sou · H4B385 · 2016-12-15 00:00:00 — MOOCs accentuerar behovet av en ny nätbaserad pedagogik och struktur hos högre utbildning, där man lämnar traditionella föreläsningsmetoder till förmån för olika metoder för aktivt lärande som i vetenskapliga studier visat sig överlägset mer effektiva.41 En utveckling vi sett är hur allt mer av föreläsningar filmats och en ökad användning av audiovisuella hjälpmedel och multimedia, ofta med påkostade produktioner. Detta har gett studenten möjlighet att oberoende av plats ta in och förkovra sig i det material som före- läsaren valt att förmedla. Studenten har helt enkelt kunnat bli effek- tivare i sin tidsanvändning och kunnat ägna självstudietiden åt att förstå och ta in föreläsningsmaterialet i förväg. 39www.uka.se/download/18.6f4a800151c42a8026460c/1453890873753/oppna- natbaserade-kurser-mooc-rapport2016-1.pdf 40Universitetskanslersämbetet, 2016. Öppna nätbaserade kurser (MOOCs) i svensk högskola. Rapport 2016:1., moocs-i-svensk-hogskola.html 41Freeman et al (2014). learning increases student performance in science, , and mathematics, PNAS 2014. Den högre utbildningens roll i en digital tid med läraren kan då i stället ägnas åt att med hjälp av aktivt lärande fördjupa förståelsen, genom att diskutera problem och kollektivt sam- arbeta med andra studenter. Denna pedagogik går ofta under benäm- ningen flipped classroom och har också i studier visat på förbätt- rade studieresultat.42 Näringslivets och arbetsmarknadens behov tydliggör också att det behövs en annan struktur än traditionella föreläsningar. Givetvis finns det effektivitetsvinster att göra i en utveckling där man kan skala upp antalet studenter som tar del av en automatiserad utbildnings- förmedling. så kräver byggandet av avancerad kompetens också att man kritiskt prövar, utvecklar, diskuterar och tillämpar för- värvade kunskaper. Därför behöver man samverka och arbeta under lärarledda former för att utveckla sina kunskaper och färdigheter och detta kommer att kräva resurser. MOOCs innebär också ett behov av helt nya former för färdighets- övning och successiv validering av kunskaper. Kunskapsinhämtning innebär ju inte att bara passivt titta på välproducerade multimedia- produktioner som förpackar vetenskaplig kunskap på ett tillgäng- ligt och engagerande sätt. Det behövs också nya former för digital samverkan mellan studenter för projektbaserad samverkan på distans, kanske också ofta asynkront. Dessutom behövs effektiva sätt för individen att själv validera sin kunskap och själv kunna pröva sina hypoteser, med möjligheter att automatiskt kunna få återkoppling på sin prestation. Det kan ske genom digitala självrättande tester. Det pågår en utveckling där stora mängder data om studenternas arbetssätt, kunskaper och kunskapsluckor kan samlas in automatiskt när de arbetar i digitala miljöer. Datamängderna som analyseras av algoritmer kan ge mycket detaljerad och individualiserad återkopp- ling till studenten och till läraren. Nya former för lärande kan inne- bära kollegial samverkan och bedömning med andra studenter för 42 Gross, Pietri, , Moyano-Camihor & (2015): Increased Preclass Prepara- tion Underlies Student in the Flipped Classroom. CBE—Life Sciences Education, Vol. 14, 1–8, 2015. Se även Deslauriers & Wieman (2011). Learning and retention of concepts with different teaching methods. Special Topics, , 7, 1–6 Den högre utbildningens roll i en digital tid att skapa effektiva metoder för återkoppling, vilket ofta sker inom ramen för MOOCs. Den tekniska utvecklingen med nya artefakter och produkter öppnar också upp för många andra möjligheter, till exempel Virtual Reality, Gamification eller teknik som öppnar upp för användning av helt nya sinnen i lärandet och nya inlärningsformer. Om inte universiteten förmår att möta den utveckling som digi- taliseringen för med sig så kommer andra instanser med betydligt större resurser och produktionskompetens att ta över förpackningen av det vetenskapliga kunskapsmaterialet. Universitetens roll kommer i så fall att reduceras till att verifiera och certifiera uppnådda kvali- fikationer på ett trovärdigt och kvalitetssäkrande sätt. Jag tror att en organisation som förlorar kunskapsförmedlingsdelen av sitt upp- drag och enbart ägnar sig åt validering av uppnådda kunskaps- och kompetensnivåer kommer att innebära stora risker. Att bygga en kompetent ledande forskningsorganisation kräver en nära koppling till grundutbildningen för att vara internationellt attraktiv. Förlorar man kopplingen till kunskapsförmedlingen inom grundutbildningen riskerar man också att förlora stora delar av forskarna och forsk- ningen. Kan vi stoppa en sådan utveckling? Jag anser att vi måste, men därmed inte sagt att vi ska bibehålla nuvarande organisation. Tvärt- om behöver vi utnyttja digitaliseringens möjligheter för att trans- formera universiteten till moderna utbildningsorganisationer som kan utnyttja digitaliseringens möjligheter till utveckling och förändring. Universitetens roll för att uppehålla kunskapsstandarden behöver dock fortsatt värnas. Universiteten har historiskt sett haft en viktig roll som kvalitetssäkrare av information, något som i största synner- het även bör fortgå i den digitala tidsåldern. Informationen online ökar fortlöpande; varje minut görs över miljoner sökningar på Google och det skapas ca 600 nya hemsidor . I detta informa- tionsöverflöd ökar risken för missvisande och felaktig information. Det blir helt enkelt svårare att skilja kunskap från åsiktsspridning eller desinformation. Det är därför av största vikt att universiteten tar sin plats i det digitala mediet och befäster sin roll som kunskaps- bärare. Universiteten behöver bygga strategier och scenarier för hur man ska möta och kanske också leda denna utveckling. Den högre utbildningens roll i en digital tid Politikens redskap och metoder för att åstadkomma önskvärda förändringar är få men viktiga. Politikens roll är, förutom att påtala vikten av förändringarna, att skapa incitament och stöd för att nöd- vändiga förändringar ska kunna ske. har tidigare föreslagit incitamentsprogram för förbättrad könsbalans i högre it-utbildning och skattelättnader för hushållsnära it-tjänster i hemmet, där det senare nu har blivit en realitet. Politiken fyller en viktig roll för utveckling av högre utbildning i en digital värld, genom att sätta en tydlig och ambitiös politisk agenda med tydliga mätbara mål, att se till att de olika aktörernas insatser samordnas och att av- sätta resurser i form av till exempel skattelättnader eller incitaments- program för att bygga digital kompetens, eller genom att undanröja hinder som finns i lagstiftning eller regelverk. Dessutom behöver man reformera finansieringssystemet för högre utbildning. är själva examen väldigt viktig eftersom systemet för finansiering av den högre utbildningen byggs kring antalet examina. Men examina används även av arbetslivet i samband med rekryte- ringar. En slutförd examen ses som ett viktigt bevis på att man har kunnat fullfölja ett helt utbildningsprogram. Min erfarenhet från tekniska utbildningar är att det faktum att man har en examen ofta beskrivs som viktigare än själva innehållet i utbildningen eller vilken kompetens man har. Vad är det då som säger att själva examen kom- mer att ha så stor betydelse ? Det pågår en utveckling av ”mikroexamina” i form av så kallade open badges, där individen på egen hand och gratis kan genomföra mindre tester och erhålla en verifikation på en typ av färdighet man har uppnått, kanske som en följd av att man genomgått ett antal MOOCs.43 Verifikationens rik- tighet garanteras av ett antal utbildningsinstitutioner som vanligen fått rätten att utfärda dessa garantier av utbildningsmyndigheterna i landet. En handfull sådana mikroexamina kan visas fram för en potentiell arbetsgivare i stället för ett formellt betyg. Den högre utbildningens roll i en digital tid Vad innebär det att ta ansvar för sin egen kontinuerliga kompetens- utveckling och hur gör man sig fortlöpande relevant och intressant för arbetsmarknaden? Individen behöver förstå att kompetensupp- byggnad förmodligen är den största och viktigaste investering man gör i sitt liv och att man följaktligen behöver planera den noggrant och underhålla sin kompetens genom hela yrkeslivet. Nya utbild- ningsformer och digitala kompetensutvecklingsmöjligheter kan ge individer helt andra förutsättningar för att fortbilda och vidareut- veckla sin kompetens genom hela yrkeslivet. En persons kompetens och kompetensutveckling kan på så sätt bli en viktigare faktor att värdera och utveckla i samband med årliga utvecklingssamtal med chefen, och arbetsgivaren förmåga att möjliggöra och finansiera kompetensutveckling kan bli en allt viktigare faktor i individers val av arbete och arbetsgivare . Vi lever i en kultur och ett studiefinansieringssystem som aktivt manar människor att fullfölja en gymnasieutbildning och sedan skaffa sig en välplanerad utbildning, ofta direkt utifrån ett i förväg designat utbildningsprogram. Studiemedlens finansieringstak och krav på stu- dietakt har förvisso lett till att en större andel av studenterna fullföljer sina utbildningsprogram och fokuserar på sin examen. Dock har det förmodligen också haft effekten att många under en utbildnings gång funnit att den valda inriktningen inte har passat hens intresse, förmåga och personlighet, men hen har likväl slutfört utbildningen på grund av det stora ekonomiska umbärande det skulle innebära att byta utbildning. Det behöver vara möjligt för individer som tappat intresse eller motivation för sin nuvarande utbildning att lättare kunna ändra inriktning och kan skapa nya kompetens- profiler. Det är inte ovanligt att innovationer och företagsidéer kom- mer ur nya kombinationer av helt olika utbildningar och erfaren- heter. Följaktligen så behöver man göra något åt den hämmande och konserverande effekt som studiemedelssystemet har på möjligheten att kunna nyttja ytterligare utbildningar, eller för den sakens skulle också fort- och vidareutbildning, senare i livet. På grund av föränd- Den högre utbildningens roll i en digital tid ringar på arbetsmarknaden så finns det behov av nya sätt för indi- viden att finansiera vidareutbildning eller kompetensväxling. I stället för att få ett avgångsvederlag i samband med övertalighet efter en omstrukturering av en verksamhet kanske man har mycket större nytta av finansiering av en kompetensutvecklingsinsats. Man kanske vill skaffa sig en kompetensförsäkring som ger en möjlighet att få en finansierad vidareutbildning om intresse för kompetensutveck- ling finns, eller utifall en verksamhet behöver omstruktureras. För individer som blir uppsagda finns det omställningsför- säkringar på alla avtalsområden. De får hjälp och stöd för att kom- ma vidare. Individer som däremot tycker att de har fastnat i sina jobb och inte kommer vidare, eller som av olika skäl inte kan vara kvar på jobbet, har små möjligheter att finansiera en omskolning eller en vidareutbildning. Därför borde det finnas en ”andra chansens studiemedel” som man blir berättigad till efter i arbets- livet. Dessa skulle kunna utnyttjas relativt fritt till olika former av kompetensutveckling. Vad sker om universiteten inte förändras i den takt som behövs? Universitetens och högskolornas första uppgift är att bedriva grund- utbildning. Formerna för att bedriva grundutbildning har inte nämn- värt utvecklats i samma takt som samhället i övrigt. Raljant uttryckt kan man säga att innovationerna i stort har bestått i att införa Powerpoint-presentationer i stället för att använda en overhead- projektor eller krita på svarta tavlan, men pedagogiken och under- visningens struktur följer gamla upptrampade stigar. Detta är inte hållbart . Studenterna, som är uppväxta med en helt annan digital infrastruktur och andra traditioner vad gäller att läsa litteratur och tillgodogöra sig kunskap än föräldragenerationen, ställer andra krav och har andra behov. Näringslivet har också andra kompetensbehov än de som utbildningarna vid universiteten av kan möta. Detta leder till att studenterna, för att utvecklas och vara relevanta för dagens arbetsmarknad, söker sig andra vägar. I takt med att allt mer av föreläsningsmaterial läggs ut på inter- net och bli tillgängligt för hela världen kommer andra faktorer att bidra till konkurrensen än de som gör sig gällande. Den högre utbildningens roll i en digital tid student kan välja olika föreläsare utifrån vem som har bäst pedago- gisk förmåga, eller välja utifrån vilken kurs som är bäst audiovisuellt producerad, så kommer universiteten i många fall inte överleva kon- kurrensen med andra medieproducerande kanaler som TV och inter- netbaserade medier. Det finns en stor risk att universiteten kommer att förlora sin roll som kunskapsförmedlare och få ägna sig åt värdering, validering och certifiering av kompetensnivåer medan andra kanaler tar rollen av att vara kunskapsförmedlare. En sådan utveck- ling skulle innebära stora risker för utvecklingen av utbildning och forskning, vilket kräver täta samarbeten med utbildningen. Den skulle också utmana universitetens roll som kritiska granskare av samhället och i stället marginalisera universitetens och högskolor- nas roll som kunskapsbevarare och förmedlare i samhället. Så om vi vill bibehålla och vidareutveckla ett modernt kunskapssamhälle kommer vi att behöva ta digitaliseringens transformerande kraft på allvar och skyndsamt låta universiteten genomgå den omstrukture- ring som digitaliseringen frammanar. Kan vi klara det? – en kommission för den digitala agendan Regeringen har beslutat om en bred och sammanhållen strategi för it-politiken, It i människans tjänst – en digital agenda för (dnr N2011/342/ITP). Målet för it-politiken är att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. I agen- dan presenteras regeringens ambitioner inom området samt förslag på insatser och åtgärder som ska bidra till att nå det it-politiska målet. Detta ställer krav på att utvecklingen inom alla områden kontinuer- ligt följs upp och analyseras. uppdrag är att verka för att det it- politiska målet i den digitala agendan uppnås och att regeringens ambitioner inom området fullföljs. Detta ska ske med hänsyn till det huvudsakliga ansvar som respektive myndighet och departement inom har för att vidta och följa upp åtgärder kopplade till målet för it-politiken. Kommissionen ska ha i huvud- uppdrag att: utforma ett förslag till handlingsplan för genomförande av upp- draget att verka för det it-politiska målet, analysera utvecklingen i förhållande till det it-politiska målet, visa på digitaliseringens möjligheter, kommunicera den digitala agendan och dess innehåll, vara administrativt ansvarig för de s.k. signatärerna till den digi- tala agendan, och samverka med olika aktörer i samhället för en ökad digitalisering. Kommissionen ska redovisa förslaget till handlingsplan . Kommissionen ska därefter lämna delrapporter med analyser av utvecklingen samt för- slag till åtgärder. I samband med detta ska en redovisning lämnas av kommissionens arbete med övriga uppdrag. Uppdraget ska slutredo- visas . beslutade regeringen om en ny strategi för it-politiken, It i människans tjänst – en digital agenda för (dnr N2011/342/ITP). Den digitala agendan är en bred och sammanhållen strategi för it-politiken där regeringen presenterar ambitioner och insatser som tillvaratar de möjligheter som digitaliseringen ger. Målet är att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. beslutade i enlighet med förslaget i budget- propositionen (prop. 2011/12:01, 2011/12:TU1, rskr. 2011/12:87) att tidigare it-politiska mål och delmål om tillväxt och kvalitet (prop. 2004/05:175) ska upphävas och ersättas med det nya it-politiska målet. I fråga om målen för tillgänglighet gäller fortsatt de mål som anges i propositionen Tillgängliga elektroniska kommunikationer (prop. 2009/10:193). Målet för tillgänglighet är att ska ha bredband i världsklass. Alla hushåll och företag bör ha goda möjlig- heter att använda sig av elektroniska samhällstjänster och service via bredband. har en stark position inom it-området, vilket också visar sig i internationella jämförelser. Enligt t.ex. Network Readiness Index () har de bästa förutsätt- ningarna och den bästa användningen av it. Även i Digital economy rankings 2010, som jämför olika länders nivå i informationssamhället, ligger i täten. Vid jämförelser av olika länders konkurrens- kraft hamnar också i toppen, t.ex. rankas på andra plats efter i –2011. Även om ligger i topp i flertalet internationella jämförelser, finns det områden där har en svagare ställning. Bland annat handlar det om företagens förutsättningar och användning av it. Det är viktigt att fortsätter arbetet med att stärka sin posi- tion inom samtliga områden. Målet i den digitala agendan för kan relateras till ovan nämnda rankningar, nämligen att enligt dessa, eller andra likartade mätningar, ska vara bland de bästa nationerna i världen. Men det är också viktigt att ligger i topp i andra mätningar om t.ex. jämställdheten inom it-sektorn, användningen av it för miljön, demokrati och mänskliga rättigheter. Dessa områden finns inte med i ovanstående studier. För att nå det it-politiska målet i agendan och möta de utmaningar som finns både på global och på nationell nivå finns det behov av insatser inom flera områden. Med utgångspunkt i it-användarens perspektiv har fyra strategiska områden identifierats: lätt och säkert att använda, tjänster som skapar nytta, det behövs infrastruktur, och it:s roll för samhällsutvecklingen. Varje strategiskt område i den digitala agendan är indelat i under- områden som representerar de sakfrågor som regeringen arbetar med. Sammanlagt presenteras 22 sakområden. Dessa är digitalt innan- förskap, e-tjänster och information som grund, digital kompetens, vardagssäkerhet, offentlig förvaltning, entreprenörskap och före- tagande, vård och omsorg, skola och undervisning, demokrati, till- gång till kultur, internet i och globalt, samhällets informa- tionssäkerhet, mjuk infrastruktur, geografisk information, robust elektronisk kommunikation, bredband, forskning och innovation, it för miljön, jämställdhet, frihet på nätet, upphovsrätt och it för global utveckling. För varje sakområde presenteras regeringens ambition, beslutade insatser och förslag till nya åtgärder. Av agendan framgår också att en kommission för den digitala agendan ska inrättas som ska arbeta för att det it-politiska målet i agendan uppnås. Tillsättandet av en kommission De insatser och åtgärder som redovisas i den digitala agendan ska medverka till att nå det nya it-politiska målet. Detta ställer krav på att utvecklingen inom alla områden kontinuerligt följs upp och analyseras. Huvudansvaret för att vidta och följa upp åtgärder kopplade till målet för it-politiken ligger på respektive myndighet och departement inom . Det är därutöver ange- läget att ha en samlad nationell bild och att följa upp den över- gripande utvecklingen mot det it-politiska målet, eftersom det på många områden redan finns handlingsplaner, strategier etc. medan sådana saknas inom andra områden. Inte minst är det viktigt att arbeta strategiskt med långsiktiga it-politiska frågor i anslutning till agendan. Det bör därför tillsättas en kommission för den digitala agendan med uppgift att verka för att det it-politiska målet uppnås och att regeringens ambitioner inom området fullföljs. Utgångspunkter för kommissionens arbete Såväl som andra länder står inför flera stora samhälls- utmaningar både på global och nationell nivå. Globalt handlar det bl.a. om klimatfrågan och behovet av att minska samhällets påverkan på miljön, den ekonomiska kris som påverkar stora delar av världen, globaliseringens effekter samt vikten av att skapa förbättrade levnadsvillkor i utvecklingsländer. Det handlar också om att öka respekten för mänskliga rättigheter inklusive yttrandefrihet, demokratifrågor, jämställdhet mellan kvinnor och män samt individens möjligheter till inflytande. står också inför utmaningar såsom en åldrande befolk- ning då var femte svensk kommer att vara 2020. Allt fler och allt friskare äldre kvinnor och män kommer att behöva stöd allt längre i livet. ökar möjligheterna att behandla olika sorters sjukdomar och tillstånd, vilket kommer att ställa stora krav på väl- färdssystemet och samhället i stort. Detta gäller inte minst hur resurserna inom hälso- och sjukvård samt socialtjänst används på bästa sätt så att varje krona räcker längre. Det handlar också om att förbereda barn samt unga kvinnor och män såväl i som utanför skolan för morgondagens samhälle och se till att de har tillgång till moderna lärverktyg och en tidsenlig utbildning. Ytterligare en utmaning är hur svenska företag ska kunna be- hålla och stärka sin konkurrenskraft samt bidra till en ökad syssel- sättning och tillväxt i ekonomin. Viktiga faktorer för är då ett gott innovations- och investeringsklimat samt tillgång till väl- utbildad arbetskraft. Men det handlar också om en förmåga att sti- mulera och skapa förutsättningar för entreprenörskap och inter- nationell handel samt att ta till vara förmågan att utveckla inno- vationer baserade på digitaliseringens möjligheter. It kan bidra till att möta dessa utmaningar. Det kan vara fråga om nya sätt att göra saker på, t.ex. att med hjälp av standardisering utforma lösningar för ett åldrande samhälle, en bättre hälso- och sjukvård samt socialtjänst (e-hälsa, digitala hjälpmedel), it för skap- ande och lärande (it i skolan), digitala lösningar för miljön (smarta elnät, intelligenta transportsystem, distansarbete) samt för jordbruket och landsbygden (möjligheter att söka stöd och få information genom it), främjande av kulturell mångfald (digital distribution av kulturellt innehåll), demokrati (öppenhet och insyn i förvaltningen, system för dialog med beslutsfattare), möjlighet att ta del av offent- liga och privata varor och tjänster (identifikation, betalningar), ökad konkurrenskraft och nya marknader för företag (digital kompetens, nya produkter, tjänster och affärsmodeller samt effektivare verk- samhet med hjälp av it, bl.a. elektronisk handel), it-lösningar för en effektivare offentlig upphandling, tillgängliggörande och använd- ning av offentliga data med mera. uppdrag är att verka för att det it- politiska målet i agendan uppnås och att regeringens ambitioner inom området fullföljs. Då andra aktörer har ansvar för vissa frågor på området avgränsas kommissionens uppdrag enligt följande: E-delegationen ansvarar för strategiska frågor för myndigheternas arbete med e-förvaltning: koordinering av de statliga myndig- heternas it-baserade utvecklingsprojekt, uppföljning av deras effekter för medborgare, företagare och medarbetare, koordine- ring av vissait-standardiseringsfrågor samt att främja samordning av myndigheternas arbete med att förbättra förutsättningarna för vidareutnyttjande av handlingar (dir. 2009:19 och 2010:32). Inom vård och omsorg arbetar regeringen tillsammans med en bred grupp av nationella aktörer med utgångspunkt i Nationell eHälsa – strategin för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg. Detta arbete koordineras av högnivågruppen för Nationell eHälsa. För att främja utbyggnad av bredband i alla delar av landet har regeringen tillsatt ett Bredbandsforum. Bredbandsforum är en mötesplats för dialog och samverkan mellan olika aktörer på bred- bandsmarknaden (dnr N2011/6957/ITP). Inom upphovsrättsområdet arbetar regeringen för ett väl avvägt och ändamålsenligt regelverk såväl nationellt som på EU-nivå. Lagstiftningsarbetet på området hanteras av . Kommissionen ska ha följande huvuduppdrag. Utforma ett förslag till handlingsplan för genomförande av uppdraget att verka för att det it-politiska målet Kommissionen ska utforma ett förslag till handlingsplan för hur kommissionen kan genomföra uppdraget med att verka för det it- politiska målet i den digitala agendan.