sou · H4B378 · 2016-11-08 00:00:00 — Sysselsatt kapital definieras enligt som operativt kapital plus likvida medel och andra finansiella tillgångar. Vinster och lönsamhetsmått på välfärdsmarknaden Operativt kapital definieras som totala tillgångar minskat med lik- vida medel, finansiella tillgångar34 och rörelseskulder. Resultat efter finansiella poster Avkastning på operativt kapital 5.3.2Marknadspris för kapital och WACC För att säkerställa ett företags finansiering krävs att det kan kompensera investerare och långivare för den risk de tar genom att investera i företaget eller låna ut kapital. För att företaget ska kunna ta lån krävs att det kan betala de räntor som marknaden förväntar sig. För att investerare ska vara beredda att skjuta till kapital krävs att före- taget, åtminstone , kan betala marknadsmässig avkastning till investerarna. Denna avkastning kan komma ägarna till del genom utdelning eller ökat värde på företaget som kan realiseras vid en för- 34 Rörelsetillgångar brukar vanligen betecknas som totala tillgångar minskat med finansiella tillgångar. Hanteringen av fordringar på koncern- och intresseföretag liksom likvida medel kan variera. Vinster och lönsamhetsmått på välfärdsmarknaden Det företag som inte kan ge en avkastning som motsvarar detta kan förväntas få problem med att attrahera kapital. Det kanske mest etablerade måttet för marknadspriset på kapital är Weighted Average Cost of Capital (vägd kapitalkostnad, den amerikanska termen är dock så etablerad att det är lämpligt att an- vända denna) WACC. Detta mått beräknas som ett vägt genomsnitt av den marknadsmässiga kapitalkostnaden efter skatt för räntebärande lån och eget kapital. Måttet gör det möjligt att beräkna vilket krav marknaden har på företagets avkastning för att tillgodose ersätt- ning till investerare och långivare. Genom att beräkna WACC för ett företag går det att dela upp företagets vinst i två delar: den del av vinsten som motsvarar kapital- kostnad eller ”normal vinst” och den del av vinsten som överstiger kapitalkostnad, övervinst. De företag som inte lönsamma nog för att betala kapitalkostnaden gör således en vinst som understiger ”normal vinst”. Det betyder inte nödvändigtvis att företaget går med förlust, utan att vinsten inte är stor nog för att täcka kapital- kostnaden. De företag som inte genererar en vinst som motsvarar kapitalkostnaden kan tänkas få problem att exempelvis uppta lån eller attrahera investerare. Ersättningen för kapitalet, oavsett om det är eget kapital eller främmande kapital (lån), förväntas utgöra ersättning för den risk som långivare respektive ägare har tagit genom att placera kapital i en given verksamhet. Ett företags samlade risk beror på externa faktorer såsom vilken bransch man agerar i, egenskaper hos mark- naden och dess reglering. Företagsinterna faktorer härrör från före- tagets inre struktur: dess personal, kostnadsstruktur, hur företaget är finansierat etc. När det gäller offentligt finansierad verksamhet finns två krafter som verkar åt motsatta håll när det gäller utförarföretagens totala risknivå. För det första är en offentligt finansierad rörelses intäkter säkrare än i vanlig affärsverksamhet: kommuner och landsting be- talar på förutbestämda datum och det finns ingen risk att ”kunden” går i konkurs, vilket innebär en lägre risk allt annat lika. Men sam- tidigt finns en så kallad politisk risk som innebär att offentliga be- slut kan ändra verksamhetens ekonomiska villkor. På lokal nivå kan det röra sig om ändrade riktlinjer för biståndsbeslut, ändrade ersätt- ningsnivåer och -system m.m. På nationell nivå kan det röra sig om reglering kring tillstånd och tillsyn eller en begränsning av vinst- Vinster och lönsamhetsmått på välfärdsmarknaden uttag ur verksamheten. Denna sortens politiska osäkerhet innebär att företagens risk ökar. Kapitalprissättningsmodellen (Pricing Model, CAPM)35 används för att beräkna det avkastningskrav investerare kräver för att investera i en tillgång (aktie) med en given risk. För att kompensera investerare för den risk de tar när de investerar i till- gången inkluderas den riskfria räntan i modellen. Den kan ses som en alternativkostnad, det vill säga vad de skulle ha kunnat tjäna om de i stället investerat i ett ”riskfritt” sparalternativ. Enligt CAPM be- höver sedan det specifika företagets, eller aktiens, risk relativt hela marknadens risk skattas (det s.k. betavärdet). När denna risk är känd eller beräknad, och när marknadens riskpremie liksom den riskfria räntan är känd, kan man beräkna avkastningskravet på eget kapital, viket är detsamma som kapitalkostnaden för eget kapital i bolaget. Se mer om hur CAPM kan användas för att räkna fram WACC i av- snitt 5.7. 5.3.3Annan ersättning till ägare Med ägare avses någon som tillskjutit kapital i någon form till ett bolag. Men en ägare kan även bidra med annat än rent kapital till bolagets verksamhet. Ägaren kan t.ex. leda företaget och på så sätt utgöra en ledningsfunktion. Ägaren kan också bidra med att ta be- slut om finansiell struktur, rekrytering av ledning, ta beslut om operativ inriktning, m.m. För detta kan ledningen ta ut ersättning i form av vinst, men även på annat sätt. En ägare som ingår i led- ningen kan t.ex. få ersättning för sin arbetsinsats genom lön eller styrelsearvode. Det kan ske direkt i det bolag som har den opera- tiva verksamheten, eller i ett ägarbolag.36 I vissa företag, däribland i 35Denna utgår från teorin om en marknadsportfölj som endast har kvar den risk som inte går att eliminera genom att diversifiera portföljen ytterligare. Genom att bredda tillgångarna i portföljen förväntas man kunna eliminera portföljens risk till en punkt där den återstående risken inte går att minska mer genom ytterligare diversifiering. Man kan föreställa sig denna portfölj som att den skulle innehålla samtliga börsaktier. Den kvardröjande risken som brukar betecknas systematisk risk är grundrisken och det specifika företagets risk mäts utifrån hur den varierar med denna systematiska risk (det s.k. betavärdet, β). Ett β-värde som är högre än ett visar att aktien reagerar häftigare på förändringar i marknadsportföljen än genomsnittet. Riskpremien för företaget förväntas ha linjärt samband med β, dvs. ju högre β-värde desto högre avkastning krävs för att locka en investerare. 36I detta fall kan ersättning faktureras verksamhetsbolaget som OH-kostnad, eller så kan verksamhetsbolaget överföra medel till ägarbolaget via vinstutdelning eller koncernbidrag. Vinster och lönsamhetsmått på välfärdsmarknaden flertalet företag inom välfärdssektorn, kan ägaren även vara direkt aktiv i verksamheten. Denne kan vara verksam som förskollärare i ett personalkooperativ, arbeta som läkare på sin egen vårdcentral eller specialistläkarmottagning, eller arbeta som behandlingsassistent på det egna HVB-hemmet. I dessa fall kan ägaren ha dubbla uppgif- ter både med att leda arbetet och som utövare av en profession37. För sådana arbetsinsatser är det rimligt att ägaren också får ersätt- ning i form av lön då det inte rör sig om en kompensation för det kapital som ägaren riskerar i bolaget. pekar i flera av sina rapporter om skatteplanering i företag inom välfärdssektorn på att skattelagstiftningen troligen lett till att ersättning för arbete i många fall tas ut som inkomst av kapital (kapitalvinst).38 Det gäller både för ägare som är direkt verksamma i bolaget och i vissa fall ersättning för ledningsfunktionen.39 Prestationsmått som tar hänsyn till marknadspriset på kapital har fått ökad aktualitet . Fördelen med sådana mått är att det enkelt går att identifiera lönsam verksamhet då den klarar av att ge ett överskott som motsvarar kapitalets krav på marknads- mässig ersättning. Måtten går sedan att tillämpa för hela företag för att bedöma vilka investeringar som ger övervinst, avkastning som motsvarar marknadsmässig ersättning för kapitalet eller avkastning som understiger marknadsmässig ersättning Begreppet övervinst är en term som används i ekonomisk teori och inte ett begrepp som utredningen definierat. Mått som tar hänsyn till kapitalkostnaden kan även användas för att ett företags ledning ska kunna identifiera vilka divisioner som klarar av att bära företagets avkastningskrav och vilka divisioner som kan anses underprestera. Det bör dock poängteras att en vinst som understiger marknadsmässig ersättning för kapitalet inte måste 37Detta i en mer vid användning av begreppet profession. 38Skatteplanering i företag inom välfärdssektorn – del två 2015, 2016, s. 16, Slutrapport i företag inom välfärdssektorn, 2012. 39För ägarledda fåmansbolag kan de s.k. 3:12-reglerna medföra mer förmånlig beskattning i inkomstslaget kapital och i riskkapitalbolag har identifierat ”carried interest” som ett sätt att ersätta fondförvaltning utan att mottagaren beskattas för tjänsteinkomst. Slutrapport i företag inom välfärdssektorn, 2012, s. 10 ff. Vinster och lönsamhetsmått på välfärdsmarknaden innebära att verksamheten visar förlust, utan i stället att verksam- heten inte är tillräckligt lönsam för att klara av att bära krav på av- kastning för att kunna betala marknadspriset på kapital. Ett prestationsmått som tar hänsyn till marknadspriset på kapital är Economic Value Added (EVA®) EVA® utgår från rörelseresultatet minskat med operativt kapital multiplicerat med WACC och visar företagets förmåga att generera rörelseresultat som överstiger krav för att täcka kapitalkostnaden i företaget, ett slags över-rörelsevinst. 5.4Empiriska mått på lönsamhet i sektorn Som utredningen konstaterar ovan är ett antal olika mått av in- tresse för att analysera lönsamhet i välfärdsbranschen. Det kan vara tänkbart att analysera rörelseresultat, rörelsemarginal, avkastning på olika delar av kapitalet eller årets resultat. 5.4.1Skatteplanering påverkar årets resultat Årets resultat ger inte alltid en korrekt bild av företagets lönsamhet, eftersom resultatet kan påverkas av bl.a. skatteplanering. Skatte- verket tog 2012, på regeringens uppdrag, fram rapporter som be- skriver förekomsten av skatteplanering med ränteavdrag i företag inom välfärdssektorn. har därefter följt upp förekomsten av skatteplanering med ränteavdrag 2014 och 2015, både i företags- sektorn i stort och specifikt i välfärdssektorn.40 Rapporterna är in- tressanta för utredningen eftersom skatteplanering i syfte att minska skattebasen i företagen kan påverka de poster i redovisningen som är utgångspunkten för en analys av företagets lönsamhet. De flesta företag som kan hänföras till välfärdssektorn driver verksamheten i fristående företag som inte ingår i en koncern. Många av dessa före- tag är ganska små och kan avse t.ex. en förskola eller en vårdcentral. Det är enligt framför allt i de delar av välfärdssektorn som har koppling till riskkapitalsfären som det förekommer skatte- planering, samt även i viss mån i fåmansbolag som omfattas av de 40 Skatteplanering med ränteavdrag i företagssektorn, , , s. 11 f, Del- rapport med ränteavdrag i företag inom välfärdssektorn, . Vinster och lönsamhetsmått på välfärdsmarknaden s.k. 3:12-reglerna.41 I övrigt bedöms skatteplanering inte som van- ligt förekommande.42 I angavs att det var vanligt att framför allt riskkapitalbolag vid förvärv arrangerade en förvärvs- struktur med hög belåning hos ett svenskt förvärvsbolag. Ränte- avdragen, som avsåg såväl lån från ägare som banker, var så stora att de oftast eliminerade de skattepliktiga vinsterna i de välfärdsbolag som förvärvats och förvärvsstrukturerna bedömdes vara skatteopti- merade.43 Ränteutgifterna hos holdingbolagen kunde kvittas mot koncernbidrag från de rörelsedrivande svenska dotterbolagen. I de fallen tillförde ingen del av skulderna medel till verksamheten i de förvärvade bolagen.44 Vidare visade rapporten att inga av de bolag som mottagit ränteinkomster enligt dessa strukturer varit skatte- pliktiga för inkomsterna. I ungefär hälften av fallen hade långivaren till ägarlånen varit placerad på någon av de engelska eller , eftersom dessa jurisdiktioner saknar inkomst- beskattning av sådana inkomster. påpekade att det inom vissa koncerner hade byggts upp stora skattemässiga underskott, totalt , vilka kunde (och kan) utnyttjas för att kvittas mot vinster utan begränsning.45 I uppföljning 2015 konstateras att välfärdsföretagen i stort sett hade upphört med skatteplanering med interna räntor, delvis på grund av att ränteavdragsbegränsningsregler infördes . Skatteplanering med externa räntor hade ökat. Totalt sett hade skatte- planeringen med räntor minskat väsentligt. Trots detta hade de acku- mulerade skattemässiga underskotten ökat från beskattningsår 2010 till beskatt- ningsår 2013.46 Enligt lämnade cirka 5 miljarder kro- nor välfärdssektorn i form av räntor, koncernbidrag och utdel- ningar till fysiska personer . Av dessa fem miljarder 413:12-reglerna återfanns tidigare i 3 kap. 12 § i den gamla lagen om statlig inkomstskatt. Dessa regler rör beskattning i fåmansaktiebolag där ägaren är verksam i bolaget. 42Slutrapport i företag inom välfärdssektorn , , s. 27. 43Slutrapport i företag inom välfärdssektorn , s. 14. 44Skatteplanering med ränteavdrag i företagssektorn, , . 45Delrapport med ränteavdrag i företag inom välfärdssektorn, , s. 4 f. 46Skatteverket bedömer att detta kan bero på att de interna ränteavdragen delvis inte avveck- lades –2013, att externa ränteavdrag hänförliga till förvärvslån kvarstår och även har ökat, samt bristande lönsamhet i företagen, delrapport i företag inom välfärds- sektorn, , , s. 3. Vinster och lönsamhetsmått på välfärdsmarknaden kronor bestod av koncernbidrag och ut- delningar.47 Förutom vad som beskrivits ovan finns andra sätt att överföra värden från välfärdsföretag, även transaktioner som påverkar rörelse- resultatet. Exempel på detta kan vara avgifter för varumärke, hyra till fastighetsbolag inom koncernen eller kostnader för administra- tion som överstiger marknadsmässig ersättning. 5.4.2Analys av rörelsemarginal och avkastning på operativt kapital Utredningen bedömer att flera mått kan vara relevanta för att vär- dera lönsamheten och har låtit utföra beräkningar för att få fram mått som är relevanta för sektorn. Däribland rörelsemarginal, och avkastning på operativt kapital. För att analysera rörelsemarginalen har utredningen låtit SCB göra en undersökning. För att få underlag för att bedöma hur stor del av de offentliga medlen som stannar i verksamheten har utred- ningen valt att identifiera och beskriva de privata utförare som är huvudsakligen offentligt finansierade. Den gräns som utredningen valt är utförare där intäkterna till kommer från offentliga medel. Eventuella vinster i sådana företag kommer därför till en övervägande del från offentliga medel. Eftersom uppgifterna hämtats från utförarregistret som redovisar köp som landsting och kommun gjort ingår inte de välfärdsföretag som huvudsakligen mottar statliga medel, däribland flertalet assistansföretag. För att fånga lönsamheten på operativt kapital har utredningen vidare gjort en undersökning utifrån uppgifter i Serranodatabasen48. I detta underlag fångas även assistansföretagen upp. Däremot särskiljs inte privat och offentlig finansiering i databasen, men de SNI-koder som valts ut kan antas innehålla en övervägande del offentlig finan- siering. Anledningen till att finansieringen inte skiljts ut är att det saknas statistik som möjliggör detta. har haft mot- svarande problem när de beräknat skattekostnader för företag i väl- färdssektorn. För att kompensera för detta har utfallet analyserats 47Skatteplanering i företag inom välfärdssektorn – del två 2015, 2016, , s. 26. 48Serranodatabasen innehåller uppgifter från alla svenska aktiebolags årsredovisningar. Vinster och lönsamhetsmått på välfärdsmarknaden för de olika SNI-koderna.49 I vissa fall innehåller dock samma SNI- kod både offentligt finansierad och privat finansierad välfärd. De uppgifter som hämtas från Serranodatabasen är för aktiebolag och således ingår inte andra associationsformer i beräkningarna. Som redovisas ovan står aktiebolagen för av rörelseintäkterna i utförarföretagen och således kan beräkningarna ändå ge en god bild av lönsamheten i välfärdssektorn. Därutöver har utredningen utgått från annan statistik som SCB publicerat i sitt statistiska meddelande: Finansiärer och utförare inom vård, skola och omsorg där det redovisas flera nyckeltal för väl- färdsföretagen. Som nämns ovan så är rörelsemarginal ett vanligt lönsamhetsmått som anger den andel av nettoomsättningen som finns kvar till skatt respektive räntor och vinst sedan rörelsens kostnader är betalda. När man mäter rörelsemarginaler inom den offentligt finansierade välfärdssektorn uppkommer problemet med att många företag om- fattar flera olika verksamheter med olika finansiering. I tabell 5.14 visas tre olika mätningar av rörelsemarginaler i välfärdssektorn , men där man gjort olika avgränsningar av sektorn och dess utförare. De tre undersökningarna bygger på statistik från . I Svenskt Näringslivs och utredningens undersökningar utgår även från uppgifter ur för att identifiera företag med stor del offentlig finansiering. 49 Standarden för svensk näringsgrensindelning som klassificerar företag och arbetsställen efter deras ekonomiska aktivitet. Vinster och lönsamhetsmått på välfärdsmarknaden Källor: SCB 2015, 2015, samt SCB Teknisk rapport till . * Standard för svensk näringsgrensindelning för utbildning, hälso - och sjukvård samt omsorg med boende samt öppna sociala insatser. Källa: SCB, FEK och . SCB har mätt rörelsemarginalen för företag inom branscherna utbild- ning, hälso- och sjukvård, omsorg med boende samt öppna sociala insatser med undantag för enskilda näringsidkare och handels- och kommanditbolag. I sociala insatser ingår bl.a. hemtjänst och service- center, daglig verksamhet för funktionshindrade och personlig assi- stans. I omsorg (omsorgsboende) ingår bl.a. HVB-hem, särskilda boendeformer för äldre personer såsom äldreboende, eller servicehem och boende med särskild service för utvecklingsstörda50, psykiskt funktionshinder. har i sin undersökning definie- rat ”välfärdsföretag” som företag med mer än 50 procents offentlig finansering51, medan utredningen valt gränsen . De två senare undersökningarna omfattar samtliga associationsformer utom enskilda näringsidkare (fysiska personer). I utredningens under- sökning har flertalet företag som huvudsakligen utför personlig assi- stans enligt Socialförsäkringsbalken fallit bort eftersom assistans- ersättningen till stor del är statlig. Troligen är detta fallet även i Svenskt Näringslivs undersökning. 50Benämning enligt SNI-kod 87201. 51Svenskt Näringsliv, Välfärd för pengarna. Vinster och lönsamhetsmått på välfärdsmarknaden varierar något mellan de olika undersökningarna (se tabell 5.14), vilket alltså beror på vilka företag som inkluderats i beräkningarna. Den genomsnittliga rörelsemarginalen varierar enligt undersök- ningarna mellan välfärdsområdena för utförarföretag från knappt fyra till . Enligt utredningens undersökning var den genomsnittliga rörelsemarginalen totalt för utförarföretagen med något högre värden för omsorgsområdena () och lägre inom vård och utbildning (). Den offentligt finansierade välfärdssektorns genomsnittliga rörelse- marginal var lägre än för tjänstesektorn totalt.52 Vid en jämförelse mellan utredningens respektive Svenskt Näringslivs och SCB:s undersökningar kan man också dra slutsatsen att lönsamheten mätt som rörelsemarginal är lägre för de huvudsakligen offentligt finan- sierade företagen än för övriga företag inom samma branscher, eftersom den undersökning som inte skiljer ut offentligt finansie- rade utförarföretag visar på högre lönsamhet. Jämförbarheten påver- kas dock av att personlig assistans ingår i SCB:s undersökning, men inte i utredningens undersökning och troligen inte heller i Svenskt Näringslivs undersökning. Rörelsemarginalen varierar också mellan olika företagsstorlek och associationsformer. Fysiska personer som driver verksamhet ska t.ex. betala ersättningen för sitt eget arbete ur rörelsens resultat och har därför mycket högre rörelsemarginaler än övriga associations- former, , men är inte jämförbara med dessa.53 Enligt ut- redningens beräkningar var den genomsnittliga rörelsemarginalen lägst, , bland den tiondel företag med störst omsättning. Att mindre företag har högre rörelsemarginaler i genomsnitt beror delvis på att ägare i handels- och kommanditbolag liksom i fåmans- aktiebolag tar ut ersättning för eget arbete i form av vinstutdelning snarare än som inkomst av tjänst, eftersom det är skattemässigt förmånligare.54 En annan förklaring som pekar på är att små företag generellt har lägre kostnader för kvalitetsutveck- ling och lägre omkostnader kopplat till företagsgemensamma funk- tioner.55 delade in utförarföretagen i mikro-, små, 52Tjänstesektorn omfattar branschkoderna SNI 45–99. 53Den genomsnittliga årsomsättningen för de 1 013 enskilda näringsidkarna bland utförar- företagen i utredningens undersökning var . 54De s.k. 3:12-reglerna. 55Grant 2015, Den privata vård- och omsorgsmarknaden ur ett finansiellt perspektiv. Vinster och lönsamhetsmått på välfärdsmarknaden medelstora och stora företag.56 Högst var lönsamheten hos mikro- företag inom hälso- och sjukvård med 18,7 procents rörelsemarginal, trots att den branschen totalt uppvisade lägst lönsamhet. På skol- området var det i stället de största företagen som visade högst lönsam- het (jämfört med 3–för övriga storlekar), något som även bekräftas av Skolverket.57 Av tabellerna 5.5–7 ovan framgår rörelsemarginaler för några stora välfärdsbolag 2014. Vissa aktörer har haft mycket hög lönsamhet, ett exempel är ThorénGruppen som driver 27 gymnasieskolor samt företags- och vuxenutbildning. De hade en rörelsemarginal på . Också när det gäller enskilda företag är variationen i lönsamhet mätt som rörelsemarginal stor. Enligt utredningens undersökning hade över hälften av utförarföretagen en rörelsemarginal , men av företagen hade rörelsemarginaler på eller mer. Fördelningen av rörelsemarginal över de olika välfärdsområdena framgår av tabell 5.16. Enskilda näringsidkare ingår inte i beräkningarna. Källa: Egna beräkningar på uppgifter från SCB. 56Svenskt Näringsliv 2015. Följande den gängse definitionen (el ) baserad på antalet anställda. Enligt denna undersökning uppgick skolföretagens genomsnittliga rörelse- marginal till . Företagens sammanlagda rörelsemarginal blev dock . Skillnaden belyser det faktum att större skolföretag hade större rörelsemarginal. Vinster och lönsamhetsmått på välfärdsmarknaden 5.6Avkastning på totalt och eget kapital Vid sidan av rörelsemarginal är, som beskrivits ovan, olika mått för avkastning på kapital viktiga nyckeltal för att beskriva verksamhet- ens effektivitet och lönsamhet Verksamhet inom både tjänstesektorn i allmänhet och inom väl- färdssektorn kräver förhållandevis lite kapital. För ett givet rörelse- resultat innebär ett lägre kapitalbehov att kapitalavkastningen blir högre. Avkastning på totalt kapital tar, som beskrivits ovan, inte hän- syn till om bolagets kapital utgörs av eget kapital eller lån. Inom stora koncerner är det vanligt att tillgångar och skulder samlas centralt, i icke-utförarföretag, varför kapitalavkastningsmått på dotter- företagsnivå kan bli missvisande. Utredningens undersökning av utförarföretag har därför inte kunnat mäta kapitalavkastning på dessa på ett rättvisande sätt. SCB (2016) har dock undersökt olika finansiella nyckeltal hos samtliga företag inom utbildning, hälso- och sjukvård samt omsorg 2014.58 Ett urval av dessa presenteras i tabell 5.17. Observera att uppgifterna avser alla företag inom ut- bildning, hälso- och sjukvård samt omsorg. Där ingår även företag som saknar eller har mycket liten del offentligt finansierad verk- samhet. Av tabellen framgår att avkastningen på totalt kapital ligger och är betydligt högre inom alla tre välfärdsområ- dena än för tjänstesektorn i stort.