sou · H3B3107 · 2016-01-01 00:00:00 — Innovationer innehåller ofta en betydande mängd immateriellt kapital som kan vara svårt att använda som säkerhet vid skuld- finansiering: Innovationer bygger ofta på idéer och kunnande som svårligen låter sig utmätas i händelse av att företaget går i konkurs. Eftersom en finansiär, som står i begrepp att låna ut pengar till en innovatör, inte vet hur mycket hen får tillbaka av investeringen om företaget inte bär sig, minskar det finansiärens förväntade avkastning (alternativt höjer avkastningskravet), vilket, allt annat lika, gör det mindre intressant att skuldfinansiera innovations- projekt. Detta medför att i synnerhet små, nystartade innovations- företag, utan tidigare ”historia” av lyckade projekt, i stor utsträckning tvingas finansiera sin verksamhet med eget kapital. Förekomsten av finansieringsrestriktioner är i sig inget motiv för ett offentligt engagemang. Det offentliga kan dock spela en roll som finansiär eller garant, av vissa typer av innovationsprojekt där finansmarknaden, av de skäl som nämnts ovan, inte kan – och heller inte bör – uppfylla sin roll som förmedlare av kapital från sparare (finansiärer) till de som är i behov av kapital (innovatö- rerna). Förutom att påverka mängden innovationer genom att agera kompletterande finansiär, kan det offentliga påverka finansmark- nadernas funktionssätt genom den näringsrättsliga regleringen av de finansiella företagen. Inte sällan ses för starka regleringar av finansmarknaden som ett hinder för innovativa företag att få tillgång till finansiering. Men, en för svag reglering kan också leda till att det blir för lätt för företag som inte har kommersialiserbara innovationer att få finansiering, vilket i sin tur kan skapa kreditförluster och skapa instabilitet i banksystemet. Likaså kan en för generös kreditgivning för t.ex. bostäder eller kommersiella fastigheter, leda till att banker och kreditinstitut styr om sin utlåning mot dessa tillgångar, snarare än till att finansiera projekt som skulle kunna generera en mer långsiktig avkastning även för samhället i stort. Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15 En av den ekonomiska politikens viktigaste uppgifter är att åstadkomma makroekonomisk stabilitet. Med det menas vanligen att politiken ska minska konjunkturella svängningar i ekonomin, upprätthålla en låg och stabil inflation samt undvika permanenta obalanser i det ekonomiska utbytet med omvärlden (dvs. undvika för stora över- eller underskott i bytesbalansen).141 Den ekonomiska politiken kan även påverka den långsiktiga tillväxten genom att påverka förutsättningarna för FoU och innovationer. Exempelvis kan, som var fallet i den senaste finanskrisen, makro- ekonomiska obalanser leda till kreditåtstramning, vilket minskar efterfrågan i ekonomin och gör företagens marknader mindre. Detta leder i sin tur till att lönsamheten i innovationsprojekt minskar. Kreditåtstramningar kan också verka mer direkt mot de innoverande företagen genom att bankerna tvingas dra ner på sin (mest riskfyllda) utlåning för att återställa sina balansräkningar. Med andra ord kan en stabilitetsinriktad makroekonomisk politik leda till mer innovationer och därmed högre långsiktig tillväxt (Aghion m.fl., 2009). 6.3Immateriellt rättsskydd - lagom är bäst Immateriellt rättsskydd (intellectual property rights) omfattar bland annat patenträtt, upphovsrätt, varumärkesskydd, mjukvaruskydd och förbud mot piratkopiering (Park, 2005). Sådana rättigheter och skydd är vanligt förekommande i utvecklade länder och motiveras ofta med att de kan hjälpa till att främja investeringar i FoU (Léger, 2007). Under har ett antal reformer avseende immateriellt rättsskydd genomförts på global nivå (till exempel TRIPS-avtalet142), vilket har genererat ett stort intresse för att studera dess för- och nackdelar (Park, 2008). 141En annan kanal genom vilken makroekonomisk instabilitet kan påverka företagens FoU- investeringar, och därmed deras innovationer, är växelkursvolatilitet. Tidigare studier har visat att branschers FoU-intensitet är relaterad till branschernas öppenhet och exponering mot utländska marknader. Om den reala växelkursen uppvisar stora, frekventa svängningar (hög volatilitet) påverkas exporten negativt, vilket i sin tur leder till minskad FoU-intensitet (Mahagaonkar Schweickert och Chavali, 2009). 142TRIPS-avtalet infördes och är bindande för alla länder som är medlemmar i (, WTO). Via avtalet förbinder sig Bilaga 8 till LU15 Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Det finns en bred konsensus kring att det är viktigt med någon form av miniminivå för immateriellt rättsskydd, men såväl teoretisk som empirisk forskning är splittrad kring hur omfattande detta skydd ska vara. Å ena sidan skapar immateriellt rättsskydd sanno- likt incitament att ägna sig åt innovation eftersom det blir lättare att tillgodogöra sig avkastningen.143 Å andra sidan kan de teknolo- giska insatsfaktorerna bli dyrare för efterföljande innovatörer (follow-on inventors) som måste betala licensavgifter och royalties för att få använda tidigare uppfinningar, och marknadskonkurren- sen kan rubbas när ett företag får monopolmakt (m.fl., 2008). Det finns olika skäl till varför immateriellt rättsskydd kan leda till både försämrad och förbättrad spridning av idéer och kunskap. Försämrad eftersom monopol innebär att andra eventuellt inte får tillgång till teknologin under de år patentskyddet upprätthålls. Förbättrad, om patentinnehavaren säljer rättigheterna genom exklusiva/icke-exklusiva licenser. Det finns dessutom olika sätt förutom patent att skydda innovationer, t.ex. hemlighållande, snabba ledtider till marknad, snabbare tid till nästa innovation osv. (m.fl., 1987). Immateriellt rättsskydd kan underlätta spridningen av idéer eftersom alternativet är att innovationerna hemlighålls . Med immateriellt rättsskydd får trots allt andra företag och individer ändå tillgång till ny kunskap, även om det finns begränsningar i hur de kan använda denna kunskap för egen . Det är alltså inte uppenbart vilken effekt immateriellt rättsskydd har på FoU och innovation. I kontrast mot de förväntade, och avsedda effekterna, finner bara ett fåtal studier (se , och , 2004; Blind, 2012) stöd för att immateriellt rättsskydd faktiskt har en direkt positiv effekt på FoU-intensite- ten. I allmänhet finner studier som utvärderar eventuella innovationsfrämjande effekter av patent ingen signifikant effekt, se exempelvis Bessen och Meurer (2008). Barbosa och (2011) samt Bessen och Hunt (2007) finner till och med negativa effekter WTO:s medlemsländer att följa gemensamma regler om upphovsrätt, varumärken, geografiska ursprungsbeteckningar, mönster/design etc. Avtalet inkluderar också regler om åtgärder mot konkurrensbegränsande förfaranden. 143 Enligt det traditionella synsättet (se t.ex. Kamien och , 1974; och , 1990; , 1990) kommer strängare immateriellt rättsskydd att innebära skydd av patent och av innovationsbaserade inkomster, och därigenom främja innovation. Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15 av mjukvarupatent på FoU-verksamheten i . Vidare finner (2009), som studerar effekten av stärkt patentskydd , att patent faktiskt kan motverka innovation. Gangopadhyay och Mondal (2012) skriver att forskning tyder på att överdrivet juridiskt skydd har en negativ inverkan på innovation. och (1996) finner att starkare immateriellt rättsskydd i form av längre patenträttigheter tenderar att innebära att mer högkvalitativa patent kommer till stånd, men att intervallen med vilka nya innovationer uppstår blir längre. Vidare hävdar och (2000) att en förbättring av patenträttigheter kan försena införandet av nya teknologier. I kontrast med detta finner Kanwar och Evenson (2003) att starkare immateriellt rättsskydd har en positiv och signifikant inverkan på investeringar i FoU som andel av BNP. Även om det, som framgår ovan, är omtvistat hur sambandet ser ut mellan immateriellt rättsskydd och innovation pekar litteraturen sammantaget på att det i alla fall inte är linjärt (se t.ex. Kanwar och Evenson, 2003; Kanwar, 2007; Allred och Park, 2007). Exempelvis visar Qian (2007) och (2009) att starkare immateriellt rättsskydd tenderar att ha en negativ inverkan på innovations- verksamheter när det immateriella rättsskyddet redan är starkt. Detta indikerar att sambandet mellan immateriellt rättsskydd och innovation har samma form som ett uppochnervänt U; ett samband som många andra studier också tar upp (Scotchmer och , 1990; Gallini, 1992; Cadot och , 1995; och , 1996; O’Donoghue och Zweimuller, 2004). På grund av att immateriellt rättsskydd är förknippat med både för- och nackdelar har mycket kraft lagts på att studera optimala nivåer av det immaterialrättsliga skyddet. Syftet är att hitta en balans mellan de samhälleliga dödviktskostnader som, annat än undantagsvis, följer med införandet av ett monopol (när ett företag beviljas patent) och att konstruera en incitamentsstruktur som ger upphov till att fler innovationer skapas, som man vill minimera kostnaderna för att underhålla och upprätthålla det immateriella rättsskyddet. Vad gäller exempelvis s.k. ”optimala patent” är det viktigt att göra en distinktion mellan patentets längd (hur länge patentet är giltigt) och dess bredd (hur omfattande patentet är, dvs. hur många aspekter av innovationen som patentet skyddar) (, Bilaga 8 till LU15 Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer En sådan distinktion är särskilt viktig när s.k. kumulativ innovation diskuteras. I utvecklade ekonomier innebär ofta en tidig, nyskapande innovation en våg av efterföljande innovationer (second-generation innovations). Innovatörer kan alltså skapa positiva överspillningseffekter som gynnar de efterföljande innova- törerna, dvs. det finns s.k. intertemporala externaliteter. Hur bör då immateriellt rättsskydd utformas på bästa sätt? Det finns inget enskilt rätt svar på frågan, utan svaret beror snarare på vilka antaganden som görs. Slutsatserna kring ett optimalt patents bredd och längd varierar med antaganden om bl.a. kostnader, etableringshinder och konsumenternas preferenser. Beroende på kostnader och incitament kan såväl korta, långa, breda och smala patent i olika kombinationer vara att föredra. Sena (2004a) sammanfattar olika studier på området och konstaterar att utformningen av det optimala patentskyddet varierar, även om det finns visst stöd för att korta och breda patent är effektiva. (1990) visar exempelvis att smala men långa patent är optimala om syftet är att minimera den samhälleliga dödvikts- förlusten, medan Gallini (1992) visar att det är bättre om patent är korta men breda när varor är perfekta substitut och efterföljande imitatörer betalar en uppstartskostnad för att etablera sig. Beslutsfattare måste således finna en balans mellan att gynna både de tidiga innovatörerna (så att de ska få kompensation för det sociala värdet av deras innovationer) och de efterföljande innovatörerna (så att vidareutveckling av tidigare innovationer faktiskt sker) (Sena, 2004a). Hur balansen mellan för- och nackdelar ska uppnås kommer också att bero på ett antal andra faktorer som kan skilja sig åt mellan länder, t.ex. öppenhet och ekonomisk utveckling.144 144 Det finns även studier som visar att effekten av immateriellt rättsskydd beror på t.ex. marknadsstorlek. Eicher och García-Peñalosa (2008) utvecklar en teoretisk modell i vilken marknadsstorleken måste nå en minsta storlek för att starkare immateriellt rättsskydd ska kunna stimulera innovation och ekonomisk tillväxt. Intuitionen är att det finns en mekanism med positiv återkoppling (positive feedback mechanism), där lokala beslutsfattare bara kommer att föredra starkt immateriellt rättsskydd om landets innovationer är tillräckligt värdefulla. Med andra ord måste värdet av innovationen vara tillräckligt högt för att det ska vara lönsamt att investera i, skapa, och upprätthålla institutioner för immateriellt rättsskydd. Värdet på innovationen beror i sin tur på marknadsstorleken. och (2004) visar att den optimala storleken på, eller omfattningen av, immateriellt rättsskydd blir mindre ju mindre marknaden och innovationskapaciteten är. Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15 Exempelvis undersöker och (1996) förhållandet mellan immateriellt rättsskydd och tillväxt i öppna respektive slutna ekonomier, och finner att immateriellt rättsskydd har en något större effekt på tillväxten i öppna ekonomier. Vidare poängterar m.fl. (2008) att immateriellt rättsskydd tenderar att minska möjligheten att imitera innovationer. Ett utvecklings- land som imiterar utvecklade länders uppfinningar (i enlighet med ekonomisk produktcykelteori, se t.ex. och , 1991) och som skapar lite ”egen” innovation är mer troligt att dra fördel av mindre stränga immateriella rättsskydd etc. än länder där mer radikal innovation är viktigare (m.fl., 2008). Hur står sig det immateriella rättsskyddet i ? I (2013c) utvärdering av det svenska innovationssystemet beskrivs det immateriella rättsskyddet i sammantaget i positiva ordalag, dvs. det tycks inte finnas några större strukturella immaterialrättsliga hinder mot svenska innovationer. Exempelvis skriver att väntetiderna (från det att patentansökan har gjorts till att patent beviljats) har minskat kraftigt i . föll väntetiderna med , vilket utgör en av de största minskningarna bland (, 2011).145 Vidare skriver det svenska patentverket (2014) att de svenska patentansöknings- avgifterna är låga internationellt sett samt att ansökningar snabbt följs upp med ett tidigt utlåtande från PRV om uppfinningens patenterbarhet. Här är dock viktigt att understryka att PRV:s kortare handläggningstider måhända inte är särskilt relevant när allt färre patentansökare söker hos dem ”först”, utan i själva verket får patentskydd i genom att gå via det europeiska patentverket . Trenden hos PRV av svenska sökare är nedåtgående, hos EPO uppåtgående. (2013c, s. 20) skriver att ”ett suboptimalt system” för immateriellt rättsskydd inom akademin och det högre utbildnings- väsendet är ett hot mot det svenska innovationssystemet, men det är oklart huruvida menar att faktiskt har ett suboptimalt system eller om det bara gäller att vara vaksam på att 145 Genomsnittliga väntetider vid de europeiska och amerikanska patentverken har ökat, medan de har minskat vid det japanska patentverket . Bilaga 8 till LU15 Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer det finns både för- och nackdelar med nuvarande system.146 I finns lärarundantaget (professor’s privilege), vilket innebär att anställda vid universitet och högskolor behåller patenträttigheterna om de beviljas ett patent, i stället för att deras arbetsgivare erhåller patenträttigheterna.147 och är de enda länderna som har ett lärarundantag – det togs bort i , i och i (se t.ex. Lissoni m.fl., 2009). Det finns både för- och nackdelar med lärarundantaget, se t.ex. (2013c) om det svenska innovationssystemet för en redogörelse kring dessa. Litteraturen på området är dock mer positiv till att individer äger patenträttigheter än att universiteten gör det, och data från visar att många patent tas fram av akademiskt anställda. En svensk utredning (, 2005) rekommenderade att skulle behålla lärarundantaget. Ejermo (2012) skriver att ett skifte av system sannolikt skulle innebära betydande omställningskostnader, med oklar utgång. Akcigit m.fl. (2013) analyserar i en teoretisk modell hur regler motsvarande det svenska lärarundantaget påverkar avkastningen på offentligt finansierad grundforskning och produktivitetstillväxten. De finner att införandet av ett lärarundantag leder till att det blir samhällsekonomiskt optimalt att öka de offentliga investeringarna i grundforskning och att produktivitetstillväxten ökar.148 Kan skillnader i immateriellt rättsskydd förklara skillnader i innovativitet mellan länder? Med globalisering och internationella avtal har det skett en viss konvergens mellan , och även globalt, i termer av immateriellt rättsskydd.149 Vidare ansöker allt fler om patent vid internationella patentverk; ett exempel på detta är när svenska företag söker patent vid EPO i stället för PRV. bör man därför eventuellt inte förvänta sig att variationer i 146Detta framgår av en SWOT-analys, Strengths Weaknesses Opportunities Threats (SWOT), dvs. en matris där författarna listar styrkor, svagheter, möjligheter och hot i det svenska innovationssystemet. 147Normen är att uppfinningar etc. som tas fram under arbetstid tillfaller arbetsgivaren. 148De positiva produktivitetseffekterna kommer både från den direkta (positiva) effekt som grundforskning har och från den direkta effekten som uppstår genom att företagens FoU blir bättre. 149Se t.ex. European Parliament (2014) för mer om kvarstående skillnader mellan och Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15 länders innovationsförmåga ska förklaras av skillnader i immateri- ellt rättsskydd (åtminstone inte bland utvecklande länder). Detta betyder förstås inte att skillnader mellan länder i immateriellt rättsskydd inte är viktiga, bara att de tycks bli mindre uttalade . I de fall skillnader i immateriellt rättsskydd finns mellan länder är det dock rimligt att detta, allt annat lika, påverkar innovativiteten i landet. Exempelvis studerar (2005) vilken effekt patent- lagar har på innovation med hjälp av data . testar hypotesen att uppfinnare i de länder som saknar patent- rättigheter kommer att satsa på de branscher där det finns ”alternativa mekanismer” för att skydda innovationerna, och finner mycket riktigt att uppfinnare i länder utan patentlagar tenderar att fokusera på ett fåtal industrier som kännetecknas av att patent är mindre viktiga. 6.4Väl avvägda arbets- och produktmarknadsregleringar kan främja innovationer Regleringar på arbets- och produktmarknaderna syftar till att påverka utfallet av utbytet mellan aktörer på en fri marknad i en riktning som bättre svarar mot samhälleliga mål. , som när det gäller immateriellt rättsskydd (se avsnitt 6.3) eller konkurrens- regler (se avsnitt 6.5) kan det samhälleliga målet utgöras av en effektivare resursanvändning.150 I andra fall, som när det t.ex. gäller arbetsrättslagstiftning, syftar regleringarna primärt till att stärka vissa gruppers rättigheter och skydd. Regleringar som inte primärt riktar sig mot deras innovationsverksamhet kan dock påverka denna. För det första medför regleringar efterlevnadskostnader som, allt annat lika, minskar tillgängliga resurser för investeringar, inklusive i FoU och innovativ verksamhet. För det andra förändrar regleringarna företagens incitament att ägna sig åt innovationer. Regleringar kan både förstärka (som i fallet med immaterialrätten) och försvaga (som i fallet med vissa produktmarknadsregleringar och priskontroller) incitamenten. 150 Se Blind (2012) för en diskussion om olika typer av regleringar och deras förväntade effekter på innovationer. Bilaga 8 till LU15 Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer mer entydigt kan förväntas ha en negativ effekt på företagens innovationsverksamhet, i synnerhet om regelverken är svåra att leva upp till och ger lite utrymme för anpassning till företags olika förutsättningar, kan incitamentseffekterna både ge fler och färre innovationer. Regleringar på arbets- och produktmarknaderna har lyfts fram som viktiga när det gäller att förklara innovations- verksamhet i företag, branscher och länder. Den växande empiriska litteraturen är dock i mångt och mycket oenig avseende vilken effekt regleringar har på innovation. Detta beror framför allt på att en enskild reglering kan ha olika effekter på olika delar av innovationsprocessen, vilket blir tydligt när skillnad görs mellan resursinsatser (t.ex. utgifter för FoU) och resultat (t.ex. patent). Effekterna beror också ofta på hur regleringen implementeras. Nedan beskrivs övergripande den teoretiska och empiriska litteraturen kring arbets- och produktmarknadsregleringar. Arbetsmarknadsregleringars effekter på innovationer Det finns en än så länge liten, men växande, forskningslitteratur om hur arbetsmarknadsregleringar (employment protection legislation) påverkar innovation. De teoretiska och empiriska effekterna av arbetsmarknadsregleringar är tvetydiga. Å ena sidan ökar arbetsmarknadsregleringar anställningstryggheten för de anställda. Detta minskar sannolikheten för att en anställd ska bli uppsagd till följd av små fluktuationer i efterfrågan, vilket i sin tur (enligt ekonomisk teori) torde leda till att värdet på anställningen ökar för arbetstagaren. Denne kommer eventuellt att öka sin (icke- observerbara) arbetsinsats och produktivitet, vilket kan ge arbets- givaren större avkastning och framgång i sin innovationsverk- samhet. Å andra sidan ökar arbetsmarknadsregleringar de anpass- ningskostnader som företagen möter vid exempelvis nedskärningar. Dessa anpassningskostnader kan skapa underinvesteringar i de verksamheter som kan komma att behöva anpassas (och , 2010). Eftersom företag vet att innovation är en verksamhet med mycket osäker avkastning kan de komma att bli särskilt försiktiga med att binda sig vid sådana kostnader, exempelvis genom att inte anställa forskare som det Effekter av indirekta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15 senare kan bli både svårt och dyrt att säga upp. Den typ av innovationsverksamhet som företaget bedriver spelar också roll för vilken effekt arbetsmarknadsregleringar har. Om företagen ägnar sig åt mer radikala innovationer (och helt enkelt inte har nytta av befintliga anställdas humankapital när innovationsprojektet väl är avslutat utan ”måste” göra nedskärningar) kommer arbets- marknadsregleringar att innebära högre anpassningskostnader.151 De potentiellt positiva och negativa effekterna av arbets- marknadsregleringar är dock inte ömsesidigt uteslutande. och (2010) finner exempelvis stöd för att dessa effekter kan verka . De finner att multinationella företag lokaliserar mer innovativ aktivitet i länder med mer arbets- marknadsregleringar, men att multinationella företag lokaliserar mer teknologiskt avancerad innovation i länder med mindre arbetsmarknadsregleringar (de mest osäkra forskningsprojekten kräver flexibilitet). Figur 6.1 visar (det partiella) sambandet mellan investeringar i kunskapsbaserat kapital (KBK) och styrkan i lagstiftning om anställningsskydd i . Sambandet är negativt, dvs. större flexibilitet tycks leda till en större kunskapskapitalstock. Tidigare studier finner empiriskt stöd för att mer flexibilitet på arbetsmarknaden ger mer innovation. Blind (2012) påpekar dock att detta samband framför allt gäller på kort sikt, och att regleringar som får företag att behålla sina anställda under kriser kan ha en positiv inverkan på innovation och radikala genombrott på längre sikt.152 Det är även viktigt att påpeka att har en högre kvot mellan investeringar i kunskapsbaserat kapital och bruttonational- produkt än vad som motiveras av regressionssambandet mellan anställningsskydd och andelen kunskapskapital, vilket illustreras i figur 6.1. Med andra ord finns det andra faktorer än anställnings- skyddet som är viktiga(-re). 151Detta är i linje med ekonomisk teori, se t.ex. Aghion och Howitt (1998) som trycker på skillnaden mellan radikal och inkrementell innovation. 152I m.fl. (2014) visas att innovationsaktiviteten i svensk tillverkningsindustri var mycket hög under ”överbryggningsåren” under mitten av 1970- och . Detta kan ses som en indikation på att både det direkta (via lagstiftning) och det indirekta (via olika former av företagsstöd) hade den positiva effekten att de anställdas humankapital kunde tas tillvara och generera nya innovationer. Deras studie ger dock ingen vägledning till om detta är ett kausalt samband. Bilaga 8 till LU15