sou · H4B369 · 2016-10-24 00:00:00 — Utöver dessa offentligfinansierade musikskolor finns en bredd av mindre dels privat drivna kulturskolor med höga avgifter och dels kulturskolor utan avgift som drivs av frivilliga krafter i det civila samhället. Läroplanen stadgar tre studienivåer och för att en elev ska kunna börja nästa steg krävs godkända examensprov. Läroplanen anger tydliga råd om vilka förutsättningarna ska vara vad gäller lokaler och utrustning bland annat i form av aulor med god akustik och belysning men även bibliotek och ljusstudio. ansvarar för att följa upp och utvärdera verksamheten. Särskilda krav på lärarutbildning saknas. har en stor brist på musikskolelärare vilket gör att många utländska musiker, utan pedagogisk bakgrund, undervisar i isländska musik- skolor. deltog av eleverna i i musikskoleverksamhet. I hör kulturskolorna till det utbildningspolitiska området och regleras av skollagen. Lagen anger att varje kommun enskilt eller i samarbete med annan kommun ha ett musik- och kultur- skoleutbud till barn och unga. Detta utbud ska vara organiserat i anslutning till skolan och kulturlivet. Det finns kulturskolor i alla 428 kommuner. Allt fler av kommunerna har gått samman och etablerat gemensamma kulturskolor. Antalet elev- platser är 122 300 varav är inom musikområdet. Kulturskolorna finansieras med kommunala medel samt avgifter. Avgiftsandelen uppgår till . omfattas lärare i av samma statliga stöd till fort- bildning som den obligatoriska skolans lärare i estetiska ämnen. Det statliga Nasjonalt senter for kunst og kultur i opplæringa har i uppdrag att bidra till högre kvalitet vad gäller undervisning i estetiska ämnen i förskolan och . I detta ingår att stötta kommunerna i sitt arbete med kulturskolor. Även Norsk kulturskoleråd spelar en stor roll. Rådet fick 2016 19 miljoner NOK i statligt bidrag. Verksamheten saknar som i såväl formella styr- dokument, som läroplan, och gemensamma mål. Norsk kultur- skoleråd har därför i samarbete med kulturlivet och kulturskolorna tagit fram en tredje så kallad ramplan som en handfast vägledning i det kommunala arbetet. Syftet är att bidra till en mer likvärdig kulturskola med höjd kvalitetsnivå. I ramplanen beskrivs mål och uppgifter för , hur arbetet inom olika konstområden kan se ut, hur kan organiseras, utvärderas och ledas. Även läroplaner för de olika kurserna är under arbete. En expertgrupp ledd av Kunnskapsdepartementet har genomlyst kulturskoleverksamheten och önskar sig större mångfald i utbudet och en ökad inkludering av barn oavsett bakgrund. De anser även att kulturskolorna i högre utsträckning ska ingå i kommunernas sedvanliga planerings- och kvalitetsprocesser. Det kommunala ägar- skapet bör kvarstå men expertgruppen anser att mer statliga medel till utveckling behövs vilket föreslås fördelas genom ett ombildat nationellt centrum för kultur- och utbildningsfrågor. bildades ett norskt nätverk för kulturskolerelaterad forskning (NNKF). 3.7.2Musik- och kulturskolor utanför Den europeiska paraplyorganisationen för musik- och kultur- skolor, har 27 medlemsländer inklusive de nordiska länderna och för en omfattande statistik över förhållandena inom de europeiska musik- och kulturskolorna. Detta avsnitt bygger huvudsakligen på den senaste stora enkät- undersökningen som genomfördes . Länderna som omfattas är: , , , , , samt och , , , , , , , , , , . , , , , , , , , , samt . Ett par övergripande tendenser har identifierats av EMU. I första hand har musik- och kulturskolornas inriktning traditionellt varit på en verksamhet för barn och unga men ett svagare intresse från denna ålderskategori har i bland annat lett till ett ökat fokus på vuxenundervisning. I har det alltid funnits vuxenundervisning inom ramen för musik- och och även här kan noteras en ökning. Argumenten för att rikta sig även till vuxna bygger på de tankar om livslångt lärande som har etablerats . Det finns också en ökad tendens att inbegripa även andra konst- uttryck och aktiviteter än musik i verksamheten vid de europeiska kulturskolorna och även att erbjuda aktiviteter för personer med särskilda behov. I detta avseende ligger de nordeuropeiska länderna i framkant. Det procentuella deltagarantalet i förhållande till populationen i de olika länderna ligger hos de flesta länder . Företrädesvis är det länder med liten befolkning som har det största deltagarantalet i förhållande till folkmängd. Elva länder har inträdesprov och det är framför allt i de öst- europeiska musik- och kulturskolor sådana förekommer. Prov inom ramen för undervisningen är också relativt vanliga liksom att utfärda någon form av intyg eller diplom när eleverna lämnar skolan. I sjutton av de länder som ingår i EMU är musik- och kultur- skolan lagstiftad medan åtta länder saknar dylik. Lagstiftningens karaktär varierar emellertid. Det finns länder där lagen inskränker sig till ett åläggande att alla kommuner ska bedriva musik- och kulturskoleverksamhet men också länder där musik- och kultur- skolan är en integrerad del av det statliga utbildningssystemet. En majoritet av länderna har också nationella läroplaner, lokala kurs- planer och kvalitetssäkringssystem. I några länder har populärmusikinstrument lika stor representa- tion som klassiska musikinstrument men överlag dominerar de klassiska instrumenten och europeiska musikskolor framställs av EMU som bärare av musikkulturella arv, eftersom de anses föra detta vidare till kommande generationer. Avgifter förekommer i alla länder och de varierar stort, från symboliska summor, till avgifter som är så stora att det kan bli problematiskt för barn som kommer från socioekonomiskt svaga familjer att delta i verksamheten. Generellt representerar de europeiska musik- och kulturskol- orna en stor del av arbetsmarknaden inom musiksektorn men anställningsförhållandena är i en del länder osäkra, liksom att det finns arbetsgivare som inte anses ta socialt ansvar för sina lärare. I vissa länder bekostas huvudsakligen musik- och kulturskolorna genom offentliga medel, men det finns även länder där så mycket som hälften av kostnaden betalas av eleverna. I de flesta länder är musik- och kulturskolorna i olika hög utsträckning både kom- munalt och statligt finansierade. I vissa länder överväger den stat- liga finansieringen och i andra den kommunala. Det finns dock ett fåtal länder som antingen har enbart statlig eller finansi- ering eller inte har någon finansiering från den offentliga sektorn överhuvudtaget. Utomeuropeiska organisationer inom det konstnärliga området som riktar sig till barn och unga har ofta inte den stöttning i form av och statlig finansiering som finns i . I stället är man hänvisad till att driva verksamheten via privata sponsorer och ibland höga deltagaravgifter. Det finns olika inriktningar på verksamheten, från utbildningar med ett tydligt fokus på att vara en första länk i en utbildningskedja, där en målsättning är att fånga upp barn med förutsättningar för vidare konstnärliga studier, till verksamheter som mera har en folkbildningskaraktär eller en terapeutisk funktion. Universiteten tjänar ofta som paraplyorganisationer både för skolor som har en tydlig utbildningsinriktning och skolor där huvudsyftet är att bereda möjlighet för barn och unga att ta del av konstnärlig verksamhet i ett bildningssyfte. Universiteten brukar stötta verksamheten ekonomiskt. Det finns dock också skolor som är fristående. Community Music- and Arts centers/schools är organisationer som har en del likheter med de svenska musik- och kulturskolorna och även med många europeiska kulturskolor. Den bärande tanken bakom dessa är att möjligheten att delta i konstnärliga och kulturella aktiviteter bör vara tillgängliga för alla, oavsett socioeko- nomiska förutsättningar. Sociala och personlighetsutvecklande aspekter ligger i framkant när det gäller målsättningen med verk- samheten. Sådana skolor är mest förekommande i och , men det finns även framgångsrika exempel från , exempelvis El Sistema i , ett koncept som i olika former har spritt sig även till andra länder. Community Music- and Arts centers/schools har växt upp speciellt i socialt utsatta områden och i sådana finns det också en större bered- villighet från stat och kommun att stötta verksamheten. Bara i finns 160 kommunalt eller statligt initierade och drivna Community art centers. De konstnärliga uttrycksformerna inom dessa skolor är många och rör sig inom ett brett spektra från lokalt präglade konstuttryck till konstnärliga uttrycksformer som har en global förankring. Både nya och äldre konstuttryck är repre- senterade och ofta specialiserar sig skolorna på ett eller ett fåtal konstuttryck. Detta är speciellt påtagligt i . I och är inte Community Music- and Arts centers/schools så vanligt förekommande. De skolor i för barn och unga som har en konstnärlig inriktning fungerar företrädesvis som en länk i en konstnärlig utbildningskedja och i verkar det inte finnas något större intresse på statlig och nivå att subventionera konstnärlig utbildning eller bildning för barn och unga, utan de initiativ som finns är privat finansierade. Sammanfattningsvis kan sägas att två inriktningar på konst- närliga skolor förekommer. Den ena är mera elitistisk genom att dess huvudfunktion är att lägga en grund för rekrytering till vidare konstnärlig utbildning och den andra fungerar mera som en kontext för personlig och social utveckling. I detta avseende finns en likhet med de europeiska kulturskolorna. I och i en del länder i finns emellertid ofta båda målsättningarna i en och samma verksamhet medan det i övriga världen verkar finnas en tydligare profilering mot någon av inriktningarna. 4Omvärldstendenser och perspektiv på I avsnitt 4.1 behandlas vissa mer genomgripande kulturella om- världstendenser som påverkar förutsättningarna för den kommunala . För att belysa verksamhetens komplexitet läggs i avsnitt 4.2 ett antal perspektiv på verksamheten som vart och ett innehåller olika spänningsfält. verkar i en omvärld som är stadd i ständig förändring. Inom kulturområdet har samhällets digitalisering och nya former för kommunikation och interaktion gett helt nya förutsättningar för dagens kulturskola men utredningen identifierar även andra kulturella tendenser utifrån ett bredare samhällsperspektiv som får inflytande på . Digitaliseringen är en av de trender som påverkar våra kulturvanor. En annan är att vi mer och mer lever i ett visuellt samhälle.1 Dessa trender hör ihop med varandra vilket blir tydligt om vi betraktar hur barn och unga tar del av film, musik och bilder med mobil, padda eller dator som främsta kanaler. Dagens barn och ungdomar anses vara skickliga på att hantera sociala medier och internet är helt integrerat i mångas vardag. Vikten av att kunna tolka vad 1 Myndigheten för kulturanalys, Samhällstrender och kulturvanor: en omvärldsanalys. Rapport 2015:3 (Myndigheten för kulturanalys, 2015). Omvärldstendenser och perspektiv på bilderna berättar och representerar ur ett källkritiskt perspektiv blir allt viktigare, inte minst av demokratiska skäl. Detta teknikskifte har fått konsekvenser för hur barn och unga kan uppleva och utöva konst och kultur. Barn och unga har tillgång till en bredd av information, kunskap och underhållning i någon form av konstnärlig gestaltning av såväl professionella som icke- professionella upphovspersoner. Aktuell statistik visar att hälften av alla fyraåringar använder internet och så gott som alla trettonåringar har en egen smart mobil.2 Mest populärt för barn är att spela och att titta på film och video på datorn, i paddan eller i mobilen. I början av tonåren tenderar allt fler att intressera sig för chatt och sociala medier med internet som den viktigaste källan både för underhållning och information.3 Begreppet procumenter har myntats för att beskriva dem som både konsumerar och producerar kultur. Med hjälp av applikationer och program till rimliga priser har det blivit möjligt att skapa egna texter, bilder och/eller musik som offentliggörs på internet för vidare spridning. Det har lett till att en ny arena har uppstått där barn och unga själva kan vara med och bidra, göra urvalet och mångfaldigar oberoende av de vedertagna kulturkanalerna där vuxnas professionella kvalitetsbegrepp traditionellt sett varit rådande. Här finns en demokratiaspekt eftersom vem som helst kan kom- municera sina konstnärliga alster över hela världen och bidra till att forma kulturens framtida inriktning. Många barn och ungdomar delar en digital gemenskap som inte begränsas av geografiska gränser. För dem är det naturligt att inte bara spela dataspel med sina kompisar, utan att också möta spel- vänner online på andra sidan jordklotet. Dessa globala mötesplatser resulterar också i att det bildas nischer där barn och unga med samma intressen kan mötas och omsätta sin kultur. Det fysiska rummet ersätts av ett cyberrum där barn och unga med smala intressen kan ha mer gemensamt med personer på andra sidan jorden än med sina klasskamrater. Trots den stora användningen av datorer, paddor och smarta mobiler verkar inte intresset för att uppleva kultur i fysisk form ha 2Statens medieråd, Ungar och medier (, 2015). 3Internetstiftelsen i , Svenskarna och internet. undersökning av svenska folkets internetvanor (2015). Omvärldstendenser och perspektiv på minskat, tvärtom. Myndigheten för kulturanalys skriver att digital- iseringen verkar ha medfört att många människor värderar det unika och fysiska kulturarrangemanget högre än tidigare och att vara del av en stor publik är en central del av upplevelsen.4 Ett karaktärsdrag för konstnärlig verksamhet i vår samtid är att en trängsel av kulturuttryck har uppstått. Globaliseringen och den successivt ökande mångkulturen i vårt samhälle har skapat ett gynnsamt klimat för att kulturella gränsöverskridanden och hybrider ska uppstå. Genrer och konstuttryck blandas och resulterar i något nytt med rötterna i etablerade uttryckssätt. Denna trängsel för- stärks av att kulturintresset har blivit individualiserat och det finns en vilja att skilja ut sig och utveckla ett eget uttryck. Individen kan kombinera identitetsmarkörer kopplade till olika ungdomsgrupper för att uttrycka sin egen specifika livsstil. Mängden av genrer, bara inom en enda konstform, visar det utbud som en dansskola som specialiserat sig på gatukultur erbjuder. I marknadsföringen står det: ”100-tals danskurser i Hip-hop, Dancehall, Contemporary, House, , High heel, waaking, popping och locking” och detta är bara en bråkdel av alla de dansstilar som erbjuds. Den digitala kulturen kan både bidra till ökad trängsel, genom att fler uttryck uppstår, men också upplösa den – eftersom ett digitalt gestaltande kan innebära att genregränserna helt och hållet löses upp och blir oväsentliga. Dessa förändringar kommer att behöva förhålla sig till eftersom barn och unga är mycket trendkänsliga och ofta de första att fånga upp en ny yttring. Den kulturella trängseln kommer förmodligen att bli ännu större . Redan befintliga kulturformer, genrer och stilar kommer med all sannolikhet att finnas kvar och nya kommer kontinuerligt att uppstå. Ett alltmer nischat kulturliv där grupperingar samlas kring ett speciellt kultur- uttryck kommer sannolikt att samexistera med individuella kultur- intressen med inspiration från en mainstreamkultur och smalare kulturformer. 4 Myndigheten för kulturanalys, Samhällstrender och kulturvanor: en omvärldsanalys (2015). Omvärldstendenser och perspektiv på Våra kulturvanor kommer också att påverkas av så kallade filter- bubblor.5 Begreppet filterbubblor försöker beskriva vad som händer när människor i allt högre utsträckning förser sig med den typ av information och kultur som de redan känner till och uppskattar. Detta har naturligtvis alltid gjorts, men digitaliseringen av sam- hället har ökat möjligheterna att göra mycket avgränsade personliga val. Papperstidningar och tv-nyheter kommer att spela en allt mindre roll för unga människor som i stället väljer sociala medier eller onlinemassmedia när de vill orientera sig i vad som händer i samhället.6 I takt med att mängden information att välja från på nätet har ökat har även behovet av filter och kluster blivit nöd- vändigt för att sortera och göra innehållet hanterbart. Dessa urval görs utifrån egna preferenser men också utifrån de val som personer man respekterar och är intresserad av gör. En konsekvens av dessa individuella val är att så kallade filterbubblor uppstår. Eftersom dessa bubblor enbart rymmer den information som personen ifråga uppskattar kan filterbubblorna komma att skapa ökade klyftor. Det gemensamma rummet riskerar att krympa efter- som tillgången på varierad information blir begränsad vilket i sin tur förstärker redan etablerade uppfattningar. Upplevelsen av att tillhöra en samhällelig gemenskap i en bredare bemärkelse kan riskera att minska. Om denna bild besannas kommer sannolikt både skolan och institutioner som att spela en viktig roll för att synliggöra samhället som helhet utifrån den gemen- samma värdegrund som en demokrati ytterst bygger på. Som mot- argument till en eventuellt ökande likriktning kan sägas att den information och kunskap som finns utanför filterbubblorna är lätt att ta del av, men det förutsätter att intresse finns. Ur ett annat mer positivt kulturperspektiv kan filterbubblor på kulturområdet få en ökad specialisering som följd och därmed leda till en ökad mångfald. Att kunna nischa sig och hitta likasinnade gynnar framväxten av smala kulturuttryck. 5Myndigheten för kulturanalys, Samhällstrender och kulturvanor: en omvärldsanalys (2015). (Kairos Future, 2013). Omvärldstendenser och perspektiv på Kultur som faktor för tillväxt inom andra områden Synen på konst och kultur ur ett samhällsperspektiv har förändrats. Från att ha varit en väl avgränsad sektor utan förväntningar på större samverkan med andra områden har kultur allt mer kommit att identifieras som en viktig faktor som kan bidra till och regional tillväxt, både i sin egen kraft och i samverkan med andra politikområden. Detta avspeglas bland annat i regeringens nationella strategi för hållbar regional tillväxt och attraktivitet,7 som beskriver samhällets behov av mötesplatser, som inte bara rör kommersiell och offentlig service, utan även har ett uttalat socialt och kulturellt syfte. Regeringen lyfter fram att kultur- och fritids- aktiviteter främjar och utvecklar människors kreativitet vilket är av betydelse för förnyelse och innovationsförmåga. Kultur ses också som en viktig förutsättning för en attraktiv miljö för människor och företag. Denna förändrade syn på kultur hänger ihop med den nya sektor som har vuxit fram inom tjänstesektorn som kallas de kulturella och kreativa näringarna (KKN). Definitionerna varierar men här ingår ofta musik-, tv-, film-, reklam- och spelindustrin men även littera- tur, mode, design, hantverk, konst, museer och teater samt inter- aktiva medier av olika slag. Denna bransch växer, utvecklas och förstärks i takt med att konsumenterna efterfrågar kreativa lösningar för både arbete och fritid. menar att satsningar på kreativa näringar kan underlätta för strukturanpassningar i regioner där traditionella industrier förlorat sin kraft. Även EU har identi- fierat betydelsen av kultur genom att slå fast ”kulturell medveten- het och kulturella uttrycksformer” som en av de åtta nyckelkompe- tenser för livslångt lärande som EU bedömer är grundläggande för alla i ett kunskapsbaserat samhälle. Det EU fokuserar på är just vikten av att ha kunskap om betydelsen av kreativa uttryck vad gäller idéer, erfarenheter och uttryck inom olika konstformer i meningen att det ger ett ökat värde för arbetsmarknaden, den sociala sammanhållningen och ett aktivt medborgarskap.8 7Regeringskansliet, En nationell strategi för hållbar regional tillväxt och attraktionskraft – 2020. 2015:31 (, 2015). 8Europaparlamentets och rådets rekommendation av om nyckel- kompetenser för livslångt lärande. Omvärldstendenser och perspektiv på Denna ändrade syn på kultur får även effekter på vilken betydelse har ur ett bredare samhällsperspektiv, efter- som dess verksamhet får konsekvenser som går utöver enbart kultursektorn, som varit det tidigare gängse synsättet. Kulturen som samhällelig drivkraft Som beskrevs i avsnittet ovan har ett trendskifte i viss mån inträtt som bryter med synen på den kulturella sektorn som vad ett samhälle har råd att kosta på sig när de mer primära behoven är tillfredsställda, dvs. en ”tärande” verksamhet, till skillnad från den industriella sektorn, som ansetts som ”närande”. Det finns kulturekonomer som vill gå ett steg till som menar att synen på de kulturella och kreativa näringarna som ett avgränsat stöd för andra sektorers tillväxt, måste överges.9 Samhället är i stället i en övergångsfas där kulturen identifierats som en motor för en positiv samhällsutveckling. Genom att ny teknik har gjort det möjligt för människor att inte bara vara publik utan även aktiva medskapare och att kulturen har blivit en påtaglig ingrediens i vårt dagliga liv är kultursektorns betydelse mycket stor i människors liv. Det innebär, menar de, att människors kulturdeltagande och hela den komplexa kultursektorn, både den bidragsfinansierade och den mer kommersi- ellt värdeskapande delen, bör ses som en grundläggande dynamisk bas bland annat för välfärd, social sammanhållning, hållbar utveck- ling och entreprenörskap. Kultur och den nya tidens kulturella del- tagande ses då som en lika stark drivkraft för samhällsutveckling och ekonomiskt värdeskapande som utbildning. Utmaningen för samhället ligger i att skapa de bästa tänkbara förutsätt- ningar så att kulturen som drivkraft bäst kan tas till vara. En sär- skild metod som utvecklats för att identifiera och utveckla ”kreativa kraftfält” tillämpas i och i syfte att attrahera de individer och investeringar som kan skapa jobb och säkra en uthållig och hållbar tillväxt. 9 , P. L., Kultur 3.0: Konst, delaktighet, utveckling (Nätverkstan, 2013). Omvärldstendenser och perspektiv på 4.2Perspektiv på musik- och Musik- och verksamhet rymmer stor komplexitet och existerar i sammanhang där olika, ofta motstående agendor, påverkar dess inriktning. Verksamheten kan diskuteras med utgångs- punkt i olika perspektiv som vart och ett innehåller spänningsfält mellan olika positioner inom de skilda perspektiven. Bara själva ordet kulturskola ger dubbla signaler, dels att det handlar om en kulturverksamhet med fokus satt på konstnärliga aktiviteter och dels att det är en skola, som antyder att det är fråga om en verk- samhet med mål och bedömning. påverkas av kulturella omvärldstendenser, vilka beskrivits ovan, liksom av andra typer av samhällsförändringar. Barns och ungas kulturella aktiviteter är i ständig förändring och globala- och lokala kulturyttringar flätas samman och uppstår i nya former. Den politiska situationen påverkar liksom samhälls- ekonomin och i hög grad den kommunala ekonomin. Kommunerna beräknas få kraftigt ökade kostnader för vilket kom- mer att påverka kommunernas förutsättningar att bedriva kultur- skoleverksamhet. Olika synsätt på kultur i samhället gör sig även gällande precis som demografiska och kulturella förhållanden. Med utgångspunkt i ett samhällsperspektiv kan några spänningsfält identifieras: som en Nationellt enhetlig verksamhet eller som en profilerad verksamhet; Statlig eller styrning; Dåtida eller samtida musikaliskt kulturarv; Kultur som medel eller mål samt i förhållande till andra aktörer på området. Nationellt enhetlig verksamhet i förhållande till profilerad verksamhet Förutsättningarna för varierar stort bland annat bero- ende på var i landet kommunen ligger. En hel del verkar i gles- bygdskommuner och andra i storstadskommuner och mellan dessa ytterligheter placerar sig de resterande. I en glesbygd uppstår logistiska problem med långa avstånd mellan elevernas hem och Omvärldstendenser och perspektiv på vilket förutsätter att undervisningen antingen genom- förs i anslutning till skoldagen eller att föräldrar anlitas för transport till och från .