sou · H3B397 · 2016-01-01 00:00:00 — Transforming our world: The 2030 Agenda for Sustainable Development. Resolution 70/1. Forum för levande historia. (2014). Tid för tolerans. Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Gottfredson, L. (2005). “Applying Gottfredson’s Theory of Circumscription and Compromise in Career Guidance and I Career development and counseling: Putting theory and research to work, , S. & Lent, R. W. (red.) IFAU, utvärdering. (2013). ”med i gänget?” Yrkessocialisation och genus i två gymnasieprogram. IFAU, utvärdering. (2015). – vilka söker, vem tar examen och hur går det sedan? (2011). som kunskaps- område. En nordisk jämförelse. LO, i . (2013). Behövs: En utbildnings- politik för ungas etablering på arbetsmarknaden. Delrapport 3 – Arbetsmarknaden efter krisen. LO, i näringsliv. (2015). Yrkesutbildning för bättre matchning på svensk arbetsmarknad. (red.). (2015). (red.). (2010). Att bana väg mot framtiden. Karriärval och vägledning i individuellt och politiskt perspektiv. (2010). Möjligheternas horisont – etnicitet, utbildning och arbete i ungas berättelser om karriärer. (2012). Effekter av vägledning. Lödding, B. & Holen, S. (2012). Utdanningsvalg som fag og utfordring på ungdomstrinnet. Nordisk institutt for studier av innovasjon, forskning og utdanning. Utdanningsdirektoratet Rapport 28/2012. (2014). i ett norm- kritiskt perspektiv. MYH, Myndigheten för . (2014). Kartläggning av yrkeshögskoleutbildningar som helt eller delvis motsvaras av yrkes- utbildning inom andra utbildningsformer. Dnr MYH 2014/462. MYH, Myndigheten för . (2014). Korta riktade insatser som kan vidtas för att skapa behörighet i de särskilda förkunskaper som krävs inom vissa yrkeshögskoleutbildningar. Dnr MYH 2014/597. MYH, Myndigheten för . (2014). MYH, Myndigheten för . (2014). , kompletterande utbildningar samt tolkutbild- ning inom folkbildningen. MYH, Myndigheten för . (2015). Strategi för kvalitetsgranskning av yrkeshögskoleutbildningar. Dnr MYH 2014/4132. MYH, Myndigheten för . (2015). , kompletterande utbildningar samt tolkutbild- ning inom folkbildningen. Dnr MYH 2015/982. (2010). ”Vägledningens styrning och ramar”. I Att bana väg mot framtiden. Karriärval och vägledning i individuellt och politiskt perspektiv, , L. (red.) (2015). En nationell strategi för hållbar regional tillväxt och attraktionskraft –2020. N2015/5297/RT. (2014). Reviews of Vocational Education and Training. (2014). Svenska erfarenheter och initiativ i ett europeiskt perspektiv. Sieps Rapport 2014:4. (2015). Yrkesutbildning i förändring: från lärlings- utbildning till yrkescollege. Panican, A. (2015). Väljer unga fel? – grundskoleelevers attityder till gymnasieskolan. Ratio Rapport 2015:19. Panican, A., , T. & Hjärpe, T. (2014) ”Rådgivare, vägledare och mäklare – om roll och betydelse för gymnasievalet”. I Vetenskapliga perspektiv på lärande, under- visning och utbildning i olika institutionella sammanhang. & , R (red.) 177–194. (2007). Utbildningssegregation och självsortering. Om gymnasieval, genus och lokala praktiker. studies in educational sciences No. (2014). Utsikterna på arbetsmarknaden för 71 utbildningar. (2014). (2014). Trender och Prognoser 2014. Befolkningen, utbildningen och arbetsmarknaden med sikte på 2035. (2014). Över hälften av studenterna vill plugga mer. /sv_/Hitta-statistik/Artiklar/Over- halften-av-studenterna-vill-plugga-mer/ (2015). Etablering på arbetsmark- naden efter gymnasieskolan. Temarapport 2015:1 Utbildning. SKL, Kommuner och Landsting. (2013). Framtidsval och arbetsliv. Exempel från kommuners studie- och yrkesvägledning. SKL, Kommuner och Landsting. (2014). Viktigaste Jobb i förskolan och skolan. Hur möter vi rekryteringsutmaningen? SKL, Kommuner och Landsting. (2014). Yrkesvux – viktig nationell insats för att klara yrkesutbildningen och obalanser på arbetsmarknaden . (2012). Entreprenad och samverkan. (2013). Fördjupad tillsyn på yrkesprogram. Rapport över fördjupat tema i tillsynen . (2013). Gymnasial lärlingsutbildning – En kvalitets- granskning av gymnasial lärlingsutbildning. (2013). Regeringsuppdrag om yrkesutbildning. (2013). (2014). Undervisning på yrkesprogram. (2015). (1962). (1980). (2000). Education for all: National action plan for in accordance with the agreement reached at the 2000. (2012). Har ett tillräckligt flexibelt system för yrkesutbildning för vuxna? En översikt av yrkesutbildnings- systemet för vuxna. (2015). Från avhopp till examen. Så vill skolan utveckla skolan. Sweet, R. (2009). ”Apprenticeship, Pathways and Career Guidance: A Cautionary ”. I Innovative Apprenticeships- Promoting Successful School-to-Work Transitions. Rauner, F., , , , U. & Zelloth, H. (red.) 17–34. Temagruppen Unga i arbetslivet. (2013). 10 orsaker till avhopp – 379 unga berättar om avhopp från gymnasiet. (2012). Erfarenheter från kompetensplattforms- arbetet. Ett exempel på flernivåstyrning i praktiken. (2012). Uppföljning av regionalt kompetens- försörjningsarbete. (2014). Förutsättningar för konkurrenskraftiga före- tag. Företagens villkor och verklighet 2014. (2015). Systembild, utmaningar och möjligheter. (2014). Priser i regional kollektivtrafik i och EU 2014. (2000). The Framework for Action. – meeting our collective commitments. (2001). Revised Recommendation concerning Technical and Vocational Education. (2009). The Framework for Action. (2015). First draft text. Recommendation concerning Technical and Vocational Education and Training (TVET). (2015). Education for all 2000–2015. Achievements and challenges. EFA Global monitoring report 2015, publishing. (2014). Lärlingsutbildning och arbets- platsförlagt lärande inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. U2014/4311/GV. (2013). Retningslinjer – for samarbeidet mellom for yrkesopplæring (SRY), de faglige rådene og Utdanningsdirektoratet. Watts, A. (2009). The Relationship of Career Guidance to VET. (2014). – en sammanfattning. Utveckling av gymnasieskolans teknikprogram En särskild utredare ska föreslå hur teknikprogrammet kan kom- pletteras med en eller flera industritekniska inriktningar med tyd- liga yrkesutgångar. Syftet är att skapa en attraktiv teknikutbildning för såväl elever som vill läsa vidare på högskola som för elever som vill gå vidare direkt till arbetslivet efter avslutad gymnasieskola. utarbeta förslag på t.ex. garanterad undervisningstid, omfattning av arbetsplatsförlagt lärande, ersättningsnivåer, krav för examen och omfattning av gymnasiegemensamma ämnen i det nya tek- nikprogrammet, utarbeta förslag på nytt examensmål för teknikprogrammet, och lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget ska redovisas . Uppdraget att utveckla teknikprogrammet Teknisk kompetens är en förutsättning för industrin De svenska teknikföretagen har sammanlagt nästan 300 000 anställ- da och teknikindustrin står för knappt hälften av den svenska varu- exporten. De svenska teknikföretagens förmåga att möta den glo- bala konkurrensen och den snabba tekniska utvecklingen bygger på god tillgång till teknisk kompetens. Medan teknikprogrammet har vuxit i omfattning har det indu- stritekniska programmet minskat. Detta kan utgöra ett problem för teknikföretagens framtida kompetensförsörjning. Arbetsförmed- lingen konstaterar i sin rapport (Ura 2012:3) att intresset för gymnasieskolans och högskolor- nas industriutbildningar är otillräckligt. Arbetsförmedlingen kon- staterar att det sannolikt behövs en ökning av utbildningsvolymerna för att undvika en framtida arbetskraftsbrist. Det vikande intresset för industriteknisk utbildning är ingen ny företeelse. utreddes det vikande intres- set för gymnasieskolans industriprogram (Ds 1996:53). I samband med gymnasiereformen 2011 gjordes vissa förändringar av det då- varande industriprogrammet för att anpassa innehållet till efterfrågan på arbetsmarknaden. Programmet fick ett nytt namn, nationella inriktningar infördes och den stora mängden av specialutformade program ersattes med nationellt kvalitetssäkrade utbildningsvägar. Intresset för det industritekniska programmet har dock fortsatt att svikta som intresset för teknikprogrammet har ökat något . Teknikprogrammet bör utvecklas genom att tydliga industritekniska yrkesutgångar införs För att stimulera intresset och höja kvaliteten på industritekniska utbildningar har arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer inom den tekniska industrin samarbetat om gymnasiala yrkesutbildningar. Inom ramen för konceptet Teknikcollege har teknikprogrammet och industritekniska programmet succesivt knutits närmare varan- dra, bl.a. genom ett nära samarbete med lokala teknikföretag och inslag av arbetsplatsförlagt lärande på teknikprogrammet. därför anledning att utveckla det alltmer populära teknikprogram- met så att det kompletteras med tydliga yrkesutgångar med indu- striteknisk inriktning för elever som önskar att efter gymnasie- skolan gå direkt ut i arbetslivet. analysera och föreslå hur en eller flera industritekniska inrikt- ningar med tydliga yrkesutgångar kan införas i teknikprogram- met, och vid behov lämna förslag till justeringar av befintliga in- riktningar på dagens teknik-program, utarbeta förslag om t.ex. garanterad undervisningstid, omfatt- ning av arbetsplatsförlagt lärande, ersättningsnivåer, krav för examen, och omfattning av gymnasiegemensamma ämnen i tek- nikprogrammet, utarbeta förslag på nytt examensmål för teknikprogrammet, undersöka om det finns inriktningar eller yrkesutgångar inom dagens industritekniska program som bättre hör hemma inom något annat yrkesprogram, och i så fall lämna sådana förslag, lämna nödvändiga författningsförslag, och lämna förslag på övergångsbestämmelser så att elever som gått det första läsåret innan de nya reglerna föreslås träda i kraft kan påbörja de nya inriktningarna det andra läsåret. I de fall utredningens förslag innebär kostnader för stat eller kom- mun ska utredaren föreslå en finansiering. Eventuella administrativa kostnader för stat eller kommun ska särskilt redovisas. Utredaren ska också särskilt redogöra för konsekvenserna för mindre friståen- de skolor som erbjuder industritekniska programmet , beakta att inskränkningar i den kommunala självstyrelsen i enlighet med 14 kap. 3 § regeringsformen inte bör gå utöver vad som är nödvän- digt med hänsyn till de ändamål som har föranlett dem samt i övrigt analysera och redogöra för förslagets konsekvenser utifrån vad som gäller enligt kommittéförordningen (1998:1474). Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska samråda med arbetsmarknadens parter och berörda myndigheter. Utredaren ska vidare hålla sig informerad om det ut- vecklingsarbete som pågår vid när det gäller vidare- utbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan (T4). Utredaren ska tillämpa ett jämställdhetsperspektiv i sina analyser. Uppdraget ska redovisas . Tilläggsdirektiv till Utredningen omutveckling av gymnasieskolans teknikprogram (U 2014:01) Utvidgning av och förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att bl.a. föreslå hur tydliga yrkesutgångar ska kunna införas på teknikprogrammet (dir. 2013:122). Utredaren får nu i uppdrag att även se över dimensionering, utbud och innehåll i den gymnasiala yrkesutbildningen. Syftet med översynen är att öka den gymnasiala yrkesutbildningens attraktionskraft, underlätta ungdomars övergång till arbetsmarknaden samt stärka gymnasieskolans bidrag till den nationella kompetensförsörjningen. Utredaren ska vidare se över hur branschernas och arbetsgivarnas inflytande och ansvar för den gym- nasiala lärlingsutbildningen kan utvecklas. utreda och lämna förslag på hur dimensioneringen av den gym- nasiala yrkesutbildningen kan utvecklas för att förbättra match- ningen mellan å ena sidan arbetsmarknadens behov och å andra sidan utbildningsutbud och elevernas intresse, och utreda intresse och förutsättningar för en försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning med ökat inflytande och ansvar för branscher och arbetsgivare, s.k. branschlärling och, om det finns intresse bland arbetsgivare och parter, lämna sådana förslag som krävs för en försöksverksamhet. Uppdraget avseende teknikprogrammet ska fortfarande redovisas och uppdragen som rör dimensioner- ing och försöksverksamhet med branschlärling ska redovisas . Uppdraget att utreda dimensionering av gymnasial yrkesutbildning Kompetensbrist och ungdomsarbetslöshet behöver motverkas som många ungdomar saknar arbete uttrycker flera bran- scher oro för den framtida kompetensförsörjningen. Utmaningarna när det gäller kompetensförsörjning återfinns inom flera stora yrkesområden, t.ex. vård och omsorg. Detta kan vara ett tecken på olika former av matchningsproblem: mellan arbetsgivare och arbets- sökande, mellan utbildningsutbud och efterfrågan på arbetsmark- naden eller mellan ungdomars val av utbildning och efterfrågan på arbetsmarknaden. Gymnasieskolan står för en viktig del av den nationella kom- petensförsörjningen. Enligt , arbetskrafts- undersökning har runt hälften av den svenska arbetskraften högst gymnasial utbildning. För att möta efterfrågan på arbetsmarknaden är det viktigt att öka intresset för yrkesutbildning. Denna utmaning delar med många länder, och 2010 enades Europeiska unionens medlems- staters utbildningsministrar, de europeiska arbetsmarknadsparterna och Europeiska kommissionen om mål för samarbete för att bland annat stärka yrkesutbildningens attraktionskraft (råds- slutsatser, Brussel, 18 och ). Satsningarna på yrkesutbildning motiverades med att ställning som värl- dens största exportör av industriprodukter kräver en yrkesutbild- ning i världsklass. För att nå målen har samarbetet om yrkesutbildning förstärkts och enades ministrarna i rådet för sysselsättning och socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor, EPSCO, om en allians för lärlingsutbildning (14986/13). I överenskommelsen slogs det fast att yrkesfärdigheter och yrkeskompetens är precis lika viktigt som akademiska kunska- per och kompetens. Ett annat budskap i uttalandet från rådet var att använda lärlingsutbildning och arbetsplatsförlagt lärande i syfte att minska arbetslösheten bland unga, säkra tillgången på arbetskraft och underlätta övergången från skola till arbetsliv. analysera hur dimensioneringen av gymnasial yrkesutbildning fungerar när det gäller att möta arbetsmarknadens behov och elevernas efterfrågan och analysera om det finns regionala skill- nader, utreda och lämna förslag på hur dimensionering av och rekry- tering till gymnasiala yrkesutbildningar kan utvecklas, dels för att undvika att kompetensbrist uppstår, dels för att minska ris- ken för överutbildning inom yrkesområden med svag efterfrå- gan på arbetsmarknaden, lämna förslag på hur regional samverkan om gymnasial yrkes- utbildning kan stimuleras i syfte att öka tillgång och kvalitet på utbildningar som efterfrågas på arbetsmarknaden och ta reda på vilken roll regionala kompetensplattformar kan spela i detta avseende, och lämna nödvändiga författningsförslag. behöver utvecklas och den gymnasiala yrkesutbildningen förändras för att attrahera nya elevgrupper Många ungdomar i upplever sannolikt att arbetslivet ligger långt fram i tiden. innebär valet av gymnasiepro- gram ett första viktigt steg mot en framtida yrkeskarriär. En förut- sättning för att eleverna ska kunna göra väl underbyggda val är kunskap om behoven på arbetsmarknaden och tillgång till studie- och yrkesvägledning av hög kvalitet. Felaktiga studieval kan leda till förlängd studietid eller till studiemisslyckanden. Detta kan i sin tur leda till att etableringen på arbetsmarknaden försenas och försvåras och därmed till negativa konsekvenser för både individen och sam- hället. Utredningen utanför gymnasieskolan – ett för- tydligat ansvar för stat och kommun lyfter i sitt betänkande (SOU 2013:13) fram att av alla elever är det som efter på- börjad gymnasieutbildning saknar slutbetyg från gymnasieskolan. Detta får stora konsekvenser för både individen och samhället. behövs inför val av gymnasieutbild- ning, under utbildningen och för de ungdomar som avbryter ut- bildning på ett nationellt program. behövs även inför att gymnasiestudierna avslutas och övergången till arbetsmarknaden inleds eller inför fortsatta studier. En väl fun- gerande studie- och yrkesvägledning kan bidra till både bättre studieresultat och en snabbare genomströmning i gymnasieskolan. När ungdomar i står inför valet av gymnasial ut- bildning har de att välja mellan högskoleförberedande program och yrkesprogram. Bland de elever som har valt ett högskoleförbere- dande program finns dock elever som efter gymnasieskolan vill eta- blera sig på arbetsmarknaden i stället för att fortsätta till högre stu- dier. , (IFAU), har i en studie av ungdomars inträde på arbetsmarknaden analyserat skillnaderna mellan elever från yrkesprogram och elever från högskoleförberedande program (rap- port 2007:18). IFAU konstaterar att inträdet på arbetsmarknaden går långsammare för elever som gått ett högskoleförberedande pro- gram utan att läsa vidare jämfört med elever från yrkesprogram. Elever som direkt efter ett högskoleförberedande program vill börja arbeta riskerar således att vara sämre förberedda för arbets- livet än om de valt ett yrkesprogram. Det finns därför anledning att utveckla utbudet av gymnasial yrkesutbildning så att det utgör ett intressant studiealternativ även för denna elevgrupp. En möjlig ut- gångspunkt är t.ex. de förslag från de nationella programråden som beskrivit i sin årliga redovisning avseende sam- verkan med råden (U2013/3744/GV). Förslagen handlar bl.a. om att öka möjligheterna för eleverna på yrkesprogrammen att få sär- skild behörighet till högre studier. Det är viktigt att synliggöra och informera eleverna i grund- skolan om behoven på arbetsmarknaden och om vilka utbildningar som har tydliga yrkesutgångar. Det är även viktigt att underlätta för fler att i efterhand skaffa sig en grundläggande yrkesutbildning på gymnasial nivå. Betydelsen av detta bekräftas av om arbetet i de nationella programråden (U2013/3744/GV). Av rapporten framgår bland annat att programråden uttrycker oro för att det är så få elever som söker ett yrkesprogram i förhållande till arbetsmarknadens behov. konstaterar också att flera nationella programråd har framfört att alternativa utbildningsvägar behöver utvecklas inom t.ex. vuxenutbildning, om anta- let yrkeselever i gymnasieskolan inte är tillräckligt för att svara mot behoven på arbetsmarknaden. analysera och lämna förslag på hur utbudet av gymnasial yrkes- utbildning kan utvecklas för att utgöra ett intressant studiealter- nativ för elever som annars väljer ett högskoleförberedande pro- gram utan att fortsätta till högre utbildning, undersöka om det inom vissa yrkesområden finns behov av att erbjuda elever större möjligheter att även läsa in särskild behö- righet till högre utbildning, och om så är fallet, lämna förslag på hur detta kan bli möjligt, analysera om studie- och yrkesvägledning av god kvalitet erbjuds eleverna i och gymnasieskolan i tillräcklig utsträck- ning, och, om det finns behov, lämna förslag på hur studie- och yrkesvägledningen kan utvecklas, analysera om det med utgångspunkt i efterfrågan på arbets- marknaden, elevernas val, och huvudmännens förutsättningar att erbjuda ett allsidigt urval av utbildning finns anledning att göra mindre justeringar i det nationella utbudet av inriktningar och nationella program, och lämna nödvändiga författningsförslag. Körkortsutbildningen på bygg- och anläggningsprogrammet behöver analyseras I samband med att gymnasieskolan reformerades infördes in- riktningen anläggningsfordon i bygg- och anläggningsprogrammet. Inom ramen för dagens utbildning kan eleverna få kunskaper mot- svarande körkortsbehörighet B (personbil). Byggbranschen har till påpekat att det vid framförandet av vissa anläggningsfordon och vid transport av anläggningsfordon mellan olika arbetsplatser även behövs körkort med behörighet C (tung lastbil). En sådan utbildning är, så som regelverket är utformat, svår att rymma inom ramen för dagens program. för anläggningsmaskinförarna att få körkort med behörighet C be- höver klarläggas. klarlägga om gymnasieskolans utbildning av anläggningsmaskin- förare ska innefatta möjligheter för huvudmannen att erbjuda eleverna kunskaper motsvarande körkortsbehörighet C inom ramen för utbildningen och om så är fallet, lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget att utveckla den gymnasiala lärlingsutbildningen har en lång tradition av skolförlagd yrkesutbildning. inrättades verkstadsskolor som erbjöd heltidsstudier utan anknytning till någon arbetsplats (rapport till ESS 2006:4). Ända stora utbyggnad av yrkesskolan har skol- förlagd utbildning kommit att bli normgivande för hur yrkesutbild- ning bör utformas, se t.ex. betänkandet Gymnasial lärlingsutbild- ning – med fokus på kvalitet (SOU 2011:72). Ökat fokus på yrkesförberedelse Ett viktigt inslag i gymnasiereformen 2011 var att öka yrkesutbild- ningens anknytning till arbetsmarknadens behov. Tiden till fördjupning i yrkesämnen ökade, yrkesutgångarna konkretiserades och kravet på arbetsplatsförlagt lärande, APL, för- tydligades. Dessutom infördes gymnasial lärlingsutbildning som en alternativ väg till en yrkesexamen. En skillnad mellan yrkesutbild- ning som huvudsakligen är skolförlagd och gymnasial lärlingsut- bildning är omfattningen av APL. Lärlingar ska genomföra minst hälften av sin lärlingsutbildning på en arbetsplats medan det för övriga yrkeselever endast krävs APL. I propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasie- skolan (prop. 2008/09:199) motiverade regeringen varför det arbets- platsförlagda lärandet behövde förstärkas. Ett skäl som angavs var att APL är avgörande för att yrkesutbildning ska få sådan kvalitet, djup och verklighetsförankring att eleverna blir anställningsbara. Det konstaterades att yrkesutbildning handlar om mer än yrkes- kunskaper, nämligen om att förstå yrkeskulturen och att bli en del av yrkesgemenskapen på en arbetsplats för att utveckla en yrkes- identitet. Ytterligare argument för att lära sig yrket på en arbets- plats är att eleven får chans att ta del av de yrkeskunnigas tysta kunskap som inte förmedlas i tal och skrift utan genom handling. Det arbetsplatsförlagda lärandet ger även eleverna möjligheter att börja etablera ett eget nätverk med potentiella framtida arbets- givare. Sett ur arbetsgivarens perspektiv finns det också stora för- delar, framför allt när det arbetsplatsförlagda lärandet blir så om- fattande som vid lärlingsutbildning. Genom att ta emot lärlingar får arbetsgivaren chans att lära känna potentiella framtida medarbetare. Kostnaderna för rekrytering minskar, risken för felrekrytering be- gränsas och någon introduktionsperiod är knappast aktuell om lär- lingen stannar kvar på arbetsplatsen som anställd. Det finns således en koppling mellan APL och etableringen på arbetsmarknaden. Större inflytande och ansvar för parter och arbetsgivare I några viktiga avseenden skiljer sig svensk gymnasial lärlings- utbildning från de länder som länge har haft lärlingsutbildning som dominerande form för den grundläggande yrkesbildningen. I länder som och är det för det första arbetsgivaren som själv väljer ut vem som ska vara lärling. För det andra är lärlingen anställd och för det tredje tar arbetsmarknadens parter ett större ansvar för lärlingsutbildningens innehåll och kvalitet. I är det skolhuvudmannen som ansvarar för antagning, mottagande och urval när det gäller gymnasiala lärlingar, precis som för vanliga yrkeselever, och de anställda lärlingarna är ytterst få. Huvudmäns och arbetsgivares roller och åtaganden vid lärlings- utbildning och annan gymnasial yrkesutbildning är en konsekvens av den långa traditionen av skolförlagd yrkesutbildning i . granskade svensk yrkesutbildning . Resultatet publice- rades i for (2008). I rapporten beskrivs bland annat nackdelarna med den svenska traditionen med skolförlagd yrkesutbildning.