sou · H3B321 · 2016-01-01 00:00:00 — För att kunna erbjuda stöd till sökande som behöver arbets- livsinriktad rehabilitering har vissa arbetsförmedlare en fördjupad kompetens inom området. Det rör sig om SIUS-konsulenter och specialister i form av psykologer, socialkonsulenter, arbetstera- peuter, sjukgymnaster, synpedagoger/synspecialister, dövpedago- ger/dövkonsulenter och audionomer/specialpedagoger med inrikt- ning hörsel. Vid utgången av 2012 var 940 specialister anställda vid . Motsvarande siffror var 844 och 802 specialister. I förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program fastslås vidare att Arbetsförmedlingen ska tillhandahålla förbere- dande insatser och med dessa avses individuellt anpassade arbets- marknadspolitiska insatser av vägledande, rehabiliterande och orien- terade karaktär för den som särskilt behöver förbereda sig för ett annat arbetsmarknadspolitiskt program eller arbete. Insatserna kan bl.a. bestå av fördjupad kartläggning och vägledning samt aktivi- teter inom ramen för arbetslivsinriktad rehabilitering. Fördjupad kartläggning och vägledning innebär i sin tur en kon- centrerad utredningsinsats under som mest . I samma förordning regleras också arbetslivsintroduktionen, dvs. de indivi- duellt anpassade insatserna av utredande, vägledande eller oriente- rande karaktär som den som efter långvarig sjukdom behöver för att förbereda sig för ett arbete eller ett annat arbetsmarknadspoli- tiskt program. Arbetslivsintroduktionen får pågå och vänder sig till personer vars dagar med sjukpenning eller sjukersättning har tagit slut. Förutom dessa exempel finns en rad insatser och subventione- rade anställningar som riktar sig till personer med en funktionsned- sättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete övriga tjänster och program kan självfallet också, efter sedvanlig individuell prövning, vara aktuella för målgruppen. Samverkan mellan Arbetsförmedlingen och kunde köpa utredande och aktiva insatser från Arbetslivstjänster, en konsultverksamhet inom dåvarande . Arbetslivstjänster var en av flera utförare av rehabiliteringstjänster som kunde välja mellan. hade tillgång till för köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster. Möjligheten att köpa arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster för arbetslösa sjukskrivna togs bort 2002. Arbetsförmedlingens verksamhet inom den arbetslivsinriktade re- habiliteringen bedrevs vid eller vid Rehabilitering. , hälso- och sjukvården och remitterade ärenden direkt till /Arbetsförmedlingen Rehabilitering. Arbetsförmed- lingen avgjorde i vilken mån personen var redo att ta del av arbets- livsinriktad rehabilitering. ”Inträdeskraven” till insatser inom arbetsmarknadspolitiken var med dagens mått mätt höga. Det över- gripande kravet för alla med funktionsnedsättning och/eller ohälsa var att personen skulle kunna delta i aktiva insatser på heltid. Därefter har det följt flera initiativ som har inneburit högre krav på samverkan mellan . fick och Arbetsförmedlingen i uppdrag att upprätta nationella och regionala handlingsplaner för samverkan inom rehabiliteringsområdet, den s.k. handlingsplanssamverkan. gavs möjlighet att använda av de be- räknade utgifterna för sjukpenning för samverkan inom rehabilite- ringsområdet. Ett annat exempel är den så kallade ”nolltolerans-rutinen”. har i uppdrag av regeringen att i samråd med (Arbetsförmedlingen) säker- ställa att den enskilde får det stöd han eller hon behöver under hela processen från sjukskrivning till återgång i arbete. Detta uppdrag kom att kallas för ”Nolltoleransrutinen”. Mål- sättningen var samsyn om bedömningen av den enskildes förut- Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete sättningar på arbetsmarknaden och behovet av insatser. Bl.a. ska i sin bedömning av individens medicinska till- stånd och arbetsförmåga tillvarata Arbetsförmedlingens kompetens för att tillgodose den enskildes behov av, och möjlighet till, re- habilitering. Arbetsförmedlingen och fick i uppdrag att utarbeta rutiner som säkerställer en väl fungerande övergång från sjukförsäkringen till insatser inom Arbetsförmed- lingen, för personer vars dagar eller månader med rätt till ersättning från sjukförsäkringen tar slut. De personer som uppnår maximal tid i sjukförsäkringen ska av Arbetsförmedlingen erbjudas ett arbets- marknadspolitiskt program, arbetslivsintroduktion. Försäkrings- kassan erbjuder personer som tillhör målgruppen att delta i ett över- lämningsmöte cirka personen lämnar sjuk- försäkringen.35 – tog 80 121 personer del av arbetslivsintroduktionen. Av dem som skrevs in i arbetslivsintroduktionen 2010–2013 var i arbete eller reguljär utbildning efter avslutat program. var kvarstående som inskrivna på som öppet arbetslösa, i annat program eller som övriga inskrivna.36 De personer som har ersättning från sjukförsäkringen och är i behov av insatser för att kunna ta tillvara sin arbetsförmåga erbjuds arbetslivsinriktad rehabilitering i samverkan mellan Arbetsförmed- lingen och Försäkringskassan.37 Övergång av sjukfall från till Arbetsförmedlingen Andelen som efter avslutat sjukfall övergår till Arbetsförmedlingen har ökat. Andelen som övergick till Arbetsförmedlingen efter av- slutat sjukfall låg –2006 på (diagram 11.1). minskade andelen för att sedan öka kraftigt , då den första gruppen uppnådde maxtiden 35Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2011b). 36Arbetsförmedlingen (2014a). 37Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2011b). Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete Efter denna kraftiga ökning stabiliserades an- delen på en högre nivå . När samma grupp återigen uppnådde maxtiden för märks också en tydlig uppgång i antalet överförda ären- den till Arbetsförmedlingen. Efter denna uppgång tycks andelen stabilisera sig på ytterligare en högre nivå. överför- des av alla avslutade sjukpenningärenden till Arbetsförmedlingen. Diagram 11.1 Andelen av alla avslutade sjukpenningärenden som överförs till Arbetsförmedlingen 2000-2013, procent Utvecklingen av när i sjukfallet en överföring till Arbetsförmed- lingen sker har förändrats (diagram 11.2). En tydlig utveckling fram tills att rehabilite- ringskedjan införs är att andelen korta sjukfall som överförs till Arbetsförmedlingen minskar. var av alla överförda sjukfall sådana som pågått kortare än . –2006 sjönk andelen kraftigt för att stabiliseras kring . forsätter nedgången av de korta sjukfallens andel av de överförda ärendena att minska och var andelen nere i Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete Minskningen av de korta sjukfallen återspeglas av en ökad överföring av långa sjukfall. Andelen sjukfall som varat längre än har ökat trendmässigt . syns en tydlig ökning av andelen sjukfall som varat mellan 2–2,medan andelen som varat längre än minskar kraftigt. Detta har sin förklaring i införandet av rehabiliterings- kedjan och den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen. Diagram 11.2 Andel överförda ärende till Arbetsförmedlingen efter olika sjukfallslängder, procent Anm. 12 månaders glidande medeltal. Källa: , egna bearbetningar. Den gemensamma kartläggningen är ingången till aktiva insatser inom ramen för och Arbetsförmedlingens sam- arbete. Arbetsförmedlingen eller initierar en gemensam kartläggning tillsammans med den enskilde individen. Syftet är att klargöra individens behov av hjälp och stöd för att kunna återfå eller stärka sin arbetsförmåga. Kartläggning sker genom ett eller flera möten där även vårdgivare, arbetsgivare och kommunen kan delta. De aktiva insatserna kan bestå av arbets- Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete förberedande eller arbetslivsinriktade insatser vid Arbetsförmed- lingen eller konsultativt stöd till arbetsgivaren. genomfördes drygt 21 000 gemensamma kart- läggningar. av dessa avsåg personer med sjuk- penning, personer med sjuk- eller aktivitetsersättning samt som initierades av Arbetsförmedlingen. En gemensam kartläggning ska genomföras i sjukfallet. av kartläggningarna som avsåg personer med sjukpenning skedde före dag 180 i sjukfallet (diagram 11.3). genomfördes innan sjukfallet varat . Det stora flertalet av de gemensamma kartläggningarna genomfördes således efter att sjukfallet varat längre än . Diagram 11.3 Andel som genomfört en gemensam kartläggning i sjukfallet, procent Källa: Arbetsförmedlingen. Vid ingång var det ca 9 700 personer som befann sig i en aktiv åtgärd. Gruppen utgjordes till nästan hälften av arbetslösa som var sjukskrivna. var anställda sjukskrivna eller anställda med sjukersättning på deltid. Unga arbetslösa med aktivitetsstöd utgjorde och minst andel var arbetslösa med sjukersättning och arbetslösa med aktivitetsstöd. Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete Av de knappt 1 000 personer som startade aktiva insatser och lämnade den arbetslivsinriktade insatsen –gick knappt hälften till arbete eller studier. Vidare var det som deltog i något arbetsmarknads- politiskt program eller är öppet arbetslösa. Av övriga har en stor grupp återgått till sjukförsäkringen på grund av ohälsa. Diagram 11.4 Andel arbetslösa och anställda fördelade på ersättningsform som fått aktiva insatser , procent Källa: Arbetsförmedlingen. för att klarlägga rehabiliteringsbehov har ett tudelat uppdrag. Uppdraget handlar dels om att bedöma och besluta om rätten till ersättning från sjuk- försäkringen, dels om samordningsuppdraget. samordningsuppdrag innebär dock inte att myndigheten ska ansvara för att rehabilitera enskilda. Hälso- och sjukvården ansvarar för de medicinska insatserna, arbetsgivarna ansvarar för de arbetsplatsinriktade insatserna, ansvarar för de arbetsmarknadsinriktade insatserna och ansvarar för de sociala insatserna. Då många har ansvar för arbetet med rehabilitering saknas en helhetsbild av de insatser som vidtas under sjukfallet. I detta avsnitt redovisas Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete dock några av de insatser vidtar för att kartlägga den sjukskrivnes rehabiliteringsbehov. insatser för att klarlägga den sjukskrivnes rehabiliteringsbehov framgår av diagram 11.5. För att utreda behov av samordning kan handläggaren besluta om att genomföra ett avstämningsmöte, en SASSAM-kartläggning eller en gemensam kartläggning. Omkring 75–av samtliga sjukärenden var ärenden där ingen insats gjordes. Andelen har sjunkit några procentenheter men har varit förhållandesvis likartad mellan kvinnor och män. De flesta sjukfall där ingen åtgärd vidtogs avslutades före sjukdag 180. För sjukfall som varar än var det endast i ett fåtal procent av ärendena som inga insatser gjordes. Diagram 11.5 Andel av startade sjukfall där vidtar eller inte vidtar insatser, procent Källa: (). Avstämningsmöte är en av de insatser som kan använda för att bedöma den försäkrades medicinska tillstånd och arbetsförmåga och för att kunna planera för olika typer av rehabi- literingsåtgärder. Vid ett avstämningsmöte deltar den försäkrade, företrädare för och ytterligare minst en part som kan påverka den försäkrades situation. Andra parter som deltar vid mötet kan vara behandlande läkare, representanter för företagshälsovård, arbetsgivare och företrädare Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete från Arbetsförmedlingen eller facket. Syftet med mötet är att minska sjukfrånvaron genom att fånga upp den försäkrades möj- ligheter att återgå i arbete och att kartlägga vilket stöd som krävs för att detta ska kunna ske. genomfördes drygt 50 000 avstämningsmöten. Det motsvarade av de startade sjukfallen hos kvin- nor och av sjukfallen hos män. Av diagram 11.5 framgår att dessa andelar varit förhållandvis stabila . An- delen sjukpenningärenden där avstämningsmöte genomfördes var ungefär lika stort 2006 som 2013 men något lägre än 2010. I de sjukfall där avstämningsmöte genomförts har avstämnings- mötet i av fallen skett under sjukfallets första . har skett mellan dag 180–365, har skett efter ett–och har skett sjukfrånvaro. Jämfört med 2006 innebär detta att en större andel av avstämningsmötena ägt rum (diagram 11.6). Ett avstämningsmöte ska leda till ett klarläggande som ska ligga till grund för en plan för återgång i arbete eller, om Försäkrings- kassan bedömer att arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder be- hövs, en rehabiliteringsplan. Rehabiliteringsplanen ska ange de re- habiliteringsåtgärder som är aktuella och även ange vem som har ansvaret för genomförandet av dessa åtgärder. ska även upprätta en tidsplan för rehabilite- ringen och sammanställa de uppgifter som behövs för att genom- föra rehabiliteringen. För att kunna upprätta planen kan Försäk- ringskassan behöva information från arbetsgivare, företagshälsovård och övriga delar av hälso- och sjukvården, , och andra berörda. Rehabiliteringsplanen ska upprät- tas i nära samarbete med den försäkrade. Omkring 70 000 rehabiliteringsplaner upprättades för sjukfall som startades . Det var ungefär dubbelt så många som upprättades och ungefär 20 000 färre än 2010. En rehabiliteringsplan upprättades i av sjukfallen som startade . Andelen var högre än och ungefär hälften så stor som 2006. Av de rehabiliteringsplaner som genomfördes gjordes av rehabiliteringsplanerna under sjukfallets första 180 Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete Det var ungefär samma nivå som men betydligt större andel än (diagram 11.6). görs en registrering i diagnos- och arbetsgivarregister om de som uppbär sjukpenning bedöms ha behov av samordnade insatser för att återfå arbetsförmågan. Genom att utreda behovet av samordning tar ställning till vilka insatser som behövs för att utreda rätten till ersättning och utreda mål och behov av samordningsinsatser. Omkring 50 000 personer genomgick 2013 en bedömning av behovet av samordnande insatser. Det motsvarade av samtliga startade sjukfall. Det flesta () av bedömningarna gjordes under sjukfallets första . SASSAM-kartläggningar gjordes i ungefär 55 000 sjukärenden.38 En SASSAM-kartläggning innebär att handläggaren vid ett personligt möte med den försäkrade utifrån SASSAM- kartan gör en kartläggning av den försäkrades situation utifrån individfaktorer, omgivningsfaktorer och motivation. Vidare görs en sammanfattning. Den genomförda kartläggningen innefattar ett ställningstagande till hur ärendet ska handläggas och är en del av beslutsunderlaget i den fortsatta handläggningen. Syftet med kartläggningen är att utreda behovet av rehabilitering som syftar till att göra det möjligt för den försäkrade att kunna försörja sig genom arbete. SASSAM-kartläggningar gjordes i av sjukärendena, vilket var ungefär samma andel som 2006 och dubbelt så stor andel som 2010. av SASSAM-kartläggningarna genomfördes . Det är en lite större andel jämfört med de kartläggningar som genomfördes . 38SASSAM står för strukturerad arbetsmetodik för sjukfallsutredningar och samordnad rehabilitering. Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete Diagram 11.6 Andel av respektive insats fördelat efter sjukfallslängder, procent Källa: , egna bearbetningar. De flesta sjukfall avslutas alltså utan att har gjort någon insats. Då de flesta sjukfall avslutas är det sannolikt inte heller nödvändigt med någon insats från Försäk- ringskassans sida. Bilden av insatser är emeller- tid annorlunda vid längre sjukfall. För dem som varit sjukskrivna än gjordes ingen insats från i 40–av sjukärendena (diagram 11.7). Andelen sjukfall där inga insatser gjordes var 2006, 2013, se diagram 11.7. I av sjukfallen gjordes en insats, i av sjuk- fallen gjordes två insatser och i av ärendena gjordes tre eller flera insatser. Mediantiden till första insats har sjunkit –2013 2006 2013. Skillnaden mellan kvinnor och män har under samtliga år varit liten. Mediantiden är dock något längre för män. Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete Diagram 11.7 Antal insatser för sjukfall som varar än , procent Antal insatser av FK Källa: , egna bearbetningar. Företagshälsovården i har vuxit fram på initiativ av parterna på arbetsmarknaden som en från parterna fristående, utredande och rådgivande expertresurs i det lokala arbetsmiljöarbetet på arbets- platserna. Det första avtalet om företagshälsovården träffades mellan och i . konvention (nr 161) om företagshälsovård ratificerades av 1986. Konventionen innehåller riktlinjer för en nationell politik om företagshälsovård, företagshälsovårdens uppgifter, orga- nisation och dess verksamhetsvillkor samt allmänna villkor. har genom att ratificera konventionen åtagit sig att successivt bygga ut företagshälsovården för alla arbetstagare. Detta kan ske genom lagstiftning, kollektivavtal eller på annat sätt som godkänns av en behörig myndighet i samråd med arbetsmarknadens parter. Företagshälsovård kan organiseras genom berörda företag eller grupper av företag, offentliga myndigheter eller offentliga tjänster, Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete socialförsäkringsinstitutioner, andra organ med tillstånd, eller en kombination av dessa. I konventionen definieras företagshälsovård som tjänster vilka huvudsakligen avser förebyggande uppgifter och ansvar för råd- givning till arbetsgivare, arbetstagare och deras representanter i frågor angående; –krav på utformande och upprätthållande av en säker och hälso- sam arbetsmiljö, vilket kommer att bidra till optimal fysisk och psykisk hälsa i samband med arbetet, –anpassning av arbetet till arbetstagarnas förutsättningar med hänsyn till deras fysiska och psykiska hälsa. Bland de uppgifter för företagshälsovården som tas upp i konven- tionen kan särskilt nämnas; –identifiera och bedöma hälsorisker, –övervaka de faktorer i arbetsmiljön och arbetsrutiner som kan påverka arbetstagarens hälsa, –ge råd om arbetets planering och organisation, –ge råd om hälsa och säkerhet, –övervaka arbetstagarens hälsa i samband med arbetet, –främja arbetets anpassning till arbetstagaren, –bidra till åtgärder för yrkesinriktad rehabilitering. När konvention (nr 161) om företagshälsovård trädde i kraft i fanns kollektivavtal om företagshälsovård och ett stats- bidragssystem som stimulerade utbyggnaden. började dock nyttan med företagshälsovården ifråga- sättas. () kom 1991 med en rapport om de statliga bidragen till företagshälsovården. Det året beräknades det statliga bidraget till företagshälsovården uppgå till . Några problem som RRV pekade på var svårigheter att nå ut till småföretagen, diffus verksamhet och alltför starkt inflytande på företagshälsovårdens inriktning från företagshälsovårdens per- Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete RRV drog slutsatsen att det fanns goda skäl att inte längre ge bidrag till företagshälsovården.39 Arbetsgivarens ansvar för arbetsmiljö och rehabilitering ut- vidgades från . Kraven skärptes avseende arbets- miljön och inflytandet för de anställda. Arbetsgivaren fick första- handsansvaret för arbetslivsinriktad rehabilitering. Den fortsatta utbyggnaden av företagshälsovården skulle ske på frivillig väg genom avtal mellan arbetsmarknadens parter och inte genom lag- stiftning.40 ansåg att skärpningarna av arbets- givarens ansvar gjorde arbetsmiljöavtalet inaktuellt, tog fram ett nytt program för företagshälsovården och sade upp arbetsmiljöavtalet med verkan fr.o.m. . I budgetpropositionen 1992 lyfte regeringen fram RRV:s rapport och föreslog en avveckling av statsbidraget . Det blev också beslut. Därmed hade förut- sättningarna för företagshälsovårdsbranschen totalt förändrats. Statsbidraget och parternas styrning försvann och det enda som styrde anlitandet av företagshälsovården var reglerna i AML.41 Enligt arbetsmiljölagen (1977:1160), AML, ska arbetsgivaren svara för att den företagshälsovård som arbetsförhållandena kräver finns att tillgå. Med företagshälsovård avses en oberoende expertresurs inom områdena arbetsmiljö och rehabilitering. Företagshälso- vården ska särskilt arbeta för att förebygga och undanröja hälso- risker på arbetsplatser samt ha kompetens att identifiera och be- skriva sambanden mellan arbetsmiljö, organisation, produktivitet och hälsa.42 I har av alla anställda tillgång till företags- hälsovård genom sin anställning. Detta är en liten minskning jäm- fört med tidigare. hade tillgång till före- 1990/91:140, prop. 1990/91:141. 423 kap.2 c § arbetsmiljölagen (1977:1160). Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete Anslutningsgraden varierar dock kraftigt mellan branscher samt mellan stora och små företag.43 Regeringen aviserade i budgetpropositionen avsikten att öppna möjligheten för en första linjens sjukvård genom före- tagshälsovården och att låta den stödja sjukskrivningsprocessen och rehabiliteringsarbetet. Ambitionen var att bland annat pröv- ning av arbetsförmåga och koordinering av insatser skulle förbätt- ras. Individen skulle genom företagshälsovården få tillgång till en personlig koordinator som genom tidiga sjukvårdskontakter väl känner personen. Regeringen anförde att ramen för statens lång- siktiga finansiella åtagande avgörs av kvaliteten i de kvalificerade arbetsförmågebedömningar och koordinerande insatser som staten har behov av.44 Satsningen på företagshälsovård har dock mött betydande svårigheter. Landstingen kom aldrig med i samarbetet och ambi- tionen med första linjens sjukvård i företagshälsovården övergavs 2010.45 Det har varit svårt att få fler arbetsgivare intresserade av att betala för företagshälsovårdens insatser. Avseende läkarna inom företagshälsovården har det uppgetts betydande problem med allt för hög medelålder och svårigheter att nyrekrytera.46 De koordine- rande insatserna har varit svåra att få till stånd. Av de 160 miljo- nerna som avsattes för koordinerande insatser 2012 utbetalades endast . Regeringen aviserade i budgetpropositionen sin avsikt att ersätta bidraget till företagshälsovården med ett bidrag riktat till arbetsgivare i syfte att underlätta för dem att ta sitt rehabiliterings- ansvar, så att den anställdes arbetsförmåga tidigt kan tillvaratas på arbetsplatsen. Företagshälsovårdsföretag eller andra likvärdiga före- tag med tillräcklig kompetens skulle kunna erbjuda koordinerande insatser och därmed få ersättning från staten.47 kan arbetsgivare i stället få ersättning för halva kostnaden vid 2007/08:01. 45Överenskommelsen med Kommuner och Landsting (SKL) om företagshälsovård ersattes fr.o.m. med utvidgad företagshälsovård i enlighet med förordning (2009:1423) om bidrag till företagshälsovård med vissa insatser inom rehabiliteringsområdet. 2010/11:01. 2013/14:01. Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete köp av arbetsplatsnära stöd från företagshälsovården eller andra likvärdiga leverantörer.48 har det vuxit fram en marknad av privata rehabi- literingsförsäkringar riktade till arbetsgivare. Framväxten av de sär- skilda försäkringar som benämns rehabiliteringsförsäkringar kan knytas till de privata sjukvårdsförsäkringarnas utveckling. Rehabiliteringsförsäkringar är försäkringar som arbetsgivare tecknar för sina anställda inom området för arbetslivsinriktad rehab- ilitering. Försäkringarna avser täcka arbetsgivarens kostnader för vissa behandlingar, som behandling hos psykolog och sjukgymnast. Syftet med försäkringarna är att påskynda återgång i arbete med hjälp av arbetslivsinriktade åtgärder. Till skillnad från sjukvårdsförsäkringarna ger rehabiliterings- försäkringarna inte tillgång till sjukvård. Inspektionen för social- försäkringen (ISF) drar slutsatsen att den ökade efterfrågan på privata sjukvårds- och rehabiliteringsförsäkringar sannolikt beror på att arbetsgivarna bedömer dem som en förmån som kan attra- hera viss personal. Om marknaden blir för omfattande skulle detta, enligt ISF, kunna skapa konflikter med det allmänna. Ett sådant exempel är att utbudet av rehabiliteringsåtgärder som erbjuds av försäkringsbolagen står i konflikt med lagstiftningens intentioner. ger exempelvis försäkringen stöd i rehabilitering hos den arbetsgivare man har – försäkringen underlättar inte nödvändigtvis byte av yrke. Slutligen konstateras att rehabiliteringsförsäkringarna trots skattesubventioner än så länge inte är särskilt utbredda.49