sou · H4B369 · 2016-10-24 00:00:00 — Till skillnad från folkbiblioteken, där traditionen av främjande stöd- funktioner är lång, både genom olika typer av statsbidrag och genom länsbibliotek som har en rådgivande och samordnande roll, har inga statsbidrag förekommit mot den regionala nivån med syftet att främja kulturskoleutveckling. I stället har kulturskolorna på gott och ont bedrivit sin verksamhet utifrån de lokala förutsättningar som stått till buds. Att bidra till en förstärkt regional samordning ser utredningen som en del i den infrastruktur som är nödvändig för att få till stånd en långsiktig och stabil utveckling av de kom- munala kulturskolorna. Utredningen föreslår att tillskjuts vissa stats- bidrag till regional kulturverksamhet förordning (2010:2012) i syfte att förstärka samordningen av kulturskoleverksamhet på regional nivå. En sådan ny inriktning av bidraget förutsätter ett tillägg i bidragets förordning om kulturskoleverksamhet som ett nytt verksamhetsområde. Det föreslagna beloppet har beräknats utifrån för vardera av landets tjugo landsting och . Bidraget bör fördelas och följas upp i enlighet med den statliga fördelningen av regionala kulturbidrag. I de råd för uppföljning som tagit fram för regionala kulturbidrag bör ett tillägg göras om återrapportering av kultur- skoleverksamhet. Det är de samverkande parterna i fråga som avgör vilken organisationsform som tillämpas. I kommunallagen regleras i 3 kap. 3 § och 20 § om Kommunernas och landstingens organisation, de kommunala samverkansformerna kommunalförbund eller gemen- sam nämnd. Statsbidraget bör med tiden anpassas utifrån de nya organisatoriska förutsättningar som ges med anledning av kom- mande förslag från (Fi 2015:09). 2009/10:3, bet. 2009/10: KrU5, rskr. 2009/10:145. Utredningens förslag och rekommendationer Det föreslagna nationella kulturskolecentrumet (avsnitt 6.3) bör ha en samordnande och stödjande roll i förhållande till de sam- ordnande former som landstingen väljer att inrätta och därutöver följa hur arbetet med de regionala kulturplanerna fortskrider i samverkan med ansvariga på . En förordning som föreslås träda i kraft bör styra bidragets fördelning. 6.8Förstärkta utbildningsvägar för att uppnå en inkluderande kulturskola på egen grund Bedömning: Det är utredningens bedömning att kommunernas nuvarande och framtida kompetensförsörjning vad gäller är bristfällig på grund av en avsaknad av utbild- ningar som är särskilt anpassade för kommunernas behov med en pedagogisk grund i särart. Utredningen har i uppdrag att föreslå åtgärder för hur försörjning av lärare som ska undervisa i den kommunala kan säkras . Frågan är central för kulturskolesektorn och har lyfts fram som en prioriterad fråga under samtliga samråd. Den kommunala är inne i ett brytningsskede som utmärks av en strävan efter ett breddat utbud av kulturuttryck och en ökad inkludering av barn och unga. står kommunerna inför stora behov av nyanställningar i kulturskolorna på grund av lärarkårens höga genomsnittliga ålder. De lärare som anställs kommer att prägla kulturskolornas inrikt- ning . syns en tendens att många kommuner prioriterar personal med lärarlegitimation vid nyanställningar. Utredningen ser därför en risk för att personer med konstnärlig högskoleutbildning, men utan lärarexamen, ges sämre anställningsmöjligheter, vilket kan bidra till en ur- holkning av grundläggande konstnärliga karaktär. Kommunerna har behov av flera och förstärkta utbildningsvägar för att uppnå tillräcklig kompetens för den varierade kulturskole- verksamhet de bedriver. Utredningens förslag och rekommendationer Begränsningar i befintliga utbildningar Kulturskolorna har sitt ursprung i en verksamhet inriktad mot endast musik. På motsvarande vis har kulturskolorna till stor del rekryterat sina pedagoger från högre musikutbildning. har forskare inom området lyft ett antal problematiska aspekter när det gäller svensk musikutbildning i relation till elevers och studenters bakgrund. De studenter som rekryteras till högre musik- utbildning har liknande bakgrund, inte endast socioekonomiskt och sociokulturellt, utan att de även har liknande förberedande utbild- ningar. Denna rekrytering liknas vid en sluten utbildningscykel54 som kan beskrivas som en traderande kedja där är den första länken. Nästa länk är klasser med uttalad musikprofilering och antagningsprov i musik. Sedan följer gymna- sieskolans estetiska program, därefter folkhögskola med musik- inriktning och slutligen högre musikutbildning där studenterna undervisas av lärare som själva genomgått samma utbildningskedja. Ett sådant slutet kretslopp tenderar att leda till att etablerade normer och kvalitetsuppfattningar i undervisningen oreflekterat repro- duceras år . Mer specifikt har denna tradering lyfts fram som problematisk när det gäller frågor om genus,55 bedömning,56 musikalisk genreinriktning57 men även hur denna tradering verkar som ett motstånd i förändringsprocesser.58 För unga människor, som inte genomgått denna utbildningscykel, blir det svårt att , & C. , Två musikpedagogiska fält: En studie om musik- skola och musiklärarutbildning (, 1995); C. Bouij, ”Musik – mitt liv och kom- mande levebröd”: en studie i musiklärares yrkes socialisation (, 1998); S. , Musiklärare – i utbildning och yrke En longitudinell studie av musiklärare i (, 2002); P. G. Woodford, The social construction of music teacher identity in undergraduate music education majors, I R. Colwell & C. (Red. ), The new handbook of research on music teaching and learning: 675–694 (, 2002); E. , Berättelsen under deras fötter – Fem musiklärares livs- historier (, 2005). , När musik gör skillnad. och genrepraktiker i samspel (, 2014). , Samtal om samspel Kvalitetsuppfattningar i musiklärares dialoger om ensemble- spel på gymnasiet (, 2010). , eller garagevägen. Studier av musikalisk socialisation (Musikhög- skolan i , 2002); K. , Musik- och i senmoderniteten: reservat eller marknad? (, 2010); M. , Instrumentalundervisning som kulturell praksis. En diskursorientert studie av hovedinstrumentundervisning i høyere musikkutdanning (, 2003). , SÄMUS en musikutbildning i kulturpolitikens tjänst? En studie om en musik- utbildning (, 1993). Utredningens förslag och rekommendationer kvalificera sig till en plats inom högre konstnärlig utbildning. Motsvarande problematik kan tänkas existera även inom övriga konstarter, men det är inom musikområdet som forskning lyft fram denna problematik. växte fram i nära symbios med skolan vilket har präglat arbetssätt och pedagogernas kompetens och skolan har som beskrivits i avsnitt 5.1 många likheter men kultur- skolan har också egna särdrag, som ett frivilligt deltagande, en läro- planslös verksamhet och en flexibilitet som utgår från barnets perspektiv genom hänsyn till barns och ungas egna intressen. Även dess bredd vad gäller konstområden och de publika aktiviteter som synliggör i det övriga samhället, är utmärkande för . anses också av många barn och unga vara en frizon och en social mötesplats59 som får sin legitimitet tack vare dess frivillighet och en demokratisk grundsyn om allas rätt till kultur. Detta är en särart som utredningen menar är unik för kultur- skolan. efterfrågar pedagogiskt utbildad personal som ”vill och vet vad det innebär att jobba i kulturskola med dess speci- ella förutsättningar.”60 Utredningen anser att det finns goda skäl för att uttrycka denna särart genom att tydliggöra de pedagogiska grundvalar som verksamheten vilar på och därifrån bygga kom- petens specifik för en kulturskola på egen grund. På så sätt kan verksamheten ges ökad stabilitet och bättre utvecklingsmöjligheter. Existerande högskoleutbildningar som är relevanta för undervis- ning i tillgodoser inte hela behov. Ämneslärarutbildningarna är begränsade till skolans undervisnings- ämnen och inriktade mot en undervisning och bedömning av ett lärande som inte bygger på egna kvaliteter som det frivilliga deltagandet och en stor flexibilitet utifrån barnets egna förutsättningar och intressen. till ämnesbredden saknar även dagens kandidatutbildningar med pedagogisk inriktning den flexi- bilitet som utredningen menar är nödvändig för att möta barns och ungas samtida och framtida kulturintressen. Denna inställning kom till uttryck under rikskonferens i : ”Det finns redan utbildningar för spetskompetens – konstnärliga kand- 59Kulturskoleutredningens enkät till medlemmar i unga musikanter (2015). , Pedagogisk vidareutbildning för personer med konstnärlig bakgrund, (Bättra, 2016). Utredningens förslag och rekommendationer idatutbildningar – men man saknar utbildning för de kompetenser som behövs i verksamhet.61 Utredningens inventering visar att söktrycket till dessa utbild- ningar är stort vilket tyder på ett starkt intresse för högskoleutbild- ningar med pedagogisk och konstnärlig inriktning(se avsnitt 3.5.1). högskolereform har utbildningen av lärare i musik i den kommunala marginaliserats. Ingen av de senaste propositionerna inom lärarutbildningsområdet nämner de kom- munala kulturskolorna. Bäst i klassen – en ny lärarutbildning62 tog sikte på de skolformer som ingår i det formella skolväsendet och innebar en större tydlighet och enhetlighet jämfört med den tidig- are lärarutbildningen. Visserligen anges i dess förarbeten63 att lärare i estetiska ämnen har en bredare arbetsmarknad än bara grund- och gymnasieskola, däribland , men ingen signal ges till lärosätena om att erbjuda en utbildning anpassad för . Generellt sett är kommunernas behov i fråga om rekrytering och kompetensförsörjning inom breda och varierar både inom en enskild kulturskola och beroende på typ av kommun. Behoven påverkas även av politiska beslut om kulturskolornas inrikt- ning och omfattning vilka i sin tur hänger samman med kommunens ekonomiska förutsättningar och kulturpolitiska prioriteringar. I större kommuner kan specialistkompetens inom ett ämne vara efter- traktansvärd, medan en glesbygdskommun hellre kan prioritera en bred kompetens där lärare, för att få ett rimligt tjänstgörings- underlag, kan behöva undervisa i flera ämnen, inom ett flertal uttryck inom ett visst konstområde eller dela sin tjänst mellan kulturskola och grundskola och/eller gymnasieskola med krav på lärarlegitimation. Att kunna ge fördjupad undervisning för de mer avancerade elever som så önskar kräver en annan kompetens än att exempelvis arbeta med nybörjargrupper. Detta betyder att olika 61Workshop med under rikskonferens . 2009/10:89, bet. 2009/10:UbU16, rskr. 2009/10:248. 63En hållbar lärarutbildning SOU 2008:109. Utredningens förslag och rekommendationer typer av utbildningar är nödvändiga för att motsvara dessa olika behov. Trots att formella behörighetskrav saknas eftersträvar kommun- erna i första hand samma utbildningsnivå för pedagoger inom kulturskolorna som för lärare inom det formella skolväsendet.64 Majoriteten av pedagogerna inom verksamheten är därför hög- skoleutbildade. Villkoren ser dock olika ut för olika kommuner vad gäller att rekrytera högskoleutbildad personal; för hälften av landets kommuner är det svårt att rekrytera personal till , medan motsatsen gäller för den andra hälften (se avsnitt 3.5). Även om det stora flertalet pedagoger vid kulturskolorna är högskole- utbildade saknar en femtedel av pedagogerna högskoleutbildning vid av kulturskolorna.65 Detta menar utredningen kan ha ett samband med att kommuner i glesbygd har sämre förutsätt- ningar att rekrytera, men även med att de pedagoger som efter- frågas inom andra ämnen än musik, i hög utsträckning för närvar- ande saknar högskoleutbildning. I en rapport från Tillväxtanalys om kulturens betydelse i gles- och landsbygder poängteras betydelse. Kommunerna lyfter fram att det är svårt att rekrytera personal med rätt kompetens så att eleverna får likvärdiga möjligheter som i större städer.66 En konsekvens av vissa kommuners problem med kompetens- försörjningen67 är de i vissa fall varit tvungna att sänka rekryter- ingskraven. Nära varannan kulturskola har varit tvungen att avstå från att erbjuda en viss ämneskurs på grund av brist på lärare med passande kompetens. Utredningen ser det som angeläget att kom- munerna ges bättre förutsättningar att rekrytera personal med rätt kompetens. befinner sig sektorn i ett förändringsskede med en strävan efter att uppnå en mer inkluderande kulturskola och de kulturskolor som önskar att bredda sin verksamhet, kan ha svårt att hitta personer med både konstnärlig och pedagogisk kom- 64Kulturskoleutredningens enkät till landets kulturskolechefer (2015). , Pedagogisk vidareutbildning för personer med konstnärlig bakgrund, (Bättra, 2016). 66Kultur gör skillnad! Livskraft och attraktivitet – om kulturens betydelse i gles- och landsbygder. (Tillväxtanalys, 2015). , Pedagogisk vidareutbildning för personer med konstnärlig bakgrund, (Bättra, 2016). Utredningens förslag och rekommendationer petens inom nya områden.68 Det finns ett behov av en ny utbild- ningsväg som även möjliggör för undervisning inom konstformer som ännu inte är etablerade eller av olika anledningar inte kan etableras inom befintliga utbildningar. En kulturskola beskriver sin efterfrågan på kompetens som att de behöver ”träning i att utveckla elevernas egen kreativitet, i nya kulturella uttrycksformer och i digitalt skapande.” påtalade behovet av en breddning vad gäller konstområden och menade att kommunerna bedrev en alltför ensidig verksamhet med inriktning mot musik- genren med betoning på enskild färdighetsträning i stället för grupp- undervisning.69 Men än dominerar musiken kraftigt och en så hög andel som en tredjedel av skolorna erbjuder enbart verksamhet inom musikområdet. Ett hinder för att kunna erbjuda ett breddat utbud menar utredningen är en brist på pedagoger med lämplig utbildning. Kommuner och Landsting (SKL) har inlett ett bredare arbete som rör landets kulturskolor. SKL menar att kompetensbehov och dimensionering av högskoleutbildningar för verksamhet är ett angeläget område där staten i dialog med kommunerna kan och bör ta initiativ. Pedagogiska utbildningar likväl som utbildningar i olika konstformer inom områden behöver initieras inom universitet, högskolan och annan vuxenutbildning, menar SKL.70 Även föreningen vars medlemmar består av kommuner, lyfter fram kompetensfrågan i sina rekommendationer till utredningen71 och föreslår bland annat att staten tar ansvar för att pedagog- och lärarutbildningar med inriktning på kulturskole- verksamhet ska finnas inom alla konstområden, att en särskild kulturskollärarexamen inrättas på högskolenivå och att en chefs- och ledarutbildning erbjuds för . Frågan stod i fokus för den utredning som tre kommuner tillsammans med Kultur- , Pedagogisk vidareutbildning för personer med konstnärlig bakgrund, (Bättra, 2016). 69Ny kulturpolitik SOU 1972:66. 70Sveriges Kommuner och Landsting, Ställningstagande angående kommunala kultur- och musikskolor (SKL, 2016). 71Rekommendationer till , (2016). Utredningens förslag och rekommendationer skolerådet initierat, för att ta reda på hur kompetensbehoven inom landets kommuner ser ut.72 För att kommunernas kompetensförsörjning ska kunna säkras menar utredningen att flera insatser krävs på regional och statlig nivå, varav flera inom utbildningsområdet. Pensionsavgångar och flera barn Genomsnittsåldern för personal är hög och beräknar att en tredjedel av lärarkåren, det vill säga 1 000 lärare i kommer att gå i pension (se avsnitt 3.5). Parallellt ökar antalet barn i skolåldern kraftigt vilket är en utmaning för många kommuner . Utred- ningen menar att kommunerna har goda möjligheter att ta vara på dessa sammanfallande förändringar och genomföra en omställning av verksamheterna i riktning mot en mer inkluderande kulturskola. Viss ledning vad gäller kommunernas kompetensbehov ges även av den beräkning som gjort av behovet av lärare i musik för perioden –2029.73 Skolans behov av musiklärare årskurs 7–9 beräknas till 2 400, utan att vare sig gymnasieskolan eller kultur- skolan är inräknade. Detta kommer att påverka kommunernas möj- ligheter att rekrytera till , eftersom många musiklärare har en utbildning som är attraktiv för . Med nya utbild- ningsmöjligheter skulle kommunernas kompetensbehov bättre kunna mötas. personal omfattas inte, som i , av statliga fort- bildningsmedel utan det är respektive kommun som bär denna kostnad. Beloppsnivåerna varierar från kommun till kommun och är vanligtvis relativt låg. Denna brist på medel har lett ökad sam- verkan och bland annat har och med , Pedagogisk vidareutbildning för personer med konstnärlig bakgrund, (Bättra, 2016). 73Redovisning av uppdrag om prognos över behovet av olika lärarkategorier (U2014/4128/S). Utredningens förslag och rekommendationer hjälp av finansiella bidrag från Europeiska socialfonden genomfört en omfattande fortbildningssatsning. Under utredningens samråd har behovet av löpande kompetens- utveckling för kulturskolornas personal blivit tydligt för att ut- veckla verksamheten och bättre kunna möta förändringar i omvärlden. föreslår att staten bör etablera och finansiera fortbildning och kompetensutveckling för pedagoger och ledare.74 Några av de områden som identifierats under utredningens sam- råd är samverkan över ämnesgränser, projektledarskap, ett barn- centrerat och handledande förhållningssätt, omvärldsanalys, att kunna möta yngre barn och barn och unga med funktionsned- sättningar. Att bättre kunna använda den digitala tekniken är också ett område där behoven är stora. Den nya tekniken har många användningsområden; för att utveckla kommunikationen mellan elev och lärare, för att komplettera en traditionell fysiskt rumslig undervisning så den blir mer tillgänglig eller för ett digitalt skapande i nya former – en kreativ utveckling vi bara sett början av. Digitalt skapande erbjuds vid av kulturskolorna även om omfattningen, jämfört med verksamheten som helhet, fortfar- ande är liten.75 Ett sådant skapande kan få betydande effekter i form av ökad tillgänglighet till kulturskola för barn och unga med motoriska svårigheter och andra funktionsnedsättningar. I en enkätstudie om framtidens kulturskola, som kulturskole- lärare från deltog i, var fortbildning och kompetens- utveckling de kanske viktigaste faktorerna för att skapa en framtida kulturskola som dessa menade skulle vara hållbar. Utredningen föreslår att sektorns behov av fortbildning ska vara en av de upp- gifter som ett nationellt kulturskolecentrum får i uppdrag att ansvara för (avsnitt 6.3) och att fortbildningsinsatser lättare ska kunna göras möjliga av en förstärkt samordning kommuner emellan och med den regionala nivån (6.7). Insatser inom detta område ska kunna beviljas utvecklingsbidrag (6.4). 74Rekommendationer till , , 2016. 75Kulturskoleutredningens enkät till landets kulturskolechefer, 2015. Utredningens förslag och rekommendationer 6.8.1Öppna upp för kandidatexamen inom fler konstnärliga ämnen Bedömning: Det är utredningens bedömning att fler och nya pedagogiska huvudområden inom det konstnärliga området, behöver utvecklas vid lärosätena för att bättre motsvara kultur- skolans samtida. Kandidatexamen i huvudområden som är relevanta för finns vid ett antal lärosäten (avsnitt 3.5) och utredningen har noterat att flera lärosäten har etablerat nya kandidatutbildningar mot områden relevanta för . Samt- liga dessa utbildningar, som exempelvis teaterpedagogik, omfattar 180 högskolepoäng och bygger på lärosätets examensrätt i ett huvudområde. Utredningen ser ett behov av att fler och nya områden utvecklas vid lärosätena som motsvarar behov exempelvis inom film, som är ett konstområde som saknar en kandidatutbildning med inriktning mot pedagogik. Eftersom sådana program inne- fattar en specialisering inom respektive konstnärlig uttrycksform och utbildningsvetenskapliga studier lämpar de sig väl för kultur- skolans upplägg med ämneskurser och projektverksamhet. Utred- ningen vill rekommendera att dessa program i sina utbildnings- planer lyfter fram möjligheten att förlägga den verksamhetsförlagda utbildningsdelen till kulturskolor för att öka studenternas känne- dom om och intresse för verksamheten. Bedömning: Det är utredningens bedömning att en anpassning av ämneslärarutbildningarna behövs för att bättre motsvara kommunernas behov av personal med kompetens för tjänst- i både skola och kulturskola. Många kommuner har behov av kombinationstjänster med personal som har kompetens för att arbeta såväl i skolan som i . Det gör att kommunerna i stor utsträckning efterfrågar behörig pedagogisk personal med lärarlegitimation medan motsvarande Utredningens förslag och rekommendationer krav inte ställs på undervisning i . Eftersom ämnes- lärarexamen i första hand inte är avsedd för verk- samhet är det utredningens bedömning att dessa utbildningar behöver öppna upp mot och på så sätt göras mer flexibla. Genom att införa kurser som relaterar till undervisning i och möjligheter till dito verksamhetsförlagd utbild- ning kan en sådan anpassning åstadkommas. Det är utredningens bedömning att en anpassning av ämnes- lärarutbildningarna behövs för att bättre motsvara kommunernas behov av personal med kompetens för tjänstgöring i både skola och kulturskola. Förslag: En ny yrkesexamen som leder till kulturskolepedagog ska inrättas. Yrkesexamen uppnås efter fullgjorda kursfordringar om 90 högskolepoäng på grundnivå. Regeringen ska anslå till att inrätta en sådan yrkesexamen. I samråd med lärosätena har framkommit önskemål om en påbygg- nadsutbildning i pedagogik som ett komplement till en konstnärlig kandidatexamen. Den här typen av utbildning finns vid exempelvis Kungl. i , men ger ingen examen. Utbildningen är bred och riktas mot fler pedagogiska sammanhang, exempelvis till studieförbund och folkhögskolor. Utredningen instämmer i att en pedagogisk påbyggnadsutbildning som komple- ment till konstnärliga utbildningar eller motsvarande behövs, men att de inriktningar som erbjuds inte är fullt tillräckliga. För att kunna motsvara kommunernas kompetensförsörjnings- behov krävs en pedagogisk utbildning som är uppbyggd kring en kärna som uttrycker särart. Utredningen ser kultur- skolepedagogexamen som ett led i att stärka legitim- itet. är i stort behov av pedagogisk kompetens inom konstnärliga områden som inte ryms inom något av de huvud- områden som finns i förekommande utbildningar. Det gör att dagens utbildningar är otillräckliga för att etablera en komplet- terande pedagogisk utbildning utifrån kommunernas behov. Utredningens förslag och rekommendationer pedagogisk påbyggnad som leder till en examen torde också vara mer intressant än en påbyggnad på grundnivå utan examen, vilket skulle vara ett alternativ, vad gäller de huvudområden där konst- närlig kandidatexamen erbjuds. Därför föreslår utredningen att en ny yrkesexamen inrättas som leder till kulturskolepedagog. Inget lärosäte erbjuder någon sådan utbildning. En sådan utbildning kan utifrån den konstnärliga bakgrund de sökande bär med sig inbegripa en stor bredd av samtida konst- områden och genrer, men även vara flexibel för framtida ännu ej kända konstområden. En sådan utbildning kan även ge utrymme för konstnärliga variationer beroende på lokala behov. En yrkesexamen som leder till kulturskolepedagog bör ha en begränsad omfattning för att vara attraktiv för personer som redan har en konstnärlig högskoleutbildning eller motsvarande, eller för personer som redan arbetar inom . Det finns en efterfrågan på en utbildning som kan lämpa sig även för erfarna lärare: ”Ett lärarlyft”, liksom betydelsen av flexibilitet: ”Utbild- ningen ska också kunna starta efter att man har blivit anställd på en kulturskola, i kombination med arbete.”76 Utredningen bedömer att en yrkesexamen totalt bör omfatta 90 högskolepoäng (hp). En breddad arbetsmarknad och ett breddat anställningsunderlag En yrkesexamen som leder till kulturskolepedagog om 90 hp kan vara lämplig för personer med högre konstnärlig utbildning eller motsvarande, som vill ha tillgång till en större arbetsmarknad.