sou · H4B379 · 2016-11-09 00:00:00 — Ett äldre varumärke som är registrerat enligt varumärkeslagen eller en internationell varumärkesregistrering som gäller i ut- gör ett relativ hinder för registrering av en firma. Detta ändras inte i den nya lagen om företagsnamn. Enligt en övergångsbestämmelse till firmalagen, som infördes i samband med att varumärkeslagen trädde i kraft, ska ett registreringshinder också föreligga om det tidi- gare registrerade nationella eller internationella varumärket har re- gistrerats i enlighet med äldre föreskrifter, dvs. enligt varu- märkeslag eller dess föregångare (se punkt 4 i övergångsbestämmel- serna till SFS 2010:1889 och prop. 2009/10:225 s. 386 f.). Även detta bör gälla i fortsättningen och lämpligen regleras i en övergångsbe- stämmelse till lagen om företagsnamn. Ett äldre varumärke som är registrerat enligt EU:s varumärkes- förordning utgör också ett relativt registreringshinder enligt firma- lagen. Denna bestämmelse förs över i sak oförändrad till den nya lagen. Varumärkesförordningen utgör en kodifiering av rådets för- ordning (EG) nr 40/94 av om gemenskaps- Också EU-varumärken som har registrerats enligt den äldre förordningen torde utgöra hinder för registrering av en firma. Någon övergångsbestämmelse som reglerar detta finns varken i firmalagen eller i varumärkeslagen. Utredningen gör därmed bedöm- ningen att det inte heller i den nya lagen om företagsnamn bör tas in en sådan övergångsbestämmelse. Vid genomförandet av det civilrättsliga sanktionsdirektivet inför- des en övergångsbestämmelse i firmalagen som innebär att bestäm- melserna om informationsföreläggande och spridning av information om dom i mål om firmaintrång inte ska tillämpas när intrånget, eller försöket eller förberedelsen till intrånget, har begåtts före ikraftträ- dandet av den lagstiftningen, dvs. (se punkt 2 i övergångs- bestämmelserna till SFS 2009:113 och prop. 2008/09:67 s. 253 f.). Enligt utredningens förslag ska den nya lagen träda i kraft . Om en övergångsbestämmelse av detta slag ges för den nya lagen, kommer den att träffa intrång som har skett . Intresset av en intrångstalan eller av ett informations- föreläggande får för dessa fall anses ha minskat betydligt, särskilt med tanke på reglerna om preskription. Enligt utredningens bedömning saknas det skäl för en sådan övergångsbestämmelse i den nya lagen. För att förtydliga att riksbank och Svenska Skepps- hypotekskassan samt annan inrättning eller sammanslutning, t.ex. en myndighet som , som har fått ensamrätt till sin firma (sitt företagsnamn) med stöd av firmalagen (27 §) även fortsätt- ningsvis har ensamrätt till firman (företagsnamnet) bör det införas en särskild övergångsbestämmelse om detta. När det gäller det nya registreringshindret för ond tro hänvisas till den bedömning av behovet av en övergångsregel som görs av- seende motsvarande hinder för registrering av varumärken. Den nya lagen om företagsnamn innebär följdändringar i andra lagar som hänvisar till firma och till firmalagen. Det handlar inte om några ändringar i sak utan om ändringar som blir en följd av den nya författningens namn och paragrafnumrering samt den nya terminologin. Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte till dessa lagändringar. Lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter m.m. Utgångspunkten bör på vanligt sätt vara att den nya lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter m.m. ska tillämpas även på de beteckningar som har erhållit skydd före ikraftträdandet genom de aktuella EU-förordningarna eller internationella handelsavtalen. I den del den nya lagen rör sanktioner vid intrång i rätten till en beteckning enligt EU-förordningarna är det inte fråga om någon materiell förändring. Motsvarande reglering finns i varumärkes- lagen och förs över i sak oförändrad till den nya lagen. I fråga om sådana beteckningar bör den nya lagen tillämpas även vid intrång som har begåtts före ikraftträdandet. Enligt en övergångsbestämmelse till varumärkeslagen ska bestäm- melserna om spridning av information om dom i mål om varumärkes- intrång och informationsföreläggande inte tillämpas när intrånget, eller försöket eller förberedelsen till intrånget, har begåtts före (se punkt 4 i övergångsbestämmelserna till SFS 2010:1877 och prop. 2009/10:225 s. 390). Liksom när det gäller lagen om före- tagsnamn saknas det enligt utredningens bedömning skäl för en sådan övergångsordning i den nya lagen. Den sakliga förändringen med den nya lagen är att sanktions- bestämmelser införs vid intrång i rätten till en beteckning enligt vissa internationella handelsavtal. Det bör – i linje med allmänna principer – inte finnas någon rätt till ersättning i fråga om intrång som har skett före ikraftträdandet (jfr exempelvis prop. 2008/09:67 s. 254). I klargörande syfte bör detta komma till uttryck i en över- gångsbestämmelse. Nya bestämmelser om säkerhets- och skyddsåtgärder brukar som princip bli tillämpliga direkt, dvs. även med avseende på intrång som har skett eller påbörjats före ikraftträdandet, såvida inte en särskild övergångsbestämmelse införs. Detsamma gäller för nya be- stämmelser om vitesförbud (jfr prop. 2008/09:67 s. 254). Bestämmelserna om s.k. korrigeringsåtgärder (t.ex. förstörande av varorna), informationsföreläggande och intrångsundersökning bör enligt utredningens bedömning tillämpas vid intrång eller försök eller förberedelser till intrång som har begåtts före ikraftträdandet. Inte heller är det motiverat med någon övergångsbestämmelse när det gäller vitesförbud, utan detta bör på vanligt sätt vara möjligt att få även för åtgärder som har påbörjats före ikraftträdandet. Bestämmelsen om spridning av information om dom i intrångs- mål ger innehavaren rätt att begära att den som har gjort eller med- verkat till intrånget också ska stå kostnaden för detta. Kostnads- ansvaret ligger nära en form av ersättning till rättighetsinnehavaren. Enligt utredningens bedömning bör den, i likhet med rätten till skadestånd och annan ersättning, inte tillämpas om intrånget har skett före ikraftträdandet (jfr prop. 2008/09:67 s. 254). Den nya lagen reglerar endast sanktioner vid intrång i rätten till en beteckning enligt något av de aktuella handelsavtalen. Oavsett den nya lagen har innehavaren av en sådan beteckning redan en ensamrätt som gäller här i landet på grund av avtalet. Vidare kan rätten till en sådan beteckning inte bli föremål för licens. Någon övergångsbestämmelse avseende tredje mans rättigheter som uppkommit innan den nya lagen har trätt i kraft bedöms därför inte nödvändig. Också när det gäller ändringarna i mönsterskyddslagen bör det införas en övergångsbestämmelse som ger uttryck för principen om nya lagars tillämplighet. Redan registrerade mönster bör omfattas av de nya bestämmelserna. När det gäller ansökningar om registrering av mönsterskydd som har lämnats in före ikraftträdandet bör samma regler gälla som för ansökningar om varumärkes- och firmaregistering. Det innebär att de nya bestämmelserna ska tillämpas även på mönsterregistreringar som har sökts men inte slutligen avgjorts vid ikraftträdandet. De nya bestämmelserna kan således åberopas i ett invändningsförfarande efter ikraftträdandet avseende ett mönster där registrering har sökts före ikraftträdandet. De föreslagna ändringarna innebär att några av de relativa registre- ringshindren ändras eller tas bort. Det blir alltså i vissa avseenden lättare att få ett mönsterskydd. Det saknas därför skäl att införa någon särskild övergångsbestämmelse som rör frågan om hävning. Bedömning: Förslagen till ändringar i varumärkeslagen innebär att varumärkesrätten moderniseras och förenklas i flera avseen- den. Detta gynnar domstolar, myndigheter och näringsliv. Änd- ringarna innebär också att varumärkesrätten blir mer enhetlig inom EU. En sådan harmonisering underlättar för de företag som är verksamma inom EU:s inre marknad. En moderniserad och förenklad lag om företagsnamn bedöms leda till att det blir lättare för enskilda näringsidkare att tillgodo- göra sig reglerna. Lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter m.m. bedöms inte nämnvärt påverka enskilda näringsidkare. Förslagen bedöms inte medföra några ökade kostnader för det allmänna. Utredningen ska redovisa konsekvenserna av sina förslag. De närmare bestämmelserna om detta finns i 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474). Ifråga om utredningens förslag på nya eller ändrade regler ska konsekvensutredningen vidare innehålla de uppgifter som framgår av 6–7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutred- ning vid regelgivning. Av kommittédirektiven framgår särskilt att utredningen ska be- döma de ekonomiska konsekvenserna av förslagen för näringslivet och det allmänna. Om förslagen medför ökade kostnader för det allmänna, ska förslag till finansiering redovisas. Utredningen ska också belysa förslagens konsekvenser för konsumenter. Vidare ska utred- ningen bedöma förslagens förhållande till i övrigt. Utredningens förslag berör innehavare av varumärken, företags- namn och geografiska ursprungsbeteckningar. Vidare berörs regi- streringsmyndigheterna, främst och , samt Domstolar och . 17.2Konsekvenser av ändringar i varumärkeslagen Konsekvenser för företagen och andra enskilda Varumärken spelar en avgörande roll för företagens möjligheter att nå framgång. Många varumärken motsvarar betydande ekonomiska värden grundat på stora investeringar. Ett varumärke är inte sällan ett företags mest värdefulla tillgång. Mot denna bakgrund kommer ändringarna i varumärkeslagen att få stor praktisk betydelse. finns cirka 130 000 nationella varumärken registrerade i Patent- och registreringsverkets register. Dessutom finns det cirka 40 000 inter- nationella registreringar. Förslagen kommer att påverka samtliga dessa innehavare, eftersom förändringarna även omfattar befintliga varu- märken. Förslagen innebär i huvudsak att varumärkeslagen anpassas till varumärkesdirektivet. Indirekt sker därmed även en anpassning till EU:s varumärkesförordning, eftersom direktivet följer förordningen. Att varumärkesrätten nu blir mer enhetlig underlättar för de många företag som bedriver verksamhet på den inre marknaden. Härigenom skapas förutsättningar för stärkt export, tillväxt och konkurrens- kraft. Reformen gynnar såväl större som mindre företag. Direktivet innebär i flera avseenden att varumärkesrätten mo- derniseras och förenklas, vilket bedöms underlätta handeln både inom landet och inom EU. Det gäller t.ex. regleringen av vad som kan utgöra ett varumärke och harmoniseringen av registreringsförfarandet. Enligt direktivet måste alla EU-länder nu erbjuda förfaranden för invändning respektive administrativ hävning. Sådana förfaranden finns redan i , men för de företag som bedriver verksamhet i andra EU-länder är det positivt att användarna erbjuds ett alternativ till hävningsförfarandet i domstol. Dessa alternativ kan anses vara särskilt attraktiva för mindre företag som inte har vana vid eller resurser att tvista vid domstol – särskilt inte i utlandet. Utredningens förslag innebär att den centrala materiella varu- märkesrätten ska vara utformad i nära anslutning till direktivet. Det gäller t.ex. vad som kan utgöra ett varumärke och vad som krävs för att kunna få och vidmakthålla en varumärkesrättighet. En sådan ut- formning av lagstiftningen, där kopplingen till varumärkesdirektivet är tydlig, är ägnad att underlätta tillämpning och tolkning av lagen i enlighet med direktivet. Att den svenska varumärkeslagen ansluter till varumärkesförordningen är också regelförenklande, särskilt för före- tagare som använder både det svenska nationella registreringsför- farandet och registreringsförfarandet för EU-varumärken. Flera av de föreslagna ändringarna – t.ex. när det gäller vad som omfattas av ensamrätten till ett varumärke – syftar huvudsakligen till att kodifiera praxis. Det gäller t.ex. klargöran- det av i vilka fall användningen av ett företagsnamn kan utgöra in- trång i ensamrätten till ett varukännetecken. Att praxis nu bättre återspeglas i lagstiftningen underlättar för enskilda som får ett tydligare regelverk att förhålla sig till. Detsamma gäller de ändringar som på annat sätt främst syftar till att klargöra vad som redan är gällande rätt, t.ex. när det gäller hinder mot att registrera ett varumärke som innehåller en geografisk ursprungsbeteckning eller en växtsortbenämning. Förslaget om att det ska bli lättare för varumärkesinnehavare att ingripa mot varor som passerar i transit innebär ett starkare skydd och bättre förutsättningar för innehavare att bevaka sina intressen. Även förslagen som rör handläggningen av varumärkesärenden vid bedöms få positiva effekter för användarna. Det gäller särskilt kravet på att Patent- och registre- ringsverket ska skicka ett meddelande om att en registrering håller på att löpa ut. Att det införs tydligare regler om vilken dag som är ingivningsdag kan också nämnas. Utredningen föreslår vidare att det klargörs vilken verkan en hävning av en varumärkesregistrering har. Utredningen redogör i avsnitt 8.3 och i författningskommentaren för de konsekvenser förslaget kan få för lagakraftvunna domar och ingångna avtal. Sammantaget bedöms förslagen ha långsiktiga positiva konsekven- ser inte minst för företagen. Effekterna är emellertid av den karak- tären att det inte är möjligt att göra beloppsmässiga beräkningar av den samhällsekonomiska effekten. Utredningen föreslår att ensamrätten till ett varukännetecken ska omfatta transitering och liknande tullåtgärder. krävs att varorna ska importeras till landet för att det ska kunna utgöra ett varu- märkesintrång. De nya bestämmelserna innebär att inte längre behöver utreda om varorna verkligen ska transiteras eller om det i själva verket är fråga om en dold import. Eftersom en sådan utredning i många fall är tämligen tidskrävande, innebär förslaget en viss arbetsbesparing. medför de nya reglerna att befogen- heten för att ingripa blir större, vilket naturligtvis kan leda till fler beslag. Det är möjligt att förslaget leder till ett visst merarbete för verket. Konsekvenserna bedöms emellertid inte vara så stora. är därtill inte något omfattande transitland. Enligt uppgift från har det än så länge inte heller blivit någon förändring vad gäller antalet ingripanden i transitflödet med anled- ning av de nya reglerna om EU-varumärken, som trädde i kraft . Eventuella kostnader bedöms kunna rymmas inom nuva- rande anslagsnivå. I vissa fall kan det bli en fråga för domstol att avgöra om varu- märkesinnehavaren kan hindra att varorna släpps ut på marknaden i destinationslandet. Det kan emellertid antas att sådana tvister kom- mer att förekomma relativt sällan. Utredningen bedömer därför att förslaget inte påverkar arbetsbördan för Domstolar på något nämnvärt sätt. Eftersom det föreslås att den som begår varumärkes- intrång genom transitering eller en liknande tullåtgärd inte ska kunna dömas till ansvar för brott, påverkas inte eller Utredningen föreslår att en varumärkesinnehavare inte längre ska vara tvungen att tåla att ett yngre företagsnamn används i enlig- het med god affärssed. Förslaget påverkar de innehavare som tidi- gare kunnat använda ett identiskt eller liknande företagsnamn paral- lellt med ett äldre varukännetecken. Förslaget kan eventuellt leda till något fler tvister mellan innehavarare av varukännetecken och innehavare av företagsnamn. Utredningen bedömer emellertid att en eventuell påverkan på Domstolar kan antas vara så begrän- sad att det kan hanteras inom befintliga budgetramar. Förslagen som gäller handläggningen hos Patent- och registrerings- verket kan inledningsvis medföra att verket behöver anpassa sina rutiner till nya regler. Det gäller främst anpassning av IT-system och information på webbplatsen samt utbildning av personal. Det är dock fråga om en begränsad engångskostnad som får hanteras inom befintliga budgetramar. Att föreslås underrätta varumärkes- innehavare om att ett varumärke kommer att löpa ut bedöms inne- bära ett visst merarbete för verket. Förslaget om att verket ska anteckna dagen då en registrering slutligen avgjorts bedöms dock bara påverka verket i begränsad utsträckning. Detsamma gäller för- slaget om att verket ska anteckna om en varumärkesansökan blivit föremål för en exekutiv åtgärd. Införandet av tydliga regler om vilken dag som är ingivningsdag bedöms inte leda till något ytterligare arbete för verket. Att regle- ringen avseende internationella registreringar samordnas med vad som gäller för nationella registreringar underlättar handläggningen. Vidare föreslås en utvidgad granskning av registreringshindren såvitt avser kollektiv-, garanti- och kontrollmärken. Detta kan leda till ett visst begränsat merarbete för vid granskningen av sådana ansökningar. Förslaget torde dock inte få några beaktansvärda ekonomiska konsekvenser. Utredningen föreslår att en registrering ska hävas efter invändning endast om det finns något hinder mot registrering på grund av andra rättigheter, dvs. de relativa registreringshindren. Förslaget torde inne- bära en arbetsbesparing för . kan förslaget leda till något fler tvister vid domstol. Utredningen bedömer emellertid att konsekvenserna av detta blir begränsade för Domstolar och att eventuella ökade kostnader bör kunna rymmas inom befintliga budgetramar. Förslaget om en förlikningsfrist bedöms ha en positiv inverkan på förutsättningarna för parterna att träffa en förlikning, vilket leder till färre tvister. Förslaget torde därför ha en positiv inverkan på arbetsbördan hos och Dom- stolar. Utredningen föreslår vidare nya regler om prövning av om ett varumärke verkligen används. Bestämmelserna – som tillämpas i för- faranden eller mål om invändning, hävning och intrång – innebär att kravet på att varumärken verkligen används ytterligare skärps. Förslagen syftar till att vara avhållande, dvs. att innehavare med oan- vända rättigheter ska avstå från att åberopa rättigheten. kan därför leda till att antalet invändningar och tvister minskar. kan givetvis vissa mål och ärenden bli mer omfattande och arbetskrävande, eftersom frågan om användning ska prövas. Utredningen föreslår vidare att en tilltalad i ett intrångsmål ska kunna invända att det finns grund för att häva en varumärkes- registrering. Förslaget skulle kunna leda till att domstolsförhand- lingar ställs in, t.ex. i de fall en tilltalad i ett sent skede gör en in- vändning om bristande användning. Det finns därför en viss risk att förslaget innebär merarbete för domstolen. Sammantaget gör utred- ningen dock bedömningen att förslagen inte kommer att påverka arbetsbördan hos och domstolarna på ett sådant sätt att det leder till kostnadsökningar. Det finns emel- lertid anledning att – framför allt för Patent- och registrerings- verket – följa utvecklingen av hur invändare och innehavare använ- der sig av de nya reglerna. Sammanfattningsvis bedöms förslagen till ändringar i varumärkes- lagen inte medföra några ökade kostnader för det allmänna. Patent- och registreringsverkets verksamhet som avser varumärk- en är är helt avgiftsfinansierad. Utredningen konstaterar dock att regeringen i budgetpropositionen föreslår förändringar när det gäller finansieringen av verkets verksamhet (prop. 2016/17:1, utgiftsområde 24, s. 110). Förslagen påverkar inte utredningens be- dömning i detta avsnitt. 17.3Konsekvenser av en ny lag om företagsnamn Utredningens förslag till en ny lag om förtagsnamn är huvudsak- ligen en redaktionell översyn och en språklig modernisering av den nuvarande firmalagen. Moderniseringen syftar till att göra reglerna mer lättillgängliga och överskådliga, vilket förbättrar möjligheten för enskilda företagare och andra tillämpare att förstå reglerna och använda lagstiftningen. Särskilt förslaget att ersätta begreppet ”firma” med det modernare och tydligare ”företagsnamn” kan antas leda till att lagen blir lättare att tillämpa. Den nya lagen är utformad med varumärkeslagen som förebild. För de användare som tillämpar både varumärkeslagen och lagen om företagsnamn bedöms det vara en fördel att lagarna har samma struktur. Lagen om företagsnamn är en lag av stor praktisk betydelse. För de flesta associationsformer finns krav på att bolaget har ett re- gistrerat företagsnamn. finns cirka 500 000 aktiebolag och fler än 80 000 handels- och kommanditbolag i . Dessutom finns det ett stort antal enskilda näringsidkare, ideella föreningar, stiftelser m.m. som har registrerade firmor. Många näringsidkare kommer således i kontakt med lagen. Det handlar om såväl små som stora företag. För mindre företag – som ofta inte anlitar ombud – är det särskilt viktigt att regleringen är enkel och tydlig. En moderniserad och för- enklad lag om företagsnamn kan antas främja företagandet. Att begreppet firma ersätts med företagsnamn berör också re- gistreringsmyndigheterna, dvs. främst , men även t.ex. länsstyrelserna och Lantmäteriet. Ändringen kan innebära att det krävs en viss initial anpassning av sådant som webbplatser och informations- material. Enligt utredningens bedömning är det fråga om en begrän- sad engångskostnad som får hanteras inom befintliga budgetramar. använder dessutom redan begreppet företagsnamn. I övrigt syftar ändringarna främst till att uppnå samordning med de nya bestämmelserna i varumärkeslagen. Förslagen bedöms bidra till att skapa en bra balans och ett gott samspel mellan varumärken och företagsnamn. Detta är en fördel för såväl innehavare av varu- märken som innehavare av företagsnamn. Av samma skäl som när det gäller de motsvarande ändringarna i varumärkeslagen bedöms förslagen inte leda till några ekonomiska konsekvenser för enskilda eller för det allmänna. Utredningen föreslår vidare att om en näringsidkare helt eller del- vis ändrar den verksamhet som bedrivs under det registrerade före- tagsnamnet, så ska registreringsmyndigheten göra en ny prövning av om det finns något hinder mot registreringen. och övriga registreringsmyndigheter. Ändringen innebär att det införs ytterligare krav på vilken prövning registreringsmyn- digheterna ska göra. Såvitt utredningen har erfarit granskar i vart fall en anmälan mot de absoluta registre- ringshindren. tar dessutom ut en avgift för en anmälan om ändrad verksamhet. Utredningen bedömer sammantaget att det inte är fråga om någon betungande arbetsuppgift för myndighe- terna och att förslaget därför inte kommer att få några ekonomiska konsekvenser för registreringsmyndigheterna. Sammanfattningsvis bedöms förslagen i lagen om företagsnamn inte medföra några ökade kostnader för det allmänna. 17.4Konsekvenser av en ny lag om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter m.m. Utredningen föreslår att det införs en ny lag om skydd för beteck- ningar på jordbruksprodukter m.m. I lagen samlas bestämmelser om sanktioner vid intrång i rätten till vissa särskilda beteckningar som är skyddade inom EU. Lagen innebär i huvudsak endast en redak- tionell ändring i förhållande till tidigare. En nyhet är emellertid att sanktionsbestämmelserna föreslås bli tillämpliga också vid intrång i en beteckning som skyddas enligt internationella handelsavtal. För- slaget är till fördel för de enskilda som vill kunna göra gällande en sådan rättighet vid domstol. Eftersom det är fråga om beteckningar som skyddas enligt avtal med andra länder, bedöms förslagen inte nämnvärt påverka just svenska företag. Förslaget kan leda till ett visst merarbete för Domstolar som ska avgöra de aktuella tvisterna. Utredningen bedömer emellertid att det endast kan vara fråga om ett ytterst begränsat antal mål. Förslagen bedöms därför inte få några ekonomiska konsekvenser för det allmänna. En av utredningens huvuduppgifter har varit att bedöma om den nuvarande svenska regleringen är förenlig med varumärkesdirek- tivet och, om så inte är fallet, föreslå författningsändringar. Med de ändringar som föreslås bedömer utredningen att svensk rätt kommer att vara förenlig med .