sou · H3B321 · 2016-01-01 00:00:00 — Dessutom gällde uppdraget möjligheter att bidra till kostnader för åtgärder hos arbetsgivaren.15 Utredningen menade bl.a. att begreppet arbetslivsinriktad re- habilitering bidrar till otydligheten i rehabiliteringsarbetet och att det för anställda vad gäller arbetsgivarens ansvar bör bytas ut mot ett begrepp som ligger närmare det som arbetsgivarens ansvar huvudsakligen handlar om, nämligen åtgärder på arbetsplatsen. Begreppet arbetslivsinriktad rehabilitering innebär enligt utred- ningen det stöd och de åtgärder som en individ behöver för att återfå sitt ordinarie arbete eller annat lämpligt arbete. Den kan vara antingen arbetsplatsinriktad eller arbetsmarknadsinriktad. 2005:48 och dir. 2005:127. Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete givaren är ansvarig för sina anställda och den rehabiliteringen är arbetsplatsinriktad. För den arbetsmarknadsinriktade har ansvaret. Utredningen föreslog bl.a. tydligare ansvarsfördelning, ren- odling av begreppen och en precisering av arbetsgivarens ansvar. Utredningen ansåg därför att det vidsträckta begreppet rehabilite- ring borde tas bort ur lagstiftningen när arbetsgivarens ansvar be- skrivs. har ordet mera bidragit till att skapa en passivise- rande oklarhet än att vara en vägledning för arbetsgivarna, menade utredningen. Detta förslag har inte genomförts. Utredningen övervägde en arbetsrättslig reglering av vissa skyld- igheter för arbetsgivaren som regleras i Socialförsäkringsbalken, men lade inte fram förslag om detta. Någon förstärkning av möjligheter att utöva tillsyn föreslogs inte heller. Exempel på andra förslag som utredningen lämnade var att ta bort medel för köp av rehabiliteringsåtgärder och att införa en rehabiliteringsgaranti gällande sjukvårdens åt- gärder. medel för köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder har tagits bort och en rehabiliteringsgaranti gällande sjukvårdens åtgärder har genomförts. 11.3.6Bättre samverkan (SOU 2009:49) Utredningen om patientens rätt bedömde i detta delbetänkande att ansvarsfördelningen behöver tydliggöras och att har svårigheter att uppfylla sitt samordningsansvar. Utredningen konstaterade att inte tycks vilja ha detta ansvar i förlängningen och att innebörden av detta samordningsansvar under alla förhållanden behöver förtydligas. Hälso- och sjuk- vårdens organisering kring rehabilitering ansågs oklar och rehabi- litering borde enligt utredningen få en mer central roll i hälso- och sjukvårdens arbete. Utredningen föreslog bland annat att ges möjligheter att överlåta delar av sitt samordningsansvar för rehabi- literingsinsatser till andra aktörer.16 Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete 11.3.7Gränslandet mellan sjukdom och arbete (SOU 2009:89) fick 2008 i uppdrag att utreda begrep- pet arbetsförmåga.17 Utredningens förslag till nytt arbetsförmåge- begrepp rör inte direkt struktur och organisation, men har indirekt betydelse för vilka enskilda respektive myndighet ska ha ansvar för. Vid bedömningen av arbetsförmågan gentemot arbetsmarknaden föreslog utredningen att begreppet medicinska förutsättningar för arbete skulle användas. Enligt utredningen reserveras begreppet arbetsförmåga där- igenom för sådana fall då arbetsförmågan bedöms mot specifika arbetsuppgifter. ägnade sig liksom Socialförsäkrings- utredningen även åt arbetsmarknadspolitikens roll. Enkelt uttryckt ville utredningen knyta särskilda och kraftfulla arbetsmarknads- resurser till sjukförsäkringen. Grundsynen kan beskrivas som att även den som inte längre har rätt till ersättning från sjukförsäk- ringen är i behov av särskilt stöd. Uppdraget att bygga fler broar mellan sjukförsäkringen och arbets- marknadspolitiken borde enligt förslaget ligga i en särskild organisa- tion, inom eller utom Arbetsförmedlingen. Dock skulle det för att garantera tillgång och kvalitet i innehållet förmodligen krävas en tydlig organisatorisk uppdelning inom Arbetsförmedlingen. En ny verksamhetsgren med självständig ställning inom Arbetsförmed- lingen, finansierad av sjukförsäkringen, skulle vara inriktad på att möta sjukförsäkringens behov. Alternativt skulle en särskild myn- dighet specialisera sig på att återföra sjuka till arbete. Frågan om organisering föreslogs utredas vidare. Utredningen tyckte också att det borde övervägas att införa en ersättning på samma nivå som rehabiliteringspenningen vid en övergång till arbetsmarknadspolitiken , så att inte omställningen ska ockuperas av oro för ekonomin. Utred- ningen underströk också betydelsen av överenskommelser om om- ställning mellan arbetsmarknadens parter.18 Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete I en underlagsrapport till kommittén studeras olika nationella re- former som syftar till att samordna arbetsmarknadsåtgärder, sociala åtgärder och annat stöd till människor långt från arbetsmarknaden. De studerade lösningarna är jobbcentren i , LAFOS i , UWV WERKbedrijf i , NAV-reformen i , Jobcentre Plus i och Hartz-reformen i . Reformerna beskrivs som smala kontra breda endörrslösningar. En smal endörrslösning är huvudsakligen inriktad på integrering av de arbetslösa på arbetsmarknaden utan att samarbeta över sektors- gränser. En sådan lösning förekommer i , och . Den andra varianten är en bred endörrslösning som återfinns i , och . Här arbetas det över sektorsgränserna utifrån ett holistiskt angreppssätt. Vad som reformeras varierar dock. Etableringen av gemensamma ingångar ingår i alla länder i ett större reformpaket och innebär en sammanläggning av tidigare separata klientgrupper, men på olika sätt. Det är endast i som ersättningsformer har slagits samman. En sammanläggning av aktiva och passiva arbets- marknadsåtgärder förekommer enbart i , och (och här enbart delvis). Reformerna för med sig flera nya utmaningar. Utmaningarna gäller bl.a. styrning och ansvars- fördelning, men också balansen mellan integrering och specialise- ring samt standardisering och flexibilitet. För del menar rapportförfattaren att bildandet av enmyndigheterna Arbetsfördelningen och i motverkar en samordning i den omfattning som skett i , , , eller . Samordningsförbunden som bildats enligt lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser pekas dock ut som en struktur som kan axla rollen som gemensam ingång. Det förut- sätter dock ett tydligt politiskt mandat.19 19Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2012e). Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete 11.3.9FunkA-utredningen (SOU 2012:92) (Översyn av de arbetsmarknadspolitiska insats- erna för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga m.m.) föreslår i betänkandet SOU 2012:92 att alla beslut om arbetshjälpmedel ska tas av Arbetsförmedlingen, i stället för som i vissa fall av och i andra fall av Arbetsförmedlingen. konstaterar att Försäkrings- kassan 1991 tog över ansvaret för bidrag som riktas till försäkrade som har en anställning. saknas, menar , relevanta skäl att behålla den ordningen. Utredningen menar vidare att resurserna för arbetslivsinriktad rehabilitering i Arbetsförmedlingens regi bör koncentreras så att den enskilde från början får möta arbetsförmedlare som har kom- petens att bedöma vilken insats som behövs för att vägen till arbete ska fungera utan onödiga hinder.20 11.4Översikt över genomförda reformer 11.4.1Proposition 1990/91:141 om rehabilitering och rehabiliteringsersättning m.m. I propositionen föreslogs regler om ansvar för arbetslivsinriktad rehabilitering och om ekonomisk ersättning vid sådan rehabilite- ring inom ramen för sjukförsäkringen. Arbetsgivaren gavs första- handsansvaret för att klarlägga behovet av arbetslivsinriktad reha- bilitering. Arbetsgivaren fick också ansvar för att vidta sådana åtgärder som kan vidtas inom eller i anslutning till den egna verk- samheten. En rätt till rehabiliteringsersättning infördes för den som deltar i arbetslivsinriktad rehabilitering. gavs ett samordningsansvar innefattande lokalt och regionalt samarbete mellan myndigheter och organ med uppgifter inom rehabiliteringsområdet. Vidare fick Försäkrings- kassan ett ansvar att samordna och ha tillsyn över de utredande och andra insatser som enligt sjukförsäkringens bestämmelser krävdes för rehabilitering av försäkrade. Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete uppgift att ge stöd åt den enskilde i kontakter med andra rehabilite- ringsansvariga. Ändringarna trädde i kraft . Redan före denna så kallade rehabiliteringsreform hade Försäk- ringskassan ett uppsökande och aktiverande ansvar enligt den dåvar- ande lagen om allmän försäkring (1962:381). skulle uppmärksamma försäkrade i behov av rehabiliterande åtgärder, utreda orsaken till nedsättningen av den försäkrades arbetsförmåga, medverka till att lämpliga rehabiliteringsåtgärder vidtogs, samt se till att den försäkrade påbörjade de föreslagna rehabiliterings- åtgärderna.21 11.4.2Proposition 2002/03:89 Förändringar inom sjukförsäkringen för ökad hälsa i arbetslivet För att förtydliga arbetsgivarens ansvar föreslogs i propositionen en skärpning av bestämmelserna om arbetsgivarens skyldighet att svara för en rehabiliteringsutredning. Möjligheten att avstå från att göra en rehabiliteringsutredning om en sådan är obehövlig, togs bort. Bakgrunden till förslaget var att rehabiliteringsutredningar endast i liten omfattning lämnats till . Enligt en rapport från saknades rehabiliteringsutredningar i av sjukfallen som pågått . I propositionen presenterades vad en rehabiliteringsutredning bör innehålla.22 Änd- ringen trädde i kraft . 11.4.3Proposition 2004/05:21 Drivkrafter för minskad sjukfrånvaro Regeringen föreslog i proposition 2004/05:21 förutom ett med- finansieringsansvar för arbetsgivare förslag till tidsgränser för när senast skulle upprätta en rehabiliteringsplan och för när skulle kalla till avstämningsmöte.23 Änd- ringarna trädde i kraft . 1990/91:141. 2002/03:89. 2004/05:21. Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete 11.4.4Proposition 2006/07:59 I propositionen föreslogs att kravet på att arbetsgivaren ska genom- föra en rehabiliteringsutredning avskaffas. Arbetsgivaren skulle dock fortfarande lämna de upplysningar till som behövs för att den försäkrades behov av rehabilitering ska kunna klarläggas och även i övrigt medverka därtill. Vidare före- slogs ett avskaffande de tidsfrister riktade mot som avsåg avstämningsmöte och rehabiliteringsplan.24 Ändringarna trädde i kraft . 11.5Aktörers arbete, insatser och samverkan 11.5.1Hälso- och sjukvårdens arbete och samverkan Kömiljarden är en stimulans till landstingen avseende vårdgarantin, som ingår i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), medan rehabi- literingsgarantin och sjukskrivningsmiljarden bygger på överens- kommelser mellan staten och Kommuner och Landsting. Rehabiliteringsgarantin är en stimulans till landstingen för att för- bättra tillgängligheten till vissa behandlingar inom hälso- och sjuk- vården för patienter som är eller riskerar att bli sjukskrivna. Sjukskrivningsmiljarden gäller en kvalitetssäker och effektiv sjukskriv- ningsprocess. Vårdgarantin, fast vårdkontakt och individuell plan I en uppföljning av vårdgarantin och kömiljarden gör den samlade bedömningen att vårdgarantin och kö- miljarden har haft positiva effekter och ökat tillgängligheten för nytillkommande patienter, men att detta delvis har skett på be- kostnad av andra patientgruppers tillgång till vård. Det finns tecken på undanträngning när det gäller patienter som behöver komma på kontroller och återbesök. kan inte avgöra omfatt- 2006/07:59. Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete ningen av de positiva effekterna och i vilken mån de överväger de negativa.25 konstaterar i en uppföljning att bestämmelsen om fast vårdkontakt inte är särskilt väl känd bland hälso- och sjukvårdsverksamheterna, professionen eller patienterna. Det råder stor osäkerhet om hur bestämmelsen ska omsättas i praktiken. Majoriteten av vårdcentralerna och cirka hälften av sjuk- husklinikerna har inte haft några patienter som tilldelats en fast vårdkontakt. I den kommunala hemsjukvården har cirka en tredje- del av verksamheterna haft en eller flera patienter som tilldelats en fast vårdkontakt.26 Kraven på att ett landsting och en kommun i vissa fall tillsam- mans ska upprätta en individuell plan har enligt Myndigheten för vårdanalys ännu inte fått tillräckligt genomslag.27 Den så kallade sjukskrivningsmiljarden kom till genom en överens- kommelse mellan staten och Kommuner och Landsting 2006. Genom överenskommelsen infördes ekonomiska drivkrafter till hälso- och sjukvården med den s.k. sjukskrivningsmiljarden. Syftet med miljardsatsningen har varit att åstadkomma en effektiv och kvalitetssäker sjukskrivningsprocess samt att öka landstingens drivkrafter att prioritera sjukskrivningsfrågan. Staten har betalat ut till lands- tingen –2013. Den senaste överenskommelsen gäller . Överenskommelsen innehåller en rörlig del som är kopplad till utvecklingen av sjukfrånvaron, och en villkorad del som är kopplad till specifika åtgärder som landstingen ska vidta. Den del som är kopplad till sjukfrånvaron beräknas med överens- kommelsen enligt en ny ersättningsmodell. På samma sätt som tidigare är utgångspunkten sjukfrånvarons utveck- ling mätt som antalet utbetalda nettodagar.28 Medlen, 308 miljoner 25Socialstyrelsen (2012b). 26Socialstyrelsen (2012a). 27Myndigheten för vårdanalys (2013a). 28Det finns två mål som ett landsting ska uppfylla för att få hela sin andel av ersättningen kopplad till sjukfrånvaro. Uppfyller ett landsting bara ett mål får det halva beloppet, och uppfyller det inget av målen får ingen ersättning. Målen är att ökningstakten i Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete kronor , fördelas mellan landstingen beroende på deras andel av befolkningen. fastställdes fördelningen av medlen mellan landstingen med ledning av hur sjukfrånvaron hade minskat. Nedan följer en tabell över innehållet i sjukskrivningsmiljarden . Tabell 11.1 Sjukskrivningsmiljarden och 2015, Villkor 2 Kompetens i försäkringsmedicin Villkor 3 Tidig samverkan Villkor 4 Psykisk ohälsa Villkor 5 Elektroniskt informationsutbyte Villkor 6 Teknisk plattform för stöd och behandling Källa: SKL. Landstingen ska uppfylla villkor gällande jämställd sjukskrivning, utbildning i försäkringsmedicin, tidig samverkan med arbetsgivare och andra aktörer, utarbeta handlingsplaner avseende psykisk ohälsa, arbeta med elektroniskt informationsutbyte med Försäkrings- kassan, med mera. Medicinsk service på avser undersökningar och analyser åt företagshälsovården. Tidig samverkan i sjukskrivningsprocessen var ett nytt villkor . finns krav på att landstingen ska utveckla en funktion för koordinering för effektiv samverkan kring kvinnor och män i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen som ska finnas på plats . Funktionen ska ha både en intern och extern roll i samverkan, t.ex. verka för tidig kontakt inom vården, möjliggöra tidig extern sjukfrånvaron hos ska vara lägre än året före samt att ökningstakten i sjuk- frånvaron hos ska vara lägre än det föregående årets genomsnittliga ökningstakt för alla landsting. Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete samverkan och samarbete runt individen med andra aktörer såsom arbetsgivare, , Arbetsförmedlingen och kommun. Koordinatorsfunktionen ska ha en bred förankring där sjukskrivning är vanligt förekommande inom hälso- och sjukvården för att stödja patienter i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen.29 På upp- drag av regeringen analyserar Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) i en rapport betydelsen av den rörliga delen i sjuk- skrivningsmiljarden för de åtgärder som landstingen genomför i arbetet med sjukskrivningsrelaterade frågor. ISF förordar att en eventuellt fortsatt rörlig del kopplas till något som landstingen kan påverka direkt, till exempel kvaliteten i sjukskrivningsprocessen. Att arbeta med kvalitetshöjande åtgärder är som regel tidskrävande och en mer långsiktig överenskommelse skulle i så fall vara mer ändamålsenlig enligt ISF.30 ISF har tidigare föreslagit att den rörliga delen ska slopas till förmån för villkor kopplade till en viss åtgärd som ska vidtas.31 Om den senaste överenskommelsen jämförs med ISF:s rekommenda- tioner går det att konstatera att den del som är kopplad till sjuk- frånvarons utveckling har fortsatt att minska i betydelse i jäm- förelse med de åtgärdsinriktade villkoren. I den första överens- kommelsen som slöts 2005 stod den rörliga delen för , det vill säga för tre fjärdedelar. I överenskommelsen står ersättningen som är kopplad till sjukfrånvaron för 308 respektive . Storleksförhållandet blir alltså i princip det omvända jämfört med den ursprungliga konstruktionen. Dessutom baseras fördelningen mellan landstingen av medlen som avser sjukfrånvaron numera på landstingens andel av befolkningen, inte som tidigare på hur sjuk- frånvaron har minskat. konstaterar i en rapport att sjukskrivnings- hantering i större utsträckning har blivit en del av den ordinarie verksamheten inom sjukvården, och att sjukskrivningsmiljarden tycks ha haft en stor betydelse för att sätta sjukskrivningsfrågan på agendan på samtliga nivåer i hälso- och sjukvården. Sjukskrivning ses i stor utsträckning som en del av vård och behandling som 29Överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting om en kvalitets- säker och effektiv sjukskrivningsprocess 2014–2015 (SKL Dnr 13/7366). 30ISF (2013d). 31ISF (2011c). Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete ska ledas och styras på motsvarande sätt som annan verksamhet, till exempel vad gäller riktlinjer, rutiner och kvalitetssäkring. Kort- siktigheten i överenskommelserna anges dock som ett problem.32 Rehabiliteringsgarantin är en överenskommelse mellan staten och kommuner och landsting som tecknades första gången . Bakgrunden är att lättare/medelsvår psykisk ohälsa eller diffus smärta i rygg, axlar och nacke står för av alla sjuk- skrivningar som är . För att öka tillgången på medi- cinsk rehabilitering i hälso- och sjukvården och för att förebygga sjukfrånvaro eller underlätta återgång i arbete infördes rehabilite- ringsgarantin. Rehabiliteringsgarantin innebär att kvinnor och män i åldern 16–har möjlighet att, efter att vården har gjort en medicinsk bedömning, få tillgång till de behandlingar som ingår i rehabilite- ringsgarantin. De behandlingar som ingår är kognitiv beteende- terapi (KBT) och Interpersonell terapi (ITP) vid ångest, depression eller stress, samt Multimodal rehabilitering (MMR) för patienter med långvarig diffus smärta. MMR är sammansatta åtgärder genom- förda av flera professioner under 4–. Landstingen får ersättning per patient som avslutar insatser. För att få en mer aktiv medverkan av arbetsgivare och Arbetsförmed- lingen ska vården ta en aktiv roll för att kontakta arbetsgivare/där vården bedömer att det är värdefullt med anpass- ning och arbetslivsinriktad rehabilitering. I en rapport om rehabiliteringsgarantin från utvärdering och Inspek- tionen för socialförsäkringen 2014 studeras hur sjukfrånvaro, läke- medelsförskrivningar och antal besök i vården påverkas av behand- lingarna. Den största gruppen inom garantin är personer med lindrig eller medelsvår psykisk ohälsa, men som inte är sjukskrivna. För dessa hade behandlingen positiva effekter eftersom deras sjukfrånvaro minskade med . 32Alexandersson, K, et al (2013c). Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete och förskrivna läkemedel sjönk efter behandlingen. För sjukskrivna KBT-patienter fanns inga positiva effekter. Personer med smärta i rygg, nacke och skuldror fick MMR. Behandlingen hade inga lång- siktiga effekter på hälsa mätt som antal vårdbesök och förskrivna läkemedel. Däremot ökade sjukfrånvaron med . Den största gruppen inom garantin är personer med lindrig eller medelsvår psykisk ohälsa, men som inte är sjukskrivna. För dessa hade behandlingen positiva effekter eftersom deras sjukfrånvaro minskade med . Även antalet vårdbesök och förskrivna läkemedel sjönk efter behandlingen. För sjukskrivna KBT-patienter fanns inga positiva effekter. Personer med smärta i rygg, nacke och skuldror fick MMR. Behandlingen hade inga lång- siktiga effekter på hälsa mätt som antal vårdbesök och förskrivna läkemedel. Däremot ökade sjukfrånvaron med per år.33 Arbetsgivaren har ansvar för att vid behov ta initiativ till anpass- ning av arbetsuppgifter och omplacering till annat arbete hos arbetsgivaren vid sjukskrivning. har i två rapporter studerat arbetsgivarens roll i arbetet med rehabilitering för anställda som är sjukskrivna. Undersökningen har skett för företag med minst 50 anställda och för sjukfall längre än 90 dagar.34 Resultaten visar att rehabiliterings- tjänster som köps av företagshälsovården är den mest vanligt före- kommande åtgärden i samband med långvarig sjukskrivning enligt de undersökta företagen (av de personalansvariga svarar att detta är vanligt eller mycket vanligt förekommande). Även förändring av arbetsbelastning (), arbetsupp- gifter () och arbetstider () samt stöd i form av arbetshjälpmedel () är vanligt eller mycket vanligt före- kommande. Förändringar i den fysiska arbetsmiljön och åtgärder i samverkan med är också relativt vanligt och sker av fallen. Uppsägning i samband med långvarig sjukskrivning är den enda åtgärd som i större utsträck- 33Hägglund, P, P och L Laun (2014). 34Försäkringskassan (2013a). Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete ning anges vara vanlig eller mycket vanlig enligt de fackliga re- presentanterna (av de fackliga representanterna och av de personalansvariga). De två rapporterna visar att det finns en upplevd otydlighet vad gäller arbetsgivares respektive roll i samband med rehabilitering och insatser för anställda sjukskrivna. Arbets- givares förväntningar på överensstämmer inte alltid med det ansvar som har för rehabilitering. För arbetsgivare som behöver anpassa arbetsplatsen för att en anställd ska kunna återgå till arbete efter en längre tids sjukdom kan ge bidrag till arbetshjälpmedel eller an- passning av arbetsplatsen. Bidraget kan också ges till personer som har en funktionsnedsättning. De flesta bidrag till arbetshjälpmedel betalas till personer som inte har ett sjukfall. Totalt beviljades mellan 2 000–3 000 personer bidrag till arbetshjälpmedel –2013. Av dessa var knappt sex–utbetalningar som kan kopplas till ett sjukfall. För dem som fått arbetshjälpmedel beviljat och som haft ett sjukfall har arbetshjälpmedel i av fallen beviljats sjuk- frånvaro. I av fallen skedde således beviljandet innan sjukfrånvaro. 11.5.3Arbetsförmedlingens insatser och samverkan fick Arbetsförmedlingen, då (), det samlade ansvaret för den yrkesinriktade rehabilite- ringen som staten då blev huvudman för. Till följd av rehabiliteringskedjan i sjukförsäkringen utökades Arbetsförmedlingens uppdrag inom detta område 2010 på två sätt. För det första tydliggjordes att Arbetsförmedlingen tidigt ska bistå med stöd när arbetsuppgifter söks på hela arbetsmarknaden. För det andra inrättades 2010 program- met arbetslivsintroduktion för dem vars dagar med sjukpenning eller sjukersättning har tagit slut. Dessutom ökade kraven på sam- verkan mellan Arbetsförmedlingen och . Även stödformerna har förändrats över åren. Av förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten framgår det att Arbetsförmedlingen, förutom t.ex. platsförmedling och sed- Bakgrund till bättre stöd för återgång i arbete vanliga arbetsmarknadspolitiska program, bl.a. ska bedriva arbets- livsinriktad rehabilitering. Arbetslivsinriktad rehabilitering innebär att den som är i behov av särskilt stöd erbjuds utredande, vägledande, rehabiliterande eller arbetsförberedande insatser. Det handlar närmare bestämt om att hjälpa en sökande att antingen börja arbeta eller studera igen genom att, företrädesvis med hjälp av specialister, klargöra den sök- andes arbetsförutsättningar och vid behov göra anpassningar av arbetssituation och arbetsplats.