sou · H4B353 · 2016-08-31 00:00:00 — Efter att ha tagit emot en underrättelse från en myndighet i ett annat EES- land om att ett utländskt företag avser att ge ut elektroniska pengar eller tillhandahålla betaltjänster i genom ett ombud, en filial eller ett upp- dragsavtal, ska inom en månad lämna en underrättelse till den behöriga myndigheten i det andra landet med uppgifter om det ut- ländska företagets etablering här i landet. Om betaltjänster eller elektroniska pengar ska tillhandahållas genom ett ombud eller en filial ska underrättelsen även innehålla uppgift om har skälig anledning att anta att penningtvätt eller finansiering av terrorism äger rum eller har ägt rum eller försök att genomföra sådana brott har förekommit i anknytning till filialen eller ombudet, eller om anlitandet av filialen eller ombudet kan öka risken för penningtvätt eller finansiering av terrorism. Det utländska företaget får inte tillhandahålla sina tjänster genom ombud eller filial i innan tagit emot ett beslut från den behöriga myndigheten i det andra landet om att ombudet eller filialen har registrerats av den myndigheten. Paragrafen genomför artikel 111. Övervägandena finns i avsnitt 13.19. Se även kommentaren till den föreslagna 3 kap. 27 a § betaltjänstlagen. Om ett pengar eller en registrerad utgivare avser att ändra den uppdragsverksamhet som avses i 28 § ska institutet eller utgivaren underrätta innan ändringen genomförs. Om ändringen rör ett instituts för elektroniska pengar verksamhet i ett annat land inom EES, ska inom en månad från det att underrättelsen togs emot underrätta den behöriga myndigheten i det andra landet om ändringen. Paragrafen genomför artikel 111. Övervägandena finns i avsnitt 13.19. Se även kommentaren till den föreslagna 3 kap. 28 a § betaltjänstlagen. utövar tillsyn över att denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. För institut för elektroniska pengar och registrerade utgivare omfattar tillsynen även att deras verksamhet med utgivning av elektroniska pengar drivs i enlighet med andra författ- ningar som reglerar dess verksamhet, bolagsordning, stadgar samt interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar dess verk- samhet. I fråga om tillsynen över övriga utgivare av elektroniska pengar som avses i 2 kap. 2 § ska i stället bestämmelserna om tillsyn i de lagar som reglerar deras verksamhet tillämpas, om inte annat följer av denna lag. Om ett företag som fått tillstånd att ge ut elektroniska pengar från en filial i enligt 3 kap. 28 § inte följer bestämmelserna i denna lag, andra författningar som reglerar företagets verksamhet, företagets bolags- ordning, stadgar, reglemente eller interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar företagets verksamhet, får Finansinspektion- en återkalla tillståndet eller, om det är tillräckligt, meddela varning. samma gäller om företaget på annat sätt visat sig olämpligt att ge ut elektro- niska pengar. Om ett filialtillstånd återkallas med stöd av andra stycket ska 12 § tillämpas. ska underrätta den behöriga myndigheten i det land där företaget har sitt säte om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna paragraf. Utöver är behörig myndighet i fråga om rätten enligt 2 § utländska företag som ger ut elektroniska pengar eller till- handahåller betaltjänster genom filial i , eller tillhandahåller betal- tjänster, distribuerar elektroniska pengar eller löser in elektroniska pengar genom ombud enligt 3 kap. 26 §. Paragrafen genomför artikel 111. Övervägandena finns i avsnitt 13.19. Se även kommentaren till den föreslagna 8 kap. 1 § betaltjänstlagen. Ett institut för elektroniska pengar, en registrerad utgivare samt utländska företag som ger ut elektroniska pengar eller tillhandahåller betaltjänster genom filial i , eller tillhandahåller betaltjänster, distribuerar elektroniska pengar eller löser in elektroniska pengar genom ombud enligt 3 kap. 26 § ska lämna de upplysningar om sin verksamhet som inspektionen begär. ska ange i vilket syfte inspektionen begär upplysningar enligt första stycket, om det är lämpligt med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Utländska företag som ger ut elektroniska pengar eller tillhandahåller betaltjänster genom filial i , eller tillhandahåller betaltjänster, distribu- erar elektroniska pengar eller löser in elektroniska pengar genom ombud en- ligt 3 kap. 26 § ska lämna de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter som begär. Paragrafen genomför artikel 111. Övervägandena finns i avsnitt 13.19. Se även kommentaren till den föreslagna 8 kap. 2 § betaltjänstlagen. får hänskjuta frågor som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till Europeiska bankmyndigheten för tvistlös- ning i de fall som framgår av artikel 27 i och rådets direktiv /2366. Inspektionen ska avvakta med att meddela beslut i väntan på Europeiska bankmyndighetens avgörande. Paragrafen genomför artikel 111. Övervägandena finns i avsnitt 13.19. Se även kommentaren till den föreslagna 8 kap. 4 a § betaltjänstlagen. ska föra ett register över pengar, registrerade utgivare, deras ombud och filialer. Registret ska inne- hålla uppgifter om tillstånd som återkallats enligt 11 § samt uppgifter om de registrerade utgivare som inte längre uppfyller villkoren för registrering enligt 2 kap. 3 §. Registret ska hållas tillgängligt hos . ska utan dröjsmål underrätta Europeiska bankmyn- digheten om den information som förs in i registret enligt första stycket samt om skälen till att ett tillstånd återkallats enligt 11 § eller till att en registrerad utgivare inte längre uppfyller villkoren för registrering enligt 2 kap. 3 §. Paragrafen genomför artikel 111. Övervägandena finns i avsnitt 13.19. Se även kommentaren till den föreslagna 8 kap. 5 § betaltjänstlagen. Om en behörig myndighet i ett annat land har underrättat Finansinspek- tionen om att ett pengar överträtt föreskrifter i det landet, ska inspektionen utan onödigt dröjsmål vidta de åtgärder som anges i 8–11 §§ mot institutet, om det föreligger någon omständighet som anges där. ska utan dröjsmål underrätta den behöriga myn- digheten i det andra landet samt de behöriga myndigheterna i övriga berörda länder inom EES om de åtgärder som vidtas. Paragrafen genomför artikel 111. Övervägandena finns i avsnitt 13.19. Se även kommentaren till den föreslagna 8 kap. 13 § betaltjänstlagen. Om ett utländskt företag som i ger ut elektroniska pengar eller till- handahåller betaltjänster genom filial, eller tillhandahåller betaltjänster, distri- buerar elektroniska pengar eller löser in elektroniska pengar genom ombud enligt 3 kap. 26 §§ inte bedriver sin verksamhet i i enlighet med be- stämmelserna i denna lag ska utan dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten i företagets hemland. Paragrafen genomför artikel 111. Övervägandena finns i avsnitt 13.19. Se även kommentaren till den föreslagna 8 kap. 21 § betaltjänstlagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.beräkningen av genomsnittligt utestående skulder enligt 2 kap. 3 § 5, 2.vad som utgör tillräckliga styr- och kontrollformer vid prövning av en ansökan enligt 2 kap. 6 § första stycket 2 a, 3.beräkningen av kapitalkrav enligt 3 kap. 2 § första stycket, 4.hur pengar och registrerade utgivare ska hantera medel enligt 3 kap. 6 §, 5.hur pengar och registrerade utgivare ska hantera medel enligt 3 kap. 7 § andra stycket som tagits emot i utbyte mot utgivna elektroniska pengar och andra medel som tagits emot för genom- förandet av betalningstransaktioner och hur stor andel av medlen hos insti- tuten eller utgivarna som omfattas av skyddskraven enligt 3 kap. 7 § tredje och fjärde styckena, 6.vilka uppgifter som ska ges till enligt 3 kap. 8 §, 7.vilka uppgifter som ska anses relevanta enligt 3 kap. 9 §, 8.vilka uppgifter som ska lämnas enligt 3 kap. 19 § andra stycket, 9.vad pengar och registrerade utgivare ska iaktta och vilka krav som institutet eller utgivaren ska uppfylla vid uppdragsavtal enligt 3 kap. 29 §, 10.vilka upplysningar ett pengar, en registre- rad utgivare eller ett utländskt företag som ger ut elektroniska pengar eller tillhandahåller betaltjänster genom filial i , eller tillhandahåller betal- tjänster, distribuerar elektroniska pengar eller löser in elektroniska pengar genom ombud enligt 3 kap. 26 § ska lämna till och till för deras tillsynsverksamheter enligt 2 §, samt med vilka inter- vall informationen ska lämnas, och 11. sådana avgifter som avses i 7 §. Övervägandena finns i avsnitt 13.19. 1.Denna lag träder i kraft . 2.En juridisk person som fått tillstånd att bedriva verksamhet som pengar som före får fortsätta med verksamheten fram till i enlighet med kraven i lagen (2011:755) om elektroniska pengar. En sådan juridisk person ska på be- gäran lämna upplysningar till för att myndigheten senast den ska kunna bedöma om bestämmelserna i 2 och 3 kap. är uppfyllda. Om bedömer att förutsättning- arna för tillstånd enligt 2 kap. 6 och 7 §§ är uppfyllda för en sådan juridisk person ska meddela tillstånd. ska informera den berörda juridiska personen innan tillstånd meddelas. Ikraft- och övergångsbestämmelser behandlas i kapitel 14. Betaltjänster, förmedlingsavgifter och grundläggande betalkonton En särskild utredare ska lämna förslag till de lagändringar som krävs i svensk rätt för att genomföra de regler som följer av det pågående arbetet inom EU med anledning av Europeiska kommissionens för- slag (KOM [2013] 547) till och rådets direktiv om betaltjänster på den inre marknaden och om ändring av direk- tiven 2002/65/EG, 2013/36/EU och 2009/110/EG samt upphävande av direktiv /64/EG. Utredaren ska också lämna förslag till de ändringar i svensk lag- stiftning som behövs för att komplettera de regler som följer av det pågående arbetet med anledning av kommissionens förslag (KOM [2013] 550) till och rådets förordning om för- medlingsavgifter för kortbaserade betalningstransaktioner. Utredaren ska vidare lämna förslag till de lagändringar som krävs i svensk rätt för att genomföra de regler som följer av Europaparla- mentets och rådets direktiv /92/EU av om jämförbarhet för avgifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner. Uppdraget ska redovisas . Betaltjänstdirektivet och motsvarande svenska regler Till grund för det nuvarande svenska regelverket om betaltjänster ligger betaltjänstdirektivet (och rådets direktiv /64/EG av om betaltjänster på den inre marknaden och om ändring av direktiven /7/EG, 2002/65/EG och 2006/48/EG samt upphävande av direktiv /5/EG). Betaltjänst- direktivet har genomförts i svensk rätt genom lagen (2010:751) om betaltjänster, kallad betaltjänstlagen, och lagen (2010:738) om obe- höriga transaktioner med betalningsinstrument (se prop. 2009/10:220 och prop. 2009/10:122). Betaltjänstlagen innehåller bestämmelser om betaltjänster som till- handahålls i och utförs inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet (EES) i euro eller i någon annan av EES-ländernas valutor. I lagen finns också bestämmelser om betalningsinstitut och registrerade betaltjänstleverantörer. Lagen innehåller vidare bestäm- melser om tillståndsplikt för tillhandahållande av betaltjänster, betal- ningsinstituts och registrerade betaltjänstleverantörers rörelse, infor- mationskrav vid tillhandahållande av betaltjänster, genomförande av betaltjänster, behandling av personuppgifter, tillträde till betalnings- system, tillsyn och ingripanden. Föreskrifter som kompletterar lagen finns i förordningen (2010:1008) om betaltjänster och Finansinspek- tionens föreskrifter och allmänna råd (FFFS 2010:3) om betalnings- institut och registrerade betaltjänstleverantörer. Lagen om obehöriga transaktioner med betalningsinstrument inne- håller bestämmelser om vilka skyldigheter en kontohavare har vid användningen av ett betalningsinstrument och vilket betalningsansvar som gäller vid obehöriga transaktioner. Europeiska kommissionen lämnade förslag till ett reviderat direktiv om betaltjänster på den inre marknaden och om ändring av direktiven /65/EG, 2013/36/EG och 2009/110/EG samt upphävande av direktiv /64/EG, kallat betaltjänstdirek- tivet. Förslaget till direktiv innebär dels att en stor del av reglerna betaltjänstdirektiv överförs mer eller mindre oförändrade till det nya direktivet, dels att det införs nya regler eller regler som är mer utförliga än motsvarande regler direktiv. Den föreslagna regleringen innehåller bl.a. följande förändringar. •Tillämpningsområdet utökas i fråga om geografiskt område och valutor. •Bestämmelser om tredjepartsbetaltjänstleverantörer införs. •Skyddskraven för betalningsinstitut effektiviseras och harmoni- seras ytterligare. •En webbportal inrättas vid Europeiska bankmyndigheten (). •Taket för när medlemsstaterna ska kunna medge undantag för små aktörer sänks. •Bestämmelserna om betalningsinstitutens tillgång till betalkonto och tillträde till betalningssystem justeras för att säkerställa lika behandling av olika kategorier av auktoriserade betaltjänstleve- rantörer. •Användningen av tilläggsavgifter harmoniseras ytterligare och anpassas till bl.a. förordningen om förmedlingsavgifter. •Bestämmelserna om ansvarsfördelningen mellan inblandade leve- rantörer vid icke auktoriserade betalningstransaktioner anpassas så att även tredjepartsbetaltjänstleverantörer omfattas. •Tillämpningsområdet för tvistlösning utanför domstol utökas. •Eba ges uppdraget att på ett antal områden ta fram riktlinjer eller tekniska standarder för tillsyn. Förslaget till förordning om förmedlingsavgifter Europeiska kommissionen presenterade förslag till en förordning om förmedlingsavgifter för kortbaserade betalnings- transaktioner. Förslaget innebär att gemensamma regler för förmed- lingsavgifter (även kallade mellanbanksavgifter) fastställs för kort- baserade betalningstransaktioner inom EU. I förordningen föreslås bestämmelser om taknivåer för förmed- lingsavgifter. Förslaget innehåller också bestämmelser om redovisning och om krav som ställs på kortsystem och betaltjänstleverantörer. Förordningens tillämpningsområde omfattar samtliga kortbetalningar som görs inom EU. Företagskort och s.k. trepartssystem föreslås dock undantas från bestämmelserna om taknivåer för förmedlings- avgifter. Flertalet av de kredit- och debetkort som innehas av kon- sumenter kommer att omfattas av bestämmelserna om taknivåer. Därutöver finns bestämmelser som riktar sig till medlemsstaterna och som avser sanktioner, klagomålshantering och tvistlösning. Genom och rådets direktiv /92/EU av om jämförbarhet för avgifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner, kallat betalkontodirektivet, införs en ram för skydd av konsumenters rättigheter i samband med tillgång till och användning av betalkonton. Regleringen tar sikte på bl.a. följande områden: •Rätt för konsumenter som är lagligen bosatta inom EU att öppna och använda betalkonton med grundläggande funktioner samt rätt till tvistlösning utanför domstol. •Tjänster som bl.a. möjliggör insättning av medel på betalkonto och uttag av kontanter. •Tjänster för byte av betalkonton som tillhandahålls av betaltjänst- leverantörer till konsumenter. •Insyn i och jämförbarhet mellan avgifter som tas ut av konsu- menter för betalkonton. •Behöriga myndigheter och deras arbetsuppgifter. Det finns behov av att analysera och överväga ett antal frågor med anledning av förslaget till betaltjänstdirektiv, förslaget till förord- ning om förmedlingsavgifter och betalkontodirektivet. En särskild utredare bör få i uppdrag att göra detta. Utredaren ska analysera vilka ändringar av den svenska lagstift- ningen som behövs för att dels anpassa den till EU-förordningen, dels genomföra EU-direktiven. Utredaren ska ta fram underlag och utarbeta de författningsförslag som bedöms som lämpliga och ända- målsenliga. I sitt arbete ska utredaren beakta arbetet inom EU med framtagande av delegerade akter till direktiven. I fråga om betaltjänstdirektivet ska utredaren särskilt överväga vilka lagstiftningsåtgärder som behöver vidtas för att säkerställa dels betalningsinstitutens tillgång till betalkonto, dels att tillträdesreg- lerna till betalningssystem är objektiva, icke-diskriminerande och proportionella. I fråga om betalkontodirektivet ska utredaren särskilt överväga vilka lagstiftningsåtgärder som behöver vidtas för att möjliggöra in- sättning och uttag av kontanter på betalkonto. Utredaren ska vidare ta ställning till om det finns behov av att helt eller delvis utvidga regelverket till att avse andra aktörer än konsumenter, om befintliga tjänster för byte av betalkonto fungerar och hur identifieringsfrågorna ska hanteras. EU-direktiven innebär en reglering som i stora delar är fullt har- moniserad. På vissa områden öppnar dock direktiven upp möjlig- heter för medlemsstaterna att göra nationella val och att i vissa fall ställa mer långtgående krav. Utredaren ska därför analysera och ta ställning till hur dessa optioner ska genomföras. Utredaren ska vidare analysera och överväga om det finns behov av att behålla eller införa andra bestämmelser än de som föreskrivs i direktiven och, i den mån direktiven ger medlemsstaterna denna möjlighet, utarbeta författningsförslag som bedöms som lämpliga och ändamålsenliga för den svenska regleringen. I de fall direktiven ger medlemsstaterna möjlighet att ställa upp mer långtgående krav ska behovet av ett starkt konsumentskydd beaktas. En EU-förordning är till alla delar bindande och direkt tillämp- lig i alla medlemsstater inom EU. Förslaget till förordning om för- medlingsavgifter innebär emellertid att nuvarande lagregler behöver ändras för att anpassas till förordningen. Det finns därför ett behov av att analysera och överväga ett antal frågor med anledning av för- slaget till förordning. På vissa områden öppnar förordningen även upp möjligheter för medlemsstaterna att göra nationella val. Ut- redaren ska därför analysera och ta ställning till hur dessa optioner ska genomföras. Utredaren ska i sitt arbete beakta att förordningen föreslås träda i kraft den tjugonde dagen efter offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning. Utredarens huvuduppgifter är således att •analysera direktiven och utarbeta de författningsförslag som behövs för att genomföra direktiven i svensk rätt, •ta fram underlag och utarbeta de författningsförslag som bedöms som lämpliga och ändamålsenliga med hänsyn till framför allt behovet av ett starkt konsumentskydd, i de fall direktiven ger medlemsstaterna möjlighet att ställa upp mer långtgående krav, •beakta arbetet inom EU med framtagande av delegerade akter till direktiven, och •analysera vilka ändringar av den svenska lagstiftningen som be- hövs för att anpassa den till de regler som föreslås i förordningen och utarbeta nödvändiga författningsförslag. Utredaren ska utifrån de regler som föreslås lämna en redovisning av de konsekvenser och kostnader som uppstår för betaltjänstanvän- dare, betaltjänstleverantörer, tredjepartsbetaltjänstleverantörer, övriga fysiska och juridiska personer samt och staten i övrigt. I uppdraget ingår att särskild hänsyn ska tas till dessa och övriga konsekvenser redan vid utformningen av förslagen. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska i sitt arbete samråda med berörda myndigheter, orga- nisationer och företag som har relevans för utredningsuppdraget samt samråda med andra utredningar om genomförande av EU-rätts- akter på finansmarknadsområdet i frågor som är gemensamma. Utredaren ska beakta relevant arbete som pågår inom och inom EU samt hålla sig informerad om arbetet i andra länder inom EES med att genomföra direktiven. Utredaren ska även följa Europeiska kommissionens och Ebas arbete med regler som ska komplettera direktiven. Uppdraget ska redovisas . Eventuella för- slag som har betydelse för framtagande av kompletterande regler till förordningen om förmedlingsavgifter ska delredovisas . Europeiska unionens officiella tidning L 337/35 OCH RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/2366 av om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven /65/EG, 2009/110/EG och 2013/36/EU samt förordning (EU) nr 1093/2010 och om upphävande av direktiv /64/EG (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska yttrande (1), med beaktande av yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)har stora framsteg gjorts med att integrera massbetalningar i unionen, särskilt inom unionsakter om betalningar, och särskilt genom och rådets direktiv /64/EG (4), och rådets förordning (EG) nr 924/2009 (5), och rådets direktiv /110/EG (6) samt Eu ropaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 260/2012 (7). Den rättsliga ramen för betaltjänster har ytterligare kompletterats genom att en uttrycklig gräns fastställs för näringsidkarnas möjligheter att ta ut tilläggsavgifter av sina kunder för användningen av vissa betalningsmedel, vilket skett genom och rådets direktiv /83/EU (8). (1) EUT C 224, , s. 1. (2) EUT C 170, , s. 78. (3) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (4) och rådets direktiv /64/EG av om betaltjänster på den inre marknaden och om ändring av direktiven /7/EG, 2002/65/EG, 2005/60/EG och 2006/48/EG samt upphävande av direktiv /5/EG (EUT L 319, 5.12.2007, s. 1). (5) och rådets förordning (EG) nr 924/2009 av om gränsöverskridande betalningar i gemenskapen och om upphävande av förordning (EG) nr 2560/2001 (EUT L 266, 9.10.2009, s. 11). (6) och rådets direktiv /110/EG av om rätten att starta och driva affärsverksamhet i pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet, om ändring av direktiven /60/EG och 2006/48/EG och om upphävande av direktiv /46/EG (EUT L 267, 10.10.2009, s. 7). (7) och rådets förordning (EU) nr 260/2012 av om antagande av tekniska och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro och om ändring av förordning (EG) nr 924/2009 (EUT L 94, 30.3.2012, s. 22). (8) och rådets direktiv /83/EU av om konsumenträttigheter och om ändring av rådets direktiv /13/EEG och och rådets direktiv /44/EG och om upphävande av rådets direktiv /577/EEG och och rådets direktiv /7/EG (EUT L 304, 22.11.2011, s. 64). L 337/36 Europeiska unionens officiella tidning (2)Unionens rättsliga ram för betaltjänster kompletteras dessutom med och rådets förordning (EU) 2015/751 (1). Genom den förordningen införs i synnerhet regler för uttag av förmedlingsavgifter för kort baserade transaktioner och den syftar till att ytterligare skynda på inrättandet av en effektiv integrerad marknad för kortbaserade betalningar. (3)Direktiv /64/EG antogs på grundval av ett kommissionsförslag . har betydande tekniska innovationer skett på marknaden för massbetalningar. Tillväxten har varit stark för antalet elektroniska betalningar och mobilbetalningar och nya typer av betaltjänster har uppkommit på marknaden, som utmanar det nuvarande ramverket. (4)Översynen av unionens rättsliga ram om betaltjänster, särskilt konsekvensbedömningen av direktiv /64/EG och samrådet om kommissionens grönbok av med titeln integrerad europeisk marknad för kort-, internet- och mobilbetalningar, har visat att utvecklingen har gett upphov till betydande utmaningar ur ett rättsligt perspektiv. Betydande områden av betalningsmarknaden, särskilt kort, internet- och mobilbetalningar, är fortfarande uppdelade efter nationsgränserna. Många innovativa betalningsprodukter eller tjänster omfattas inte av tillämpningsområdet för direktiv /64/EG över huvud taget eller omfattas i mycket liten utsträckning.