sou · H4B370 · 2016-10-26 00:00:00 — Dessutom har TK haft hand om A:s identitetshandling samt både själv och genom annan utövat kontroll över A:s förehavan- den och rörelser. På grund härav har A varit i en faktisk beroendeställ- ning till TK, vilket TK har utnyttjat i syfte att exploatera A för sexu- ella ändamål. TK har därefter fram till och med främjat och på ett otillbörligt sätt ekonomiskt utnyttjat att A haft ett stort antal tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. Främjandet har bestått i att TK har skaffat fram sexköpare, förhandlat med dessa om pris, tid och plats samt transporterat A till sexköpare på olika platser i . Vidare har A dels upplåtit sin egen lägenhet på i till att användas för tillfälliga sexuella förbindelser mellan A och sexköpare, dels arrangerat tillfälliga sexuella förbindelser mellan A och sexköpare i en lägenhet på i , som TK haft tillgång till. TK har även vid ett flertal tillfällen medföljt och övervakat A när hon haft tillfälliga sexuella förbindeler med sexköpare både på och på andra plat- ser i . Vidare har TK tagit emot och tillägnat sig i stort sett all betalning som sexköparna erlagt för A:s sexuella tjänster. För det fall gärningen inte skulle bedömas som människohandel utan som koppleri är detta att anse som grovt eftersom den brottsliga verk- samheten bedrivits systematiskt, affärsmässigt och i större omfattning , medfört betydande för TK samt inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av målsäganden A. TK förnekade brott, både såvitt gällde människohandel som grovt koppleri och bedrägeri. Tingsrätten konstaterade inledningsvis att utredningen gett vid han- den att TK har främjat målsägande A:s prostitution. Tingsrätten an- förde följande. Vittnesuppgifterna och spaningsiakttagelserna samt mängden av telefonsamtal och SMS med anknytning till sexköp visar att denna verksamhet haft stor omfattning. Det framgår också av utredningen att prostitution var avsikten med målsägande A:s vistelse i , vilket hon redan vid avresan från var med- veten om. Målsägande A kom alltså frivilligt till för att prostituera sig, oavsett om hon reste till själv eller åkte med TK. Det finns inte anledning att ifrågasätta vad målsägande A upp- gett om att hon och TK hade kommit överens om att dela måls- ägande A:s inkomster lika. Målsägande A kom efter ankomsten till att vara i ett visst beroendeförhållande till TK, genom att hon bodde hos TK och saknade språkkunskaper för att få egna kontakter i . Utredningen visar också att målsägande A strax efter sin ankomst till skickade till sin familj i och därefter bara skickade ett mindre belopp. Detta förhållande, tillsammans med uppgifter från MA i polisförhör och ID i målet, spaningsiakttagelserna från koloniområdet om att TK där talade med männen om betalningen samt målsägande A:s egna uppgifter visar att TK tagit hand om en stor andel av målsägande A:s inkomster från prostitutionen. Utredningen i övrigt, bl.a. målsägande A:s tele- fonsamtal med sin mor, visar emellertid inte att TK:s kontroll över målsägande A varit så betydande att TK handlande ska bedömas som människohandel. Vad gäller omfattningen av det koppleribrott som TK har gjort sig skyldig till är utredningen delvis motsägelse- full. Enligt tingsrättens mening tyder utredningen på att TK haft ekonomiska bekymmer , det vill säga då målsägande A var i , och att TK varit engagerad i att skaffa sig ett arbete. visar utredningen också att TK själv TK koppleriverksamhet med målsägande A måste likväl, av de skäl som åklagaren har anfört, bedömas som grovt kopp- leri. TK dömdes således i tingsrätten för grovt koppleri beträffande såväl målsägande A som målsägande B samt bedrägeri till fängelse . Tingsrätten dömde också fyra män för köp av sexuell tjänst och en man för försök till köp av sexuell tjänst. Samtliga ådömdes dags- böter, mellan 40 och 120 st. Åklagaren överklagade tingsrättens dom såvitt avsåg TK och yrkade att hovrätten skulle döma TK för människohandel. Åklagaren yrkade vidare att hovrätten under alla förhållanden skulle skärpa fängelse- straffet. I hovrätten justerade åklagaren första, andra och fjärde styckena i gärningsbeskrivningen avseende människohandel. Dessa stycken fick alltså följande lydelse i hovrätten. TK har från och med mitten av augusti till och med , med vilseledande om ekonomiska förmåner och arbetsvillkor, hot och utnyttjande av målsägande A:s utsatta belägenhet, rekryterat A i , transporterat henne med bil från till samt inhyst henne i sin lägenhet på i , allt i syfte att A skulle exploateras för sexuella ändamål. Den sexuella exploateringen har sedan också förverkligats efter ankomsten till . Vilseledandet har bestått i att TK, både i samband med rekryteringen av A i och fortlöpande under A:s vistelse i , falskeligen utlovat till A att hon skulle få behålla hälften av den ersättning som erlades av sexköpare för A:s sexuella tjänster. Efter ankomsten till har A befunnit sig i en utsatt belägenhet på grund av avsaknaden av egna pengar, eget boende, tillräckliga språk- kunskaper, egna kontakter i riket och kännedom om svenska samhället i stort. TK har dessutom haft hand om A:s identitetshandling, styrt, organiserat och utövat kontroll över A:s prostitution samt även i öv- rigt haft ett dominerande inflytande över hela hennes tillvaro. TK har även, när A inte velat fortsätta med prostitutionen, uttalat hot till A med innebörden att A och/eller hennes anhöriga i kommer att svälta och att A inte kommer att kunna återvända till sitt hemland. På grund av dessa omständigheter har A varit i en faktisk beroendeställ- ning till TK, vilket TK kontinuerligt utnyttjat i syfte att exploatera A för sexuella ändamål. TK har således bemästrat A:s fria och verkliga vilja på ett sådant sätt att A inte haft något annat verkligt eller godtag- bart alternativ än att underkasta sig utnyttjandet. Hovrätten konstaterade bl.a. följande. Som tingsrätten angett är det klarlagt att avsikten med målsägande A:s vistelse i var att hon skulle prostituera sig, vilket hon redan före avresan till var införstådd med. Hon kom således till frivilligt för att syssla med prostitution. Någon slutsats om hur målsägande A tagit sig till kan, som tingsrätten också konstaterat, emellertid inte dras av utredningen i målet. målsägande A har uppgett att hon och TK redan före avresan från kom överens om att TK skulle ordna kunder till målsägande A, att dessa skulle erlägga betal- ning till TK samt att målsägande A och TK skulle dela lika på måls- ägande A:s inkomster från prostitutionsverksamheten. TK har emellertid uppgett att hon inte kände till att målsägande A tänkte resa till , att målsägande A sökte upp henne efter ankomsten till och att de först några månader därefter kom att tala om prostitution samt att de avtalade att var och en av dem skulle be- hålla sina egna intjänade medel från prostitutionsverksamheten. TK:s uppgifter om att målsägande A åkt till utan hennes vetskap och att hon utan någon föregående överenskommelse sökt upp TK är mot bakgrund av vad som i övrigt framkommit så osannolikt att det framstår som en efterhandskonstruktion. Mot denna bakgrund och med hänsyn till målsägande A:s syfte med vistelsen i ter sig målsägande A:s uppgift om att hon och TK redan före av- resan hade en överenskommelse angående verksamheten och för- delningen av inkomsterna från denna som fullt rimlig och godtag- bar. Av utredningen framgår att målsägande A efter ankomsten till bodde hos TK. Vidare är det klarlagt att TK styrt och orga- niserat målsägande A:s prostitution. Det får anses utrett att verksam- heten, liksom tingsrätten konstaterat, har varit av stor omfattning. Målsägande A har uppgett att hon inte hade några pengar med sig till , att hon efter ankomsten till endast fick av inkomsterna och att hon skickat dessa pengar till sin familj i . Hon har berättat att samtliga kunder, förutom ID och PHD, erlade betalning till TK. Hennes uppgifter i denna del stöds av polisens spaningsiakttagelser från bl.a. koloniområdet, MA:s upp- gifter i polisförhör samt ID:s uppgifter. Härigenom är det utrett att målsägande A:s inkomster från prostitutionen till övervägande del tagits omhand av TK. Målsägande A har vidare uppgett att TK, när målsägande A frågade efter pengarna, svarade att hon inte hade några pengar och att hon lämnat dem till pantbanken. Denna uppgift får stöd i utredningen beträffande TK:s belåning hos Pantbanken M AB. Hovrätten fäster tilltro till målsägande A:s uppgift att hon, utöver vad som nämnts, inte fick några pengar av TK under vistelsen här. Med hän- syn till den förhållandevis långa tid som målsägande A vistades i , ca , utan att egentligen få några pengar, får det hållas för visst att TK inte haft för avsikt att betala målsägande A enligt överenskommelsen. Målsägande A har därmed vilseletts av TK angående de ekonomiska villkoren för prostitutionen. Liksom tingsrätten anser hovrätten att målsägande A efter ankomsten till kom att stå i en beroendeställning i förhållande till TK. Anledning härtill var främst målsägande A:s brist på pengar men också hennes obekantskap med det svenska språket och samhället samt att hon saknade egna kontakter här. Denna utsatta belägenhet har utnyttjats av TK vid exploateringen av målsägande A för sexu- ella ändamål. Åklagaren har även gjort gällande att TK uttalat hotel- ser mot målsägande A när denna inte velat fortsätta med prostitu- tionen. Tillräckligt stöd för detta påstående saknas i utredningen, varför de påstådda hoten inte är styrkta. Sammanfattningsvis fann hovrätten det utrett att TK till och med vilselett målsägande A angående de ekonomiska villkoren för prostitutionen i , att hon inhyst målsägande A i sin lägenhet i och att hon även utnyttjat målsägande A:s utsatta be- lägenhet. Detta har skett i syfte att exploatera målsägande A för sexuella ändamål, vilket också förverkligats efter ankomsten till . Genom de angivna åtgärderna har TK haft ett sådant inflyt- ande över målsägande A:s handlingar att dennas möjligheter att på- verka den egna situationen starkt begränsats och detta inflytande har varit otillbörligt. TK har därmed gjort sig skyldig till människo- handel, som inte är att bedöma som mindre grovt brott. Av hovrättens domslut framgår bl.a. att hovrätten ändrade tings- rättens domslut på så sätt att hovrätten bedömde gärningen i åtals- punkten 1 i tingsrättens domsbilaga 1 som människohandel enligt 4 kap. 1 a § 1 st. samt bestämde fängelsestraffets längd till . I övrigt gällde tingsrättens domslut. I målet8 hade hovrätten att ta ställning till frågor om människo- handel för sexuella ändamål. I tingsrätten yrkade åklagaren ansvar för grovt koppleri, män- niskohandel (åtalspunkten 2 i tingsrättens domsbilaga 1), övergrepp i rättssak, försök till köp av sexuell tjänst samt köp av sexuell tjänst. I målet förekom sju tilltalade. II och AS åtalades för människo- handel och grovt koppleri. II åtalades därutöver för övergrepp i rättssak. Slutligen åtalades fyra män för köp av sexuell tjänst samt en man för försök till köp av sexuell tjänst. I den del målet avsåg människohandel förekom en målsägande, målsägande A. Målsägande A var målsägande även under åtalet av- seende övergrepp i rättssak samt, såvitt framgår, åtalen avseende köp av sexuell tjänst och försök därtill. I målet totalt förekom sju målsäganden. I den delen som avsåg människohandel yrkade åklag- aren ansvar enligt följande. II och AS har tillsammans och i samförstånd till och från till i och i , medelst vilseledande om eko- nomiska förmåner, genom hot, våld och andra kränkande och ned- sättande uttalanden och ageranden samt genom utnyttjande av måls- äganden A:s utsatta belägenhet rekryterat henne, transporterat och över- fört henne till , där hon inhysts i syfte att hon skulle exploateras för sexuella ändamål. Den sexuella exploateringen har för- verkligats efter ankomsten till . De har tillsammans och i samförstånd ordnat så att målsäganden trans- porterats till och från under ovan angiven tid, inhysts på olika hotell och lägenheter i och där de främjat och otillbörligt utnyttjat att målsäganden haft tillfälliga sexu- ella förbindelser mot ersättning. AS har själv eller förmått målsäganden A att boka boenden på hotell eller i lägenheter, anskaffat kunder genom att själv eller genom annan lägga ut sexannonser på internet, förmedlat kontakter mellan målsäganden A och sexköpare, samlat in pengar, admi- nistrerat och ordnat överföringar av pengar från till samt i övrigt utfört praktiska göromål som främjat prostitutionsverk- samheten. 8 dom i mål B 11747-13 (tingsrätts dom i mål B 6107-13). II har under vissa kortare tidsperioder vistats i , , dels –dels under två perioder , varvid han bott tillsammans med AS och målsägande A. Han har då förmedlat kontakt mellan målsägande A och sexköpare. Han har under andra perioder vistats i eller annat land var- vid han i telefonkontakter med AS som befunnit sig i lämnat råd och synpunkter över hur verksamheten skulle bedrivas i , samt förmått AS att själv eller genom målsäganden A att skicka pengar till honom som intjänats i verksamheten som han därefter själv eller via annan person i mottagit. Vid perioder som han själv varit i har han även tagit emot pengar i kontanter som intjänats som han därefter fört vidare till . Åklagaren övergår därefter i stämningsansökan till att redovisa vari vilseledandet och det olaga tvånget bestått i. Därutöver anger åklag- aren följande. AS och II har tillsammans och i samförstånd hänsynslöst utnyttjat dels den ekonomiskt utsatta situation målsäganden i hemlandet befunnit sig i, dels den isolering hon hamnat i när hon befunnit sig i främmande land utan egna pengar, utan identitetshandlingar, och varigenom hon hamnat i en utsatt belägenhet och i beroendeställning i förhållande till gärningsmännen. Gärningen har ingått som ett led i en organiserad verksamhet som be- drivits i större omfattning med betydande och präglats av för- slagenhet samt inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av målsäganden. II och AS bestred ansvar för människohandel. Inledningsvis konstaterade tingsrätten att målsäganden A:s version fick starkt stöd av övrig utredning och kunde läggas till grund för den fortsatta bedömningen. Tingsrätten anförde därefter i huvudsak följande. Mot den bak- grunden är till en början utrett att AS, som avses med åtalet, har utsatt A för hot, våld samt kränkande och nedsättande uttalanden och kränkande ageranden. Åklagaren har därför styrkt sina påståenden i denna del. Det är närmast fråga om att A utsatts för otillbörliga medel i form av olaga tvång. Av A:s berättelse fram- går att hon från början utlovats hälften av intjänade pengar men att hon fått lämna ifrån sig i stort sett alla pengar. Som nämnts är A:s uppgifter tillförlitliga. Åklagaren har styrkt även påståendet att A utsatts för ett otillbörligt medel i form av vilseledande. då om A intagit en underlägsen ställning i förhållande till AS. Detta har betydelse för frågan om det uppstått ett sådant maktförhållande mellan A och AS att hennes fria och verkliga vilja bemästrats. A har berättat att hon gjort som AS sagt. Detta stöds av C:s berättelse. C har uppgett att A var tvungen att göra som AS sade och att det nästan var så att A var i AS vårdnad. När det gäller A:s situation efter det inträffade har vittnesförhör hållits med PT, som är socialsekreterare. PT har berättat att hon träffat A vid 20–25 tillfällen, att A lagt locket på men att det bakom fasaden finns en liten, ängslig flicka. Det kan enligt tingsrättens mening dras den slutsatsen att A inte uppnått sådan mognad som svarar mot hennes ålder. De två tilltalade har invänt att A – för fall hon har varit utsatt hot, våld och kränkningar – haft möjligheter att hoppa av verksamheten med prostitution, exempelvis när hon varit på egna resor eller när hon haft tillgång till pengar. På frågor varför hon inte hoppat av har A svarat att hon var mycket rädd för vad som skulle hända antingen henne själv eller hennes anhöriga i om hon lämnade verksamheten med prostitution. A har också uppgett att hon saknade pass, att hon saknade samt att hon lämnade ifrån sig i stort sett samtliga pengar. Tingsrätten fann, vid en helhetsbedömning av bevisingen, att A varit i en sådan utsatt situation att hennes praktiska möjligheter att lämna prostitutionsverksamheten varit mycket begränsade. Enligt tingsrätten visade utredningen att A inte haft något annat reellt alternativ än att underkasta sig AS:s vilja. Tingsrätten fann att det förekommit ett utnyttjande av A:s utsatta belägenhet vilket med- förde att kravet på otillbörliga medel var uppfyllt. Tingsrätten fann vidare det utrett att de otillbörliga medlen lett till att A överförts till och inhysts på olika hotell och lägenheter främst i men även i . Likaså fann tingsrätten att AS själv utfört eller förmått A att boka boenden, lägga ut sexannonser, ta emot sexköpare, samla in pengar och ordna med överföringar av pengar från till . Det sagda innebar enligt tings- rätten att även kravet på handelsåtgärd var uppfyllt. Sammanfatt- ningsvis konstaterade tingsrätten att utredningen utvisade att A överförts till i syfte att hon skulle exploateras för sexuella ändamål, vilket innebar att även kravet på exploatering är uppfyllt. På grund av det anförda fann tingsrätten det visat att A rent fak- tiskt i objektivt hänseende utsatts för människohandel under den tid som avses med åtalet. Tingsrätten fann det således ställt utom rimligt tvivel att AS haft uppsåt varför AS skulle dömas för män- niskohandel. När det gällde II:s medverkan fann tingsrätten, vid en helhets- bedömning av den bevisning som lagts fram, att II insett att det förelegat en avsevärd risk för dels att A har vilseletts om ekono- miska förmåner, dels att A har utsatts för våld, hot och kränkningar av olika slag, dels att A:s utsatta belägenhet har utnyttjats. Omstän- digheterna var enligt tingsrätten sådana att II varit uppenbart lik- giltig inför ett förverkligande av riskerna vilket innebar att det före- legat ett likgiltighetuppsåt. Visserligen var det enligt tingsrätten så att det var AS som utfört själva gärningen men II hade emellertid vistas olika perioder i , varvid han bl.a. bott tillsammans med AS och A och det hade även till II översänts pengar som A intjänat i verksamheten som prostituerad. Tingsrätten fann att II främjat gärningen på sådant sätt att han skulle dömas för medhjälp till människohandel. Tingsrätten dömde således AS för människohandel och grovt koppleri till fängelse . II dömdes för grovt koppleri, medhjälp till människohandel och övergrepp i rättssak till fängelse . Därutöver dömdes tre män för köp av sexuell tjänst. Såväl åklagaren som de tilltalade överklagade tingsrättens dom. Åklag- aren yrkade att hovrätten, i stället för medhjälp till människohandel, skulle döma II för människohandel, och, under alla förhållanden, döma honom till ett längre fängelsestraff än vad tingsrätten bestämt. II yrkade bl.a. att hovrätten skulle ogilla åtalet i dess helhet, och, under alla förhållanden, strafflindring. Även överklagade tings- rättens dom men återkallade sedermera sitt överklagande, varvid även åklagarens anslutningsvis gjorda överklagade förföll i denna del. Hovrätten konstaterar inledningsvis, liksom tingsrätten att, A:s uppgifter under rättegången var sådana att de i allt väsentligt kunde läggas till grund för bedömningen av åtalet för människohandel, även beträffande det fåtal omständigheter där det saknades direkt stödbevisning. Hovrätten fann det vidare genom utredningen klar- lagt, bl.a. av A:s uppgifter och inspelade telefonsamtal mellan AS och II att handelsåtgärderna utförts av AS och II tillsammans och i samförstånd. Likaså fann hovrätten det utrett att AS och II vidtagit handelsåtgärderna i syfte att A skulle exploateras för sexuella ända- mål. Beträffande de otillbörliga medlen uttalade hovrätten följande. Enligt den överklagade domen har II i denna del fällts till ansvar för medhjälp till människohandel. Som tingsrättens skäl får uppfattas har bedömningen grundats på slutsatsen att det främst varit AS, och inte II, som utsatt A för otillbörliga medel i form av vilseledande, hot, våld och annan kränkande behandling (olaga tvång) samt ut- nyttjande av A:s utsatta belägenhet. Mot bakgrund av parternas ändringsyrkanden i målet har hovrätten först att pröva om det, i enlighet med åklagarens talan här, finns förutsättningar att döma även II för människohandel, dvs. För att II ska kunna dömas som medgärningsman i denna del fordras, till att börja med, att A till följd av vilseledande, olaga tvång, utnyttjande av hennes utsatthet eller genom annat otillbörligt medel kommit att foga sig i sin situation och de handelsåtgärder som vidtagits i syfte att sexu- ellt exploatera henne. Det torde inte krävas att II själv utfört alla eller ens merparten av dessa otillbörliga åtgärder men de måste om- fattas av hans uppsåt och det måste till följd av åtgärderna ha upp- stått ett sådant maktförhållande även mellan honom och A, att A inte upplevt sig ha haft något verkligt eller godtagbart alternativ annat än att underkasta sig hans vilja eller II:s och AS:s gemen- samma vilja. Tingsrätten har i den överklagade domen, som står fast gentemot AS, alltså kommit till slutsatsen att A vilseletts om de ekonomiska förutsättningarna för sin prostitution. Som tingsrätten har funnit utvisar utredningen att det i första hand varit AS som fört samtal med A, och sedermera i praktiken bestämt, hur intäkt- erna från A:s prostitution skulle fördelas och vilka förmåner A even- tuellt kunde påräkna framöver. Hovrätten konstaterar dock att det som A sagt sig hoppas på för framtiden bl.a. varit vaga löften om att hon själv skulle få vara delaktig i en affär eller annan verksamhet i som AS och II skulle starta där, när de jobbat klart. Vidare har det ekonomiska utfallet av vilseledandet till mycket stor del kommit II till del och det råder ingen tvekan om att han insett detta. Hovrätten delar tingsrättens bedömning att det främst varit AS, som var den som umgicks med och noga styrde A:s förehavanden, som utsatt A för hot, våld och kränkande tillmälen. Enligt hovrätten bör det emellertid noteras att även II synes ha gett uttryck för en nedvärderande inställning gentemot A. går bl.a. av hans förolämpande uttryckssätt i det inspelade telefon- samtal under vilket han dirigerar A till en sexkund. Det framgår även av hans utryckssätt i de avlyssnade telefonsamtalen mellan honom och AS där dessa två diskuterat A och hur mycket A dragit in på sexhandeln. eget agerande gentemot A innefattat kränk- ningar i linje med detta är något som II måste varit fullt medveten med och uppenbarligen likgiltig inför, även om han inte närmare känt till vilket våld eller vilka hot och tillmälen det varit fråga om. Det nu sagda, samt de slutsatser som kan dras av det stora antalet inspelade telefonsamtal mellan AS och II och det ekonomiska ut- redningsmaterialet, påvisar även att II haft en god insyn i verk- samheten och ett bestämmande inflytande över hur denna bedrivits. Denna bild förstärks av de uppgifter som MG och AG lämnat om det inbördes förhållandet mellan AS och II. På grundval härav och med ledning av A:s berättelse finner hovrätten att det är styrkt att den underlägsna maktposition som A intagit inte bara gällt i för- hållande till AS utan även i förhållande till II. Det ovan anförda medförde att hovrätten bedömde att det funnits ett sådant maktförhållande även mellan II och A, att A inte upplevt sig ha haft något verkligt eller godtagbart alternativ annat än att underkasta sig hans vilja eller II:s och AS gemensamma vilja. Enligt hovrätten var det också utrett att II tagit sådan del i det hänsyns- lösa utnyttjandet av A som utförandet av gärningen beträffande människohandel innefattar, och att hans uppsåt även täckt de delar av gärningen som AS utfört. Det sagda innebar att hovrätten ansåg att II ska dömas som medgärningsman till brottet.