i kölvattnet av politikens professionalisering.7 Den principiellt viktiga skillnaden mellan teorierna är att såg demokratidealets gradvisa förfall som en ”lagbunden” följd av organisationers inneboende hierarki medan kartellpartiteorin ser utvecklingen mot fåtalsvälde i partierna som ett resultat av samhällsförändringar under senare delen av 1900-talet.8 Centralt för syftet med denna rapport är kartell- partiteorins syn på den stora medlemsnedgången i partierna som en följd av en omfattande samhällsförändring, som leder bort relativt demokratiska masspartier till nutidens elitstyrda kartellpartier.9 I rapporten beaktas emellertid också en viktig motbild till kartellpartiteorins demokratiska dystopi. I stället för att förvänta sig tilltagande elitstyre presenterar flera samhällsveterare en motstridig hypotes, som anger att medborgarna har genomgått en frigörelse. Forskare som företräder denna ”frigörelsehypotes” kritiserar kartellpartiteorins slutsats om ökad toppstyrning inom partierna utifrån framför allt två argument. Det första går ut på att föreställningen om ökad toppstyrning baseras på svaga belägg om att partiintern demokrati verkligen fungerade bättre . När vi skrapar på ytan menar dock kritiker att kartellpartiteorins implicita antagande om en interndemokratisk guldålder i det förflutna är högst tveksam.10 Det andra, och delvis överlappande, argumentet utgår ifrån föresatsen att moderna partimedlemmar är avsevärt mer individualiserade, bättre utbildade och mindre auktoritetstroende än vad som var vanligt under partiernas glansdagar på 1950-talet.11 Det antas i sin tur medföra att moderna partimedlemmar i stigande grad kräver inflytande över politiken. De alltmer högljudda kraven på medinflytande leder då till den 6Michels 1983, se också Duverger 1954: 133; 1963; Hands 1971; Janda 1983; 1987: 149. 7Michels 1983: 165. 8Se & 2005. 9Katz & 2009: 756, 763. 10Teorell 1998: 344; Scarrow m fl 2000: 133; Loxbo 2013: 540; 2014: 403–404. 11Dalton & Wattenberg 2000; se Giddens . Partierna och demokratin efter medlemsnedgången förhastade slutsatsen att interndemokratin har försämrats, trots att den i själva verket har förbättrats.12 Om det nu är så att partiernas interndemokrati förbättras, snarare än försämras, är dock en sådan utveckling inte självklart av godo. En varnande finger lyfts här av statsvetaren , som menar att det finns spänningar mellan en hög grad av partiintern demokrati och en fungerande representativ demokrati inom staten i sin helhet. Där den representativa demokratins ideal är att val ska resultera i att alla medborgarna representeras av folkvalda politiker14 menar att samma ideal tillämpat på partier kan resultera i att åsikter hos partiernas valda representanter i praktiken överensstämmer bättre med partimedlemmarna än med partiets väljare. Därutöver menar forskare att skillnader mellan parti- medlemmar och väljare kan öka när partierna tappar medlemmar. Mer specifikt tyder forskningen på politiska resurser, som kunskap och utbildning, blir allt viktigare för att medborgare numera ska ta steget till att bli medlemmar i partierna.15 Om så är fallet också i kan partimedlemmarna ha fått en annan social samman- sättning i takt med att partierna har förlorat medlemmar. Annorlunda uttryckt kan vi befara att partimedlemmarnas grad av social representativitet, jämfört med partiernas väljare, har försämrats . Hur partiledningar går till väga för att hantera spänningarna mellan väljare, partimedlemmar och partiernas toppskikt kan således beskrivas som ett intrikat och växande dilemma, där demokrati inom partier måste vägas mot representativ demokrati i stort. Denna rapport tar avstamp i ovan nämnda teorier om de poli- tiska partiernas, och deras medlemmars, förändring. För att ge ett underlag till är det huvudsakliga syftet att belysa om, och i sådana fall på vilket sätt, de svenska politiska partiernas roll i demokratin har påverkats av ett minskat antal parti- medlemmar. För att svara upp till syftet analyserar vi partiernas roll och utveckling i demokratin med fokus på några centrala delar av det partipolitiska arbetets organisering sedan medlemstappet inleddes . 12Teorell 1998; Scarrow m fl 2000; Loxbo 2013. 15Dalton & Wattenberg 2000: 281, 284; Scarrow & Gezgor 2010. Partierna och demokratin efter medlemsnedgången Vi kommer i rapporten att besvara tre frågeställningar. Den första tar avstamp i kartellpartiteorins mest grundläggande antaganden om partimedlemmars förändrade betydelse i kölvattnet av att partierna förlorar allt fler medlemmar. 1.Hur omfattande är medlemstappet i de svenska partierna och vilka strategier anläggs av partieliterna för att säkra partiorganisat- ionernas överlevnad när partimedlemmarna i allt högre grad försvinner? Med utgångspunkt från analyser av den första frågeställningen baseras vår andra frågeställning på Mays och andra forskares diskussion om relationen mellan partimedlemmar och väljare: 2.Fjärmar sig partimedlemmarna från partiernas sympatisörer i civilsamhället så att de blir allt mindre representativa för sina väljare? Vår tredje och sista frågeställning utgår från de mer specifika antagandena om förtvinad interndemokrati som görs i kartellparti- teorin, som sedan vägs mot teorier och forskning som förväntar sig motsatt utveckling. lyder enligt följande: 3.Innebär tappet av partimedlemmar och införandet av partistöd att interndemokratin försvagas och att toppstyrning av partierna tilltar? Rapporten har följande disposition. Först studeras partiernas huvudsakliga respons på medlemstappet, varpå vi undersöker om medlemstappet förändrat partiernas förankring i civilsamhället. I avsnittet som sedan följer analyseras utvecklingen av partiernas interndemokrati. sammanfattar vi våra resultat och drar slutsatser utifrån dessa. Som framgår av denna rapport vilar en stor del av våra slutsatser på tidigare forskning. Inte desto mindre redovisar vi analyser baserade på en stor mängd frågeundersökningar från urval, som är representativa för den svenska befolkningen mellan 16–. Bland dessa ingår frågeundersökning av vid Partierna och demokratin efter medlemsnedgången