sou · H4B377 · 2016-10-31 00:00:00 — Enligt både och utredningen finns det ett stort behov av tydligare riktlinjer och stödmaterial för att kommunernas bedöm- ningar ska bli likvärdiga. Många efterlyser en statlig funktion med kunskap om utländska utbildningar på motsvarande svensk grund- och gymnasieskolenivå.77 Kommuner och Landsting efter- frågar också ett sådant stöd och menar att det skulle kunna utgöras av en digital handbok som också omfattar information om andra länders utbildningssystem.78 En del elever läser endast svenska som andraspråk Av enkät framgår att utbildningen på språkintro- duktion på sex av tio skolenheter innehåller andra grundskole- ämnen än svenska eller svenska som andraspråk.79 Matematik, sam- hällskunskap, engelska, idrott och hälsa samt hemkunskap är enligt exempel på grundskoleämnen som eleverna också intro- duceras i.80 Ett relativt stort antal elever läser dock inte andra grundskoleämnen alls. Vad gäller kurser i gymnasieämnen före- kommer det än mer sällan. På fler än åtta av tio skolenheter läser en mindre del eller inga alls av eleverna gymnasiegemensamma ämnen eller karaktärsämnen.81 har betonat vikten av att elever så fort som möjligt påbörjar flera ämnen än svenska som 75Skolverket: Språkintroduktion, rapport 436. 2016; Bunar N (red. ): Nyanlända och lärande. 76Skolverket: Språkintroduktion, rapport 436. 77Skolverket: Språkintroduktion, rapport 436. 78Sveriges Kommuner och Landsting: Utbildning för nyanlända i gymnasieålder – diskus- sionsunderlag från . 79Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. 80Skolverket: Uppföljning av gymnasieskolan. 81Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. andraspråk eftersom kunskapsutvecklingen i andra ämnen annars riskerar att hämmas.82 Enligt en fältstudie om inkludering och exkludering av ny- anlända elever skiljer det sig mycket mellan skolor hur många övriga ämnen som erbjuds. I studien erbjöds någon elev enbart ett fåtal ämnen, vilket eleven upplevde som otillräckligt för att nå sina mål, medan andra skolor erbjöd samtliga grundskoleämnen och flera olika inriktningar. Av studien framgår vidare att de elever som gått i förberedelseklass i och som där övergått till ordinarie klass vid övergången till språkintroduktion upplevde det som att de fick börja om och göra samma sak igen som i förbe- redelseklass. En skillnad mellan elevgrupperna på språkintrodukt- ion respektive i förberedelseklass, var att gruppen på språkintro- duktion var betydligt mer heterogen än gruppen i förberedelseklas- serna. På språkintroduktion kan eleverna precis ha anlänt till eller ha gått i förberedelseklass och även övergått till ordinarie klass i . Detta ställer särskilt höga krav på lärarna att möta eleverna på olika nivåer och skapa en stimulerande undervisning. Risken finns att eleverna tappar motivationen. I studien beskrivs också att elever på språkintroduktion upplever programmet som stigmatiserande. Elever menar att en placering på språkintroduktion signalerar att man inte ”kan någonting”.83 Studien menar att i jämförelse med förberedelseklasserna i grund- skolan framstår steget till ordinarie klasser i gymnasieskolan som ännu längre både fysiskt, ämnesmässigt och organisatoriskt. Det uppges bero på att det finns en låg beredskap hos ämneslärare på nationella program att möta nyanlända elever. Övergången till nationella program beskrivs som omgärdad av både sociala och peda- gogiska hinder för att eleverna ska kunna inkluderas på ett bra sätt.84 Det tar att lära sig svenska Eleverna stannar på språkintroduktion, enligt ungefär hälften av rektorerna i enkät. Övriga uppger att utbildningen pågår i ett eller . 82Skolverket: Språkintroduktion, rapport 436. 83Bunar N(red. ): Nyanlända och lärande. 84Bunar N (red. ): Nyanlända och lärande. att elever går längre än planerat. Orsaken till det uppges vara elev- ernas läs- och skrivsvårigheter men också, i något mindre utsträck- ning, elevernas frånvaro. Många av rektorerna påpekar att det tar särskilt för nyanlända att ta till sig ny kunskap via ett nytt språk.85 Forskning har visat att det tar mellan fyra och att uppnå tillräckliga språkkunskaper för att kunna erövra ett ämne fullt ut på ett andraspråk.86 Trots detta har det framkommit vid utredningens samråd och verksamhetsbesök, att många elever fått godkända betyg i flertalet andra ämnen än svenska. I vissa fall har eleverna alltså enbart svenska eller svenska som andraspråk kvar för att bli behöriga till ett nationellt program. Vidare menar forskare att den kritiska åldern för språkinlärning infaller vid 12–. Elever som anländer till efter har svårare att lära sig det svenska språket och kommer t.ex. ha en viss brytning, jämfört med elever som anländer tidig- are.87 Majoriteten av de nyanlända ungdomar som kom till kommer från , och . menar att det generellt sett är svårare att lära sig svenska för elever från dessa länder, jämfört med t.ex. de mer närliggande områdena i före detta , varifrån en stor del av invandringen skedde på 1990-talet.88 Forskare har också kunnat visa att när det gäller studieresultaten generellt har de elever som anlänt till märkbart större chanser att lyckas med sin skolgång jämfört med elever som anlänt senare.89 Rektorerna i enkät påpekar också att många andra faktorer kopplade till elevens bakgrund påverkar hur snabbt inlär- ningen sker. Det är som inte ovanligt att eleverna har en begränsad skolbakgrund från sitt hemland.90 Vidare kan de elever som flytt vara traumatiserade av krig och flykt samt uppleva oro och saknad av familjemedlemmar. 85Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. 86Bunar N (red. ): Nyanlända och lärande. 87Vetenskapsrådet: Flerspråkighet – en forskningsöversikt, rapport 5:2012. 88Skolverket: Invandringens betydelse för skolresultaten. 89Vetenskapsrådet: Nyanlända och lärande, en forskningsöversikt om nyanlända elever i den svenska skolan, rapport 6:2010. 90Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. Begränsad integration och problematiska övergångar Hos vissa huvudmän kan elever på språkintroduktion läsa kurser tillsammans med elever på andra introduktionsprogram. Många huvudmän uppger dock att det saknas kontaktytor mellan elever på språkintroduktion och svenskspråkiga elever på andra program, framför allt i de fall utbildningarna inte ligger i samma lokaler. Sär- skilt problematiskt kan det vara i kommuner som erbjuder språk- introduktion men ingen annan gymnasieutbildning. En sådan organ- isation hindrar såväl integration som interaktion, vilket begränsar elevernas språkutveckling.91 Den ställer också höga krav på att det civila samhället skapar mötesplatser för nyanlända och svensk- språkiga elever. har pekat på att det svenska skolsystemet generellt behöver arbeta mer med att förebygga skolsegregation.92 framhåller vidare att det är svårt att avgöra när en elev kan övergå från språkintroduktion till ett annat introduktions- program. Det är alltså svårt att avgöra när det är gynnsamt att fokus på svenska språket ändras, vilket blir fallet om eleven byter till t.ex. yrkesintroduktion. Det är också svårt att avgöra när en sådan övergång är förenlig med gällande bestämmelser som anger att individuellt alternativ och yrkesintroduktion inte står öppna för elever som ska erbjudas språkintroduktion. Enligt tolkas lagen mycket olika i dag.93 Sannolikt kan det bero på att det inte finns någon regel som säger att eleven måste ha uppnått en viss nivå i svenska språket på språkintroduktion innan en elev kan byta till ett annat introduktionsprogram. Det bör dock påpekas att en elev på språkintroduktion även kan studera för att uppnå behörig- het till ett nationellt program utan att byta till ett annat introdukt- ionsprogram. När det gäller övergångar till nationella program utgör behörig- hetskraven en svårighet för nyanlända elever. I utredningens möten med elever har framkommit att många vill komma vidare till nat- ionella program så fort som möjligt. Statistiken som redogjordes för tidigare visar också att ju eleverna går på intro- duktionsprogram, desto oftare väljer eleverna ett yrkesprogram 91Skolverket: Språkintroduktion, rapport 436. 92OECD: Equity and Quality in Education: Supporting Disadvantaged Students and Schools. 93Skolverket: Språkintroduktion, rapport 436. vilket kräver åtta godkända betyg i stället för tolv. En ytterligare svårighet gäller övergångar till vuxenutbildningen och handlar om att det är ovanligt med en ordnad kontakt mellan de båda skolformerna.94 Enligt läroplanen ska dock varje elev som avslutat ett introduktionsprogram ha en plan för fortsatt utbildning.95 Ställer höga krav på samverkan Nyanlända elever gör i regel fler övergångar än andra elever. Det kan handla om övergång till språkintroduktion på en annan skol- enhet, till ett annat introduktionsprogram eller till ett nationellt program men också till vuxenutbildning eller folkhögskola. Elev- erna kan också behöva stöd i kontakter med myndigheter. Detta ställer särskilt höga krav på en ordnad kontakt mellan de olika verk- samheterna och professionerna. Vid elevernas byte av program riskerar viktig information om eleven att gå förlorad. Enligt efterfrågar kommuner därför lokala samordnings- verksamheter samt att ansvaret för nyanlända tydliggörs på samt- liga nivåer i styrkedjan.96 Framgångsfaktorer för nyanländas lärande Trots de svårigheter som många huvudmän vittnar om finns det skolor som har kommit långt i sitt arbete med nyanlända elevers lärande. Framgångsfaktorerna vad gäller nyanländas lärande handlar enligt forskning och skolmyndigheter till stor del om elevens första tid på utbildningen. Det är därför viktigt att det finns riktlinjer för organisation och mottagande av eleverna. Det är också av stor vikt att utbildningen utformas utifrån den bedömning som gjorts av elevens tidigare kunskaper och behov. Därför är också den in- ledande bedömningen av elevens kunskaper mycket betydelsefull.97 94Skolverket: Språkintroduktion, rapport 436. 95Förordning (SKOLFS 2011:144) om läroplan för gymnasieskolan. 96Skolverket: Språkintroduktion, rapport 436. 97Skolverket: Redovisning av plan för genomförande av insatser för att stärka utbildningens kvalitet för nyanlända elever och vid behov för elever med annat modersmål än svenska, dnr 2015:779. Vidare bör det finnas en samsyn hos skolpersonalen att ny- anlända elever är hela skolans ansvar. Det förutsätter att skolper- sonalen har kunskap om nyanländas lärande, vilket i sin tur förut- sätter att huvudmän och skolor har strategier för kompetens- utveckling för personalen.98 En annan framgångsfaktor är att de nyanlända eleverna snabbt ges möjlighet till social delaktighet så att de får lära känna andra icke nyanlända elever i samma ålder. Det är också betydelsefullt att eleverna har möjlighet att utveckla språkkunskaper och ämnes- kunskaper parallellt och inte enbart läser svenska. Det är också centralt att nyanlända elever och elever med annat modersmål än svenska möts av höga förväntningar av skolans personal.99 Forskning framhåller att användningen av elevernas modersmål är av stor vikt för såväl för elevernas språkutveckling som för kun- skapsutveckling och identitetsskapande. Modersmålsundervisning behövs i kombination med undervisning i andraspråk, och forsk- ning visar att kunskaper i modersmålet förutsätter och främjar elevers inlärning av ett andraspråk. Studiehandledning på moders- målet hjälper eleven att inte tappa ämneskunskaper. Vidare spelar modersmålet också en viktig identitetsskapande roll för eleverna.100 Den sammantagna bilden av språkintroduktion är att det finns och kommer att finnas stora utmaningar när det gäller att möta den växande gruppen nyanlända elever. Elevgruppens heterogenitet ställer stora krav på såväl kommunernas och huvudmännens organisation som skolpersonalens kompetens. Det finns därför en stor efterfrågan på stöd, riktlinjer och kunskap om mottagande av nyanlända elever och nyanlända elevers lärande. Preparandutbildning ska, som tidigare nämnts, pågå , om inte huvudmannen bedömer att det finns synnerliga skäl att 98Skolverket: Redovisning av plan för genomförande av insatser för att stärka utbildningens kvalitet för nyanlända elever och vid behov för elever med annat modersmål än svenska, dnr 2015:779. 99Skolverket: Redovisning av plan för genomförande av insatser för att stärka utbildningens kvalitet för nyanlända elever och vid behov för elever med annat modersmål än svenska, dnr 2015:779. 100Vetenskapsrådet: Nyanlända och lärande, en forskningsöversikt om nyanlända elever i den svenska skolan, rapport 6:2010. förlänga elevens utbildningstid. Programmet ska innehålla grund- skoleämnen som eleven saknar godkända betyg i och som eleven behöver för att uppnå behörighet. Utbildningen får också innehålla andra grundskoleämnen som eleven inte har betyg i, kurser från nationella program men även i mindre omfattning andra insatser som är gynnsamma för elevens kunskapsutveckling.101 Elevernas stödbehov är en stor utmaning Enligt enkät uppger rektorer elevernas stödbehov som den främsta utmaningen med att anordna preparandutbildning. Totalt av de tillfrågande rektorerna ansåg att stödbehovet är antingen en stor utmaning eller en viss utmaning. Därefter uppges möjligheten att individanpassa samt elevernas osäkerhet över vad de vill med sin utbildning vara en stor eller viss utmaning. En ytterligare utmaning enligt rektorerna är elev- gruppens heterogenitet, och minst utmaning ser man i möjligheten att erbjuda grundskolekurser; nästan hälften av rektorerna anser dock att detta är en utmaning i någon utsträckning.102 Här kan dock påminnas om att eleven har rätt till både stöd och en utbildning utformad för den enskilda och, som syftet med utbild- ningen uttrycker – läsa grundskoleämnen som de inte har godkända betyg i. Preparandutbildningens innehåll skiljer sig åt Rektorerna uppger att gymnasiekurser ingår i alla eller nästan alla elevers individuella studieplaner på näst intill varannan skola som erbjuder preparandutbildning. På en fjärdedel av skolorna läser emellertid inga eller nästan inga av eleverna gymnasiekurser. Vad gäller huruvida eleverna läser gymnasiekurser integrerat med elever på de nationella programmen eller inte är mönstret likartat. Detta innebär således att det knappt ingår några gymnasiekurser alls för en fjärdedel av eleverna på preparandutbildning. De elever som inte erbjuds läsa gymnasiekurser har betydligt lägre meritvärden från 1016 kap. 3 § gymnasieförordningen (2010:2039). 102Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. och finns i större elevgrupper. Detta synliggör en tudelning av preparandutbildningen, där det dels finns skolor med ett mindre antal elever med högre meritpoäng som i större utsträckning läser gymnasiekurser och som också läser dem integr- erat med elever på de nationella programmen, dels finns det skolor som har ett större antal elever med lägre meritpoäng och som erbjuder gymnasiekurser i lägre utsträckning.103 Eftersom programmet också kan innehålla andra insatser som är gynnsamma för elevens kunskapsutveckling ställdes frågan i Skol- verkets enkät, i vilken utsträckning sådana insatser erbjuds. Av svaren framgår att många av insatserna är att bedöma som en del av undervisningen. Av de insatser som inte är att bedöma som under- visning uppger av rektorerna att det handlar om praktik. Utöver det kan det handla om idrott eller olika utomhusaktiviteter. I vissa fall handlar det om hälsostöd kopplat till programmet, exempelvis extra kuratorstöd eller andra former av samtalsaktivit- eter som syftar till att främja elevens sociala förmåga.104 Svårt att uppnå utbildningens syfte Sannolikt uppstår de ovan beskrivna skillnaderna av att elever börjar på preparandutbildning av olika anledningar. Av rektorernas kommentarer i enkät framgår att vissa huvudmän reserverar platserna på preparandutbildning för elever med tydliga förutsättningar att uppnå behörighet inom ett läsår medan andra har en mindre restriktiv antagning. Flera av rektorerna kommenterar att de inte ser någon skarp gräns mellan preparand- utbildning och individuellt alternativ. När frågade vad som låg till grund för att en stor andel inte uppnår behörighet inom ett läsår svarar av rektorerna att elevernas bristande kunskaper är det största hindret. Hög frånvaro lyfts också som en orsak till att elever inte lyckas. Det handlar i anmärkningsvärt låg grad om brist på resurser; endast menar att skolans resurser begränsar eleverna att uppnå behörighet. Bland kom- mentarerna lyfter rektorerna andra orsaker som t.ex. elevernas 103Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. 104Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. hemförhållanden, funktionsnedsättning, bristande språkkunskaper, låg motivation eller låg målsättning samt, i begränsad omfattning, psykisk eller fysisk ohälsa. Flera av dessa senare nämnda andra faktorer kan ligga till grund för att utbildningen kan förlängas upp till med hänvisning synnerliga skäl. När sådana synnerliga skäl inte finns och eleven ändå inte uppnått behörighet är det vanligt, menar rektorerna, att eleven får fortsätta sin utbildning som tidigare men formellt registrerad på individuellt alternativ.105 Under utredningens arbete har det i fokusgrupper framkommit en bild av ett relativt generöst förhållningssätt när det gäller bedömningen av synnerliga skäl. Det kan bero på att det i vissa fall ses som stigmatiserande att studera vid individuellt alternativ varför många elever i stället placeras på preparandutbildningen trots att de inte har förutsättningarna för detta. framhåller att det är viktigt att elever får riktig information i om intro- duktionsprogram så att utbildningen kan motsvara elevernas förut- sättningar och behov. Av nybörjarna på preparandutbildningen hade endast drygt hälften övergått till ett nationellt program medan var kvar på utbildningen.106 Det kan därmed ifrågasättas om preparandutbildningen organiseras ända- målsenligt. Den sammantagna bilden av preparandutbildning är att utbild- ningen har svårigheter med att fylla sitt syfte för alla elever som går på programmet. Stödbehovet upplevs som stort och alla elever vet inte alltid vad de vill med sina studier. Både elevgruppen och innehållet tenderar att skilja sig åt mellan skolor. Detta innebär i sin tur att elevernas förutsättningar att uppnå behörighet inom ett läsår också varierar stort. Individuellt alternativ syftar till att elever som inte är behöriga till ett nationellt program ska övergå till yrkesintroduktion, annan fortsatt utbildning eller arbetsmarknaden. 105Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. 106Skolverket: Uppföljning av gymnasieskolan. ett bredare syfte och ett mindre bestämt innehåll än övriga intro- duktionsprogram. Eleven kan både läsa grundskoleämnen, hela eller delar av kurser i de gymnasiegemensamma ämnena, karaktärsämnen och erbjudas andra insatser som är gynnsamma för elevens kun- skapsutveckling.107 Individuellt alternativ ska också erbjudas till elever från grund- särskolan108, vilket enligt enkät uppgick till strax över 300 elever på totalt 119 skolenheter.109 Eleverna läser främst grundskoleämnen Liksom när det gäller preparandutbildningen uppger rektorerna i enkät elevernas stödbehov som den största utman- ingen.110 I möten med programreferensskolor fram- kommer att det på individuellt alternativ finns många elever med långsam inlärningstakt och elever med olika typer av funktionsned- sättningar, t.ex. dyslexi och autism. På individuellt alternativ är också andelen elever som är behöriga till ett nationellt program större än på introduktionsprogrammen generellt. Andelen elever som går på programmet utifrån synnerliga skäl är (2014) vilket kan jämföras för samtliga introdukt- ionsprogram.111 En nästan lika stor utmaning som stödbehovet är elevernas osäkerhet om vad de vill. Möjligheten att individanpassa och utbilda för arbetsmarknaden samt elevgruppens heterogenitet upp- levs också som stora utmaningar av rektorerna. Noterbart är att utmaningarna uttrycks som större för individuellt alternativ än för övriga introduktionsprogram.112 När Skolinspektionen gjorde en gemensam kvalitetsgranskning av individuellt alternativ och yrkes- introduktion 2013 fann man en problematik som kan kopplas till brister i just stöd och individanpassning. Skolinspektionen menade att utbildningen behöver utvecklas så att den bättre kan möta varje elevs behov, målsättning och intressen. Vad gäller intressen kon- 1076 kap. 6 § gymnasieförordningen (2010:2039). 10817 kap. 16 § skollagen (2010:800). 109Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. 110Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. 111Skolverket: Uppföljning av gymnasieskolan. 112Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. staterade man att studie- och yrkesvägledning saknades för de flesta elever på de program som granskades.113 Minst problematisk, enligt enkät, upplevs möjlig- heten att erbjuda grundskoleämnen. Utöver grundskoleämnen innehåller studieplanerna ofta praktik, men få rektorer uppger praktik som det huvudsakliga innehållet i den individuella studie- planen. Studieplaner som innehåller gymnasiegemsamma ämnen och gymnasiekurser samt andra insatser finns i varierande omfatt- ning på mellan av skolorna.114 Vad gäller gymnasiekurserna kan dessa antingen läsas fristående från eller integrerat med nationella program. På drygt hälften av de skolenheter där elever läser kurser i gymnasiegemensamma ämnen läser eleverna integrerat med nationella program i varierande om- fattning. Ungefär lika stor andel av eleverna läser gymnasiekurser i karaktärsämnen integrerat med nationella program.115 Skolinspektionen bekräftar den ovan beskrivna bilden i en granskning. Myndigheten erfar att de främsta skälen till att elever inte ges möjlighet att läsa gymnasiekurser är organisatoriska eller lokalmässiga svårigheter. Skäl som uppgetts är bristande samverkan mellan rektorer och skolenheter, vilket får konsekvensen att eleverna endast erbjuds det som finns på den egna skolenheten. Ytterligare en begränsning i elevernas möjlighet att läsa gymnasiekurser uppges vara att undervisningsgrupperna på de nationella programmen är så stora att de inte kan ta emot fler elever. I vissa fall upplevs också ett motstånd från lärare på nationella program.116 Granskningen visar att elever på individuellt alternativ ibland möts av lärare som sätter tryggheten främst och som därmed inte utmanar eleverna tillräckligt. En rektor menar att eleverna på individuellt alternativ ska slippa känna obehag genom att träffa andra elever på skolan. Skolinspektionen menar att den särskilda omsorgen om elevernas trygghet snarare begränsar än stärker 113Skolinspektionen: Utbildningen på introduktionsprogrammen i gymnasieskolan, rapport 2013:6. 114Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. 115Skolverket: Introduktionsprogram, rapport 413. 116Skolinspektionen: Utbildningen på introduktionsprogrammen i gymnasieskolan, rapport 2013:6. elevernas tilltro till sin förmåga.117 Vid samråd och ett av utred- ningen verksamhetsbesök har det framkommit att det kan röra sig om att eleven upplever det som viktigt att få fokusera på att bli klar med sina grundskoleämnen först. Pågår på var tredje skola Enligt enkät har rektorerna uppgett att individuellt alternativ pågår i ett, två respektive . På de flesta av skolorna sträcker sig utbildningen dock ; det är mindre vanligt att utbildningen pågår men det förekommer på var tredje skola.118 Individuellt alternativ är också det introduktionsprogram som har ett lägre antal undervisningstimmar jämfört med de andra introduktionsprogrammen. Det är även på individuellt alter- nativ som tiden i skolan varierar mest. I en enkät som genomfört varierade tiden mellan 15 och 22 timmar i veckan.119 Från myndighetens möten med skolor framgår också att utbild- ningen ofta organiseras i små undervisningsgrupper med olika in- riktningar utifrån särskilda behov. Det är t.ex. ofta inom ramen för individuellt alternativ som verksamhet för elever med mycket hög frånvaro organiseras.120