sou · H4B353 · 2016-08-31 00:00:00 — ianknytning till ombudet, eller om anlitandet av ombudet kan öka risken för penningtvätt eller finansiering av terrorism. Finans- inspektionen ska vid denna be- dömning beakta den information som inspektionen har tagit emot från den behöriga myndigheten i det andra landet. Om vägrar att registrera ett ombud enligt tredje stycket och den behöriga myndigheten i det andra landet inte har samma uppfattning i frågan om det finns risk för pen- ningtvätt eller finansiering av ter- rorism på grund av att ombudet anlitats ska underrätta den behöriga myndig- heten i det andra landet om be- slutet att vägra registrera om- budet. ska efter att ha tagit emot en underrättelse enligt andra stycket fatta beslut om registrering och underrätta den behöriga myn- digheten i det andra landet och om beslutet. Ombudet får inte tillhandahålla betaltjänster i det andra landet innan registrering har ägt rum. Ett institut för elektroniska pengar som avser att ge ut elektro- niska pengar eller tillhandahålla betaltjänster genom en filial i ett annat land inom EES ska underrätta innan verksam- verksamheten med uppgift om verksamheten med uppgift om tjänster som den avser att till- tjänster som den avser att till- 2. uppgifter om i vilket land 2. uppgifter om i vilket land filialen ska inrättas samt om filial- filialen ska inrättas samt om filial- ens adress och ansvariga ledning. ens adress och ansvariga ledning, 3. uppgift om den dag då verk- samheten via filial ska påbörjas i det andra landet. slutar att registrera filialen enligt slutar att registrera filialen enligt underrätta den behöriga myndig- heten i det andra landet. Under- rättelsen ska innehålla uppgifter- na enligt första stycket. Finans- inspektionen får vägra att regi- strera en filial eller återkalla en utförd registrering, om den behö- riga myndigheten i det andra lan- det har skälig anledning att anta att penningtvätt eller finansiering av terrorism äger rum eller har ägt rum eller har försökt genom- föras i anknytning till filialen, eller om anlitandet av filialen kan öka risken för penningtvätt eller finansiering av terrorism. underrätta den behöriga myndig- heten i det andra landet. Under- rättelsen ska innehålla de upp- gifter som avses i första stycket. ska vägra att registrera en filial eller återkalla en utförd registrering, om in- spektionen har skälig anledning att anta att penningtvätt eller finansiering av terrorism äger rum eller har ägt rum eller försök att genomföra sådana brott har före- kommit i anknytning till filialen, eller om anlitandet av filialen kan öka risken för penningtvätt eller finansiering av terrorism. ska vid denna bedömning beakta den informa- tion som inspektionen tagit emot från den behöriga myndigheten i det andra landet. Om väg- rar att registrera en filial enligt andra stycket och den behöriga myndigheten i det andra landet inte har samma uppfattning i frågan om det finns risk för pen- ningtvätt eller finansiering av ter- rorism på grund av att filialen anlitats ska underrätta den behöriga myndig- heten i det andra landet om beslut- et att vägra registrera filialen. ska efter att ha tagit emot en underrättelse enligt första stycket fatta beslut om registrering och underrätta den behöriga myndig- heten i det andra landet och insti- tutet för elektroniska pengar om handahålla betaltjänster i det andra landet innan registrering har ägt över en underrättelse enligt 20 § över en underrättelse enligt 19 till den behöriga myndigheten i eller 20 §§ till den behöriga myn- det land där filialen ska inrättas digheten i det land där filialen inom en månad från det att ska inrättas eller där ombudet ska underrättelsen från institutet för verka inom en månad från det elektroniska pengar togs emot. att underrättelsen från institutet Om ett pengar eller en registrerad ut- givare avser att ändra den verksamhet som avses i 18, 19, 20, 22 eller 24 § ska institutet eller utgivaren underrätta innan ändringen genomförs. Om ändringen rör verksam- Om ändringen rör verksam- niska pengar bedriver i ett annat niska pengar bedriver i ett annat underrätta den behöriga myndig- inom en månad från det att heten i det andra landet om underrättelsen togs emot under- rätta den behöriga myndigheten i det andra landet om ändringen. Ett utländskt företag som avses Efter att ha tagit emot en under- i 26 § första stycket får ge ut rättelse från en myndighet i ett elektroniska pengar eller tillhanda- annat EES-land om att ett hålla betaltjänster i från utländskt företag avser att ge ut sitt hemland så snart Finansinspek- elektroniska pengar eller till- tionen har tagit emot en underrät- telse från behörig myndighet i före- ombud, en filial eller tagets hemland som anger vilka tjänster avser att tillhandahålla i . ett uppdragsavtal, ska Finans- inspektionen inom en månad lämna en underrättelse till den behöriga myndigheten i det andra landet med uppgifter om det ut- ländska företagets etablering här i landet. Om betaltjänster eller elektroniska pengar ska tillhanda- hållas genom ett ombud eller en filial ska underrättelsen även inne- hålla uppgift om Finansinspek- tionen har skälig anledning att anta att penningtvätt eller finan- siering av terrorism äger rum eller har ägt rum eller försök att genom- föra sådana brott har förekommit i anknytning till filialen eller ombudet, eller om anlitandet av filialen eller ombudet kan öka risken för penningtvätt eller finan- siering av terrorism. Det utländska företaget får inte tillhandahålla sina tjänster genom ombud eller filial i innan tagit emot ett beslut från den behöriga myndigheten i det andra landet om att ombudet eller filialen har registrerats av den myndigheten. Om ett pengar eller en registrerad utgiva- re avser att ändra den uppdrags- verksamhet som avses i 28 § ska institutet eller utgivaren under- rätta innan ändringen genomförs. Om ändringen rör ett instituts för elektroniska pengar verksam- het i ett annat land inom EES, ska inom en månad från det att underrättelsen togs emot underrätta den behöriga myndigheten i det andra landet om ändringen. utövar tillsyn över att denna lag och före- skrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. För institut för elektroniska pengar och registrerade utgivare omfattar tillsynen även att deras verksamhet med utgivning av elektroniska pengar drivs i enlighet med andra författningar som reglerar dess verksam- het, bolagsordning, stadgar samt interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar dess verksamhet. I fråga om till- synen över övriga utgivare av elektroniska pengar som avses i 2 kap. 2 § ska i stället bestämmelserna om tillsyn i de lagar som reglerar deras verksamhet tillämpas, om inte annat följer av denna lag. Om ett företag som fått tillstånd att ge ut elektroniska pengar från en filial i enligt 3 kap. 28 § inte följer bestämmelserna i denna lag, andra författningar som reglerar företagets verksamhet, företagets bolagsordning, stadgar, reglemente eller interna instruk- tioner som har sin grund i en författning som reglerar företagets verk- samhet, får återkalla tillståndet eller, om det är tillräckligt, meddela varning. Detsamma gäller om företaget på annat sätt visat sig olämpligt att ge ut elektroniska pengar. Om ett filialtillstånd återkallas med stöd av andra stycket ska 12 § tillämpas. ska underrätta den behöriga myn- digheten i det land där företaget har sitt säte om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna paragraf. behörig myndighet i fråga om rätten enligt 2 § utländska företag som ger ut elektroniska pengar eller tillhandahåller betal- tjänster genom filial i , eller tillhandahåller betaltjänster, Ett institut för elektroniska pengar, en registrerad utgivare samt utländska företag som ger ut elektroniska pengar eller till- handahåller betaltjänster genom filial i , eller tillhanda- håller betaltjänster, distribuerar elektroniska pengar eller löser in elektroniska pengar genom om- bud enligt 3 kap. 26 § ska lämna de upplys- ningar om sin verksamhet som inspektionen begär.Finansinspektionen ska ange i vilket syfte inspektionen begär upp- lysningar enligt första stycket, om det är lämpligt med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet.Utländska företag som ger ut elektroniska pengar eller tillhanda- håller betaltjänster genom filial i , eller tillhandahåller betal- tjänster, distribuerar elektroniska pengar eller löser in elektroniska pengar genom ombud enligt 3 kap. 26 § ska lämna de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande om- ständigheter som be- gär.127 distribuerar elektroniska pengar eller löser in elektroniska pengar genom ombud enligt 3 kap. 26 §. Ett institut för elektroniska pengar och en registrerad utgivare ska lämna de upplysningar om sin verksamhet som inspektionen begär. Registret ska hållas tillgängligt hos Finans- inspektionen.Finansinspektionen ska utan dröjsmål underrätta Europeiska får hän- skjuta frågor som rör ett förfaran- de av en annan behörig myndig- het inom EES till Europeiska bankmyndigheten för tvistlösning i de fall som framgår av artikel 27 i och rådets och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av om betaltjänst- er på den inre marknaden, om ändring av direktiven /65/EG, 2009/110/EG och 2013/36/EU samt förordning (EU) nr 1093/2010 och om upphävande av direktiv /64/EG17. Inspektionen ska avvakta med att meddela beslut i väntan på Europeiska bank- myndighetens avgörande. ska föra ett register över troniska pengar, registrerade ut- givare, deras ombud och filialer. Registret ska hållas tillgängligt hos . 17 EUT L 337, 23.12.2015, s. 35 (Celex 32015L2366). Finans- inspektionen ska utan dröjsmål underrätta den behöriga myndig- heten i det andra landet samt de behöriga myndigheterna i övriga berörda länder inom EES om de åtgärder som vidtas.21 a §Om ett utländskt företag som i ger ut elektroniska pengar eller tillhandahåller betaltjänster genom filial, eller tillhandahåller betaltjänster, distribuerar elektro- niska pengar eller löser in elektro- niska pengar genom ombud enligt 3 kap. 26 §§ inte bedriver sin verksamhet i i enlighet med bestämmelserna i denna lag ska utan129 bankmyndigheten om den infor- mation som förs in i registret en- ligt första stycket samt om skälen till att ett tillstånd återkallats en- ligt 11 § eller till att en registrerad utgivare inte längre uppfyller vill- koren för registrering enligt 2 kap. 3 §. Om en behörig myndighet i ett annat land har underrättat om att ett pengar har överträtt föreskrifter i det landet, ska inspektionen vidta de åtgärder som anges i 8–11 §§ mot institutet, om det föreligger någon omständighet som anges där. Inspektionen ska underrätta den behöriga myndigheten om vilka åtgärder som vidtas. dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten i företagets hemland. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.beräkningen av genomsnittligt utestående skulder enligt 2 kap. 3 § 5, 2.vad som utgör tillräckliga styr- och kontrollformer vid pröv- ning av en ansökan enligt 2 kap. 6 § första stycket 2 a, 3.beräkningen av kapitalkrav enligt 3 kap. 2 § första stycket, 4.hur pengar och registrerade utgivare ska hantera medel enligt 3 kap. 6 §, 5.hur pengar och registrerade utgivare ska hantera medel enligt 3 kap. 7 § andra stycket som tagits emot i utbyte mot utgivna elektroniska pengar och andra medel som tagits emot för genom-förandet av betalningstransaktioner och hur stor andel av medlen hos insti-tuten eller utgivarna som omfattas av skyddskraven enligt 3 kap. 7 § tredje och fjärde styckena, 6.vilka uppgifter som ska ges till enligt 3 kap. 7.vilka uppgifter som ska anses relevanta enligt 3 kap. 9 §, 8.vilka uppgifter som ska läm- 8. vad niska pengar och registrerade ut- givare ska iaktta och vilka krav som institutet eller utgivaren ska uppfylla vid uppdragsavtal enligt 3 kap. 29 §, 9. vilka upplysningar ett insti- tut för elektroniska pengar eller en registrerad utgivare ska lämna till för dess tillsynsverksamhet enligt 2 §, och nas enligt 3 kap. 19 § andra stycket, 9.vad niska pengar och registrerade ut- givare ska iaktta och vilka krav som institutet eller utgivaren ska uppfylla vid uppdragsavtal enligt 3 kap. 29 §, 10.vilka upplysningar ett in- stitut för elektroniska pengar, en registrerad utgivare eller ett ut- ländskt företag som ger ut elektro- niska pengar eller tillhandahåller betaltjänster genom filial i , eller tillhandahåller betaltjänster, distribuerar elektroniska pengar eller löser in elektroniska pengar genom ombud enligt 3 kap. 26 § och till för deras till- synsverksamheter enligt 2 §, samt med vilka intervall information- en ska lämnas, och 10. sådana avgifter som avses 11. sådana avgifter som avses i 7 §. i 7 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.En juridisk person som fått tillstånd att bedriva verksamhet som pengar som före får fortsätta med verksamheten fram till i enlighet med kraven i lagen (2011:755) om elektroniska pengar. En sådan juri- disk person ska på begäran lämna upplysningar till Finansinspek- tionen för att myndigheten senast den ska kunna bedöma om bestämmelserna i 2 och 3 kap. är uppfyllda. Om bedömer att förutsättningarna för tillstånd en- ligt 2 kap. 6 och 7 §§ är uppfyllda för en sådan juridisk person ska meddela tillstånd. ska in- formera den berörda juridiska personen innan tillstånd meddelas. Utredningens uppdrag (Dir. 2015:39, bilaga 1) omfattar tre olika delar. Den första delen, som utredningen delredovisade , gäller de svenska lagändringar som behövs för att komplettera Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 2015/751 av om förmedlingsavgifter för kortbaserade betalningstransaktioner (EU:s förordning om förmedlingsavgifter). Den andra delen av upp- draget delredovisades och avser genomförandet i av och rådets direktiv /92/EU av om jämförbarhet för avgifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funk- tioner (betalkontodirektivet). De nu nämnda delrapporterna finns i bilagorna 4 och 5 till detta betänkande. För utredningens arbete och överväganden i dessa delar hänvisas till delrapporterna. Den sista delen av uppdraget avser genomförandet av det andra betaltjänstdirektivet, och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven /65/EG, 2009/110/EG och 2013/36/EU samt förordning (EU) nr 1093/2010 och om upp- hävande av direktiv /64/EG. Utredningen ska analysera vilka lagändringar som behövs för att genomföra reglerna i det andra betaltjänstdirektivet i svensk rätt. Utredningen har haft i uppdrag att särskilt överväga vilka lagstift- ningsåtgärder som behöver vidtas för att säkerställa dels att betal- ningsinstituten får tillgång till betalkonton, dels att reglerna om till- träde till betalningssystem är objektiva, icke-diskriminerande och proportionella. I den mån direktivet ger medlemsstaterna möjlighet att göra nationella val och i vissa fall ställa mer långtgående krav ingår det i uppdraget att analysera och ta ställning till hur sådana val- möjligheter ska utnyttjas. I de fall direktiven ger medlemsstaterna möjlighet att ställa mer långtgående krav ska behovet av ett starkt konsumentskydd beaktas. Arbetet med den del av uppdraget som gäller det andra betaltjänst- direktivet påbörjades . Sju sammanträden, varav ett tvådagarssammanträde, har i den här delen hållits med den expert- grupp som har knutits till utredningen. Utredningen har även träffat eller på annat sätt haft kontakt med företrädare för s.k. tredjepartsbetaltjänstleverantörer, kortnätverk och andra aktörer som tillhandahåller betaltjänster. Genomförandearbetet i andra länder har följts genom att departe- mentssekreteraren , expert i utredningen, deltagit vid av anordnade möten i , där samtliga länder inom EES-området har kunnat diskutera direktivets genom- förande. Betänkandet inleds med en kort beskrivning av den svenska reg- leringen i fråga om betaltjänster och en kortfattad sammanfattning av innehållet i det andra betaltjänstdirektivet (kapitel 3). Utredningens överväganden och förslag i fråga om genomförandet av direktivet finns i kapitlen 4–13. Kapitel 14 innehåller utredningens konse- kvensanalys. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser behandlas i kapitel 15 och slutligen följer en författningskommentar till lag- förslagen (kapitel 16). Utredningens direktiv finns i sin helhet i bi- laga 1. I bilaga 2 finns det andra betaltjänstdirektivet och dess bilagor. Bilaga 3 innehåller en parallelluppställning över det andra betaltjänst- direktivets artiklar och de bestämmelser i gällande rätt eller i utred- ningens författningsförslag som genomför varje artikel. Bilaga 4 och 5 innehåller de tidigare redovisade delrapporterna. Betalningsförmedling är en av de viktigaste funktionerna i det finan- siella systemet. Betalningsförmedling har i traditionellt han- terats inom bankväsendet och bankernas kontosystem utgör fort- farande grunden för betalningssystemet. Emellertid förmedlas betal- ningar numera också av företag i andra branscher. Varje betalning är en överföring av ett penningbelopp från en avsändare till en mottagare. Hur överföringen görs beror på vilket betalningssätt som parterna väljer. En grundläggande distinktion är den mellan kontantbaserade betalningar och kontobaserade betal- ningar. Skillnad kan också göras mellan stora betalningar och massbetal- ningar. Stora betalningar avser överföringar av betydande belopp, , vilka främst sker mellan banker och clearing- organisationer. Dessa betalningar är relativt få till antalet. Massbetal- ningar avser däremot ofta små belopp men initieras i stort antal av enskilda företag och privatpersoner. De vanligaste sätten att betala i är med kort, autogiro, gireringar och kontanter. Kontobaserade betalningar innebär att medel flyttas mellan två konton i en eller två banker genom ett betal- ningsinstrument som t.ex. en girering, en överföring med autogiro eller en kortbetalning. Vid girering används ett särskilt bank- eller plusgironummer för identifiering av mottagaren, som det vanligtvis också anges ett OCR-nummer som gör det möjligt för mottagaren att identifiera betalningen. Autogiro innebär att betal- ningsmottagaren och betalningsavsändaren har ingått avtal om auto- matisk debitering av betalarens bankkonto. Kortbetalningar kan genomföras på flera sätt. Vid betalning med bankkort debiteras kort- innehavarens bankkonto direkt. När betalkort används debiteras inte kortinnehavarens konto direkt utan i stället samlar kortutgivaren inköpen för och fakturerar sedan kortinnehavaren det sammanlagda beloppet för perioden. Ett kreditkort fungerar som ett betalkort men ger kortinnehavaren möjlighet till kredit och till att på så sätt betala skuldbeloppet i efterhand. Gemensamt för de beskrivna betalningsinstrumenten är att de initierar en överföring mellan två konton hos en eller flera betalningsförmedlare som i sin tur vidtar åtgärder för att medel ska föras över. För att kontobase- rade betalningar ska kunna genomföras krävs alltså att en eller flera mellanhänder medverkar. Utöver de vanligaste betalningssätten har det utvecklats andra sätt att genomföra betalningar. Utvecklingen sker främst inom kortbetalningar och betalningar via mobiltelefoner samt genom förbättringar i de tekniska system som förmedlar och behand- lar betalningarna. Ett exempel på en mobil betaltjänst är applika- tionen Swish, som flera svenska banker ger ut till sina kunder för be- talningar i realtid mellan privatpersoner eller mellan privatpersoner och mindre företag eller föreningar. För att Swish ska fungera krävs att både avsändaren och mottagen är anslutna till Swish med sina respektive bankkonton i någon av de deltagande bankerna. Mot- tagaren identifieras genom att den som ska betala anger mottagarens mobiltelefonnummer. Auktorisationen av betalningen sköts med hjälp av e-legitimationen Mobilt BankID. Det finns också ett ökat intresse att erbjuda betaltjänster hos andra företag än banker, t.ex. telekomoperatörer och internettjänst- företag. Kontobaserade betalningar hanteras i olika betalningssystem. Alla stora banker och clearingorganisationer i deltar i betalningssystem . Över bankernas konton i görs både betalningar direkt mellan bankerna och den slutliga avvecklingen av betalningsuppdrag från bankkunderna. Alla betalningar som inne- fattar en överföring från ett konto i en bank till ett konto i en annan bank hanteras och avvecklas i RIX-systemet. Massbetalningar mellan bankerna hanteras i i bankgiro- systemet som drivs av Bankgirocentralen (BGC). I bankgirosystemet hanteras och avvecklas bl.a. girobetalningar och autogirobetalningar. Dessutom hanterar BGC betalningar som har initierats i vissa andra system. På uppdrag av driver BGC Data- clearingen, som är ett system för bl.a. vanliga banköverföringar från konto till konto. BGC driver även betalningssystemet Betalningar i Realtid (BiR). I detta system genomförs clearing och avveckling i realtid, vilket innebär att pengar kan föras direkt mellan olika konton. 3.2Det första betaltjänstdirektivet och motsvarande svensk reglering Till grund för det nuvarande svenska regelverket om betaltjänster ligger och rådets direktiv /64/EG av om betaltjänster på den inre marknaden och om ändring av direktiven /7/EG, 2002/65/EG, 2005/60/EG och 2006/48/EG samt upphävande av direktiv /5/EG, nedan kallat det första betaltjänstdirektivet. Direktivets huvudsakliga syfte var att uppnå en mer harmoniserad inre marknad för betaltjänster och göra betalningar inom EES-området lika enkla, effektiva och säkra som nationella betalningar. Direktivet har genomförts i svensk rätt genom lagen (2010:751) om betaltjänster, betaltjänstlagen, och lagen (2010:738) om obehö- riga transaktioner med betalningsinstrument. Betaltjänstlagen innehåller bestämmelser om betaltjänster som tillhandahålls i och utförs inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) i euro eller i någon annan av EES-länder- nas valutor. I lagen finns också bestämmelser om betalningsinstitut och registrerade betaltjänstleverantörer. Lagen innehåller vidare be- stämmelser om tillståndsplikt för tillhandahållande av betaltjänster, betalningsinstituts och registrerade betaltjänstleverantörers rörelse, informationskrav vid tillhandahållande av betaltjänster, genomför- ande av betaltjänster, behandling av personuppgifter, tillträde till betalningssystem, tillsyn och ingripanden. Föreskrifter som kom- pletterar lagen finns i förordningen (2010:1008) om betaltjänster och föreskrifter och allmänna råd (FFFS 2010:3) om betalningsinstitut och registrerade betaltjänstleverantörer. Lagen om obehöriga transaktioner med betalningsinstrument reglerar de skyldigheter som en kontohavare har vid användningen av ett betalningsinstrument och vilket betalningsansvar som gäller vid obehöriga transaktioner. antog och Europeiska union- ens råd det andra betaltjänstdirektivet, direktiv (EU) 2015/2366 av om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven /65/EG, 2009/110/EG och 2013/36/EU samt förordning (EU) nr 1093/2010 och om upphävande av direk- tiv 2007/64/EG. Detta inkluderar och upphäver det första betal- tjänstdirektivet. Det andra betaltjänstdirektivet syftar huvudsakligen till att bidra till att utveckla en EU-omfattande marknad för elektroniska betal- ningar och till att skapa bättre förutsättningar för säkra och effek- tiva betalningar. I motiven till förslaget till direktivet (COM(2013) 547 final) anges bl.a. att konsumenterna har ändrat sina betalningsvanor avsevärt. Förutom det växande antalet kortbetalningar har e-handeln och de smarta telefonerna banat väg för nya betalningssätt. En harmoniserad marknad bör uppnås genom att den rättsliga ramen för betaltjänster uppdateras och komplet- teras med regler för ökad insyn, innovation och säkerhet när det gäller massbetalningar. I skälen till det andra betaltjänstdirektivet anges bl.a. följande om direktivets syfte.