sou · H4B330 · 2016-04-07 00:00:00 — Att ta del av en hel nyhetssändning i ett flöde på tv är emellertid inte samma sak som att ta del av enstaka delade artiklar eller virala klipp på Facebook; det handlar bland annat om en skillnad i bredd och djup i konsumtionen, om grad av aktiv konsumtion och om vilken typ av nyheter som finns på olika plattformar och i olika medier. De många valmöjligheterna i det nya medielandskapet har troli- gen bidragit till att begreppet nyheter får olika innebörd för olika människor. En gängse, allmän, definition är emellertid att nyheter ska ha någon slags allmänintresse, vara aktuella och tidigare okända. Nyheter ska handla om sådant som har hänt, och till skillnad från andra typer av berättelser förväntar vi oss att nyheter är sanna (Bro och , 2014; Ghersetti, 2012). Även om nyhetsbegreppets innebörd har förändrats och skiljer sig mellan olika medier och mellan grupper av människor – genom att till exempel ha fått en personlig karaktär i sociala medier – ansluter vi oss här till den mer allmänna och allmängiltiga Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap definitionen av vad nyheter är, eftersom det är dessa som är viktiga ur ett samhällsperspektiv (Strömbäck, 2000). Två distinktioner som brukar göras när nyheter diskuteras är geografisk nivå respektive typ av nyhet. Geografisk nivå kan i sin tur delas upp på olika sätt, varav flera är relevanta i denna genomgång. Det handlar dels om nivå i bemärkelsen lokalt-nationellt-internatio- nellt (och , 2014), dels om centrum och periferi (, 2005). Typ av nyhet diskuteras ofta i termer av hårda och mjuka nyheter, där de förra karaktäriseras av att handla om i huvudsak politik och ekonomi, medan de sistnämnda mer handlar om privatli- vet. Att det vanligen är de hårda nyheterna som har uppmärksammats inom forskningen speglar deras generella betydelse (Reinemann et al., 2011). Det finns en stark norm i samhället som betonar den stora bety- delsen av att människor regelbundet tar del av nyheter. Det är genom att följa nyhetsflödet som människor blir en del av det demokratiska samhället. Det handlar om såväl kunskap om skeenden som en känsla av socialt sammanhang. Denna norm kan naturligtvis ifrågasättas, vilket emellertid görs relativt sällan inom såväl forskning som politik. Vi har inte ett sådant ifrågasättande perspektiv i detta kapitel, men vill ändå nämna att det är möjligt (se också Wadbrings kapitel om sällankonsumenter i denna bok). Det finns många sätt att undersöka hur människor tar del av medier i allmänhet och nyheter i synnerhet. Branschen och akademin har ofta inte samma krav på, eller behov av, undersökningar. Medan branschen behöver en ”valuta” som kan redovisas gent- emot annonsörer, har akademin snarare olikartade behov beroende på vilken slags vetenskaplig fråga som ska besvaras. Alla befintliga metoder, oavsett vem som står bakom dem, har också sina fördelar och nackdelar (och , 2014). För att kunna göra jämförelser – som vi gör i detta kapitel – är det nödvändigt med en kvantitativ, generaliserande ansats som bygger på stora slumpmässiga urval och är genomförd på samma sätt samtliga år. Det görs genom att fråga människor om deras medievanor. För att det ska vara möjligt att jämföra konsumtionen av olika slags Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap medier med varandra, såväl analoga som digitala, är det nödvändigt att arbeta med frågeformulär som ställer frågor om alla medieformer i samma formulär. Det är emellertid inte oproblematiskt. Svarsfrekvenserna har gått ned i alla stora undersökningar. Trots det visar de stora, långsiktiga, akademiska frågeundersökningarna som görs – Mediebarometern och SOM-undersökningen1 – snarlika resultat i alla centrala avseenden. Det är emellertid viktigt att notera att svarsper- soner ofta överskattar sin nyhetskonsumtion, eftersom det finns en generell norm att nyheter är viktigt (Prior, 2009). Det motsatta kan gälla mediekonsumtion i allmänhet eftersom denna är så utbredd att det är svårt att bedöma hur mycket medier man faktiskt använder (jfr Deuze, 2012). Det tycks emellertid som att en viktig distinktion går mellan nyheter och annat medieinnehåll – där den förra överskattas och den senare underskattas – även om också nyheter som läses på till exempel Facebook inte alltid uppfattas som nyheter av användaren, och därmed lätt kan underskattas. Det ska också nämnas att det även finns en problematik med att mäta ett beteende som blir alltmer fragmenterat, och där olika medieformer används parallellt på ett sätt som gör det svårt att veta hos vilket medium man befinner sig och därmed att kunna besvara frågor om sin mediekonsumtion (Taneja et al., 2012). Eftersom svaren bygger på självskattning innebär tillvägagångssättet också en risk att olika individer tolkar begreppet nyheter på olika sätt. Trots de problem som de stora surveyundersökningarna dras med, finns inga metodalternativ med den typen av frågeställning som används här. Genom att använda digital data kan man till exempel inte fånga analog användning, och genom att göra kvalitativa studier får man inte generaliserbara data. Det finns ingen metod som passar alltid och överallt. Det bästa man som forskare kan göra är att vara transparent med den metod som används, och peka på dess brister och förtjänster. 1 Mediebarometern har genomförts och bygger på telefonintervjuer där människors totala mediekonsumtion en genomsnittlig dag studeras. SOM-undersökningen, som startade och genomförs , bygger på postenkäter och belyser bland annat ny- hets- och allmänna medievanor. Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap Medielandskapets förändring har varit radikal de senaste decennier- na. Avregleringen av radio- och tv-marknaden i skiftet 1980–1990-tal inledde förändringen med starten av nya kanaler i befintliga platt- formar. Därefter har nya plattformar i form av ny teknik tillkommit, vilket först innebar att de traditionella medierna fick nya plattformar att verka på, men sedan också att helt nya medieformer såg dagens ljus (se också kapitel i denna bok). Denförändrademediemarknadenharskapatheltförändradevillkor för både nyhetsorganisation och nyhetskonsumtion. Förändringen är givetvis inte bara svensk utan gäller i stort sett alla länder i den industrialiserade världen. Effekten på nyhetsvanorna skiljer sig dock mellan olika länder beroende på den nationella medietraditionen. Komparativa studier av nyhetskonsumtionen i har tydligt visat på en skillnad mellan norra , särskilt de nordiska länderna, där dagstidningstraditionen är stark och där i stället televi- sionen har varit det dominerande nyhetsmediet. Bakom skillnaderna finns både politiska, ekonomiska och kulturella faktorer (och , 2004; och , 2010). De nationella konsumtionsmönstren har förändrats . var och de europeiska länder som hade störst dagstidningsspridning per capita. senare hade de brittiska tidningarna tappat nästan en fjärdedel av sin spridning, medan tidningsläsandet i fortsatte att ligga på en hög nivå. I och präglades till och med av en fortsatt expansion (och , 2010). Ytterligare ett decen- nium senare hade dock dagspressens villkor helt förändrats genom introduktionen av nya medietekniker och plattformar. En översikt av de europeiska nyhetsvanorna efter 2010 bekräftar förskjutningen av allmänhetens nyhetskällor (Report 2015, 2015). De digitala medierna har efter hand kommit att dominera i flertalet industriländer, medan den tryckta pressen tappar i räckvidd. Det hindrar inte att äldre nationella mönster finns kvar. I spelar dagstidningarna fortsatt en större roll än tv och hade 2014 i stort sett samma räckvidd i sina digitala som i sina tryckta versioner. I är det tv som är det ledande nyhetsmediet, både i form av traditionella tv-sändningar och digitalt. I är bild- en mera splittrad; för medier i traditionell form är radio och tv klart Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap större än dagspressen, medan tidningarna har en klart större digital räckvidd än radio och tv. I , , och menar allmänheten att tv är det viktigaste nyhetsmediet, medan medier på nätet, oftast tidningar, ligger högst i och . Det är mot denna internationella bakgrund vi nu mer ingående ska studera nyhetsvanorna i . En måttlig förändring över tid Frågan är då hur de svenska nyhetsvanorna har utvecklats under , mot bakgrund av den starka tidningstraditionen (och , 2004; Wadbring och , 2005). Vi inleder med att redovisa hur den övergripande användningen av olika nyhets- medier ser ut . I figur 1 presenteras nyhetsvanorna i för en period på nästa tre decennier när det gäller traditionella nationella och lokala/regionala medier samt sociala medier. Det sistnämnda är dock inte mätt , så där finns ingen tidsserie. Vad gäller dagstidningar redovisas pappers- och nätversionen tillsammans. Trots allt som hänt på mediemarknaden ses förvånansvärt stabila mönster för flera medieformer. Att regelbundet tadelavnyheterpåtvökadenågotisambandmedattTV4:ssändningar startade, och ligger på en relativt stabil nivå, motsvarande av befolkningen. TV4:s lokala redaktioner lades ned , och en viss nedgång kan ses i konsumtionen av regio- nala/lokala tv-nyheter . Å andra sidan var siffran exceptionellt hög 2013. Nationella nyheter i radio, i form av , uppvisar också ett mycket stabilt mönster . Omkring en fjärdedel av befolkningen lyssnar regelbundet. På motsatt sätt finns en nedgång i lyssnandet på regionala nyhetssändningar i radion, dock från en högre nivå än för riksnyheterna i radion. Kanalomläggningen , då den nya P4-kanalen etablerades, medförde en uppgång men därefter har de regionala nyhetssändningarna tap- pat publik. Det speglar den allmänna nedgången i radiolyssnandet (Mediebarometern 2014, 2015). Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap Figur 1 Regelbunden nyhetskonsumtion 1986–2014 (procent) Kommentar: Med regelbunden konsumtion avses minst /vecka för morgontidning, tv- och radionyheter samt nyheter från sociala medier, men minst /vecka för kvällstidningar på grund av att skalan är så formulerad. För morgon- och kvällstidning ingår både pappers- och nätversionen. Vilken plattform som används för nätversionen efterfrågas inte i den fråga som tidsserien bygger på i SOM-undersökningen, men en jämförelse med Mediebarometern 2014 (2015) visar att nivån för morgontidning är väldigt likartad, och där är det fortfarande läsning direkt på webben som dominerar, följt av app. För kvällstidning är en sådan nivåjämförelse inte möjlig, eftersom SOM-undersökningen redovisar läsningen medan Mediebarometern redovisar gårdagen; kvällstidningsläsning minst (SOM- undersökningen) hamnar på en mycket högre nivå (läsare 2014) mot Mediebarometerns gårdagsfråga (2014). Det är därför primärt jämförelsen som är relevant, inte nivåskattningen. Från Mediebarometern är det emellertid möjligt att utläsa att, precis som i fråga om morgontidningsläsningen, är det fortfarande direkt på webben som de flesta läser digitalt, tätt följt av app. Mediebarometern visar också att nyhetskonsumtion via radio- eller tv-kanalernas webbplatser är mycket begränsad, och inte utgör något direkt tillskott till tittande/lyssnande på den traditionella medieformen. Källa: Den nationella SOM-undersökningen respektive år. Mest intressant i detta sammanhang är emellertid hur läsningen av tidningar har förändrats . Den första nedgången för morgonpressen kom under lågkonjunkturen . Även om branschen därefter återhämtade sig något fortsatte nedgången, särskilt . Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap morgontidningar minskar även när den digitala konsumtionen räknas in, medan läsningen av kvällstidningar ökar just genom att de digitala versionerna expanderar. Det kan också tolkas så att digitaliseringen erbjuder större möjligheter för tidningar på nationell nivå i förhållan- de till dem på lokal nivå. Det är stor skillnad i hur de analoga och digitala editionerna för- håller sig till varandra för de olika tidningstyperna. Morgontidningar läsesfortfarande2014ihuvudsakpåpapper(42procentenbartpapper, mot som läser digitalt eller en kombination av papper och digitalt) medan motsatsen gäller för kvällstidningar (enbart på papper, mot digitalt eller en kombination av papper och digitalt). Det bör i sammanhanget noteras att vi av mätteknis- ka skäl använt ett mer generöst mått för kvällstidningar (minst ) än för morgontidningar (minst ). Nivåskattningen är därför inte jämförbar, men förändringen är det. Se också kommentaren i anslutning till figur 1 för redovisning av läsning på olika digitala sätt. Med tanke på dagspressens traditionellt starka ställning i är det av intresse att jämföra utvecklingen med våra grannländer. är det land där den digitala läsningen av tidningar generellt är stor, och har så varit (, 2015). Det tycks inte finns några metodologiska skillnader mellan hur studierna i och görs, utan vara en reell skillnad mellan länderna. Var femte svensk tar också regelbundet del av nyheter i sociala medier. En specialstudie av Facebook visade att av allmänheten tog del av nyheter i sitt Facebookflöde en genomsnittlig dag 2014, att jämföra 2011 (Mediebarometern 2014, 2015). Ökningen har sannolikt sin förklaring i att nyhetsredaktionernas närvaro generellt ökat i sociala medier men också på att de blivit duktiga på att skapa virala nyheter (Wadbring och Ödmark, 2015). Med tanke på vad som ovan sagts om definitionen av vad en nyhet är, ska vi här vara försiktiga med tolkningen; särskilt i sociala medier är det troligt att det vi kallar allmänintressanta nyheter kanske inte är de dominerande i människors flöden. Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap Om vi studerar vilka typer av nyhetskonsumtion som hänger sam- man visas ett tydligt positivt samband mellan morgontidningsläsning på papper, tittande på tv-nyheter i public service och Eko-nyheterna i radion – samt i någon mån med kvällstidningsläsning på papper (tabell 1). Sambandet mellan att läsa morgontidningar på papper och att ta del av nyheter i sociala medier är däremot klart negativt. Användningen av nyheter i sociala medier korrelerar i stället starkt med övriga digitala medier, inklusive med morgontidningarnas nyhetssajter. Tabell 1 Korrelationen mellan konsumtionen av olika slags nyhetsmedier, 2014 (Pearsons r) Nyheter i sociala medier ,338** ,340** ,295** ,181** -,069** -,236** ,103** ,041** ,175** ,102** -,060** -,064** ,215** ,144** -,136** -,206** ,111** -,076** ,335** ,304** ,046** -,045** -,056** -,120** ,368** Kommentar: Pearsons r varierar mellan -1 och +1. Vid 0 finns ingen relation mellan variablerna, vid - finns en negativ relation och vid + en positiv. Samband över 0,2 är kursiv- och fetmarkerade. ** p < 0,01. Källa: Den nationella SOM-undersökningen 2014. Nyhetsvanorna är således till stor del skiktade mellan de traditionella medierna, och de nya tekniska plattformarna. Det hindrar inte att ny- hetspubliken kan ha samma nyhetsförmedlare som källa för vad man Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap tar del av, exempelvis samma tidningsföretag, eftersom skillnaden främst ligger i valet av plattform. Plattformen kan dock ha betydelse för vad man tar del av för slags innehåll, en fråga vi ska återvända till. De mönster vi ser i valet av olika medier och plattformar skiljer sig också åt mellan olika grupper i befolkningen. Den viktigaste sär- skiljande faktorn är ålder och den viktigaste skiljelinjen går mellan användningen av äldre och nyare tekniska plattformar. Exempelvis är det en relativt kraftig övervikt för yngre när det gäller nyheter i sociala medier, medan äldre håller kvar vid de traditionella medierna på sina traditionella plattformar (, 2015). Det är viktigt att tillfoga att högutbildade och politiskt intresserade personer gene- rellt har en högre nyhetskonsumtion än övriga. Den fråga som under mer än andra varit i centrum för debatten är vad som händer med morgonpressen i det digitala landskapet (se också kapitel i denna bok för en redogörelse av förskjutningar i dagspressens affär). I det följande ska vi därför fördjupa oss i den frågan. Nyheter var under många sekler liktydigt med tidningsinnehåll. Dagspressen växte fram genom att en marknad för nyheter växte fram. Det skedde som den sociala kommunikations- strukturen – vägar, skjutsstationer och postväsende – utvecklades (Nerone, 2013). Morgontidningar har traditionellt varit svenskarnas dominerande nyhetskälla, och internationellt har fortfarande en stark dagspress. är det förstås tveklöst så att rollen håller på att förändras. För att analysera vad människor gör med medier och försöka förklara varför deras mediekonsumtion ser ut som den gör finns flera faktorer som är av betydelse. Fyra faktorer brukar särskilt framhållas: motiva- tion, situation, individ och struktur (McQuail, 2010; , 2013). Av dessa har vi i huvudsak gjort en avgränsning till individfaktorn, medan strukturfaktorn tjänar som ett ramverk. Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap Med individen som förklaring menas faktorer som är knutna till enskilda användare. Det är exempelvis ålder, familjesituation eller arbetsförhållanden. Detta är kanske den allra vanligaste för- klaringsansatsen inom ramen för användningsforskningen, framför allt inom den mer tillämpade delen (Wadbring, 2012a; et al., 2006). Analyser av sociala och psykologiska faktorer är väsentligt för att karaktärisera olika mediers publiker och deras val av innehåll (McQuail, 2010). Den viktigaste individfaktorn är vanligtvis ålder. Förklaringsfaktorer som berör strukturen handlar om vilket medieutbud som finns eller vilken teknik som utvecklats, om demo- grafisk utveckling och om vad som händer i samhället i allmänhet. Strukturfaktorer kan dels skapa ramar för medieanvändningen, dels påverka medieanvändningen i olika situationer (, 1985; och , 2010). Medievanor har länge karaktäriserats som ett rituellt beteende. Redan det faktum att det ofta talas om läsvanor eller nyhetsvanor är uttryck för ett sådant synsätt. Många studier av medievanor har också gettstödförensådansyn;deflestamänniskorharlikartadevanorvarje dag. En förklaring till vanorna är att det länge fanns förhållandevis få mediealternativ, och därför färre möjligheter till aktiva val. Mot det ritualiserade beteendet kan vi ställa det instrumentella, att människor aktivt söker information när den behövs. Framför allt smarta mobiler har ökat möjligheterna att ha ett instrumentellt beteende; allt går att slå upp . Det ena beteendet utesluter dock på intet sätt det andra: människor kan mycket väl vara vanemässiga i vissa avseenden och instrumentella i andra (Boczkowski, 2010; och , 2006). I vår fortsatta analys kommer vi att lägga tonvikten på individfak- torer för att förstå de senaste två decenniernas förändrade tidnings- vanor i . Det sker mot bakgrunden av en förändrad struktur. Vi kommer också att diskutera i termer av vanor och instrumentalitet. Morgontidningsläsning i olika befolkningsgrupper Det finns självklart stora skillnader mellan olika befolkningsgrupper vad gäller all slags medie- och nyhetskonsumtion. Vi ska här koncen- trera oss på läsningen av morgontidningar, och visar i tabell 2 en analys Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap av olika individfaktorer 1986, 2000 och 2014. Det är tre nedslag när medielandskapet genomgått en radikal förändring. Vi tar här sikte på de viktigaste trenderna. Till att börja med är det viktigt att nämna att den totala nedgången i läsning är 18 procenten- heter – precis en lika stor andel som säger sig läsa morgontidningen på nätet. Det är emellertid inte utbytbara siffror, eftersom de som läser online också ingår i totalsiffran . Nedgången är alltså totalt sett , även om vi räknar med onlineläsningen. De enskilt viktigaste individfaktorerna bakom dagspressens nedgång är ålder och politiskt intresse. Unga har alltid läst i mindre utsträckning än äldre, men gapet har ökat kraftigt . Mycket av detta är dock inte en egentlig åldersfaktor utan en fråga om vilken generation man tillhör, vilket vi strax återkommer till. Graden av politiskt intresse spelar också stor roll för hur läsmönst- ren har utvecklats. De som är mycket politiskt intresserade läser fort- farande i stor utsträckning dagstidningar – också på nätet – medan de som inte är politiskt intresserade läser i väldigt liten utsträckning – även online. Det personliga intresset spelar alltså stor roll för vilka medier som väljs, och för de politiskt intresserade ger nätet möjlighet till än mer innehåll att läsa. De politiskt ointresserade kan dock lätt välja bort tidningsinnehåll och i stället välja något helt annat (jfr Prior, 2007; Strömbäck et al., 2013; se också Wadbrings respektive Nords kapitel i denna bok). De socioekonomiska faktorerna pekar i samma riktning vad gäller läsningen online: de med högre socioekonomisk status är de som i större utsträckning läser på nätet. De har inte nödvändigtvis lämnat pappret, men orienterar sig mer mot de nyare plattformarna än vad de med lägre socioekonomisk status gör. Det gäller såväl utbildning som hushållsinkomst och samhällsklass. Ett annat tydligt mönster som är viktigt att peka ut är att mor- gonpressens nedgång i samtliga grupper framträder tydligt först . Mönstret antyder att samspelet mellan de olika bakgrunds- faktorerna skiljer sig . När olika faktorer kontrollerats för varandra, visar det sig att åldersfaktorns betydelse ökar , lik- som betydelsen av samhällsklass och politiskt intresse. Sammantaget är det mycket tydligt att morgontidningsläsningen efter hand blivit klart mer stratifierad i socioekonomisk bemärkelse (Strömbäck et al., 2013; , 2013). Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap Det är uppenbart att det är ålder som spelar allra störst roll för hur vi tar del av morgontidningar . Men det finns också en generell socioekonomisk skillnad som är betydelsefull. Nedan ska vi special- studera båda dessa typer av faktorer. Politiskt intresse återkommer vi till i slutdiskussionen. Tabell 2 Regelbunden läsning av morgontidningar, tryckt 1986 och 2000 samt tryckt och online 2014 (procent) Papper (1986 och 2000) respektive papper och online (2014) Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap 2016:30 Papper (1986 och 2000) respektive papper och online (2014) Kommentar: Med regelbunden läsning avses minst /vecka. Dagliga gratistidningar ingår inte i figuren, endast prenumererade. Kolumnen för ”online” är en delmängd av helheten, och avser läsningen online i olika grupper oavsett om dessa också läser på papper. Källa: Den nationella SOM-undersökningen respektive år. En fråga om generationstillhörighet Inom sociologin brukar man tala om åldrande som en fråga om såväl biologiskt som psykologiska och sociala förändringar i livssituationen (Giddens, 2006). Det kan i sin tur påverka hur medierna används i människors vardag. Vi vet att unga och äldre har helt olika medievanor. Mer intressant är emellertid att analysera ålder i bemärkelsen gene- rationstillhörighet. Människor formeras under tonåren och de tidiga vuxenåren, och de beteende, värderingar och attityder som då skapas bär vi ofta med oss längre fram i livet. Människor som är uppvuxna under likartade omständigheter delar vissa erfarenheter. Inte minst gäller det vilka medier som är naturliga för oss att använda, men det gäller också mycket annat (Aroldi och , 2006; och , 2005; och , 2013). Det finns flera olika sätt att analysera generationstillhörighet; det är på intet sätt givet var gränserna ska gå (Vittadini et al., 2014). Vi har valt att använda en indelning som många andra använt, där Nyhetsvanor i ett förändrat medielandskap både sociala faktorer och mediekontexten har varit betydelsefull vid kategoriseringen (Zukin et al., 2006). Den ser ut som följer: •De plikttrogna (födda ), som vid mätperiodens början var omkring och i samtliga fall är pensionärer. •Rekordårsgenerationen (födda –1964) som var vid mätperiodens början och är . •Generation X (födda –1976) som var upp till vid det första mättillfället och . •Den digitala generationen (födda ) som inte finns med i undersökningen vid det första mättillfället men är upp till .