sou · H3B321 · 2016-01-01 00:00:00 — Den kommer också att vara styrande för begreppsbild- ningen i bestämmelser om arbetslöshetskassors och Försäkrings- kassans åtkomst till sådana uppgifter. Detsamma gäller bestäm- melser om vilket sekretesskydd för uppgifter om e-inkomst som kommer att gälla hos arbetslöshetskassor och . Slutligen kommer insamlingsbestämmelserna att styra begrepps- bildningen i bestämmelser om kvalifikationsvillkor i socialför- säkringarna när ersättningen beräknas på ett underlag som består av inkomstuppgifter som hämtats från . Författnings- bestämmelser om användningen av inkomstuppgifter i socialför- säkringarna kommer därmed att tekniskt behöva anpassas till de förfaranden och den terminologi som kommer att gälla de nya inkomstuppgifterna. De förslag som har att tagits fram i detta arbete kan komma att få en slutlig utformning som också förändrar den terminologi som används i detta betänkande. Det framstår därför inte som ända- målsenligt att kommittén i detta betänkande tar ställning till den närmare tekniska utformningen av en författningstext om använd- ningen av uppgifter om e-inkomst i socialförsäkringarna. Kom- mittén förutsätter emellertid att arbetet med att ta fram författ- ningsförslag om insamling av inkomstuppgifter utgår från förslagen i detta betänkande och att de förslag som tas fram i det arbetet är anpassade till kommitténs förslag om användningen av uppgifterna Förslag till ett rättvisande inkomstunderlag En annan utgångspunkt för det fortsatta arbetet är att de förslag till förändringar i skatteförfarandet som arbetas fram ska beakta arbetsgivarnas uppgiftslämnarbörda. Förutsatt att arbetet med att ta fram författningsförslag om insamlingen av inkomstuppgifter påbörjas , bör det vara möjligt för regeringen att lämna en proposition till med förslag om insamlingen och användningen av uppgifterna i socialförsäkringarna. Nödvändiga lagändringar som avser insamlingen bör kunna träda i kraft och de första uppgifterna om e-inkomst kommer då att rapporteras in till . Lagändringar som avser använd- ningen av uppgifterna vid beräkningen av ersättning i socialförsäk- ringarna bör kunna träda i kraft efter det att de första uppgifterna rapporterats in till . Av de skäl som har anförts avstår kommittén från att i detta betänkande lägga fram egna författningsförslag beträffande använd- ningen av uppgifter om e-inkomst. I bilaga 8 till betänkandet har dock tagits in ett utkast till författningsbestämmelser om använd- ningen av inkomstuppgifter i socialförsäkringarna och arbetslös- hetsförsäkringen. Utkastet har upprättats inom sekretariatet i anslutning till arbetet med att utforma förslagen om användningen av dessa uppgifter som läggs fram i kapitlet. Kommittén bedömer att utkastet även kan vara ett hjälpmedel i det fortsatta arbetet med att utarbeta heltäckande förslag som avser både insamlingen av inkomstuppgifter och användningen av dessa uppgifter. Kommitténs förslag: Ett gemensamt inkomstbegrepp införs i arbetslöshets- och sjukförsäkringen. Ersättningsgrundande inkomst (EGI) är: 1.avgiftspliktig ersättning som ligger till grund för inbetalning av arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. socialavgiftslagen (2000:980), 2.vad som kan antas utgöra avgiftspliktig inkomst avseende egenavgifter enligt 3 kap. socialavgiftslagen (2000:980), och 3.ersättning eller förmån från systemen för social trygghet i de fall då detta anges särskilt i lag. Förslag till ett rättvisande inkomstunderlag Skälen för kommitténs förslag: Utgångspunkten för kommitténs arbete har varit att göra socialförsäkringarna mer förutsebara, mer rättssäkra och administrativt effektiva. Ett gemensamt inkomstbe- grepp, som definierar vilken typ av inkomster som ingår i det inkomstunderlag som ersättningar beräknas på, är en grundläg- gande del i en sådan utveckling. Ett gemensamt inkomstbegrepp skapar förutsättningar för administrativ effektivitet, ökar tydligheten i ersättningssystemen och gör det lättare för den enskilde att förstå vilken inkomst som är försäkrad. Den försäkrade ges möjligheter att på förhand kunna skapa sig en uppfattning om vilken ersättning han eller hon kan få vid arbetslöshet, sjukdom, föräldraledighet eller annan socialförsäk- ringsersättning som baseras på SGI. För att fullt ut kunna dra nytta av alla fördelarna med ett gemensamt inkomstbegrepp bör de inkomstuppgifter som ingår i inkomstunderlaget hämtas från samma källa. Från uppgiftslämnar- nas perspektiv är det också eftersträvansvärt att samma uppgifter inte behöver lämnas till flera olika ställen. Skyldigheten att betala arbetsgivaravgift för en viss ersättning uppkommer den kalendermånad då ett visst förhållande har inträf- fat, i normalfallet då avgiftspliktig ersättning har betalats ut, se 2 kap. 24 § socialavgiftslagen (2000:980). Den som ska betala arbetsgivaravgiften, ska i regel lämna arbetsgivardeklaration för varje kalendermånad under den närmast efterföljande månaden. Därmed finns det goda förutsättningar för att arbetslöshetskassor och ska kunna lägga dessa uppgifter till grund för sina beslut om ersättningar, förutsatt att dessa uppgifter redovisas på individnivå. Också företagare, som är skyldiga att betala egenavgift enligt 3 kap. socialavgiftslagen, omfattas av rätten till ersättning vid arbetslöshet och sjukdom. Egenavgifter beräknas på ett avgiftsun- derlag som består av summan av de avgiftspliktiga nettoinkoms- terna – dvs. överskottet av intäkterna sedan kostnaderna räknats av –enligt beslut om slutlig skatt för den avgiftsskyldige (3 kap. 12 § socialavgiftslagen). beslutar om slutlig skatt varje beskattningsår, se 56 kap. 2 § skatteförfarandelagen (2011:1244). Detta innebär att det inte går att få tillgång till några månatligen inrapporterade inkomstuppgifter som kan ligga till grund för att bestämma avgiftspliktig inkomst för den som betalar socialavgifter Förslag till ett rättvisande inkomstunderlag i form av egenavgifter till staten. Skälen för att ta in sådan avgifts- pliktig inkomst i ett gemensamt inkomstbegrepp väger emellertid lika tungt som skälen för att ta in avgiftspliktig ersättning som ligger till grund för inbetalning av arbetsgivaravgifter. Ett gemen- samt inkomstbegrepp, som även inkluderar dem som är skyldiga att betala egenavgifter, gör det lättare för dessa att förstå vilken inkomst som är försäkrad. Från ett uppgiftslämnarperspektiv är det också eftersträvansvärt att företagare, som är skyldiga att betala egenavgift, inte ska behöva lämna samma uppgifter till flera olika ställen. Liksom kommer beräkningen av SGI för företagare i första hand att behöva bygga på en uppskattning utifrån de uppgifter som företagaren själv lämnar och den uppskattning av inkomsterna som gjorts vid tidigare inkomstbeskattning. I inkomstunderlaget bör därför även ingå vad som kan antas utgöra avgiftspliktig inkomst enligt 3 kap. socialavgiftslagen. Beträffande arbetslöshetsersättning kommer beräkningen att grundas på den inkomst från verksam- heten som framgår av beslut om slutlig skatt. För företagare utan anställning innebär det gemensamma inkomstbegreppet därmed inte några egentliga förändringar i sak. Under vissa förutsättningar är ersättning från vid tvist om sjuklön och vissa socialförsäkringsförmåner tillgodo- räkningsbara när inkomstunderlaget i arbetslöshetsförsäkringen fastställs. Syftet är att förhindra omotiverade skillnader i ersättning mellan personer som arbetat deltid i relativt stor omfattning och personer som arbetat i mindre omfattning eller som inte arbetat alls.1 Kommittén anser att denna möjlighet bör bestå. I inkomstun- derlaget bör det därför även ingå ersättningar eller förmåner från systemen för social trygghet i de fall då detta anges särskilt i lag. Med uttrycket ”systemen för social trygghet” avses i 1 § socialav- giftslagen de system som finansieras genom socialavgifter, dvs. arbetslöshetsförsäkringen och socialförsäkringarna. Uttrycket är avsett att ha samma innebörd i detta sammanhang. Förslaget i denna del innebär att det skapas ett gemensamt inkomstbegrepp som anger vilka inkomster som ska ingå i inkomst- underlaget i arbetslöshetsförsäkringen och vid den förenklade beräkningen av SGI, se avsnitt 7.5.1. 2008/09:127. Förslag till ett rättvisande inkomstunderlag begreppet avgränsar vilka inkomster som över huvud taget kan grunda rätt till ersättning. I det gemensamma inkomstbegreppet ingår avgiftspliktig ersättning som ligger till grund för inbetalning av socialavgifter enligt socialavgiftslagen, dvs. sådana inkomster och ersättningar som grundar skyldighet att betala in arbetsgivar- avgifter och egenavgifter. Ersättningar som inte ligger till grund för sådan avgiftsskyldighet grundar således inte någon rätt till ersätt- ning från socialförsäkringarna, utom i de fall då det anges särskilt i lag att ersättningar eller förmåner från systemen för social trygghet ska ingå. Förslaget om förenklad beräkning av SGI innebär i vissa delar en återgång till den ordning som gällde . Då förändrades reglerna för beräkning av SGI som ett led i saneringen av statsfi- nanserna. Skattepliktiga ersättningar som inte betalas ut i pengar exkluderades från inkomstunderlaget med motiveringen att dessa ersättningar inte gick förlorade . Kommittén kan konstatera att detta resonemang i många fall kan vara principiellt riktigt. Dock kan vissa ersättningar av natur- liga skäl vara svåra att utnyttja, även om man har dem kvar, vid t.ex. sjukdom. Intresset av enkelhet och tydlighet talar enligt för att dessa ersättningar bör ingå i inkomstunderlaget, även om de är av en sådan art att de helt eller delvis behålls när socialförsäkrings- förmåner betalas ut. Att från inkomstbegreppet exkludera vissa ersättningar som är avgiftspliktiga enligt socialavgiftslagen skulle dessutom innebära att arbetsgivaren behöver redovisa fler upp- gifter. En viktig utgångpunkt för arbetet med ett nytt inkomst- begrepp har varit beakta arbetsgivarnas uppgiftslämnarbörda. Mot bakgrund av detta anser kommittén att alla ersättningar och inkomster som grundar skyldighet att betala in socialavgifter till staten ska ingå i inkomstbegreppet. Därigenom skapas också en tydlig koppling mellan de avgifter som finansierar systemen för social trygghet och de ersättningar som betalas ut från dessa system. Det nya inkomstbegreppet innebär att faktiskt intjänade inkomster ingår, oavsett om de kommer från tillfälliga eller regel- bundna inkomster. Nuvarande krav i 25 kap. 2 § socialförsäkrings- balken på att inkomsterna ska beräknas som årlig inkomst i pengar, innebär att tillfälliga inkomstförändringar inte tillåts påverka Förslag till ett rättvisande inkomstunderlag Detta kommer inte att gälla när inkomstunderlaget baseras på det nya inkomstbegreppet. En förändring av inkomstbegreppet enligt kommitténs förslag innebär endast en smärre förändring av det inkomstbegrepp som används i arbetslöshetsförsäkringen. Skattepliktiga förmåner ingår i arbetslöshetsförsäkringens inkomstbegrepp under förutsättning att ersättningarna har utgått regelmässigt. Ett riktmärke för vad som anses vara regelmässigt utgående är att ersättningen lämnats under sex av de som ingår i ramtiden. Inkomstbegreppet i arbetslöshetsförsäkringen förändras dock enligt kommitténs för- slag på så sätt att kravet på att ersättningarna ska utges regelmässigt tas bort. I stället ingår alla inkomster som ligger till grund för betalning av socialavgifter i inkomstbegreppet, oavsett om de är regelmässigt utbetalade eller inte. Sammanfattningsvis innebär kommitténs förslag i dessa delar att det införs ett gemensamt inkomstbegrepp – ersättningsgrundande inkomst (EGI) – i socialförsäkringarna. EGI avgränsar vilka inkomster som kan ingå i underlaget för ersättning vid arbetslöshet och vid beräkning av olika arbetsbaserade förmåner och utgörs av: avgiftspliktig ersättning som ligger till grund för inbetalning av arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. socialavgiftslagen, vad som kan antas utgöra avgiftspliktig inkomst avseende egenavgifter enligt 3 kap. socialavgiftslagen, och ersättning eller förmån från systemen för social trygghet i de fall då detta anges särskilt i lag. Den nuvarande regeln för beräkning av SGI (25 kap. 2 § socialför- säkringsbalken) kommer att finnas kvar och tillämpas i vissa situ- ationer när det ger ett mera förmånligt utfall för den försäkrade. Den regeln innebär att beräkningen baseras på den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete i form av inkomst av anställning eller av annat förvärvsar- bete. Detta innebär att det föreslagna inkomstbegreppet inte får fullt genomslag när de nuvarande reglerna för beräkning av SGI kommer att tillämpas. Det berör t.ex. bilförmåner och andra för- måner som inte betalas ut i pengar. Sådana förmåner ingår i det nya inkomstbegreppet men kommer inte heller fortsättningsvis att beaktas vid tillämpning av den nuvarande beräkningsregeln. Förslag till ett rättvisande inkomstunderlag den nuvarande regeln för SGI-beräkning tillämpas kommer tillfäl- liga inkomstförändringar inte att ingå i inkomstunderlaget, vilket de däremot kommer att göra när det föreslagna förenklade beräk- ningssättet används (se avsnitt 7.5.1). Kommitténs förslag: Ett nytt system för inrapportering av månatliga inkomstuppgifter på individnivå (e-inkomst) till ska införas. Skälen för kommitténs förslag: För att skapa förutsebarhet för försäkrade och effektivisera myndigheternas handläggning av ären- den som bygger på inkomstuppgifter, ska det införas månatliga inkomstuppgifter på individnivå. Uppgifterna ska baseras på kon- tantprincipen, vilket innebär att det är de inkomster och ersätt- ningar som har utgivits2 som ska redovisas. Ersätt- ningssystemen ska successivt anpassas till att baseras på dessa e- inkomstuppgifter. 7.3.1Vilka uppgifter ska redovisas som e-inkomstuppgift Kommitténs förslag: De uppgifter som ingår i arbetsgivardekla- rationen och de uppgifter som ingår i kontrolluppgiften ska lämnas månatligen på individnivå i form av e-inkomstuppgift. Skälen för kommitténs förslag: Inkomstuppgifter ska lämnas och på individnivå. De nya e-inkomstuppgifterna ska generera det inkomstunderlag som behövs för beräkning av social- försäkringsersättningar. Uppgifterna ska även utformas så de svarar mot de behov av effektivisering som finns i skatteförfarandet. förekommer avvikelser mellan uppgifter som lämnas på företagsnivå i arbetsgivardeklarationen och uppgifter som lämnas på individnivå i kontrolluppgiften. Även om dessa uppgifter 2Eftersom det nya inkomstbegreppet inkluderar ersättningar som inte betalas ut i pengar används termen utgivits i stället för utbetalats. Förslag till ett rättvisande inkomstunderlag lämnas och för olika ändamål, ska de i slutän- dan stämma med varandra. I det nya systemet ska summera de individuella inkomstuppgifterna till det månatliga underlaget på företagsnivå som ligger till grund för inbetalning av arbetsgivaravgifter och den årsuppgift som ska ligga till grund för beskattning på individnivå. På så sätt elimineras avvikelser mellan dessa båda system. Arbetsgivardeklarationen innehåller endast uppgifter avseende den sammanlagda summa som utbetalaren är skyldig att betala arbetsgivaravgifter för. Det nya enhetliga inrapporteringssy- stemet för e-inkomstuppgifter kommer att innehålla de uppgifter om lön och ersättningar avseende varje anställd som ligger till grund för uttag av arbetsgivaravgift. E-inkomstuppgifterna kom- mer också innehålla de uppgifter som lämnas i den årliga kontrolluppgiften. De uppgifter som ingår i den årliga kontroll- uppgiften är flera till antalet än de som ingår i arbetsgivardeklarat- ionen. Innehållet i de uppgifter som lämnas ska ses över, och möj- lighet till förenkling övervägas för att minimera uppgiftslämnar- bördan för arbetsgivarna. 7.3.2Av vem, när och hur lämnas e-inkomstuppgift Kommitténs förslag: Arbetsgivare som är skyldiga att betala in arbetsgivaravgifter och utbetalare av skattepliktiga förmåner som är skyldiga att göra skatteavdrag ska lämna e-inkomstupp- gifter. Ideella organisationer m.fl. som enligt nuvarande regler betalar ut så låg ersättning att de inte är skyldiga att lämna arbetsgivardeklaration, bör inte vara skyldiga att lämna e-inkomst- uppgift. Skälen för kommitténs förslag: I det föreslagna systemet med månatliga e-inkomstuppgifter ska arbetsgivare som är skyldiga att betala arbetsgivaravgifter lämna e-inkomstuppgifter. Det innebär att de som betalar ut avgiftspliktig ersättning men är undantagna från att lämna arbetsgivardeklaration bör vara undantagna från månatlig redovisning även i det nya systemet. Myndigheter och övriga som betalar ut skattepliktiga förmåner lämnar kontrolluppgift . I det nya systemet ska de lämna Förslag till ett rättvisande inkomstunderlag Också denna inrapportering ska ske enligt kontantprincipen. De nya uppgifterna ska rapporteras in som arbetsgivardeklarationen lämnas . Uppgifterna ska i första hand lämnas elektroniskt från lönesy- stemet till . Arbetsgivare som inte har lönesystem ska kunna rapportera in uppgifter för varje anställd via en e-tjänst. Arbetsgivare ska även ha möjlighet att använda blanketter som skickas till . Kommitténs förslag: och arbetslöshetskas- sor ska få snabb tillgång till e-inkomstuppgifterna. Den sekre- tess som gäller hos för e-inkomstuppgifterna ska dock även gälla hos och arbetslöshetskas- sorna. Enskilda personer får tillgång till e-inkomstuppgifter som rör dem själva med hjälp av e-legitimation. Skälen för kommitténs förslag: Varje enskild person ska ha till- gång till sina e-inkomstuppgifter. På så sätt kan den enskilde, från en enda källa, få information om vilka avgiftspliktiga och skatte- pliktiga inkomster och ersättningar han eller hon har fått. Arbetslöshetskassor och myndigheter som behöver e-inkomst- uppgifter ska få tillgång till uppgifterna utan att fördröjningar i handläggningen uppstår. Åtkomst sker antingen genom utläm- nande på medium för automatiserad behandling eller genom direktåtkomst. fattar i vissa fall helt auto- matiserade beslut. Ett system där den försäkrade själv laddar ner sina e-inkomstuppgifter från till bör därför också övervägas. Kommittén lämnar inte något färdigt förslag om hur åtkomsten ska regleras. För att uppgifterna ska fylla den funktion som förutsätts enligt förslagen om beräkning av inkomstunderlag som läggs fram i detta kapitel krävs att arbetslös- hetskassorna och får tillgång till uppgifterna utan fördröjning. För att e-inkomstuppgifterna ska öka förutsebar- Förslag till ett rättvisande inkomstunderlag heten för enskilda förutsätts att det, t.ex. med hjälp av e-legitimat- ion, blir möjligt att ta del av de egna uppgifterna. Kommitténs förslag: Motsvarande sanktioner som gäller för företag som inte lämnar in arbetsgivardeklaration bör gälla i det nya e-inkomstsystemet. Motsvarande regler som gäller för rät- telser av de månatliga arbetsgivardeklarationerna bör gälla i det nya e-inkomstsystemet. Förmåner som är beräknade på e-in- komstuppgifterna ska kunna omprövas om e-inkomstuppgif- terna korrigerats. Skälen för kommitténs förslag: Arbetsgivarna kommer att vara skyldiga att lämna e-inkomstuppgifter på samma sätt som de är skyldiga att lämna arbetsgivardeklarationer. De sankt- ioner som gäller för arbetsgivare som inte lämnar arbetsgivardekla- rationen på ett korrekt sätt bör gälla även när de inte lämnar e-in- komstuppgifterna. Vidare bör motsvarande regler för rättelser som gäller för arbetsgivardeklarationerna gälla e-inkomstuppgifterna. Det innebär att uppgifterna som lämnats i en fråga som har bety- delse för beskattningen eller något annat förhållande mellan en enskild och det allmänna kan korrigeras (66 kap. 2 § skatteförfa- randelagen). Försäkringsersättningar som beräknas på inkomstuppgifter baserade på kontantprincipen kommer inte att behöva korrigeras på grund av att inbetalningar eller avdrag görs retroaktivt. Däremot kan det uppstå behov av att räkna om ersättningen om e-inkomst- uppgifterna rättas på grund av att uppgifter tidigare rapporterats in felaktigt, eller att uppgifter som skulle ha rapporterats in rapporte- ras in . Det bör vara möjligt att ompröva och korrigera ersättningar om det visar sig att de grundats på felaktiga inkomst- uppgifter. Förslag till ett rättvisande inkomstunderlag 7.4Ramtid för förmåner som beräknas på e-inkomstuppgifter Kommitténs förslag: Ramtiden är den tidsperiod inom vilken inkomster beaktas då inkomstunderlaget fastställs. Ramtiden omfattar de tolv månaderna som närmast föregår den månad då fråga om en förmån kan aktualiseras för prövning av eller av en arbetslöshetskassa. Om inkomst- uppgifter för den senaste månaden i ramtiden inte finns till- gängliga är i stället den närmast föregående kalendermånaden sista månad i ramtiden. Skälen för kommitténs förslag: För att e-inkomstuppgifterna ska kunna användas måste det finnas ramtidsbestämmelser som avgrän- sar de månader vars inkomstuppgifter inkomstunderlaget ska beräknas på. I sjukförsäkringen innebär ramtidsbestämmelsen att helt nya regler införs. Det mest avgörande är ramtidens längd. Oav- sett vilket alternativ som väljs finns det personer som gynnas eller missgynnas av det ena eller andra valet. Valet mellan kort eller lång ramtid handlar i stor utsträckning om hur tydlig koppling till aktu- ella inkomstförhållanden som föredras. Längre ramtider skapar ett skydd som varar . Ersättningen blir inte lika tydligt kopplad till den aktuella inkomsten och personer med varierande inkomster riskerar i mindre utsträckning att bli utan ersättning. Kommittén anser vid en samlad bedömning att längre ramtider är att föredra framför korta ramtider. Ramtiden ska vara både när e-inkomstuppgifterna används för beräkning av SGI och för beräkning av arbetslöshetsersättning. Argumenten för en lång ramtid är flera. För det första speglar en lång ramtid, på ett bättre sätt än en kort, den ekonomiska standard som personen levt på . För det andra jämnas tillfälliga inkomstökningar eller inkomst- minskningar ut och får därmed inte samma genomslag på den utbetalda ersättningen. Det blir därmed inte lika avgörande när försäkringsfallet inträffar. För det tredje ger en lång ramtid en tryggare tillvaro för perso- ner med säsongsarbete och tillfälliga anställningar. Förslag till ett rättvisande inkomstunderlag skulle kunna innebära att dessa grupper i vissa situationer inte har något inkomstskydd eftersom det saknas inkomstuppgifter i e-in- komstsystemet. Kommitténs föreslår att ramtiden ska omfatta en period av tolv kalendermånader som föregår den månad då fråga om en förmån kan aktualiseras för prövning av eller av en arbetslöshetskassa, dvs. månaden närmast före försäkringsfallet. För del innebär detta att ramtidens sista månad är månaden som föregår den månad när fråga om den förmån som ska prövas av kassan har väckts genom ansökan eller på annat sätt som föreskrivs i socialförsäkringsbalken. I arbetslöshetsförsäk- ringen är ramtidens sista månad den månad som närmast föregår den månad när den sökande anmält sig som arbetslös hos den offentliga arbetsförmedlingen. E-inkomsten kommer att vara tillgänglig först i mitten av efter- följande månad. När försäkringsfallet inträffar under månadens första hälft saknas därmed e-inkomster för den månad som närmast föregår försäkringsfallet. Kommittén föreslår därför att ramtidens slutmånad i dessa fall förskjuts till den närmast föregående månaden och därifrån omfattar tolv kalendermånader bakåt i tiden. Ramtiden förskjuts inte framåt genom att ett ärende tas upp till prövning av eller arbetslöshetskassan senare än under den månad då försäkringsfallet inträffade. I arbetslöshetsför- säkringen ska det inkomstunderlag som beräknas gälla under hela ersättningsperioden. I sjukförsäkringen ska inkomstun- derlaget gälla under försäkringsfallet om personen inte får aktuella inkomstuppgifter som gör att ersättningen blir högre. Det inkomstunderlag som beräknas ska inte behöva räknas om vid varje ny ansökan inom ett försäkringsfall som pågår under en samman- hängande tid.