sou · H4B380 · 2016-11-07 00:00:00 — Mediestödet innehåller heller inget krav på svenska språket, detta för att möjliggöra statligt stöd till medier på andra språk som riktar sig t.ex. till nyanlända med innehåll om det nya hemlandet och svenska perspektiv på utvecklingen internationellt. Något som i sin tur torde stötta de integrationspolitiska målen. har beskrivit en förskjutning på mediemarkna- den, som stärker ett fåtal dominanter, oftast på de lokala mediernas bekostnad. studie av kommunbevak- ningen mellan åren 2012 till och med pekar emellertid på vikten av lokaltidningarnas produktion.11 Utan dessa medieaktö- rers regelbundna bevakning av för demokratin väsentliga processer och skeenden riskerar medborgarna att bli sämre informerade. 10 Medborgarundersökningen redovisas i kapitel 2, avsnitt 2.2.2. 11 (2015). – Tillståndet för journalistiken 2014/2015. En demokrati utan medier eller med ett kraftigt försvagat medie- landskap är därmed en försvagad demokrati. Mediestödet förväntas därför stödja och utveckla aktörer som bidrar genom att producera detta för demokratin, den demokratisk delaktigheten och förtroendet för den offentliga sektorn och dess institutioner, viktiga innehållet. 10.1Förslag till lag om mediestöd föreslår en lag om mediestöd som ska ange den övergripande och mer långsiktiga inriktningen för ett nytt med- iestöd. Lagen ska kombineras med en mediestödsförordning som anger de närmare bestämmelser som också behöver vara mer flexibla. Det nuvarande presstödet regleras enbart i förordningar och det finns ingen tidigare lag om statsbidrag till medier. Lagen om med- iestöd ersätter därför inte någon befintlig lag. Utredningens skäl för att föreslå en lag behandlas närmare i avsnitt 7.1.5. I följande kom- mentarer anges vad respektive paragraf i lagen innehåller samt i vilka avsnitt bestämmelserna behandlas. Paragrafen innehåller bestämmelser om lagens innehåll och tillämp- ningsområde. Övervägandena finns i avsnitten 7.2.1, 7.2.2 och 7.2.3. Med redaktionellt innehåll menas det innehåll som har produce- rats av det allmänna nyhetsmediets redaktion eller har köpts in från t.ex. text- eller bildleverantör och som tillgängliggjorts under ansva- rigt utgivarskap. Med regelbunden allsidig nyhetsbevakning menas att det all- männa nyhetsmediets redaktion med tillräckligt täta intervaller pro- ducerar och sprider ett brett urval av verifierad information av aktua- litetskaraktär. Därtill ska innehållet representera en mångfald av perspektiv. Detta innehåll kan handla om politik, men även om civil- samhället, näringsliv och kulturliv. Med kritisk granskning menas att det utöver den regelbundna ny- hetsbevakningen genomförs t.ex. fördjupade genomlysningar av de- mokratins företrädare, beslutsfattande organ, myndigheter och an- dra offentligt finansierade verksamheter. Med för demokratin grundläggande processer och skeenden me- nas t.ex. debatter, beredning och beslut i politiska partier, i demokra- tins beslutsfattande organ, myndigheter eller andra verksamheter men också opinions- och maktförskjutningar i samhället. Med innehålls- och spridningsform avses den mångfald av tekni- ker som används för att förmedla allmänna nyhetsmedier, oavsett om det sker fysiskt eller digitalt. Paragrafen innehåller bestämmelser om vissa allmänna nyhetsmedier som inte kan komma i fråga för mediestöd. Övervägandena finns i avsnitt 7.2.4. Paragrafen innehåller bestämmelser om stödformer som kan ges inom ramen för lagen. Övervägandena finns i avsnitt 7.2.5. Stödformerna omfattar centrala delar av verksamheten i ett all- mänt nyhetsmedium: produktion, distribution samt innovation och utveckling. Paragrafen innehåller bestämmelser om mediestödets syfte. Övervä- gandena finns i avsnitt 7.2.6. Allmänna nyhetsmedier stärker den svenska demokratin genom en uthållig, kritisk granskning av makten, i allmänhetens tjänst, som mot- verkar maktmissbruk och korruption. Denna verksamhet stärker också medborgarnas förtroende för de demokratiska processerna. Med allmänheten avses här alla svenska medborgare i och utomlands samt alla med annat eller inget medborgarskap som bor i . Med oberoende nyhetsförmedling avses verksamheter som be- drivs av aktörer som är fria i förhållande till intressen som kan på- verka nyhetsinnehållet. Här avses inte opinionsmaterial. Att ta del av och själv medverka till en mångfald av perspektiv i en bred samhälls- debatt innebär i den passiva meningen att man lyssnar på, tittar på eller läser om andras perspektiv och i den aktiva meningen att man nyttjar sin yttrandefrihet genom att t.ex. delta i opinionsbildning och aktivt bidra till det offentliga samtalet. Paragrafen innehåller bestämmelser om att ansökningar om med- iestöd prövas av mediestödsnämnden och om majoritetsförhållan- dena i nämnden. Övervägandena finns i avsnitt 7.2.7. Med organisationer som företräder publicister, journalister och medieföretag avses branschorganisationer som exempelvis Utgi- varna, Tidningsutgivarna, , och . De nominerade ska vara sakkunniga och betrodda personer med gedigen professionell bakgrund och spegla hela medielandskapets bredd. De nominerade ska utses på personliga mandat och inte som företrädare för enskilda företag, branschorgan eller andra särintressen. Paragrafen innehåller bestämmelser om att regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om mediestöd. Precis när vi trodde att vi börjat förstå det kraftigt förändrade medie- landskapet – digitaliserat, globaliserat och fragmentiserat – är vi redan på väg in i nästa stadie – automatiserat, immersivt1 och styrt av artificiell intelligens. Medieanvändningen omvandlas i takt med de nya möjligheterna: medborgarna rör sig mellan olika innehålls- och spridningsformer och i allt mer individualiserade flöden; obemärkt förflyttar de sig mellan att vara passiva tittare, lyssnare eller läsare till rollen som aktiva innehållsproducenter eller distributörer. Medborgarna är , själva, medier. En maktförskjutning till individernas fördel. har makten på området kanske mer än i historien koncentrerats till ett fåtal, globala aktö- rer. En maktförskjutning till medborgarnas nackdel. Medieplattformar, medieanvändning och medieinnehåll konver- gerar på ett sätt som gör att vi inte längre tydligt kan särskilja dem, media är inte längre något vi förhåller oss till eller använder oss av, det är något vi lever i och därmed påverkas av. Mitt i denna omvälvande tid går det trots allt att utkristallisera en : medborgarnas rätt till tillförlitlig, allsidig information, att kunna uttrycka sig fritt och obehindrat samt tryggt ta in en mångfald av andra perspektiv. Om dessa rättigheter inte tillgodoses skadas demokratin . Vi skönjer i historien oroväckande tecken på att så redan är fallet. Jag tror personligen att vi kommer att gå stärka ur denna fas, men det kommer att behövas väl utformade insatser. En polariserad era kräver ett ledarskap som lyfter nyanser. 1 Med immersiv menas teknologier som är kapabla att leverera en upplevelse av verkligheten som av användarnas sinnen uppfattas som inklusiv, omslutande och levande. En tid av maktkoncentration och kunskapsklyftor behöver balan- seras av krafter som värnar det allmännas bästa. En period med en allt komplexare omvärld kräver mer mångfacet- terade insatser. Framtidens mediepolitik kan inte längre låsas in i ett politik område. Den bör heller inte passivt avvakta Europeiska unionens ståndpunkter, utan se till att blir en proaktiv medlemsstat som i kraft av erfarenheter av att bygga demokrati på trans- parensens uppfordrande grund leder utvecklingen framåt. Resultatet av arbete består av en hel palett åtgär- der, många ämnade att vara så pass flexibla att de snabbt kan anpassas till ett medielandskap som även fortsättningsvis kan ritas om i grun- den på bara . Slutbetänkandet omfattar detaljerade förslag, genomförbara på kortare sikt, men även mer långsiktiga och visio- nära insatser. Det är en medveten prioritering för att såväl tillgodose akuta behov, inte minst av ett modernare mediebegrepp, som för att skapa en överblick över vilka insatser som kan få en kännbar, positiv inverkan på medielandskapet. Staten varken kan eller bör mejsla ut en ny väg för medieindustrin. Statens uppgift är att värna de demokratiska värdena, medieborgarnas tillgång till kvalitativ jour- nalistik, oberoende nyhetsrapportering och kritisk granskning i en digital samtid och framtid. Det har varit en synnerligen utmanande uppgift att utreda medie- området och lämna förslag till ny inriktning på mediepolitiken mot en bakgrund av å ena sidan undergångsstämning och uppskruvat tonläge i debatten och å andra sidan högt ställda förväntningar. En uppgift jag och mina medarbetare närmat oss med stor ödmjukhet. När uppdraget nu är slutfört är jag mer övertygad än någonsin om att staten bär ett ansvar och hur det ansvaret ser ut. Mediepolitiken har kanske aldrig haft en viktigare roll än just . innebar en nyvunnen optimism och en tro på människans förmåga. Medborgarna var fria från en hämmande överhet och utvecklade sin egen framtid tillsammans, i jämlikhet. Upplysnings tidens ideal är i mångt och mycket än grundprinciper i de västerländska demokratierna. Digitaliseringen har skapat en ny överhet, nya auktoriteter och makthavare. Vi behöver förhålla oss till vår samtids ”kungar”, vi behöver bli medvetna och ifrågasättande för att fullt ut kunna navi- gera, vara delaktiga i och påverka en allt mer mångfacetterad värld. Avgörande för medborgarnas tillgång till kvalitativ, oberoende infor- mation och aktualitetsrapportering på lång sikt är var och ens egen förmåga att välja en sund mediediet, en förmåga som beror av deras egen mediala kompetens. Samtliga balanspunkter åtgärdas därför också av en omfattande, långsiktig satsning på medie- och informa- tionskunnighet, ett digitalt kompetenslyft. Det är bara den som för- står skillnaden mellan kvalitativ, oberoende information och des information som är villig att betala för den första kategorin. Staten både kan och bör skapa en mediepolitik för framtiden som stöttar öppenhet och utbildning. Men det är bara om medborgarna inser värdet och väljer att investera i kvalitativa mediers produkter och tjänster som de oberoende, kommersiella medierna kommer att bli långsiktigt hållbara. Det är bara om vi gemensamt lyckas bevara kvalitativa medier med kraft och förmåga att rapportera tillförlitlig information och granska makten som vi säkerställer en hälsosam demokrati. En mediepolitik för framtiden En särskild utredare ska analysera behovet av nya mediepolitiska insatser när presstödet i dess nuvarande form upphör. En utgångs- punkt för analysen ska vara de demokratiska utmaningar som följer av medieutvecklingen och den förändrade medieanvändningen. Allmänhetens behov av allsidig information och individens möjlig- het att vara demokratiskt delaktig oberoende av bostadsort ska stå i fokus. Med utgångspunkt i analysen ska utredaren lämna förslag till utformning av nya mediepolitiska verktyg. Förslagen bör syfta till att främja möjligheterna för allmänheten att ta del av journalistik som präglas av mångfald, allsidig nyhetsförmedling, kvalitet och för- djupning, oavsett var i man bor. Utredaren ska redovisa den del av uppdraget som avser att analy- sera behovet av insatser . Uppdraget att föreslå nya mediepolitiska verktyg ska redovisas . Fria och självständiga medier med granskande journalistik och allsi- dig nyhetsförmedling är av avgörande betydelse för en levande och väl fungerande demokrati och för den grundlagsfästa yttrande- och informationsfriheten. För att ge förutsättningar för en fri åsiktsbild- ning, fritt utbyte av idéer och reella möjligheter att granska olika fö- reteelser och verksamheter i samhället behövs en mångfald av medier av hög kvalitet. Genom att skildra händelser och beslut utifrån olika synvinklar kan medierna bidra till att synliggöra aktuella frågor för medborgarna och föra upp dem på den politiska dagordningen. Medierna har också en viktig funktion för samhällets beredskap. Den grundläggande lagstiftningen för svenska medier finns i tryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) och bygger bl.a. på principen om etableringsfrihet och förbu- det mot censur. Målet för politiken på medieområdet är att stödja yttrandefrihet, mångfald, massmediernas oberoende och tillgänglig- het samt att motverka skadlig mediepåverkan (prop. 2008/09:1 utg. omr. 17, bet. 2008/09:KrU1, rskr. 2008/09:92, prop. 2014/15:1 utg. omr. 17, bet. 2014/15:KrU6, rskr. 2014/15:96). Även om mediernas självständighet och oberoende är grunden för deras roll i demokratin kan politiken ha en funktion när det gäller att skapa förutsättningar för mångfald och kvalitet. Mediepolitikens viktigaste verktyg är radio- och tv-lagen (2010:696), som inne- håller bestämmelser om bl.a. tillståndsgivning och innehållsvillkor för radio och tv, presstödet, som genom driftsstöd och distributions- stöd syftar till att värna mångfalden inom dagspressen, samt radio och tv i allmänhetens tjänst som finansieras med radio- och tv-avgif- ten. Inom ramen för presstödet kan även tidningar på minoritets- språk få stöd. Det ingår också i mediepolitiken att stärka barn och unga som med- vetna medieanvändare och skydda dem från skadlig mediepåverkan. Medielandskapet är under stark förändring. Tillgången till medier och information ökar kontinuerligt, och utvecklingen drivs framåt av internationalisering och ny teknik. Allt fler medie företag väljer att använda sig av olika plattformar för att föra ut sitt Den pågående utvecklingen har lett fram till att medierna konvergerar, eller smälter samman, och skillnaden mellan t.ex. press och radio och tv blir därmed mindre tydlig. Konkurrensen ökar när nya aktörer med nya tjänster träder in på marknaden som de befintliga aktörerna försöker möta utmaningarna. Konsumenter- nas medievanor har förändrats i takt med ett ökat utbud av tv, radio, tidningar, tidskrifter samt tillgång till webbtidningar, sociala medier, bloggar och annan information via internet. Teknikutvecklingen har också ökat möjligheterna för enskilda personer att själva nå ut med information och driva opinion som kan nå en stor publik. innebär det att det inte alltid är tydligt vem som är ansvarig för ett visst medieinnehåll. I regeringens skrivelse En politik för en levande demokrati (skr. 2013/14:61) framhålls att det frekventa användandet av digitala medier ställer nya och högre krav på förståelse för mediernas logik och funktionssätt. Det handlar om förmåga att hitta och tillgodo- göra sig information och att analysera innehållet i denna, förmåga att använda medier för kommunikation och att skapa medialt innehåll. Medie- och informationskunnighet är en viktig del i en demokratisk medvetenhet och kompetens. Medborgarna har således större möjligheter än någonsin att välja när, var och hur de vill ta del av medieinnehåll och vad de vill titta eller lyssna på. I takt med att utbudet av information på olika plattformar blir allt större ökar också skillnaderna i medieanvänd- ning och vilken information människor tar del av. Ett ökat informa- tionsutbud är i sig positivt. innebär skillnaderna i medie användning en risk för ökade kunskaps- och deltagandeklyftor, eftersom de medborgare som i mindre utsträckning tar del av infor- mation i samhällsfrågor får sämre förutsättningar att vara delaktiga i demokratin och den politiska beslutsprocessen. Klyftor kan också uppstå om människor i allt högre grad väljer att ta del i första hand av information som bekräftar den egna världsbilden. Detta riskerar att leda till polarisering av åsikter och verklighetsuppfattningar. Biblioteken, som arenor för kunskapsförmedling och fri åsikts- bildning, har i detta sammanhang en viktig roll att spela. Biblioteks- politiken ska bidra till ett medieutbud som präglas av allsidighet, mångfald och tillgänglighet i alla delar av landet. som den tillgängliga informationsmängden aldrig har varit större brottas de traditionella nyhetsmedierna med svårigheter. För svensk dagspress var 2013 det ekonomiskt sämsta året i modern tid. Antalet lokalredaktioner blir allt färre. Det innebär en risk för att områden utanför städerna, liksom områden i storstädernas krans- kommuner, blir utan kvalitativ nyhetsbevakning och granskning. Detta skapar problem eftersom människor behöver få kännedom även om lokala förslag, beslut och händelser för att kunna agera som medborgare i demokratin. Särskilt bekymmersam kan situationen antas vara i kommuner och stadsdelar med mindre köpstarka invå- nare och en svag annonsmarknad. Lokaljournalistiken och bevak- ningen av hela landet är central även som underlag för nationella mediers rapportering. Den tekniska utvecklingen har också medfört helt nya möjlighe- ter för medieföretagen att följa upp vilken typ av innehåll läsare och tittare tar del av och som därmed lockar annonsörer. Om det innebär att sådant innehåll lyfts fram och prioriteras av medierna kan det i förlängningen riskera att leda till ett utarmat och mer likformigt utbud. När allt större andel av mediekonsumtionen sker via internet, och traditionella medieföretag söker nya digitala affärsmodeller, är till- gången till bredband i hela landet avgörande. I den årliga rapporten och internet 2014 uppger struktur att av befolkningen hade tillgång till bredband hemma. Tillgång till internet hade . Det nuvarande presstödet är tidsbegränsat Det statliga presstödet infördes i syfte att bevara mångfalden och konkurrensen inom dagspressen. Stödet riktades direkt till s.k. andratidningar, dvs. prenumererade dagstidningar som på sin utgiv- ningsort hade en upplagemässigt större konkurrent. Presstödet regleras i presstödsförordningen (1990:524) och för- delas av . Presstöd enligt förordningen lämnas i form av driftsstöd och distributionsstöd. Driftsstöd lämnas till dags- tidningar vars upplaga i huvudsak eller till övervägande del är prenu- mererad. För driftsstöd krävs även enligt huvudregeln bl.a. att en tid- ning har en prenumererad upplaga på minst 1 500 exemplar och en täckningsgrad (dvs. andel abonnenter inom ett visst område) som inte överstiger . Driftsstödet är således inte längre kopplat till andratidningar utan kan ges till såväl ensamtidningar som samt- liga tidningar på en ort. Distributionsstöd ges för samdistribution där minst två tidningsföretag deltar och får lämnas för varje prenu- mererat exemplar. I propositionen Nya villkor för stödet till dagspressen (prop. 2009/10:199) föreslogs att vissa bestämmelser i presstöds-förord- ningen skulle ändras för att säkerställa att förordningen är förenlig med . Förändringarna trädde, efter godkännande, i kraft . tidsbegränsades förordningen till i enlighet med tidsgränsen för statsstödsgodkännande. Ett fortsatt stöd i någon form efter 2016 ska anmälas till kommissionen för att prövas i förhållande till statsstödsreglerna. En parlamentarisk kommitté fick i uppdrag att göra en översyn av det statliga stödet till dagspressen (dir. 2011:112). Kommittén, som antog namnet , hade bl.a. i uppdrag att analysera behoven av stöd och andra kostnadseffektiva insatser utifrån betydelsen av mångfald på mediemarknaden och stödets påverkan på konkurrensen samt att lämna förslag på hur ett framtida stödsystem kan utformas. lämnade sitt slutbetän- kande Översyn av det statliga stödet till dagspressen (SOU 2013:66). Slutbetänkandet, som har varit föremål för remissbehandling, inne- håller förslag till förändringar av det nuvarande presstödet. Reger- ingen avser att i en proposition om presstöd lämna för- slag till vissa förbättringar av nuvarande stödordning. Regeringen undersöker även möjligheterna för att förlänga sitt godkännande av det nuvarande presstödet t.o.m. den 31 decem- ber 2018 (dnr N2015/855/KSR) och har gett i uppdrag att ta fram förslag till ett innovationsstöd för den tryckta dagspressen (dnr Ku2015/395/MFI). Nämnden ska därvid utgå från förslag till omställningsstöd. Uppdraget ska redovisas . Ett förändrat medielandskap kräver nya mediepolitiska insatser De förändringar som har skett på mediemarknaden, som kort beskrivits ovan och som fortsätter i snabb takt, innebär att förutsätt- ningarna för de företag som i huvudsak arbetar med dagstidningsut- givning skiljer sig avsevärt från de som gällde vid den tid då grunderna för presstödet utformades. Nya aktörer har tillkommit som inte så enkelt kan klassificeras utifrån tidigare definitioner av olika medier och mediepolitiska verktyg. Även medborgarnas medievanor och möjligheter att ta del av medieinnehåll har som nämnts markant för- ändrats. I det fragmenterade informationssamhället, där den lokala och regionala nyhetsbevakningen är under press som det totala medieutbudet är större än någonsin, blir radio och tv i allmän- hetens tjänst oumbärlig. behövs även andra aktörer – i hela landet – som kan bidra med olika perspektiv. Det gäller såväl kom- mersiella medier som medier som drivs ideellt, exempelvis närradio och icke-kommersiell lokal-tv. Det finns anledning att anta att medielandskapet kommer att fortsätta förändras i snabb takt. När presstödsförordningen upphör att gälla bedömer regeringen att presstödet i dess nuvarande form behöver ersättas av nya mediepolitiska insatser som syftar till att skapa goda förutsättningar för kvalitetsjournalistik och lokalt ny- hetsmaterial oavsett distributionssätt. En utredare ska därför dels analysera behovet av mediepolitiska insatser, dels lämna förslag till nya mediepolitiska verktyg. Uppdraget att analysera behovet av insatser Utredaren ska göra en bred analys av det föränderliga medielandska- pet. En utgångspunkt för analysen ska vara de demokratiska utma- ningar som följer av medieutvecklingen och den förändrade medie- användningen. Allmänhetens behov av allsidig information och möjligheten att, oavsett bostadsort, vara delaktig i demokratin ska stå i fokus för analysen. Utredaren ska även undersöka om det finns geografiska områden där tillgången till mediebevakning av lokala frå- gor och beslutsprocesser är särskilt svag. Analysen ska utmynna i slutsatser om vilken roll staten kan ha och vilka politiska insatser som behövs när presstödet i dess nuvarande form upphör. Tillståndsperioden för programföretagen med uppdrag i allmän- hetens tjänst, , och Sveri- ges , löper . Utredaren ska i sin analys beakta det uppdrag som radio och tv i allmänhetens tjänst har. Det ingår inte i utredarens uppdrag att föreslå förändringar avse- ende radio och tv i allmänhetens tjänst för den innevarande till- ståndsperioden. Däremot kan utredaren peka på frågeställningar som behöver utredas närmare inför nästa tillståndsperiod. Utredaren ska i sin analys väga in aspekten av samernas status som urfolk och de nationella minoriteternas behov och rättigheter när det gäller synliggörande samt nyhetsinformation på de nationella minoritetsspråken. Utredaren ska också beakta behoven av tillgäng- liga medier för personer med funktionsnedsättning, samt det all- männa biblioteksväsendets roll i att stödja en likvärdig tillgång till medier och information. Uppdraget att lämna förslag till nya mediepolitiska verktyg Utredaren ska, med utgångspunkt i den analys som gjorts, lämna förslag till utformning av nya mediepolitiska verktyg. Förslagen bör syfta till att främja möjligheterna för allmänheten att ta del av jour- nalistik som präglas av mångfald, allsidig nyhetsförmedling, kvalitet och fördjupning, oavsett var i man bor. De förslag som läm- nas ska vara konkreta, genomarbetade och så långsiktiga som möjligt med tanke på att medieutvecklingen är pågående och kommer att fortsätta. Vid utformningen av verktygen, t.ex. nya mediepolitiska stöd, ska EU:s konkurrens- och statsstödsregler beaktas. Förslagen som läm- nas ska vara kostnadseffektiva. I utarbetandet av förslagen ska utre- daren ha en internationell utblick. I uppdraget ingår att utarbeta de författningsförslag som kan krävas . Det ingår inte i utredarens uppdrag att lämna förslag till grundlagsändringar.