sou · H4B361 · 2016-09-26 00:00:00 — Av rapporten framgår att har arbetat med att ta fram en ny strategisk allokering för den traditionella försäkringen, och att ett förverkligande av denna strategi innebär utmaningar av olika slag (kompetens, resurser och juridiska frågor). Det kan noteras att bakgrunden är 43 , , VER 2016-214. Bedömningar och förslag som rör den traditionella försäkringen att kapitalet inom den traditionella försäkringen nu bedöms vara tillräckligt stort för att kunna delas upp på fler tillgångsslag, och att ju fler tillgångsslag som ingår i portföljen desto bredare kompetens och resurser krävs. I rapporten anges bl.a. att de resurser som finns avsatta för kapitalförvaltning (den traditionella försäkringen, den tillfälliga förvaltningen och den frivilliga pensionsförsäkringen) utgörs av tre finansanalytiker. Det anges också att det är av central betydelse att organisationen för kapitalförvaltningen har en sådan storlek att förmågan kan bestå och att personberoenden på alla nivåer bör minimeras så långt möjligt. Av rapporten framgår det att förslaget fokuserar på flytt av ansvaret för kapitalförvaltningen, inte flytt av ansvaret som försäk- ringsgivare för premiepension. roll som försäkringsgivare för premiepensionen föreslås alltså vara oför- ändrad. I rapporten diskuteras för- och nackdelar med olika alternativ när det gäller att låta annan aktör ansvara för kapitalförvaltningen (outsourcing eller via lagstiftning/förordning ge uppdraget till annan myndighet). Av rapporten framgår att det – oavsett alternativ – kommer att krävas visst samarbete mellan Pensions- myndigheten och kapitalförvaltaren då kapitalförvaltningen måste utgå från produktens utformning. Information om skuldens egen- skaper behöver förmedlas från till kapital- förvaltaren då kapitalförvaltningsstrategin även fortsättningsvis måste utgå från de garanterade pensionsutfästelserna. Pensions- myndigheten behöver i sin tur information om tillgångarnas värde, uppgifter för att kunna bestämma återbäringsräntan samt kontroll- era riskerna och rapporterna s.k. trafikljus-rapportering till Finans- inspektionen. När det gäller alternativet att med stöd i föreskrifter meddelade av eller regeringen ge en annan aktör uppdraget att ansvara för kapitalförvaltningen anges det att Pensions- myndighetens ansvar – såväl det praktiska som det formella – för kapitalförvaltningen då skulle övergå till den andra aktören. Alla beslut och utförandet av kapitalförvaltningen (strategisk allokering, placeringsriktlinjer, investeringsbeslut etc.) skulle vara kapital- förvaltarens ansvar och alla investeringar skulle ske i utförarens namn. I sin roll som försäkringsgivare för premiepension och Bedömningar och förslag som rör den traditionella försäkringen livbolag för den traditionella försäkringen skulle Pensions- myndigheten även fortsatt vara ansvarig för de utställda garantierna och det skulle finnas incitament att kontrollera riskerna. Pensions- myndigheten skulle behålla rollen som kapitalägare och skulle vara den som sätter upp det övergripande målet för samt utvärderar kapitalförvaltningen. Det kan noteras att förvaltningskostnaden för den traditionella försäkringen var , att jämföra med förvaltningskostnaderna för AP-fonderna som var och för Sjunde AP-fonden som var . Pensions- myndigheten tror inte att förvaltningskostnaderna blir högre än om motsvarande förvaltning sköts av . I rapporten diskuteras bl.a. de skillnader (t.ex. tillgångsslag och duration) som finns mellan kapitalförvaltningen inom den traditionella försäkringen och den premiepensionsförvaltning som sker hos Sjunde AP-fonden. Utredningens bedömning är att frågan om hur kapital- förvaltningen inom den traditionella försäkringen bör organiseras bör beredas inom ramen för det ärende som har väckts av . Utredningen har för sin del inget att tillägga till det som framkommer i , men det bör nämnas att flera experter ifrågasätter möjlig- heten att bryta ut ansvaret för den strategiska allokeringen inom kapitalförvaltningen från försäkringsgivaransvaret då myndigheten fortsatt ansvarar för försäkringsåtagandet. 44 Beräknat utifrån motsvarande allokering som den traditionella försäkringen. som rör övriga förslag har i en framställning om ändringar i social- försäkringsbalken lämnat förslag om vissa ändringar i socialförsäk- ringsbalken.1 I framställningen anger att myndigheten driver ett långsiktigt utvecklingsarbete för att förenkla för pen- sionssparare och pensionärer, öka kundnyttan och åstadkomma en mer kostnadseffektiv handläggning. Det anges vidare att ett sådant utvecklingsarbete innehåller flera steg och att några av dem förutsätter vissa författningsändringar. föreslår att de föreslagna ändringarna träder i kraft . 6.2Premiepension ska kunna beviljas med tre månaders retroaktivitet till en person som haft sjukersättning före 65-årsmånaden och utredningens förslag: Premie- pension ska – i likhet med vad som gäller för övrig ålders- pension – kunna lämnas före ansök- ningsmånaden om den försäkrade fick sjukersättning omedel- bart . 1 Dnt/ref. Bedömningar och förslag som rör övriga förslag SOU 2016:61 Bakgrund: Av prop. 1997/98:151 s. 454 ff. framgår att pension generellt inte ska beviljas före ansökningsmånaden. Detta är moti- verat av att de inkomstgrundade pensionerna är försäkringsmässigt så beräknade att ett senare uttag också ger en högre pension och därmed i genomsnitt samma livspension som ett tidigare uttag. Retroaktivitet skulle därför inte fylla någon väsentlig funktion, och det beslutades därför att det i normalfallet inte skulle vara möjligt att bevilja pension före ansökningsmånaden. För personer som haft sjukersättning medförde det nya ansök- ningskravet dock ett behov att kunna bevilja pension före ansök- ningsmånaden, propositionen föreslog därför tre månaders retro- aktivitet. Denna möjlighet avsåg dock inte premiepensionen, med motivering att den är beroende av värdet på fondandelarna vid tid- punkten för pensionsuttaget. Skälen för och utredningens förslag: föreslår att även premiepension ska kunna beviljas före ansökningsmånaden. regleras i 56 kap. 5 § SFB, att inkomstpension, tilläggs- pension och garantipension kan beviljas före ansök- ningsmånaden för personer som fick sjukersättning före 65-årsmånaden. När ansökningskravet infördes för denna grupp infördes en utredningsskyldighet i 56 kap. 8 § 2 SFB som innebär att ska utreda om den aktuella personen vill ta ut pension i det fall han eller hon inte an- sökt om inkomst-, tilläggs- eller garantipension vid 65-årsmånaden. Av författningskommentaren till 12 kap. 2 § LIP som föregick 56 kap. 5 § SFB, framgår att eftersom utredningsskyldigheten före- ligger först i anslutning till 65-årsmånaden kan detta innebära att en person blir utan pension vid avsaknad av lagregel om retroaktivitet. Att premiepensionen är undantagen från denna regel beror enligt samma författningskommentar på att premiepensionen ska beräk- nas med utgångspunkt från fondandelarnas värde för pensionsuttaget. Detta innebär i sin tur att när en ansökan om pension kommer in kan premiepensionen enbart beviljas från an- sökningsmånaden medan övrig allmän ålderspension kan beviljas retroaktivt. För att en pensionär ska kunna få bostadstillägg krävs enligt 101 kap. 3 § SFB att hel ålderspension tagits ut. Nuvarande regler innebär således att en person som haft sjukersättning och som av Bedömningar och förslag som rör övriga förslag någon anledning är sen med sin ansökan kan bli utan premiepen- sion för någon månad. En sådan person kan dessutom i vissa fall även bli utan bostadstillägg eftersom lagen föreskriver att hel all- män ålderspension har tagits ut, dvs. alla delar av ålderspensionen måste tas ut, för att bostadstillägg ska kunna beviljas. Som bedömer det finns ingen anledning att undanta premiepensionen från retroaktivt beviljande. När en ansökan av någon anledning inte kunnat beslutas finns systemstöd för att kunna bevilja premiepension med retro- aktiv verkan. Att nu bevilja en pension som mest retroaktivt, och då oberoende om personen beviljas fondförsäkring eller traditionell försäkring, bedömer myndigheten därför inte som något problem. Pensionen skulle kunna beviljas på befintligt kontovärde vid beräkningstillfället och med ett delningstal som maskinellt har justerats till korrekt värde och i övrigt kan de regler som finns vad avser retroaktiv utbetalning tillämpas. Möjligheten att bevilja även premiepensionen retroaktivt skulle innebära att den enskilde kan beviljas premiepensionen från samma månad som de övriga delarna av den allmänna ålderspensionen. I och med att en person har möjlighet att få hel allmän ålderspension för ytterligare någon månad finns möjlighet att bevilja också bo- stadstillägg . Förslaget innebär att bestämmelserna om rätten att få ålders- pension retroaktivt i vissa fall görs lika för ålderspensionens alla delar. Det blir lättare och tydligare för enskilda att förstå reglerna. administration ökar något och möjligheten att hantera hela ålderspensionen i ett sammanhang ökar. Förslaget innebär marginellt ökade försäkringskostnader. De ökade kostnader som skulle kunna uppkomma avser utbetalt bo- stadstillägg för tre eller färre retroaktiva månader. För premie- pensionen blir det bara frågan om en marginellt förändrad utbetal- ningstakt från berört konto. Kostnaderna för IT-utveckling be- döms som relativt låga. Bedömningar och förslag som rör övriga förslag 6.3Ökat uttag av premiepension och utredningens förslag: Ökat uttag av premiepension ska – i likhet med vad som gäller för övrig ålderspension – kunna lämnas från och med den månad som anges i ansökan, dock tidigast från och med den månad ansökan kom in till . Bakgrund: Enligt reglerna i 12 kap. 2 § LIP gällde att allmän ålderspension fick utges tidigast från månaden efter det att ansökan om utbetalning kom in till . För person som haft förtidspension eller särskild efterlevandepension gällde förmånli- gare regler med tre månaders retroaktivitet avseende inkomst-, tilläggs- och garantipension, dock inte för premiepension. ändrades reglerna så att allmän ålderspension, utom premiepension, kunde betalas ut tidigast från och med den månad som ansökan kom in till . Motsvarande ändring för premiepension genomfördes först . I samband med de ändringar avseende tidpunkt för ansökan om premiepension som infördes från övervägdes också möjligheterna att ändra reglerna om ökat uttag av premie- pension till att gälla från och med ansökningsmånaden i enlighet med vad som gällde för övrig ålderspension. Premiepens- ionsmyndigheten hade emellertid inte tekniska förutsättningar för att genomföra en sådan ändring. Regeringen avsåg emellertid enligt prop. 2003/04:91 Vissa premiepensions- frågor att återkomma i denna del. Skälen för och utredningens förslag: föreslår att vad som gäller för allmän ålders- pension i övrigt i 56 kap. 9 § 1 stycket SFB också ska gälla för pre- miepension. Enligt nuvarande lydelse i 56 kap. 9 § SFB gäller samma regler för ökat uttag av inkomst-, tilläggs- och garantipension som för ansökan om första utbetalningen av allmän ålderspension. Detta innebär att en ökning av pensionsuttaget kan lämnas från och med den månad som anges i ansökan, dock tidigast från och med den månad ansökan kom in till . Ett ökat uttag av Bedömningar och förslag som rör övriga förslag premiepension kan däremot göras tidigast från och med månaden efter den då ansökan kom in till . Tidpunkten för beviljande av ökat uttag av premiepension re- spektive övrig ålderspension är således olika även om pensionären ansöker om ett ökat uttag ur de båda systemen . En pensionär som vill ändra sitt uttag från till exempel halv till hel all- män pension för samtliga i ålderspensionen ingående delar kan därför, förutom att bli utan premiepension för en månad, även be- höva vänta en månad på att få rätt till bostadstillägg. Det beror på att rätten till bostadstillägg enligt 101 kap. 3 § SFB endast förelig- ger för person som tagit ut hel allmän ålderspension, dvs. alla ”delförmåner” måste vara beviljade. För att förenkla och förbättra för pensionärerna föreslås därför en ändrad lagstiftning. Förslaget innebär även en mer enhetlig lagstiftning för hela ålderspensionen vilket medför en mer kostnadseffektiv handläggning. föreslår alltså att ett ökat uttag av pre- miepension – i likhet med vad som gäller för övrig ålderspension – ska kunna beviljas från och med den månad som anges i ansökan, dock tidigast från och med den månad då ansökan kom in till . har de tekniska förutsättningar som krävs för att kunna hantera en sådan ändring i lagstiftningen. Förslaget innebär att tidpunkten från och med vilken ett ökat uttag av ålderspensionen ska kunna göras blir densamma för alla delar i ålderspensionen. Likformiga bestämmelser ökar enkelheten och gör regelverket lättare att förstå. administration bedöms komma att öka något, som möjligheten att hantera hela ålderspensionen i ett sammanhang ökar. Ett genomförander av förslaget bedöms innebära marginellt ökade försäkringskostnader. De ökade kostnader som skulle kunna uppkomma avser bostadstillägg för en extra månad. För premie- pensionen blir det bara frågan om en marginellt förändrad utbetal- ningstakt från berört konto. Kostnader för IT-utveckling bedöms som relativt låga. Bedömningar och förslag som rör övriga förslag 6.4Basränta i samband felaktigt utbetald premiepension och utredningens förslag: Reglerna om basränta ska inte tillämpas om återkravet grundar sig på att premiepension felaktigt har utbetalats för månad efter den då den försäkrade avlidit. Bakgrund: Den som är återbetalningsskyldig för premiepension ska enligt 108 kap. 17 § SFB betala basränta på det felaktigt utbe- talda beloppet. Basränta fastställs enligt skatteförfarandelagen (2011:1244) från utbetalningsdagen till och med dagen för beslut om återkrav. Att ett återkrav i premiepensionssystemet ska räknas upp med basränta bygger på principen att kontot ska återställas till ett läge som om någon felutbetalning aldrig hade gjorts. Att en uppräkning ska göras med basräntan motiveras i förarbetena i prop. 1997/98: 151 s. 484 med de svårigheter som finns med att räkna fram en fak- tiskt uppnådd avkastning på det felutbetalda beloppet. Eventuella korrigeringar för arvsvinster, liksom för återbäring, ansågs också ingå i denna schablonmässiga uppräkning. Den enda felutbetalningssituation som har konstaterats inom premiepensionssystemet är i samband med dödsfall där avise- ringar om detta når myndigheten sent. I dessa fall betalas premie- pension felaktigt ut för tid efter dödsfallsmånaden. hanterade dessa situationer genom att låna ut ett belopp motsvarande det felaktigt utbetalda beloppet. Detta innebar att frågorna om arvsvinstfördelningen till pensions- spararkollektivet och eventuell efterlevandepension blev rimligt hanterade trots felutbetalningen och utan att någon uppräkning med basränta behövde göras. hanterar dessa felutbetalningar på motsvarande sätt. Skälen för och utredningens förslag: föreslår att de nuvarande bestämmelserna om basränta enligt 108 kap. 17 § SFB avskaffas vid felaktig utbetald premiepension i samband med dödsfall. Hanteringen med ”lån” i samband med en felutbetalning vid dödsfall medför att kontot automatiskt återställs till sitt rätta Bedömningar och förslag som rör övriga förslag Kontovärdet utvecklas sedan utifrån respektive kurser, som om någon felutbetalning inte skett. Att i denna situation även till- föra kontot basränta enligt 108 kap. 17 § SFB skulle innebära att kontovärdet blir för högt. Förslaget innebär att beloppet som återkrävs vid felutbetal- ningar i samband med dödsfall blir korrekt genom att ingen bas- ränta påförs. Myndighetens administration blir densamma som tidigare och förslaget medför inte några kostnadsökningar. bedömer att förslaget inte innebär några kostnadsökningar. 6.5Ränteregler i samband med återkrav av premiepension och utredningens förslag: De regler om krav på ränta vid avtal om avbetalningsplan eller medgivet anstånd och om krav på dröjsmålsränta vid dröjsmål med betalning i samband med återkrav som gäller för övriga delar av ålderspensionen ska tillämpas även vid återkrav på premie- pension. Bakgrund: När beslutat om återkrav ska myndigheten verkställa beslutet och i samband med detta kan ränta debiteras enligt två räntesatser. Den ena gäller när det har träffats en överenskommelse om avbetalningsplan med gäldenären eller när han eller hon har beviljats anstånd. Den andra gäller när gäldenären är i dröjsmål med betalningen. Detta regleras i 108 kap. 15, 16 och 19 §§ SFB. Motsvarande räntor påförs inte vid återkrav av premie- pension. Detta bedömer som ett förbiseende när regelverket beslutades. Vid införandet av räntereglerna vid återkrav av inkomstpension anfördes som skäl (prop. 2006/07:49 s. 38) att det ansågs klart otill- fredsställande att en enskild som felaktigt disponerat statliga medel inte ens ska betala ränta på det felaktigt disponerade beloppet som ska betalas tillbaka samt att det fanns skäl att anta att viljan att återbetala felaktigt utbetalda belopp i vissa fall skulle öka om dröjsmålsränta infördes som påtryckningsmedel Bedömningar och förslag som rör övriga förslag Skälen är lika relevanta för premiepension som för inkomst- pension. Skäl för och utredningens förslag: föreslår att reglerna om ränta vid avbetal- ningsplan och anstånd samt vid dröjsmål enligt 108 kap. 15, 16 och 19 §§ SFB även ska tillämpas vid återkrav av premiepension. Enligt finns det inga sådana principiella skillnader mellan inkomstpensions- och premiepensionssystemet som motiverar att ränta enligt 108 kap. 15, 16 och 19 §§ inte ska kunna få tas ut även vid återkrav av premiepension. anser dessutom att det från den försäkra- des perspektiv blir lämpligare och mer förståeligt om samtliga pensionsförmåner som utbetalas felaktigt hanteras enhetligt och debiteras samma typ av ränta. Förslaget innebär lika regler för premiepension som för andra pensionsförmåner när det gäller uttag av ränta i de aktuella situa- tionerna. Reglerna blir enklare att förstå och att administrera. bedömer att förslaget sammantaget inte innebär några kostnadsökningar. 6.6Tidpunkten för övergång till traditionell försäkring och utredningens förslag: Inlösen av fondandelar för de som valt traditionell försäkring inom pre- miepensionen ska kunna göras tidigast före den månad då premiepensionen första gången ska betalas ut. Bakgrund: Enligt 64 kap. 11 § SFB har pensionsspararen rätt att på begäran få ut sin premiepension i form av livränta med garanterade belopp (traditionell försäkring). Enligt 64 kap. 14 § SFB, som tidigare motsvarades av 9 kap. 2 § första stycket LIP, ska pensionen bestämmas med utgångspunkt i tillgångarnas värde vid inlösen av innehavet och inlösen ska ske tidigast månaden innan premiepen- sionen första gången ska betalas ut. Enligt 9 kap. 2 § LIP gällde ursprungligen enbart att ”Inlösen ska ske efter det att begä- ran kom in till myndigheten”. be- gärde emellertid tillägget ”dock tidigast månaden före den då liv- Bedömningar och förslag som rör övriga förslag räntan första gången ska betalas ut”, en ändring som trädde i kraft . I förarbetena till författningsändringarna angavs att syftet med tillägget var att tydliggöra att sådan inlösen inte i något fall kan ske innan spararen börjar ta ut premiepension. Av prop.1998/99:98 framgår att regeln justerades i syfte att klargöra att en begäran om inlösen inte kan ske långt före den tidpunkt när livräntan ska börja betalas ut. Enligt statistik över inkomna premie- pensionsansökningar väljer av sökandena traditionell försäkring. av alla som ansöker om premiepension ansöker tidigast uttagsmånaden. Motsvarande siffra för de som ansöker om traditionell försäkring är . Vanligaste tidpunkt för ansökan är 2–3 månader före önskat ut- betalningsdatum. Med dagens regler innebär detta i normalfallet en väntetid på minst 1–kan fatta ett beslut och ett beslutsbrev kan skickas ut. Från början stadgades att en begäran om övergång inte kunde återkallas när den väl kommit in till myndigheten. Detta ändrades dock till nuvarande lydelse i 64 kap. 13 § andra stycket SFB, nämli- gen att en begäran om övergång inte kan återkallas när Pensions- myndigheten har påbörjat inlösen av pensionsspararens innehav. Beslut om beviljande av premiepension fattas genom en automati- serad beslutsprocess, dvs. besluten tillkommer helt utan att någon handläggare initierar dem eller ens i förväg är medvetna om att de fattas. För de som valt traditionell försäkring kan ett beslut fattas efter inlösen av fondandelar, dvs. tidigast första arbetsdagen må- naden före uttagsmånaden. Då flertalet ansökningar inkommer 2–3 månader före önskat utbetalningsdatum innebär detta i många fall en väntan på beslut för den enskilde. Ett mindre antal pensionssparare som valt traditionell försäkring meddelar ändringar i ansökan efter det att fondandelar lösts in och beslut i premiepensionsärendet fattats. En ansökan kan dock, enligt 64 kap. 13 § andra stycket SFB, inte återkallas när Pensions- myndigheten har påbörjat inlösen av sökandens innehav. Bedömningar och förslag som rör övriga förslag Inom pågår ett arbete med att göra det enklare för blivande pensionärer genom att ge dem ett gemensamt beslutsbrev avseende hela ålderspensionen så nära som möjligt i anslutning till att ansökan kommit in. Bestämmelserna i 64 kap. 14 § andra stycket SFB innebär en be- gränsning i detta arbete då inlösen av fondandelar för de som valt traditionell försäkring kan starta tidigast månaden före ut- tagsmånaden. Skälen för och utredningens förslag: föreslår att lagstiftningen ändras så att det blir möjligt att lösa in fondandelar tidigast före den månad då premiepensionen första gången ska betalas ut. Den före- slagna ändringen innebär en fortsatt begränsning avseende tid- punkten för inlösen av fondandelar i enlighet med vad som var syftet i prop.1998/99:98, dvs. en begäran om inlösen kan fort- farande inte ske långt före den tidpunkt när premiepensionen ska börja betalas ut. Förslaget innebär att en majoritet av de som ansöker om premiepension kan få beslut i nära anslutning till att ansökan kommit in. Det innebär framför allt en vinst för den en- skilde då beslutsbrev kan skickas ut i rimlig tid innan första utbe- talning görs. Med dagens regler är det i de flesta fall inte möjligt att nå målet om ett gemensamt beslutsbrev i nära anslutning till att ansökan kommit in vid begäran om övergång till traditionell för- säkring. Förslaget innebär därför ett steg i riktningen mot en ge- mensam och mer enhetlig handläggning för hela det allmänna ålderspensionsområdet. Detta skulle enligt bedömning öka tydligheten i kommunikationen avsevärt och inne- bära en stor vinst för den enskilde. Begränsningen i 64 kap. 13 § andra stycket SFB som innebär att pensionsspararens innehav vid begäran om övergång till traditionell försäkring inte kan återkallas när inlösen har påbörjats kommer att finnas kvar vid föreslagen ändring. Möjligheten att återkalla begä- ran om övergång till traditionell försäkring mellan ansökan och beslut, innan inlösen av fondandelar har påbörjats, utnyttjas av ett antal pensionssparare. Den föreslagna ändr- ingen innebär att denna möjlighet i många fall försvinner då inlösen av fondandelar kommer att påbörjas relativt omgående. På motsvarande sätt kommer perioden mellan beslut och utbe- talning att förlängas för flertalet pensionssparare om förslaget ge- Bedömningar och förslag som rör övriga förslag meddelar ett mindre antal pensionssparare som valt traditionell försäkring önskemål om förändringar i ansökan efter det att fondandelar lösts in och beslut i premiepensionsärendet fattats. I dessa fall finns ingen rättslig möjlighet att ändra beslutet. Enligt bedömning kommer denna typ av önskemål att öka i antal vid en tidigareläggning av inlösen enligt förslaget.