sou · H4B387 · 2016-12-15 00:00:00 — 2013/14:198 Bristande tillgänglighet som en form av diskrimi- nering 2014/15:128 Alternativ tvistlösning i konsumentförhållanden Prop. 2015/16:1 Budgetpropositionen 2015/16:128 Ett särskilt skydd mot repressalier för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden 2015/16:135 Ett övergripande ramverk för aktiva åtgärder i syfte att främja lika rättigheter och möjligheter 2016/17:1 Budgetpropositionen SOU 2004:50 Skolans ansvar för kränkningar av elever SOU 2004:100 Tillsyn – Förslag om en tydligare och effektivare offent- lig tillsyn SOU 2006:22 En sammanhållen diskrimineringslagstiftning SOU 2008:125 En reformerad grundlag SOU 2010:70 Ny struktur för skydd av mänskliga rättigheter SOU 2010:99 Flickor, pojkar, individer – om betydelsen av jämställdhet för kunskap och utveckling i skolan SOU 2011:29 Samlat, genomtänkt och uthålligt? En utvärdering av rege- ringens nationella handlingsplan för mänskliga rättigheter 2006–2009 SOU 2012:74 Främlingsfienden inom oss SOU 2014:41 Nya regler om aktiva åtgärder mot diskriminering SOU 2014:47 Förbättrad tvistlösning på konsumentområdet – ny EU-lagstiftning och en översyn av det svenska systemet SOU 2014:86 Rättvisans pris SOU 2015:86 Mål och myndighet. En effektiv styrning av jämställdhets- politiken SOU 2015:103 Ett utvidgat straffrättsligt skydd för transpersoner m.m. SOU 2016:13 Palett för ett stärkt civilsamhälle SOU 2016:19 blir svensk lag SOU 2016:44 Kraftsamling mot antiziganism Regeringens skrivelse 2005/06:95 En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 2006–2009 Regeringens skrivelse 2009/10:79 En tydlig, rättssäker och effektiv till- syn Regeringens skrivelse 2013/14:193 om statens insatser för att motverka kränkande behandling i skolan Regeringens skrivelse 2016/17:29 Regeringens strategi för det nationella arbetet med mänskliga rättigheter Regeringsbeslut (2013). Regleringsbrev för avseende , A2013/4867/DISK, A2013/4749/SV (delvis), A2013/4274/DISK Regeringsbeslut (2014). Regleringsbrev för länsstyrelserna 2015, S2014/8870/(delvis) Regeringsbeslut (2014). Uppdrag för att samordna och utveckla läns- styrelsernas arbete för mänskliga rättigheter, A2014/1944/DISK Regeringsbeslut (2014). Uppdrag att lämna förslag på en regional stödstruktur, S2014/1697/FST (delvis) Regeringsbeslut (2015). Regleringsbrev för länsstyrelserna 2016, Fi2015/01087/SFÖ, FI2015/04258/SFÖ, Fi2015/04603/ Regeringsbeslut (2015). för avseende , Ku2015/02926/DISK (delvis) Regeringsbeslut (2016). Regleringsbrev för avseende Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, U2016/02870/UF Riksdagsskrivelse 2009/10:195 Utredningar från , Reglering av nämnder, 2009/10:URF2 (2012). Sammanställning av remiss- yttranden över betänkandet Främlingsfienden inom oss (2012:74). Dnr A2012/371/DISK (2012). i diskrimineringsmål 1999–2009. Dnr A2011/188/DISK betänkande 2009/10:KrU7 betänkande 2009/10:FiU12 betänkande 2009/10:FiU38 betänkande 2013/14:UbU24 betänkande 2015/16:CU4 Ds 2001:37 Tillsynsansvar över jämställdhetslagen – en uppgift för läns- styrelserna? nr 34 (2004–2005) Om lov om Likestillings- og diskrimi- neringsombudet og Likestillings- og diskrimineringsnemnda (diskrimineringsombudsloven) () RP 19/2014 rd Regeringens proposition till med förslag till diskrimineringslag och vissa lagar som har samband med den () , (1997). Rättsskyddsprincipen: EG-rätt och nationell sanktions- och processrätt ur ett svenskt civilprocessuellt perspektiv = [The protection of individual community rights]: [EC law and national law on substantive remedies and proce- dural law from a Swedish civil procedural perspective]. En kommentar (version , Zeteo) , , (2007). 3. uppl. Mänskliga rättigheter i europeisk praxis. En kom- mentar till om de mänskliga rättigheterna (5. uppl. , och , (2010). Diskriminerings- lagen: en kommentar. 1. uppl. En kommentar (version , Zeteo) , (2013). 3.,[upp- daterade] uppl. , (2010). Assistance to Victims of Discrimi- nation by Equality Bodies of the EU Member States – a Scandi- navian Perspective. 1. uppl. : Jurist- og Ökonomför- bundets Forlag Karnov Internet, lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister, , , (2013). Anställningsförhållan- det: inledning till den individuella arbetsrätten. 3., [rev.] Lebeck, (2013). EU-stadgan om grundläggande rättigheter: en introduktion. 1. uppl. , (2007). I Schiek, , , och , (red.). Cases, Materials, and Text on National, Supranational and International Non-Discrimination , 871–954. , N., , och , G. (2006). Hälsa på lika villkor? Hälsa och livsvillkor bland hbt-personer. : Statens folk- hälsoinstitut – en argumentativ inventering. Etniskt diskriminerad får sällan rätt i AD. Bevisfrågor i den nya diskrimineringsrätten. För- handlingarna vid det 37:e i 18– och Juridisk 2001–2002 nr 4 s. 804 Rättskipningens särdrag – några intryck från . LO-jurist: på hur AD behand- lar bevis. Rapporter och promemorior m.m. Skrivelse till Regeringen () , LED 2012/54 Visioner, mål och resultat, styrdokument Handledning för individärenden, styrdokument Verksamhetsplan 2014, styrdokument Skrivelse till Regeringen, , LED 2014/74 Delar av mönster – en analys av upplevelser av diskriminering och diskriminerande processer, rapport (2014:1) Verksamhetsplan 2015, styrdokument Överenskommelse om samverkan mellan och (2016) Välkommen till verkligheten. Barn och unga om samhällets stöd vid kränkningar och trakasserier i skolan (2015) Barns och ungas klagomöjligheter. kartläggning av barns och ungas möjligheter att framföra klagomål och få sin sak prövad när deras rättigheter kränks (2016) Barn med funktionsnedsättning om samhällets stöd (års- rapport ) Statens nämndmyndigheter (1997:7) Myndighetsanalys av (2011:26) – Organisering av en nämndmyn- dighet (2012:36) Myndigheternas ledningsformer – en kartläggning och analys (2014:4) Myndighetsanalys av (2016:16) Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter (FRA) Mot ett effektivare polisarbete. Förstå och förhindra diskriminerande etnisk profilering: en vägledning (2010) Access to in Europe: an overview of challenges and oppor- tunities (2011) Access to in cases of discrimination in the EU – steps to further equality (2012) Opinion of for Fundamental Rights on the situation of equality in Union 10 years on from initial implementation of the equality directives (FRA opinion – 1/2013) Handbook on European law relating to access to (2016) European network of equality bodies (Equinet) Influencing the law through legal proceedings. The powers and prac- tices of equality bodies (2010) Providing Independent Assistance to Victims of Discrimination (2011) The Sanctions Regime in Discrimination Cases and its Effects (, 2015) , , , , , , , , , , Yesilkagit, Kutsal (2010). Study on Equality Bodies set up under Directives 2000/43/EC, 2004/113/EC and 2006/54/EC Basic Principles and Guidelines on the to a Remedy and Repa- ration for Victims of Gross Violations of International Human Rights and Serious Violations of International Humanitarian . Antagna och kungjorda genom FN:s generalförsamlings reso- lution 60/147 Barn- och elevombudet (2016). med BEO – 10 miljoner till ut- satta elever. En sammanställning av Barn- och elevombudets 10 första år 2 on Specialised bodies to combat racism, xenophobia, antisemitism and intolerance at national level 7 on national legislation to combat racism and racial discrimination (2013). Developing Anti-Discrimination in Europe. The 28 EU Member States, the Former Yugoslav Republic of , , , and compared (2015). Reversing the burden of proof: Practical dilemmas at and national level Experts in the Non-discrimination Field. Report on measures to combat discrimination, Directives 2000/43/EC and 2000/78/EC, Country report 2013, The , State of affairs up to 1st January 2014 Principles relating to the Status of National Institutions, A/RES/ 48/134, (Parisprinciperna) för mänskliga rättigheter (2016). Concluding observations on the seventh periodic report of (CCPR/C/SWE/CO/7) , och , (2013). Förtroendet för sam- hällets institutioner. Utvecklingen i –2012. SOM-insti- tutets temaserie 2013:1 Integrations- och jämställdhetsdepartementet (2009). Utvärdering av lokal antidiskrimineringsverksamhet Kommissionen mot antiziganism (2015). Registrering av romer (skrivelse till regeringen) Likestillings- och diskrimineringsombudet. Likestillings- och diskrimineringsnemnda. Länsstyrelserna i (2014). Länsstyrelsernas arbete med mänsk- liga rättigheter 2004–2013 i (2014). Barnrättsperspektivet i regio- nal och lokal samhällsstyrning. Förslag på en regional stödstruktur för barnets rättigheter. i (2014). Utkast till Introduktionspaket till länsstyrelsernas jämställdhetsuppdrag i (2016). Länsstyrelserna utvecklar jäm- ställdhet (LUJ). Slutredovisning från en utvecklingssatsning (dnr 800-781-2015) Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor. Beslut om för- delningsnyckel för verksamhetsbidrag till antidiskrimineringsverk- samheter () för mänskliga rättigheter (NIHR). Policy for the Provision of Legal Advice And Assistance. (Elektronisk) , Equality Commission For Northern . Till- gänglig: Addressing-inequality () PricewaterhouseCooper (2016). Utredning av håndhevings- og virke- middelapparatet på likestillings- og ikke-diskrimineringsområdet (2012). DO och diskrimineringsfrågorna (RIR 2012:3) (2013). Kränkt eller diskriminerad i skolan – är det någon skillnad? (RIR 2013:15) The Equality and Human Rights Commission’s Strategic Litigation Policy (publicerad ). Equality and Human Rights Com- mission. Tillgänglig: /legal-and- policy/commission/legal-strategy () NJA 2002 s. 288 NJA 2012 s. 211 NJA 2013 s. 842 NJA 2014 s. 499 I och II RÅ 2002 ref. 104 HFD 2011 ref. 10 HFD 2011 ref. 22 HFD 2016 ref. 49 dom i mål T 9430-09 tingsrätts dom i mål nr T 2978-15 m.fl. 14/83 Von Colson och Kamann mot Land , 1984 I-01891 222/84, , 1986, s. 1651 222/86 Heylens m.fl., 1987, s. 4097 199/88 Danfoss 1989 s. 03199 C-87/90–C-89/90, Verholen m.fl., 1991, s. I-3757 C-271/91 mot and South-West Area Health Authority, 1993 I-04367 C-127/92 Enderby, 1993 I-05535 C-400/93 Royal , 1995 I-01275 C-180/95 Draehmpaehl mot , 1997 I-02195 C-424/99 Kommissionen mot , 2001, s. I-9285 C-50/00 Unión de Pequeños Agricultores mot rådet, 2002, s. I-6677 C-13/01, Safalero, 2003, s. I-8679 C-303/06 C-54/07 Firma , 2008 I-05187 C-617/10 Åklagaren mot /11 och Pallikaropoulos C-399/11 Melloni C-81/12 Asociatia Accept Eckle mot , avgörande , 10668/83 mot , avgörande , 16034/90 mot , avgörande , 73/1994 Burdov mot , avgörande , 59498/00 Scordino mot , avgörande [GC], 36813/97 Gäfgen mot , avgörande [GC], 22978/05 beslut GRA 2013/617 () Justitiekanslerns beslut i ärende dnr () beslut i ärende dnr 5483-2011 () och i ärende dnr 5205-13 () Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens beslut i ärende dnr 173- 2013 () Bättre möjligheter att motverka diskriminering En särskild utredare ska föreslå hur arbetet mot diskriminering kan organiseras och effektiviseras. Syftet med utredningen är att ge för- slag som säkerställer goda förutsättningar för personer som utsätts för diskriminering att ta till vara sina rättigheter. analysera rättsliga möjligheter och mandat för Diskriminerings- ombudsmannen (DO) i fråga om handläggning av anmälningar, förlikningsförfarande och talerätt samt ta ställning till behovet av förtydliganden i dessa avseenden, ta ställning till om användandet av det statliga stödet till verk- samheter som bedrivs av organisationer och stiftelser enligt för- ordningen (2002:989) om statligt stöd för verksamhet som före- bygger och motverkar diskriminering är den mest ändamåls- enliga metoden för att förebygga och motverka diskriminering på regional och lokal nivå, ta ställning till om länsstyrelserna bör få ett utökat ansvar för arbetet mot diskriminering, analysera tillämpningen av diskrimineringslagens bestämmelse om den s.k. bevisbörderegeln och ta ställning till behovet av änd- ring av bestämmelsen, analysera hur samarbetet mellan DO och fungerar och bedöma behovet av förändringar, och utifrån sina förslag lämna nödvändiga och fullständiga författ- ningsförslag. Uppdraget ska redovisas . Behovet av en utredning Det formella skyddet mot diskriminering har stärkts, bl.a. genom diskrimineringslagen (2008:567). Diskrimineringslagen har till ända- mål att motverka diskriminering och främja lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder, sexuell läggning eller ålder. Formella rättigheter leder dock inte automatiskt till lika rättigheter i praktiken. För att diskri- mineringslagstiftningen ska få genomslag i samhället krävs insatser inom olika delar av samhället. DO har en central uppgift på om- rådet. För att säkerställa goda förutsättningar för de personer som utsätts för diskriminering att ta till vara sina rättigheter är det vik- tigt att se till DO:s roll och mandat. Det behövs också lokala aktörer som kompletterar DO:s roll. Många som arbetar mot diskri- minering på regional och lokal nivå bedriver sin verksamhet med hjälp av statligt stöd. Även här är det viktigt att säkerställa effek- tiviteten och kvaliteten i de verksamheter som får stödet. DO begärde i en skrivelse 2012 (dnr A2012/2076/DISK) att regeringen skulle tillsätta en utredning med uppdrag att se över vilka åtgärder som behöver vidtas för att dels förbättra möjlig- heterna för den som utsatts för diskriminering att ta till vara sina rättigheter, dels möjliggöra för fler aktörer utöver DO att vara med och driva på den rättsliga utvecklingen inom diskrimineringsområdet. Goda förutsättningar för att de som utsätts för diskriminering ska kunna ta till vara sina rättigheter Behov av förtydliganden när det gäller DO:s roll och mandat DO ska utöva tillsyn över att diskrimineringslagen följs. DO ska i första hand försöka få dem som omfattas av lagen att frivilligt följa den (4 kap. 1 § diskrimineringslagen). I propositionen Ett starkare skydd mot diskriminering framgår att ombudsmannen bör sträva efter förlikningar och uppgörelser utom rätta (prop. 2007/08:95 s. 544). Enligt 4 kap. 2 § och 6 kap. 2 § i diskrimineringslagen får DO föra talan i domstol för en enskild som medger det. DO avgör själv vilka mål som DO vill föra till domstol (prop. 2007/08:95 s. 559). Om talan gäller en fråga om diskriminering i arbetslivet där en arbetstagarorganisation har rätt att föra talan för den enskilde, får DO dock endast föra talan om arbetstagarorganisationen inte gör det. DO ska enligt 2 § lagen (2008:568) om Diskrimineringsombuds- mannen genom råd och på annat sätt medverka till att den som utsatts för diskriminering kan ta till vara sina rättigheter. DO:s möjligheter och skyldigheter i den praktiska ärendehan- teringen inom och utom rätta bör tydliggöras eftersom de nuvar- ande bestämmelserna framstår som alltför otydliga. Det gäller t.ex. ärendehantering av individanmälningar, förlikningar och uppgörel- ser utom rätta samt möjligheten att föra talan i principiellt viktiga mål i domstol. Det ges liten eller ingen vägledning i dessa frågor i propositionen. Denna otydlighet riskerar att leda till problem i den praktiska tillämpningen av bestämmelserna. Bestämmelsernas utform- ning har således en stor praktisk betydelse för hur DO genomför sitt uppdrag. DO har ändrat sitt arbetssätt när det gäller han- tering av individanmälningar. Utgångspunkten för att ett ärende ska utredas är att DO bedömer att ärendet kan påverka utveck- lingen framåt mot principen om att allas lika värde och rättigheter ska genomsyra det svenska samhället. Det ska vidare finnas förut- sättningar för att en utredning av ärendet kan resultera i ett ställ- ningstagande om att väcka talan. Myndigheten är, jämfört med tidi- gare ombudsmän mot diskriminering, mer restriktiv med att verka för förlikningar. Handläggningen av enskilda anmälningar är en viktig del i arbetet mot diskriminering. förutsätter att medlemsstaterna tillförsäkrar personer som diskriminerats ett lämpligt och effektivt rättsligt skydd. Inrättandet av en myndighet på området med möj- lighet att föra talan för den enskildes räkning har för del varit ett led i att uppfylla denna skyldighet. DO förfogar över specialistkunskap om rättsläget på området och de olika diskrimi- neringsgrunderna och har, förutom de fackliga organisationerna, resurser och befogenheter som andra aktörer saknar i hanteringen av individanmälningar. Det är därför viktigt att de som utsätts för diskriminering har en reell möjlighet att vända sig dit för att få sin sak utredd. Det finns mot denna bakgrund skäl att se över och förtydliga myndighetens uppgift och ansvar i bl.a. detta avseende. Vikten av att se över DO:s roll och mandat aviserades även i budgetpropo- sitionen (prop. 2013/14:1 utg.omr. 13, bet. 2013/14:AU1, rskr. 2013/14:110). Arbetstagarorganisationernas rätt att i första hand föra talan för sina medlemmars räkning omfattas dock inte av uppdraget. analysera vilka typer av individanmälningar hos DO som myn- digheten inte utreder samt, i den mån det är möjligt, bedöma vilka konsekvenser detta får. Analysen ska enbart ta sikte på de anmälningar som anses falla inom diskrimineringslagens tillämp- ningsområde och omfatta anmälningar inkomna , analysera DO:s rättsliga möjligheter och ansvar i fråga om hand- läggning av anmälningar, förlikningsförfarandet och talerätten, med utgångspunkt i genomförda analyser och i syfte att tillför- säkra personer som diskriminerats ett lämpligt och effektivt rätts- ligt skydd, ta ställning till behovet av förtydliganden när det gäller DO:s roll och mandat, ta ställning till behovet av åtgärder i övrigt för att säkerställa goda förutsättningar för de individer som utsätts för diskriminering att ta till vara sina rättigheter, och utifrån sina förslag lämna nödvändiga och fullständiga författ- ningsförslag. Hur kan arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå organiseras? Även om DO:s verksamhet är central i strävan efter ett samhälle som är fritt från diskriminering behövs regionala och lokala aktörer som kompletterar DO:s uppgifter. Regeringen har i budgetpropositionen aviserat att en översyn av arbetet mot diskriminering på regional och lokal nivå kan behövas. Dessa aktörer spelar en betydande roll i lokalsam- hället när det gäller att uppmärksamma och synliggöra olika former av diskriminering och sprida kunskap om bl.a. lagstiftning och DO:s verksamhet. Många av dessa organisationer bedriver sin verksamhet med hjälp av statligt stöd. Med stöd av förordningen (2002:989) om statligt stöd för verksamhet som förebygger och motverkar diskriminering fördelade medel till 16 lokala verksamheter mot diskriminering (s.k. antidiskrimineringsbyråer) . Stöd får enligt förordningen lämnas till en organisation eller stiftelse om verksamheten bedrivs utan vinstsyfte och det finns personer i verk- samheten som har kunskaper om diskriminering. har stödet ökat och det finns nu att fördela till verksamheter mot diskriminering. I rapporten värdering av lokal antidiskrimineringsverksamhet be- dömde att lokala verksamheter mot diskriminering fyller en viktig funktion men att kvaliteten mellan de olika verksamheterna varierar. Många personer som upp- lever sig diskriminerade vänder sig till sådana verksamheter och det är viktigt att sådana verksamheter håller en god kvalitet för att bl.a. kunna erbjuda råd och stöd. Viktiga aktörer på regional nivå är länsstyrelserna. Enligt för- ordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion ska det vid läns- styrelsen finnas en särskild sakkunnig för frågor om jämställdhet och länsstyrelserna ska integrera de mänskliga rättigheterna i sin verksamhet genom att belysa, analysera och beakta rättigheterna i den egna verksamheten, särskilt skyddet mot diskriminering. Frågan är därför om länsstyrelserna bör få ett ökat ansvar och därmed ett regionalt ansvar för arbetet mot diskriminering för samtliga diskri- mineringsgrunder. I sammanhanget kan också nämnas att det i betänkandet Främlingsfienden inom oss (SOU 2012:74) finns för- slag om att det ska finnas minst en antidiskrimineringsbyrå i varje län och att länsstyrelserna ska få i uppdrag att säkerställa detta. ta ställning till om användandet av det statliga stödet till verk- samheter som bedrivs av organisationer och stiftelser enligt för- ordningen (2002:989) om statligt stöd för verksamhet som före- bygger och motverkar diskriminering är den mest ändamåls- enliga metoden för att förebygga och motverka diskriminering på regional och lokal nivå eller om arbetet kan bedrivas på annat sätt eller i annan form, analysera, i den mån detta stöd också fortsättningsvis ska lämnas till organisationer och stiftelser, villkoren för stödet i förord- ningen (2002:989) om statligt stöd för verksamhet som före- bygger och motverkar diskriminering, ta ställning till om länsstyrelserna bör få ett utökat ansvar för samtliga diskrimineringsgrunder, vilka uppgifter dessa i så fall skulle kunna ha och hur arbetet ska organiseras, samt utifrån sina analyser och förslag lämna nödvändiga och fullstän- diga författningsförslag. Behovet av ändring i diskrimineringslagen Det är angeläget att den avsedda bevislättnaden för käranden (den s.k. bevisbörderegeln) i diskrimineringslagen får ett tydligt genom- slag också i den praktiska rättstillämpningen. Syftet med utformningen av bevisregeln i såväl tidigare lagar mot diskriminering som nuvarande 6 kap. 3 § i diskriminerings- lagen var att åstadkomma en bevislättnad för käranden, så att diskri- mineringsförbuden skulle kunna upprätthållas också i praktiken. Det har i vissa sammanhang framförts att lagstiftningen i denna del inte fått fullt genomslag. På uppdrag av redo- visades en förstudie om domar i diskrimineringsmål 1999–2009 hos Arbetsdomstolen och de allmänna domstolarna (dnr A2011/188/DISK). Syftet med studien var att analysera domar i diskrimineringsmål för att kunna ge en bild av eventuella skillnader i utgången av målen och, om möjligt, förklara dessa skillnader. Även om förstudien avser domar är mate- rialet begränsat och det går enligt rapporten inte att dra några långt- gående slutsatser enbart av de resultat som framkommit. Enligt förstudien finns dock mycket påtagliga skillnader mellan diskrimi- neringsmål som förts i Arbetsdomstolen respektive de allmänna domstolarna. Det gäller främst möjligheten att nå framgång med en sådan talan, men också hur bevisbörderegeln redovisas och tilläm- pas av domstolarna. Om olika domstolar tillämpar bevisbörderegeln på olika sättriskerar det att undergräva syftet och förutsägbarheten i diskrimineringslagstiftningen. Regeringen har i budgetproposi- tionen aviserat en översyn av diskrimineringslagens bestäm- melse om bevisbörderegeln. Mot denna bakgrund finns det skäl att analysera tillämpningen av bevisbörderegeln och se över utform- ningen av bestämmelsen. analysera tillämpningen av diskrimineringslagens bestämmelse om den s.k. bevisbörderegeln i rättspraxis, ta ställning till behovet av ändring av bestämmelsen, och utifrån sina förslag lämna nödvändiga och fullständiga författ- ningsförslag. DO får också föra talan för en enskild arbetstagare eller arbets- sökande i vissa mål enligt föräldraledighetslagen (1995:584). Det är inte ovanligt med fall som gäller överträdelse av förbuden enligt både diskrimineringslagen och föräldraledighetslagen. Även i föräldra- ledighetslagen finns en bevisbörderegel som är utformad på lik- nande sätt som i diskrimineringslagen. Om det anses lämpligt mot bakgrund av de eventuella ändringar som föreslås i bevisbörde- regeln i diskrimineringslagen, ska utredaren föreslå ändringar även i motsvarande bestämmelse i föräldraledighetslagen. Fördelning i ansvar mellan DO och Ansvaret för tillsynen av diskriminering och annan kränkande behandling är fördelat mellan DO och . DO utövar tillsyn över diskrimineringslagen medan Skolinspektionen enligt skollagen (2010:800) har tillsyn över annan kränkande be- handling.