sou · H4B386 · 2016-11-30 00:00:00 — När det gäller avräkningar som görs mellan en beställningscentral och ett taxiföretag får en gemensam verifikation för likartade affärshändelser användas (se 5 kap. 6 § tredje stycket första meningen bokförings- lagen). De uppgifter som enligt bokföringslagen ska finnas i en verifika- tion är inte tillräckligt detaljerade för att ska kunna genomföra en effektiv kontroll av taxibranschen. Detta innebär att krav behöver ställas på att beställningscentralen ska samla in och lagra ytterligare uppgifter än de som kommer att finnas i dess bokföring. I bokföringslagen ställs inte heller några krav på att räkenskapsinformation ska sparas elektroniskt eller att uppgifter ska kunna lämnas ut elektroniskt och på ett strukturerat sätt till . Även i detta avseende behövs alltså krav på beställ- ningscentralerna som går utöver de krav som bokföringslagen ställer upp. I det här sammanhanget kan det även framhållas att bokföringslagens regler om hur uppgifter ska lagras och lämnas ut är otillräckliga. Gällande beställningscentralens skyldighet att lämna ut uppgifterna se avsnitt 8.15. Uppgifter som (polisman eller bilinspektör) behöver för sin kontroll Polisman eller bilinspektör vid polisen kan företa flygande kontroller av fordon samt därmed tillhörande utrustning som exempelvis taxa- metrar, med stöd av 1 kap. 1 § och 2 kap. 10 § fordonslagen (2002:574). En bilinspektör får, liksom en polisman, stoppa ett fordon för en kontroll med stöd av 3 kap. 2 § fordonslagen. En bilinspektör har däremot inte befogenhet att bruka våld. I anledning av en sådan flygande kontroll får en polisman eller bilinspektör besluta om före- lägganden eller körförbud för ett fordon enligt 3 kap. 6 § fordons- lagen. Vid kontroll av taxifordon inom den nya kategorin behöver kon- troll kunna genomföras av att uppdraget är rätt mottaget av taxi- företaget, det vill säga att det är en beställningscentral som har anlitat taxiföretaget. Polis och bilinspektör behöver sannolikt även tillgång till uppgifter för kontroll av taxiförarens vilotider. Vilka ytterligare behov av uppgifter som finns för dem får bli en fråga för föreskrivande myndighet. Förslag om nya villkor för taxi Av 7 kap. 2 § bokföringslagen (1999:1078) framgår att räkenskaps- material ska bevaras fram till och med efter utgången av det kalenderår då räkenskapsåret avslutades. De uppgifter som lagras i beställningscentralerna ska sparas och jämföras med intäktsredovis- ningar och sparat bokföringsmaterial. Den tid under vilken uppgif- terna lagras bör därför bestämmas till den tid under vilken efter- taxering är möjlig. Den tidpunkt ska räknas är från det att affärshändelsen mellan beställningscentralen och taxiföretaget inträffade. Med detta avses då beställningscentralen skickar en lik- vidavräkning eller då taxiföretaget fakturerar beställningscentralen. I vissa fall kan detta ha betydelse om en körning utförs och detta faktureras först under nästföljande kalenderår. Författningsförslag lämnas i 23 a § lagen (2014:1020) om redovis- ningscentraler för taxitrafik. Förslag: Insamling, lagring och utlämnande av insamlade upp- gifter ska ske under sådana förhållanden som är ägnade att upp- rätthålla informationens säkerhet. Transportstyrelsen ska bemyn- digas att föreskriva om de närmare kraven avseende utrustningen. Den tekniska utrustningen som ska användas i beställningscentral- ens verksamhet ska vara certifierad. Det ska ställas krav på informationssäkerhet i fråga om den tekniska utrustningen som finns i beställningscentralen. Kraven som ställs på informationssäkerhet hos beställningscentralens utrustning som lagrar och lämnar ut information bör motsvara de krav som ställs på utrustning i en redovisningscentral. Hos en beställningscentral finns emellertid behov av ytterligare utrustning jämfört med en redo- visningscentral. Vad gäller sådan ytterligare utrustning kan det vara lämpligt att ställa vissa funktionskrav på denna för att nå upp till en rimlig nivå av informationssäkerhet. Förslag om nya villkor för taxi om vilket fordon och vilken förare som använts för respektive ut- fört köruppdrag måste vara hög, för att uppgifterna ska ha ett högt värde som underlag för kontroll. Det kan innebära att det kan vara befogat att kräva att beställningscentralen inte kan förmedla ett uppdrag till ett fordon förrän såväl fordonets som förarens identitet har samlats in på ett säkert sätt. Med den teknik som finns skulle detta exempelvis kunna innebära att en förare måste identifi- era sig med elektroniskt id samt att fordonets identitet samlas in elektroniskt från fordonet. Med informationssäkerhet avses i det här fallet hur information inhämtad, lagrad och tillgängliggjord i beställningscentral för myn- dighets räkning ska skyddas så dess konfidentialitet, riktighet och tillgänglighet inte kan påverkas av yttre faktor med mindre än att det är spårbart. Informationssäkerheten är av stor betydelse för att uppgifterna ska kunna utgöra ett gott underlag för berörda myndig- heters kontrollverksamhet. Det är även av betydelse både för att så- dana uppgifter som kan betraktas som affärshemligheter samt sådana uppgifter som kan betraktas som känsliga i övrigt om de sprids, inte ska komma fel mottagare till handa. Utrustning som ska finnas hos beställningscentralen för insam- ling, lagring och utlämnande av uppgifter ska vara certifierad. Att utrustningen uppfyller de i lag och föreskrift uppställda kraven är en förutsättning för att en beställningscentral ska få tillstånd att driva verksamhet. Transportstyrelsen är den myndighet som ska han- tera tillståndsfrågor (se föreslagen 2 § i förordning (2016:623) om redovisningscentraler och beställningscentraler för taxitrafik samt avsnitt 8.22). Det är lämpligt att den myndighet som beviljar till- stånd att driva beställningscentral också beslutar om de föreskrifter som sedermera blir en del av prövningen för att ge tillstånd; det vill säga i det här fallet föreskrifter om de krav som ska ställas på den tekniska utrustningen i beställningscentralens verksamhet. Det kan också konstateras att utrustningen i en beställnings- central bör uppfylla samma säkerhetskrav som utrustningen i en redovisningscentral. Transportstyrelsen har föreskrivningsrätt av- seende utrustningen i en redovisningscentral. Det kan antas att det går att göra samordningsvinster om samma myndighet hanterar före- skrifter om utrustning av samma art. Sammantaget anses det därför lämpligt att Transportstyrelsen föreskriver om de krav som utrust- ningen i beställningscentralen ska uppfylla. Förslag om nya villkor för taxi Författningsförslag lämnas i 9 § lagen (2014:1020) om redovisnings- centraler för taxitrafik, samt 6 och 18 §§ förordningen (2016:623) om redovisningscentraler för taxitrafik. att meddela föreskrifter om vilka uppgifter beställningscentralen ska samla in, på vilket sätt det ska ske samt hur de ska lämnas ut Förslag: Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om vilka uppgifter som ska samlas in av en beställningscentral för taxitrafik samt på vilket sätt dessa uppgifter ska samlas in. Transportstyrelsen bör bemyndigas att föreskriva om vilka uppgifter som ska samlas in av beställnings- centralen. I föreskriftsarbetet ska Transportstyrelsen bereda och tillfälle att yttra sig. Trans- portstyrelsen ska vidare bemyndigas att föreskriva om på vilket sätt uppgifterna ska samlas in samt utlämnande av sådana upp- gifter. De uppgifter som ska samlas in ska huvudsakligen användas av . Det kan därför förefalla lämpligt att också ges bemyndigande att föreskriva om vilka dessa uppgifter ska vara. I fråga om vilka uppgifter som ska överföras från en taxameter- utrustning till en redovisningscentral är det Transportstyrelsen som har föreskrivningsrätt. Det kan förefalla naturligt att jämföra beställ- ningscentralerna med redovisningscentralerna och reglera dem på samma sätt. finns det väsentliga skillnader mellan redo- visningscentralerna och beställningscentralerna. En sådan skillnad är att överföringen av taxameteruppgifter är på förhand definierad i sitt omfång eftersom det är reglerat vilka uppgifter en taxameter- utrustning ska kunna registrera. Därefter har dessa uppgifter av- gränsats i föreskriftsarbetet. I fråga om beställningscentraler blir det i stället fråga om att från ett nolläge skapa en katalog av uppgif- ter som bör samlas in. Förslag om nya villkor för taxi En annan skillnad mot redovisningscentraler gäller krav på sär- skild utrustning för taxifordon. I fråga om redovisningscentralerna finns redan taxameterutrustningen som inte enbart är ett instru- ment för skattekontroll. Enligt förslaget ska i stället en annan tek- nisk utrustning utvecklas vars huvudsakliga syfte är att samla in uppgifter för skattekontroll. Här bör även framhållas att det inte föreslås några regler som kan jämställas med regler om uteblivna överföringar från taxameterutrustning till en redovisnings- central vilket innebär att denna koppling i tillsynen över taxiföre- tagen saknas när det gäller beställningscentraler och taxifordon. bör det förhållandet beaktas att de uppgifter som ska samlas in hänger samman med den tekniska utrustningen och hur den ska användas. Detta gäller såväl den tekniska utrustning som finns i beställningscentralen som den särskilda utrustningen för taxifordon. Den tekniska utrustningen i beställningscentralens verk- samhet kommer vara intimt förknippad med den särskilda utrust- ningen för taxifordon. Vid en ändring i föreskrift som avser vilka uppgifter som ska samlas in, torde följdändringar ske i en föreskrift som avser på vilket sätt uppgifterna ska samlas in. Det medför att det är en fördel om samma myndighet får föreskrivningsrätt i båda delarna. I detta sammanhang kan det lyftas fram att frågan om motsvarande typ av bemyndigande var föremål för utredningen i fråga om redovisningscentraler för taxitrafik. Det slutliga avgöran- det blev att Transportstyrelsen fick ett sammanhållet bemyndig- ande avseende båda delarna; det vill säga såväl vilka uppgifter som skulle överföras från taxameterutrustningen som på vilket sätt de skulle överföras. Det bör även framhållas att ett sammanhållet be- myndigande blir mer överskådligt att följa. Författningsförslag lämnas i 31 § lagen (2014:1020) om redovis- ningscentraler för taxitrafik samt 19, 20 a–20 b §§ i förordningen (2016:623) om redovisningscentraler för taxitrafik. Förslag om nya villkor för taxi 8.7Särskild utrustning för taxifordon samt anslutning till beställningscentral Förslag: Den som driver taxiverksamhet med fordon som inte har taxameterutrustning är skyldig att ansluta fordonet till en eller flera beställningscentraler för taxitrafik samt förse fordonet med särskild utrustning för taxifordon. Taxiföretaget ska till Transportstyrelsen anmäla vilken eller vilka beställningscentraler som ett taxifordon är anslutet till. Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om en sådan anmä- lan. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om krav på särskild utrustning för taxifor- don, teknisk kontroll av densamma och användning av särskild utrustning för taxitrafik. Transportstyrelsen ska bemyndigas i nämnda hänseende och får även meddela föreskrifter om att ut- rustningen ska vara certifierad. Som beskrivits ovan ska beställningscentralernas ha en roll som ett led i skattekontrollen av taxiföretagen och taxiförarna. Ett led i kontrollen av taxiföretag och taxiförare är att granska taxifordonens användning. bedöms det som uteslutet att kunna göra det utan att det finns någon form av teknisk utrustning i fordonet som exempelvis registrerar längden på körsträckor. Taxifordon som inte har taxameterutrustning måste därför ha särskild utrust- ning för taxifordon. Uppgifter från denna utrustning, ska tillsammans med andra uppgifter om taxiverksamheten, samlas in och lagras hos en beställ- ningscentral för taxitrafik. I den delen får beställningscentralen en roll som är likartad en redovisningscentrals roll. Skälet för det är att de uppgifter som behövs för kontroll av taxiverksamhet utan taxa- meterutrustning bör kunna vara lika lätta att åtkomma och lika tillförlitliga som uppgifter som härrör från taxiverksamhet med taxameterutrustning vilken överför uppgifter till en redovisnings- central. Fordon med särskild utrustning för taxifordon bör därför vara anslutna till tillståndspliktiga beställningscentraler. Förslag om nya villkor för taxi För att underlätta berörda myndigheters möjlighet att få tillgång till insamlade och lagrade uppgifter om taxiverksamheten, ska taxi- företaget till Transportstyrelsen anmäla till vilken eller vilka beställ- ningscentraler taxiföretagets fordon med särskild utrustning för taxi- trafik är anslutet. De närmare funktionskraven för särskild utrustning för taxifor- don bör framgå i myndighetsföreskrift. Utifrån de tekniska förut- sättningar som finns kan det hållas för visst att den tekniska utrustningen som ska utgöra särskild utrustning för taxifordon ska vara fast monterad i taxifordonet. Om utrustningen kan förflyttas från fordonet kan underlaget för kontroll lättare bli felaktigt redo- visat. För att undvika att utrustningen manipuleras bör det även övervägas om tekniken ska plomberas och/eller krypteras. I bestäm- melsen framgår att regeringen eller bemyndigad myndighet får föreskriva om särskild utrustning för taxifordon. Detta innebär att det vid en teknisk utveckling där en sådan utrustning knuten till fordonet inte är nödvändig så behöver heller inte sådana föreskrif- ter meddelas. Författningsförslag lämnas i 2 b kap. 1–3 §§ taxitrafiklagen (2012:211), 5 kap. 1 § och 8 kap. 2 a § taxitrafikförordningen (2012:238) samt 13 och 20 §§ förordningen (2016:623) om redovisningscentraler för taxitrafik. Förslag om nya villkor för taxi 8.8Kontroll av särskild utrustning för taxifordon samt straff Förslag: Det ska införas bestämmelser om kontroll av särskild utrustning för taxifordon. Vägkontroll ska få ske för att kon- trollera att den särskilda utrustningen för taxifordon uppfyller de krav som ställs med stöd av 2 b kap. 3 § taxitrafiklagen samt 8 kap. 2 a § taxitrafikförordningen. En tillståndshavare eller förare som uppsåtligen eller av oakt- samhet använder ett fordon i strid mot det som har föreskrivits i taxitrafikförordningen om särskild utrustning för taxifordon eller om användning och kontroll av sådan utrustning eller i strid mot föreskrifter som har meddelats i dessa hänseenden med stöd av 8 kap. 2 a § döms till penningböter. För att säkerställa att utrustningen uppfyller de krav som ställs i förordning eller föreskrift ska polisman eller bilinspektör få kon- trollera utrustningen. På motsvarande sätt som när det gäller taxa- meterutrustning kan det finnas behov av att vägkontroll får genom- föras även av särskild utrustning för taxifordon. Vilka aspekter i fråga om utrustning som sådan kontroll ska omfatta kan inte be- dömas utan blir beroende av på vilket sätt utrust- ningen är beskaffad. Det är väsentligt att det finns en sanktion att rikta mot använd- aren av särskild utrustning för taxifordon om utrustningen inte används på föreskrivet sätt på samma sätt som när det gäller taxa- meterutrustning. Det ska därför vara straffbart om ett taxiföretag eller en taxiförare inte följer föreskrifter om särskild utrustning för taxifordon. Det finns inte skäl att föreskriva om annan påföljd än vad gäller taxameterutrustning varför påföljden ska vara penning- böter. Författningsförslag lämnas i 5 kap. 4 § och 7 kap. 2 § taxitrafikför- ordningen (2012:238) samt 1 kap. 1 § punkten 3 och 2 kap. 14 § andra stycket fordonslagen (2002:574). Förslag om nya villkor för taxi 8.9Privat användning av taxifordon Bedömning: Det bör inte införas någon regel som förhindrar pri- vat användning av taxifordon med särskild utrustning för taxi- fordon. I kommittédirektivet framgår att det bör övervägas om privat an- vändning av taxifordon ska förbjudas avseende de fordon som inte har taxameterutrustning. Som noterats i kapitlet om taximarknaden (kapitel 5) har många taxiföretag endast något eller ett fåtal fordon. Företrädarna för dessa taxiföretag använder ofta taxifordonen även som sina privata fordon. Det innebär att frågor om beskattning för bilförmån samt för drivmedelsförmån uppkommer. Om taxifordon får användas privat kan det vara förenat med en risk att fordonet används i svarttaxiverksamhet vilket i sin tur kan vara svårt att kontrollera. Med nu föreslagen reform kommer att få kontrollinstrument som bidrar till en mer effektiv skattekontroll. Detta torde innebära att risken för att undkomma en korrekt beskattning minskar. Det är dessutom viktigt att opti- mera användningen av befintliga resurser. Det är inte kostnads- effektivt för den som bedriver taxiverksamhet att bara kunna an- vända fordonet inom arbetstid. Det är heller inte önskvärt ur ett miljöperspektiv att införa en regel som förhindrar privat använd- ning av taxifordon och därigenom bidra till att fler antal fordon måste användas. Trots risken att fordonen används i svarttaxiverk- samhet anser därför utredningen att det inte finns tillräckliga skäl för att hindra privat användning av dem. Förslag: Bestämmelsen om omhändertagande av registrerings- skylt ändras så att lydelsen avseende fordon med dispens från taxameterkravet tas bort. Samtliga fordon som omfattas av taxitrafiklagstiftningen kommer enligt förslaget ha taxiskylt eller personlig fordonsskylt. Genom dessa ändringar kan samtliga fordon som omfattas av taxitrafiklag- Förslag om nya villkor för taxi stiftningen få sin skylt omhändertagen. Det finns redan en bestäm- melse om att taxiskylten kan omhändertas om taxameterutrust- ningen inte uppfyller föreskrifter. På motsvarande bör en taxiskylt kunna omhändertas om den särskilda utrustningen för taxifordon inte uppfyller de uppställda kraven. Författningsförslag lämnas i 5 kap. 8 § taxitrafiklagen (2012:211). Förslag: I en beställningscentral för taxitrafiks verksamhet ingår att ta emot beställningar och betalningar, att fördela transport- uppdrag mellan taxiföretag och att samla in, lagra och lämna ut uppgifter om sådana förhållanden och uppgifter från sådan sär- skild utrustning för taxifordon som avses i 2 b kap. 1 § taxitrafik- lagen (2012:211). Beställningar och betalningar får bara ske till beställnings- centralen. Taxiföretag eller taxiförare får inte medverka vid betal- ning. Beställningscentralerna kommer att ha en funktion som är likartad redovisningscentralernas funktion. Beställningscentralernas skyldig- heter bör vara att samla in och lagra uppgifter om de taxiföretag som har fordon vilka är anslutna till beställningscentralen. Detta ska bland annat ske med hjälp av särskild utrustning för taxifordon, under förutsättning att det föreskrivs om sådan utrustning. Utöver utrustning i fordonen kommer beställningscentralen behöva ha någon form av mottagande utrustning för att ta emot de uppgifter som överförs eller på annat sätt kommer till beställningscentralen från den särskilda utrustningen för taxifordon. Dessa frågor utvecklas mer i avsnitt 8.3–8.2. Det är utredningens bedömning att när kontrollerar taxiföretag som är anslutna till en beställningscentral, så kommer kontrollen av verksamhet som bedrivs med fordon som har särskild utrustning för taxifordon att kunna ske på ett mer ända- Förslag om nya villkor för taxi målsenligt sätt än vad som är fallet . Genom insamling och lagring av uppgifter av en tredje part i förhållande till taxiföretaget som dessutom är vandelsprövad bör skattekontrollen förbättras efter- som det torde finnas mindre anledning att ifrågasätta uppgifterna. Genom att uppgifterna skickas i en form som är föreskriven torde kontrollen även bli mer effektiv. De föreslagna reglerna innebär att samtliga beställningar och betalningar ska ske till beställningscentralen vilket bör leda till för- bättrade möjligheter för skattekontroll. Utredningen bedömer att betalning i fordonen i sig utgör en risk för svarttaxiverksamhet. Enligt uppgifter i utredningen är ett sätt att undanhålla intäkter att taxiföretag har flera betalterminaler i ett fordon. Den ena betalterminalen är kopplad till ett konto vars inkomster sedermera redovisas och deklareras på ett korrekt sätt. Den andra betalterminalen är däremot kopplad till annat konto och betalningar till det kontot redovisas och deklareras inte. Likaså kan hantering av kontanter i fordonen innebära en risk att föraren upp- ger att den utförda körningen inte ägde rum och i stället behåller de kontanta medlen som lämnats som betalning. För att undvika så- dana situationer ska förare eller taxiföretag över huvud taget inte få hantera betalningar. Detta kan för vissa aktörer innebära praktiska svårigheter men det är utredningens bedömning att det skapar en tydlig rågång mellan de två olika alternativen för taxireglering. Föreslagen regel bör därför innebära att risken för skatteundan- dragande minskar. kan konstateras att den framtida tek- nikutvecklingen sannolikt kommer öppna för att betalningar kan komma att ske i fordonen. När en taxiresa beställs träffar beställaren och beställningscentralen en överenskommelse om vilka villkor som ska gälla för resan. Där- efter ska beställaren betala till beställningscentralen. Detta innebär att det är beställningscentralen som svarar för fullgörelse av presta- tionen även om det i praktiken är ett taxiföretag som utför tjänsten. Det är därför utredningens bedömning att beställningscentralen säljer en taxitjänst. Det kan antas att den stora merparten av betalningar kommer ske med kontokort som registrerats hos beställningscentralen. Enligt huvudregeln gäller då bestämmelser om kassaregister (se 39 kap. 4 § skatteförfarandelagen (2011:1244)). Här bör emellertid undantag från krav på från krav på kassaregister för distansavtal övervägas. Förslag om nya villkor för taxi Distansavtal definieras som ett avtal som ingås mellan säljare och köpare utan fysisk kontakt och där säljaren har en särskild orga- nisation för att sälja på distans (se 1 kap. 2 § lag (2005:59) om distans- avtal och avtal utanför affärslokaler). Ett avtal anses ingånget när en överenskommelse har träffats om köp av en vara eller tjänst. Om beställning sker via en app kommer detta förfarande dock anses utgöra ett distansavtal vilket leder till ett undantag från kassaregister- kravet (se 39 kap. 5 § första stycket 4 skatteförfarandelagen). Vid en eventuell reklamation är det mot beställningscentralen passageraren får vända sig. I jämförelse med när en passagerare anlitar ett taxiföretag som inte är anslutet till en beställningscentral kommer det vara tydligare för passageraren vart han eller hon ska vända sig vid frågor och/eller reklamationer. Om passageraren stoppar en taxi på gatan är det inte särskilt sannolikt att passa- geraren i efterhand har kontroll över vilket taxiföretag som utförde transporten, och det är heller inte särskilt troligt att stöta på samma taxiföretag vid ett annat tillfälle. Detta får i vart fall antas gälla i större städer. I den delen kan därför konsumenternas ställning stärkas. Vid beställning via en beställningscentral, beställer passa- geraren genom ett och samma varumärke, vilket kan tala för att det är lättare att reklamera. Det innebär troligen att beställningscentralen har incitament att se till att tjänsten utövas väl eftersom det i en sådan organisation är större sannolikhet att passageraren kommer tillbaka. Det är utredningens bedömning att de föreslagna reglerna stärker kundens position. I detta sammahang bör även frågor om bestämmelser rörande konkurrens lyftas fram. I avsnitt 5.14 har dessa frågor utvecklats närmare. De nya bestämmelserna om taxi och beställningscentraler för taxitrafik föranleder inte några ändringar i berörda konkurrens- bestämmelser. Om en tillståndspliktig beställningscentral för taxitrafik uppfyller villkoren i 2 kap. 5 § konkurrenslagen, bör bestämmelsen omfatta även en sådan beställningscentral.