sou · H4B377d2 · 2016-10-31 00:00:00 — : Utvärdering av insats Nationella APL-ut- vecklare. : Vad ungdomar gör efter gymnasieskolan – en registerstudie. : Varför hoppade du av? En studie om orsakerna till att ungdomar byter studieinriktning eller hoppar av gymnasiet. : Ämnesbetyg i en kursutformad gymnasieskola – svar på ett regeringsuppdrag. : Övergångar inom och mellan skolor och skolformer. Hur övergångar kan främja en kontinuitet i skolgången från förskolan till gymnasieskolan. : Betygsättning i grundskola och gymnasieskola. : Gemensam planering – på den enskildes villkor. : Psykisk ohälsa bland unga. : Social rapport . SOU 1942:11: Betygssättningen i folkskolan. SOU 1981:96: En reformerad gymnasieskola. SOU 1986:2 och 1986:3: En treårig yrkesutbildning, del 1 och 2. SOU 1992:59: Läraruppdraget. Prövning av principen för ett kun- skapsrelaterat betygssystem. SOU 1992:86: Ett nytt betygssystem. Slutbetänkande av Betygs- beredningen. SOU 2000:19: Från dubbla spår till Elevhälsa. SOU 2002:120: Åtta vägar till kunskap – en ny struktur för gymnasie- skolan. SOU 2003:35: För den jag är – om utbildning och utvecklingsstörning. SOU 2006:77: Ungdomar, stress och psykisk ohälsa. SOU 2008:27: – en reformerad gymnasieskola. SOU 2009:64: Flickor och pojkar i skolan – hur jämställt är det? SOU 2010:95: Se, tolka och agera – om rätten till en likvärdig utbild- ning. SOU 2011:11: . SOU 2011:8: Den framtida gymnasiesärskolan – en likvärdig utbild- ning för ungdomar med utvecklingsstörning. SOU 2013:13: Ungdomar utanför gymnasieskolan – ett förtydligat ansvar för stat och kommun. SOU 2013:30: Det tar tid – om effekter av skolpolitiska reformer. SOU 2013:74: Unga som varken arbetar eller studerar – statistik, stöd och samverkan. SOU 2015: 97: Välja yrke. SOU 2015:104: . SOU 2015:29: En yrkesinriktning inom teknikprogrammet. SOU 2015:81: Mer tid för kunskap – förskoleklass, förlängd skolplikt och lovskola. SOU 2015:82: Ökad insyn i fristående skolor. SOU 2015:96: Delaktighet och jämlikt inflytande. Delbetänkande av demokratiutredning. SOU 2016:12: Ökade möjligheter till modersmålsundervisning och studiehandledning på modersmål. SOU 2016:2: Effektiv vård. SOU 2016:25: Likvärdigt, rättssäkert och effektivt – ett nytt nationellt system för kunskapsbedömning. SOU 2016:38: Samling för skolan. SOU 2016:46 Samordning, ansvar och kommunikation – vägen till ökad kvalitet i utbildningen för elever med vissa funktionsnedsätt- ningar. : Elevhälsan – 31 kommuner berättar. och Specialpedagogiska skolmyndigheten: Att utveckla och pröva en samverkansmodell för skolverksamheten. : Gymnasieungdomars studieintresse /14. : Gymnasieungdomars studieintresse /2016. : Integration – utrikes födda i gymnasie- skolan. : Pressmeddelande nr 2002:080 och nr 2004:099. : Trender och prognoser 2014 – Befolkningen, utbildningen och arbetsmarknaden med sikte på 2035. : Ungdomar utan fullföljd gymnasieutbild- ning. Tema utbildning 2007:4. : Yrkesutbildningen i backspegeln – arbete och studier efter gymnasieskolan. Tema utbildning 2015:3. Statskontoret: Organisatoriska konsekvenser av Gymnasiereformen 2011. : Att välja utbildning. Betydelsen för individ och samhälle. Strand A-S: Skolk ur elevernas och skolans perspektiv. En intervju- och dokumentstudie. Dissertation series no 43. och Samhälle: Likvärdig kunskapsbe- dömning i och av den svenska skolan – problem och möjligheter. : Skills in Europe. : Attityder, antal och etablering. : Föräldrar om gymnasieval. : Gymnasieskolan – elevers etablering. Kommuner och Landsting: Framtidsval och arbetsliv, exem- pel från kommuners studie- och yrkesvägledning. Kommuner och Landsting: Motverka studieavbrott. Gym- nasieskolans utmaning att få alla elever att fullfölja sin utbildning. Kommuner och Landsting: Nuläge och utmaningar i elev- hälsan. Kommuner och Landsting: Röster från ensamkommande barn. Kommuner och Landsting: Synligt lärande – presentation av en studie om vad som påverkar elevers studieresultat. Kommuner och Landsting: Utbildning för nyanlända i gymnasieålder – diskussionsunderlag från . Kommuner och Landsting: Öppna jämförelser – grundskola 2016. Szönyi K: Särskolan som möjlighet och begränsning – elevperspektiv på delaktighet och utanförskap. Temagruppen unga i arbetslivet: 10 orsaker till avhopp. Tillväxtanalys: Regional tillväxt 2015. : Inkludering i svårigheter: tre timplanebefriade skolors svensk- undervisning. Torrance H: Formative assessment at the crossroads: conformative, deformative and transformative assessment. 38(3). U 2000:06: 2000. U 2007:01: . U 2016:01: Utredningen ett öppnare och enklare tillträdessystem för högskoleutbildning på grundnivå. UHRFS 2013:1: Föreskrifter om ändring i Universitets- och högskole- rådets föreskrifter om grundläggande behörighet samt urval. : First draft text. Recommendation concerning Technical and Vocational Education and Training. Kapitel 3, punkt 51. och : Jobbiga tankar. Ungdomsbarometern och Worldskills : Attityder till yrkes- program. Universitets- och högskolerådet: Kan excellens uppnås i homogena studentgrupper? : Sammanställning av remissyttranden över betänkandet – en reformerad gymnasieskola (SOU 2008:27). Dnr U2008/2521/G. : Ämnesbetyg i en kursutformad gymnasie- skola. betänkande 1990/91:UbU16, rskr. 1990/91:356. betänkande 1992/93:UbU17, rskr. 1992/93:406. betänkande 1993/94:UbU2. betänkande 2006/07:UbU3, rskr. 2006/07:8. betänkande 2008/09:UbU5, rskr. 2008/09:169. betänkande 2009/10:UbU21, rskr. 2009/10:371. betänkande 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8. betänkande 2015/16:UbU18, rskr. 2015/16:315. betänkande 1991/92:UbU22, rskr. 1991/92:346 : Betygens geografi. : Flerspråkighet – en forskningsöversikt. : Nyanlända och lärande, en forskningsöversikt om nyanlända elever i den svenska skolan. : Tre forskningsöversikter inom området special- pedagogik/inkludering. : Deltagandets kontextuella villkor. Fem träningsskole- klassers pedagogiska praktik. Hänvisningar till webbplatser anges enbart som fotnoter i detta betänkande. De referenser som använDs i bilaga 7 återfinns i en samlad referenslista i bilagan. De referenser som använDs i bilaga 8 återfinns i fotnoter i bilagan. Utöver expertgruppens representanter, vilka listats i missivet, har utredningens har haft samråd med följande. Parlamentarisk referensgrupp med representanter från de åtta riksdagspartierna Referensgrupp med myndigheter: –Myndigheten för delaktighet –Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) –Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) –(). Referensgrupp med universitet- och högskolesektorn: –universitetslärare och forskare () –Universitets- och högskolerådet (UHR) –(). Referensgrupp med bl.a. elev- och föräldraorganisationer: –Ung Företagsamhet. Referensgrupp med organisationer som arbetar med personer med funktionsnedsättning: –Barn i behov –, unga och vuxna med utvecklings- störning (FUB) –och Ungdomar (RBU) Referensgrupp med organisationer och representanter för studie- och yrkesvägledning: –Vuxenutbildning i samverkan (ViS) –enskilda representanter. Referensgrupp med organisationer för elevhälsan: Referensgrupp med intresseorganisationer angående ämnesbetyg: –i (LO) –akademikers centralorganisation () –Kommuner och Landsting (SKL) Referensgrupp med organisationer och representanter för folkhögskolan Referensgrupp med forskare angående ämnesbetyg: –, doktor och universitetslektor vid specialpedagogik vid –, docent i nationalekonomi vid utvärdering (IFAU) –, professor vid , utbildnings- och samhällsvetenskap vid –, professor vid specialpedagogik vid –, professor vid specialpedagogik vid –, professor vid vid . –Programrådet för barn- och fritidsprogrammet –Programrådet för bygg- och anläggningsprogrammet –Programrådet för el- och energiprogrammet –Programrådet för fordons- och transportprogrammet –Programrådet för handels- och administrationsprogrammet –Programrådet för hantverksprogrammet –Programrådet för hotell- och turismprogrammet –Programrådet för industritekniska programmet –Programrådet för naturbruksprogrammet –Programrådet för restaurang- och livsmedelsprogrammet –Programrådet för teknikprogrammets fjärde år –Programrådet för VVS- och fastighetsprogrammet –Programrådet för vård- och omsorgsprogrammet –programråd för högskoleförberedande program. Fokusgrupp med elever. Fokusgrupp med lärare angående ämnesbetyg. Fokusgrupp med lärare. Fokusgrupp med lärosätesrepresentanter. Fokusgrupp med rektorer angående ämnesbetyg. Fokusgrupp med rektorer för handels- och administrations- programmet. Fokusgrupp med rektorer för introduktionsprogrammen. Fokusgrupp med rektorer och andra representanter för human- istiska programmet. Två fokusgrupper med rektorer. Fokusgrupp med representanter för förvaltningsnivån. Fokusgrupp med specialpedagoger och speciallärare. Enskilda samråd eller intervjuer Bevakningsbranschens (). Byggnadsindustrins (). Elektriska (). Facket för skogs-, trä- och grafisk bransch (GS-facket). Föreningen och omsorgscollege. Idéburna skolors riksförbund. Landsorganisationen i (LO). Nationellt centrum för svenska som andraspråk. Offentligägda folkhögskolors intresseorganisation (OFI). Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation (). –Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM). –(). Svenska (). Sveriges akademikers centralorganisation (). Sveriges Hudterapeuters (). Sveriges Kommuner och Landsting (SKL). Tjänstemännens centralorganisation (TCO). Transportfackens (). Trä- och Möbelföretagen. – Universitets- och högskolerådet (UHR). Intervjuer med elever på introduktionsprogram. Intervjuer med elever som avslutat sina studier på handels- och administrationsprogrammet. Intervjuer med gymnasielärare. Intervjuer med rektorer. En attraktiv gymnasieutbildning för alla En särskild utredare ska analysera och föreslå åtgärder för att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning och därmed få de kunskaper som behövs såväl i arbetslivet som för fortsatta studier. Utredaren ska vidare utreda och lämna förslag som innebär att de nationella programmen i gymnasieskolan vidare- utvecklas och ger en bred gemensam kunskapsbas. se över bestämmelserna om stödåtgärder i gymnasieskolan, analysera och föreslå hur elevens rättighet att läsa de kurser som leder till grundläggande behörighet till högskolan kan stärkas, analysera och föreslå hur alla nationella program i gymnasie- skolan kan innefatta ett estetiskt ämne, och analysera om det finns anledning att göra justeringar av det nationella utbudet av program och inriktningar i gymnasie- skolan, och i så fall föreslå sådana justeringar. Utredaren ska arbeta i dialog med en parlamentariskt sammansatt referensgrupp. Uppdraget ska redovisas . Uppdraget att föreslå en attraktiv gymnasieutbildning för alla Alla ungdomar behöver gå en gymnasieutbildning som förbereder för livet som vuxen. Att ha slutfört en gymnasial utbildning är ett kvitto på att man har utvecklat förmågor som är viktiga både i arbetslivet och för vidare studier. Att gymnasieskolan är en frivillig skolform riskerar emellertid att skicka signaler om att en gymnasie- utbildning inte är nödvändig. Samhället och skolan behöver därför ta ett större ansvar för att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. Gymnasieskolan står för en viktig del av den nationella kom- petensförsörjningen eftersom tillgången på jobb minskar för unga kvinnor och män med kort utbildning. Ungdomar utan gymnasial utbildning möter stora svårigheter att etablera sig på arbetsmark- naden. Arbetslösheten bland unga kvinnor och män som inte har avslutat en gymnasieutbildning är ungefär dubbelt så hög som bland dem som har avslutat en sådan utbildning (se t.ex. Education at a Glance 2014, Indicators, ). av eleverna gick direkt från till gymnasieskolan 2013 (98,av flickorna och av pojkarna). ökade andelen elever som inte är behöriga till gymnasieskolans nat- ionella program från 2013 (11,av flickorna och av pojkarna) till 2014 (11,av flickorna och av pojkarna). Dessutom avbryter alltför många elever sin gymnasieutbildning eller gör uppe- håll . Av de elever som var nybörjare i gymnasie- skolan 2011 fanns kvar i gymnasieskolan året därefter. , , var denna andel knappt 93 pro- cent (samma andel för både kvinnor och män). Det är allvarligt att så många unga kvinnor och män avbryter sina studier . Det behövs en bredd av insatser för att motverka avbrott och skapa en attraktiv gymnasieskola för alla. I arbetet med att utreda vilka åtgärder som bör vidtas ska ett jämställdhetsperspektiv anläggas genomgående på de frågor som behandlas. Gymnasieskolan är dock inte betjänt av dramatiska förändringar och tvära kast. Förändringar ska genomföras med utgångspunkten att skapa långsiktighet och arbetsro. Reformen av gymnasieskolan 2011 innebar flera viktiga förändringar, bl.a. den nya möjligheten till gymnasial lärlingsutbildning och möjligheter till förstärkt sam- verkan mellan gymnasieskolan och branscherna inom ramen för de nationella råden för yrkesprogrammen i gymnasieskolan. höjdes kraven för grundläggande behörighet till högskolan så att de motsvarade kraven för en högskoleförberedande gymnasieexamen i syfte att garantera en bättre förberedelse för högre studier. Fem introduktionsprogram ersatte de tidigare individuella programmen för att skapa en bättre anpassning till olika elevers behov, en väl- behövlig del av reformen som kan behöva vidareutvecklas. Entre- prenörskap infördes som en del av gymnasieskolans läroplan och som ett eget ämne, vilket t.ex. möjliggör för elever att få erfarenhet av eget företagande under utbildningen. Dessutom stärktes den nationella likvärdigheten inom gymnasieskolan genom att möjlig- heten till specialutformade program och lokala inriktningar och kurser togs bort. Det är naturligt att gymnasieskolan behöver fort- sätta utvecklas och anpassas till ett föränderligt samhälle, men det arbetet bör bygga vidare på centrala delar i den senaste gymnasie- reformen. Vilka åtgärder krävs för att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning? Målet ska vara att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymn- asieutbildning. Det ska därför övervägas om det bör bli obligat- oriskt för alla unga kvinnor och män att gå en gymnasieutbildning eller om andra åtgärder som ger ungdomar drivkrafter att påbörja och fullfölja en sådan utbildning är att föredra. Det är också av stor betydelse att ungdomar som har avbrutit en gymnasieutbildning ges möjlighet och motiveras att återgå till sådan utbildning. Det kommer att krävas stora insatser för att alla ska kunna slutföra en utbildning i gymnasieskolan. Av samtliga elever som påbörjade en sådan utbildning fick en gymnasieexamen och ett studiebevis , dvs. genomströmningen var sammantaget (för kvinnorna och för männen). Detta kan jämföras med andelen av samtliga elever som fick ett slutbetyg enligt äldre bestämmelser, en andel som stigit från av de som började av de som började i gymnasieskolan 2010. För kvinnor var dessa andelar och för män 65 respektive Det innebär att genomströmningen i princip är oförändrad efter gymnasiereformen. Det är allvarligt att genom- strömningen i gymnasieskolan inte har utvecklats i en mer positiv riktning. Den dåliga genomströmningen försämrar unga kvinnors och mäns möjlighet att etablera sig på arbetsmarknaden eller gå vidare till fortsatta studier. Det är viktigt att en gymnasieutbildning upplevs som något attraktivt och nytt där eleverna får en utbildning de valt utifrån sina intressen och utsikter att studera eller etablera sig på arbetsmark- naden inom ett visst område. Undervisningen måste upplevas som motiverande och hålla en god kvalitet. En nära koppling mellan utbildningen och den framtida arbetsmarknaden eller kommande studier är en faktor som kan vara starkt motiverande för många. Det är därför viktigt att sådana kopplingar förstärks och att t.ex. kontakter med arbetslivet i olika former vidareutvecklas. Fler och mer effektiva åtgärder måste vidtas som ger eleverna bättre förutsättningar att nå målen med utbildningen. Eleverna måste få det stöd de behöver för att utvecklas efter sina förutsätt- ningar. Bestämmelserna om stöd i gymnasieskolan innebär att stöd i första hand ska ges i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningssituationen. Om sådant stöd inte räcker ska rektorn se till att elevens behov av särskilt stöd utreds. Om det visar sig att en elev har behov av särskilt stöd beslutar rektorn om ett åtgärdsprogram. Ett sådant program är ett redskap för planering och utveckling av den pedagogiska verksamheten när det gäller eleven och ska säkerställa att eleven får det stöd han eller hon behöver. konstaterar dock i sin tillsyn att många brister hos huvudmännen finns inom bedömningsområdet särskilt stöd där av de granskade gymnasieskolorna hade brister (Skolinspektionens årsredovisning 2014). Bestämmelserna om stödåtgärder i gymnasieskolan kan därför behöva ses över. För enskilda elever kan även särskilda anpassningar av utbildningen och eventuellt mer långtgående avvikelser från ett nationellt program utifrån individens behov än vad som är möjligt vara väl motiv- erade åtgärder. Stora satsningar görs i på bl.a. tidiga insatser för att öka måluppfyllelsen, förbättra utbildningen för nyanlända elever och minska antalet elever som inte är behöriga till ett nationellt program i gymnasieskolan. Men för att alla elever ska fullfölja en gymnasieutbildning kan introduktionsprogrammen som ovan nämnts behöva utvecklas ytterligare så att de bättre svarar mot behoven hos och motiverar de elever som inte är behöriga till ett nationellt program. Introduktionsprogrammen ska ge elever som inte är behöriga till ett nationellt program möjlighet att komplet- tera sina kunskaper från och möjliggöra en övergång till ett nationellt program men också ge eleverna tillgång till andra insatser, t.ex. introduktion till ett yrke. Inom introduktions- programmet språkintroduktion ska nyanlända elever dessutom få möjlighet att snabbt utveckla sina kunskaper i svenska språket. I vissa fall hinner dock elever som anländer till i de övre tonåren inte slutföra utbildningen inom språkintroduktion och påbörja utbildning inom ett nationellt program innan rätten till utbildning i gymnasieskolan upphör från och med det andra kalenderhalvåret det år individen fyller . Möjligen behöver denna åldersgräns höjas när det gäller nyanlända elever för att dessa ungdomar ska ges rimliga förutsättningar att få en gymnasieutbild- ning. Undantagsbestämmelser finns när det gäller den aktuella åldersgränsen. Ungdomar som har ett svårt rörelsehinder har rätt att påbörja utbildning vid en gymnasieskola med Rh-anpas- sad utbildning senast under det första kalenderhalvåret det år de fyller . Många olika aktörer är betydelsefulla i arbetet med att öka andelen elever som påbörjar och fullföljer en utbildning i gymn- asieskolan. Det gäller såväl den enskilda gymnasieskolan och huvud- mannen som t.ex. berörda branscher och organisationer som Kommuner och Landsting. Som ett led i arbetet med att öka genomströmningen och minska studieavbrotten bör alla rele- vanta aktörer stimuleras att genomföra insatser med detta syfte. Det bör därför kartläggas vilka de relevanta aktörerna på området är, analyseras hur dessa kan bidra till att alla ungdomar påbörjar en gymnasieutbildning och till att öka genomströmningen och belysas hur aktörerna kan samverka med varandra för att nå dessa mål. Det kommunala aktivitetsansvaret (som tidigare kallades informations- ansvar) bör särskilt beaktas. Aktivitetsansvaret innebär att hem- kommunen ska hålla sig informerad om hur de ungdomar är syssel- satta som inte genomför eller har fullföljt utbildning på nationella program i gymnasieskola eller gymnasiesärskola eller motsvarande utbildning. Hemkommunen ska erbjuda dem lämpliga individuella Åtgärderna ska i första hand syfta till att motivera den enskilde att påbörja eller återuppta en utbildning. Det bör även fortsättningsvis finnas möjligheter att välja alter- utbildningsvägar som är jämförbara med en svensk gymn- asieutbildning, t.ex. en utbildning som leder fram till International Baccalaureate eller studier utomlands. Det kan också finnas elever för vilka en annan utbildningsform vore mer ändamålsenlig. Deras behov kanske bättre kan tillgodoses genom en folkhögskoleutbild- ning, en utbildningsform vars pedagogik kan främja lärandet hos ungdomar som har upplevt studiemisslyckanden i skolväsendet. Utredaren ska, med utgångspunkten att skapa en attraktiv gymnasieutbildning för alla ungdomar, kartlägga den målgrupp som inte går vidare till en gymn- asieutbildning liksom den målgrupp som inte fullföljer en sådan utbildning, föreslå åtgärder för att alla unga kvinnor och män ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning, analysera och föreslå modeller för en starkare koppling mellan gymnasial utbildning och elevernas framtida arbetsmarknad eller fortsatta studier samt åtgärder som stärker ungdomars förut- sättningar och motivation att fullfölja en gymnasieutbildning, se över bestämmelserna om stödåtgärder i gymnasieskolan och, om det finns behov, föreslå förändringar inom detta område, analysera och, om det finns behov, föreslå möjligheter till sär- skilda anpassningar av utbildningen i gymnasieskolan och av- vikelser från de nationella programmen på individnivå, analysera och, om det finns behov, föreslå hur introduktions- programmen kan utvecklas så att de bättre svarar mot behoven hos och motiverar de elever som inte är behöriga till ett nation- ellt program och bidrar till att förbättra elevernas studieresultat, analysera om det finns behov av att höja åldersgränsen för ny- anlända elever när det gäller rätten att påbörja en utbildning i gymnasieskolan och, om det finns behov, föreslå förändringar inom detta område, kartlägga och redovisa vilka de relevanta aktörerna på området är och hur de kan samverka med varandra för att bidra till att alla ungdomar påbörjar och fullföljer en gymnasieutbildning, analysera och föreslå vilka andra utbildningsvägar som ska kunna utgöra alternativ till en gymnasieutbildning samt ta ställ- ning till om folkhögskoleutbildningar ska vara tillgängliga även för ungdomar som inte har fyllt och, om så är fallet, i vilken utsträckning, och lämna nödvändiga författningsförslag. Bör de olika behörighetskraven för gymnasieskolans högskoleförberedande program och yrkesprogram förändras? Det finns många faktorer som påverkar om en elev fullföljer sin gymnasieutbildning. Felaktiga studieval kan leda till förlängd studie- tid eller till studiemisslyckanden. Eleverna ska ges möjlighet att välja utbildning utan att valet begränsas av t.ex. kön eller social bak- grund. För att eleverna ska kunna göra väl underbyggda val är det bl.a. viktigt att de har tillgång till studie- och yrkesvägledning av hög kvalitet. Hur studie- och yrkesvägledningen kan vidareutvecklas utreds av (dir. 2015:15). I samband med att gymnasieskolan reformerades 2011 skärptes och differentierades behörighetskraven när det gäller de nationella programmen. krävdes lägst betyget Godkänt i ämnena svenska eller svenska som andraspråk, matematik och engelska för behörighet till samtliga nationella program i gymnasieskolan. De behörighetsbestämmelser som gäller innebär att det för yrkesprogrammen krävs lägst betyget E, som motsvarar betyget God- känt i den tidigare betygsskalan, i de nämnda ämnena och ytterligare fem ämnen medan det för högskoleförberedande program krävs lägst betyget E i de nämnda ämnena och ytterligare nio ämnen. Motivet till förändringarna var att eleverna skulle vara bättre för- beredda för gymnasiestudier och ha de förkunskaper som behövs inom det område som utbildningen avser. Det ansågs också motiverat med högre behörighetskrav för högskoleförberedande program eftersom de flesta ämnen på dessa program, till skillnad från yrkesprogrammen, bygger vidare på ämnen.