sou · H3B321 · 2016-01-01 00:00:00 — Förslaget innebar att det inte längre blev möjligt att bevilja tidsbegränsad sjukersättning. De föreslagna ändringarna antogs och trädde i kraft . 8.4.10Socialförsäkringsutskottets betänkande 2009/10:SfU13 I betänkandet föreslog utskottet att prövningen mot hela arbets- marknaden i sjukperioden ska kunna skjutas upp, inte bara om det finns särskilda skäl, utan även om det i annat fall kan anses som oskäligt. Utskottet föreslog också att när den försäkrade haft sin arbets- förmåga nedsatt ska prövningen ske mot hela ar- betsmarknaden om det inte kan anses oskäligt. Vidare föreslog utskottet att den som är arbetsoförmögen till följd av en allvarlig sjukdom ska kunna få sjukpenning av den sjuk- penninggrundande inkomsten även om sådan sjukpenning redan lämnats . Därmed byttes begreppet synnerliga skäl ut mot begreppet allvarlig sjukdom. Förslagen antogs och ändringarna trädde i kraft . Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring 8.4.11Riksdagens tillkännagivanden om normalt förekommande arbete ansåg i betänkande 2010/11:SfU12 att regeringen borde återkomma med förslag som innebär att arbets- förmågan ska prövas mot arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller mot annat lämpligt arbete som är till- gängligt för den försäkrade, dvs. i enlighet med reglerna för sjuk- penning före . Utskottet ansåg att regeringen borde återkomma i sådan tid att den redovisade ändringen kunde träda i kraft och föreslog ett tillkännagivande om detta. biföll utskottets förslag. Regeringen ansåg att frågan behövde utredas vidare och gav i uppdrag att utreda vilken bety- delse det skulle få att ändra begreppet reguljär arbetsmarknad till begreppet normalt förekommande arbete med avseende på rättssä- kerhet och legitimitet. I betänkande 2011/12:SfU1 återkom utskottet i frågan och framhöll att det av rättssäkerhetsskäl var nödvändigt att återgå till den formulering av arbetsmarknadsbegreppet som gällde före . borde därför åter göra ett tillkännagivande om att regeringen skulle återkomma med lagförslag om en ändrad arbetsförmågeprövning. följde utskottets förslag. 8.4.12Proposition 2011/12:1 Regeringen föreslog i propositionen att sjukpenning av den sjukpenninggrundande inkomsten ska kunna lämnas för fler än om det – utöver då gällande kriterier – på grund av den försäkrades sjukdom skulle framstå som oskäligt att inte lämna sjukpenning. Regeringen föreslog även införande av sjukpenning i särskilda fall, rehabiliteringspenning i särskilda fall och boendetillägg för vissa försäkrade som haft tidsbegränsad sjuk- ersättning. Dessutom föreslog regeringen att sjukpenning på fort- sättningsnivån ska kunna betalas ut för hela nedsättningen av ar- betsförmågan även om endast en del av den har orsakats av en arbetsskada. Nedsättningen av arbetsförmågan måste dock till minst en fjärdedel bero på arbetsskada. Förslagen antogs och trädde i kraft . Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring 8.4.13Proposition 2011/12:113 Ett återinförande av begreppet normalt förekommande arbete Regeringen föreslog i propositionen, i enlighet med tillkännagivanden, att en försäkrads arbetsförmåga, vid den tid- punkt då han eller hon har haft sin arbetsförmåga nedsatt , ska prövas mot sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden i stället för mot förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden. Regeringen anförde bl.a. föl- jande. Både begreppet normalt förekommande arbete och begrep- pet reguljära arbetsmarknaden lider enligt regeringen av problemet att de är svåra att tillämpa och att gränsen för rätten till ersättning kan vara svår att förstå. En återgång till begreppet normalt före- kommande arbete kunde enligt regeringen inte förväntas ge en mer likformig eller rättssäker tillämpning. Återgången till en arbetsför- mågeprövning som sker mot ett på arbetsmarknaden normalt före- kommande arbete borde därför enligt regeringens bedömning inte ses som en långsiktig lösning. Förslaget antogs och trädde i kraft . 8.4.14Proposition 2012/13:1 biföll socialförsäkringsutskottets förslag om att skulle tillkännage som sin mening att rege- ringen bör möjliggöra för egenföretagare att kunna välja en kortare karenstid än sju dagar.10 Regeringen föreslog i budgetpropositionen en möjlighet att välja en karenstid på en dag.11 Förslaget antogs och trädde i kraft . 8.5Utvärderingar och uppföljningar av genomförda reformer Det finns ingen utvärdering som gör anspråk på att mäta den totala effekten av införandet av rehabiliteringskedjan på sjuktalet, dvs. både inflödet till och utflödet från sjukpenningförsäkringen. 2010/11:SfU1, rskr. 2010/11:121. 2012/13:1. Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring Kommittén redogör nedan översiktligt för resultaten och slutsat- serna från några genomförda uppföljningar. För en beskrivning av sjukfrånvarons utveckling, se kapitel 3. 8.5.1Uppföljningar av sjukförsäkringsreformen från Enligt om sjukfrånvarons utveckling talar det nuvarande mönstret över avslutssannolikheterna för att rehabiliteringskedjan har en direkt effekt på sjukfallslängderna. Under hela det första sjukskrivningsåret är sannolikheten att sjuk- fallet avslutas betydligt större 2013 jämfört med . Därefter är mönstren likartade till dess sjukfallen närmar sig den maximala tiden i sjukförsäkringen.12 har också analyserat hur de totala inkoms- terna påverkas för dem som uppnår den maximala tiden i sjukför- säkringen. Den samlade bilden är att det sker en ökad spridning i både totalinkomster och arbetsinkomster efter den maximala tiden har uppnåtts. Generellt gäller att de som stannar kvar i sjukförsäk- ringen har högre totala inkomster än de som lämnar den efter upp- nådd maximal tid. För gruppen som lämnat sjukförsäkringen och inte återvänt ökar den genomsnittliga arbetsinkomsten . Det finns dock en betydande inkomstspridning inom gruppen. Bland dem som är 61 till när de uppnår den maximala tiden i sjukförsäkringen har andelen som får sin huvudsakliga inkomst från ålderspension ökat över tiden. var andelen av männen och av kvinnorna och 2012 var andelen av männen och av kvinnorna.13 Enligt analys av pågående sjukfall finns mycket som talar för att man i analytiskt syfte kan behandla åter- vändare som långa sjukfall med sjukskrivning. Analysen visar att antalet pågående sjukfall längre än ligger på en histo- riskt låg nivå, även om antalet har ökat något sedan bottennote- ringen 2010 och 2011. Om man till detta lägger antalet personer med tidsbegränsad sjuk- eller aktivitetsersättning är den samlade bilden entydig. Långvarig sjukfrånvaro med hänsyn tagen till att 12Försäkringskassan (2014 b). 13Försäkringskassan (2014 h). Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring den kan utgöras av antingen sjukskrivning eller tidsbegränsad sjuk- eller aktivitetsersättning ligger på en historiskt låg nivå.14 Diagram 8.1 Antalet sjukfall längre än samt antalet med tidsbegränsad SA eller sjukbidrag Borttagandet av möjligheten till tidsbegränsad sjukersättning, 2008, innebar att antalet personer med tidsbegränsad sjukersättning suc- cesivt fasades ut. De sista tidsbegränsade sjukersättningarna upp- hörde . finns således enbart möjlighet till tids- begränsat aktivitetsstöd. Borttagandet av den tidsbegränsade sjuk- ersättningen var en viktig åtgärd för att minska det totala antalet långvariga sjukfall. Detta förstärkte den minskning av de långa sjukskrivningarna som skedde 2003–2010, och bidrog till att mot- verka den ökning av långa sjukskrivningar som inleddes . Sammantaget har detta inneburit att det totala antalet långvariga sjukfall ligger på en historiskt låg nivå och endast ökat i begränsad omfattning . 14Försäkringskassan (2013e). Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring har också undersökt hur personer som upp- nått maximal tid i sjukförsäkringen och som inte anmält sig till arbetslivsintroduktion hos Arbetsförmedlingen försörjer och sys- selsätter sig. Målgruppen för studien bestod dels av personer som haft förlängd sjukpenning eller förlängd rehabiliteringspenning och som –uppnått maximal tid () i någon av dessa förmåner, dels av personer som haft tidsbegränsad sjukersättning och som –uppnått maximal tid (18 månader enligt över- gångsbestämmelser) i denna förmån. Kartläggningen visar att av de med förlängd sjukpenning och av de med tidsbegränsad sjukersättning kände till möjligheten att anmäla sig till Arbetsförmedlingens arbetslivsintroduktion. De vanligaste orsakerna till att de inte anmälde sig var att de inte behövde det eftersom de ordnat sin försörjning på annat sätt eller att hälsan hindrade dem. Av dem som haft förlängd sjukpenning var det som inte hade någon sysselsättning. Motsvarande andel för dem som haft tidsbegränsad sjukersättning var . Av dem som inte hade någon sysselsättning uppgav de flesta i båda grupperna att det var hälsan som hindrade dem från att ha en sysselsättning. Andelen utan inkomst var för dem som haft tidsbegränsad sjukersättning och för dem som haft förlängd sjukpenning.15 8.5.2Arbetsförmedlingens återrapportering om tidiga insatser för återgång i arbete – Arbetslivsintroduktion Arbetsförmedlingen har på regeringens uppdrag redovisat en för- djupad analys av programmet arbetslivsintroduktion. Uppdraget har varit att beskriva vilka typer av insatser som ges inom ramen för arbetslivsintroduktionen och vilken aktivitetsnivå deltagarna haft som programmet funnits (2010–2014). Uppdraget har även omfattat en beskrivning av hur länge deltagarna varit från- varande från arbetsmarknaden samt en uppföljning av vad som hänt med deltagarna efter genomförd arbetslivsintroduktion. 15Försäkringskassan (2010 b). Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring Arbetslivsintroduktion ges till de personer som varit sjukskrivna och vars dagar med sjukpenning därmed tagit slut. Insatserna i programmet arbetslivsintroduktion kan pågå under längst . Gruppen som deltar i arbetslivsintroduktion karakteriseras av en lång sjukdomshistorik och av en sämre hälsa än övriga grupper som deltar i arbetslivsinriktad rehabilitering. Omkring hälften av deltagarna har eller har haft en funktionsned- sättning. Variationen i gruppen är stor, men som grupp betraktat har de varit frånvarande från arbetsmarknaden på grund av arbets- löshet eller sjukdom under drygt elva av . Syftet med arbetslivsintroduktionen är att kartlägga deltagarnas förutsättningar för att ta del av Arbetsförmedlingens tjänsteutbud. Insatserna domineras därför av kartläggande och utredande karak- tär. Av dem som svarade på sökandeundersökningen uppgav att de deltagit i någon aktivitet . hade deltagit i ett samtal och uppgav att de haft en arbetsplatsförlagd aktivitet. Andelen som hade deltagit i någon aktivitet var betydligt lägre än vid sökandeundersökningarna 2012 och 2013, då det var 57 respek- tive som deltog i aktiviteter. Generellt är aktivitetsnivån låg bland deltagarna i programmet och flertalet har endast en akti- vitetsnivå på en eller . Den främsta anled- ningen till den minskade aktivitetsnivån är att ohälsan ökat hos deltagarna , vilket kan förklaras av att grup- pen som kommer till arbetslivsintroduktionen för ökar . Arbetsförmedlingen konstaterar att vissa deltagare har så stora aktivitetsbegränsningar att det är svårt att planera lämpliga aktiviteter. I dessa fall pågår ofta rehabiliterande insatser från t.ex. vårdgivare. För dem som skrevs in i programmet –2013 var åter i arbete efter avslutat pro- gram. De flesta av dessa hade återvänt till tidigare arbetsgivare. var kvarstående som inskrivna på Arbetsför- medlingen som öppet arbetslösa eller i annat program eller som övriga inskrivna. hade avak- tualiserats från Arbetsförmedlingen av annan anledning än arbete eller studier. Andelen som lämnar Arbetsförmedlingen för arbete ökar . Av samtliga som uppnått efter programavslut var Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring i arbete eller reguljär utbildning. var kvarstående inskrivna och hade avaktualiserats från Arbetsförmedlingen. I den första grupp som lämnade sjukförsäkringen och skrevs in i arbetslivsintroduktionen var andelen som återgått i arbete ännu större. av denna grupp hade 2014 återgått i arbete eller reguljära studier. var fort- satt inskrivna vid Arbetsförmedlingen och hade avaktu- aliserats från Arbetsförmedlingen av annan anledning än arbete eller studier. Mot bakgrund av denna grupps långa sjukhistorik bedömer Arbetsförmedlingen att det är en relativt stor grupp som återgått till arbete eller studier efter genomförd arbetslivs- introduktion. Arbetsförmedlingen konstaterar mot bakgrund av detta att det sker en process där deltagare med arbetsförmåga går till arbete eller reguljära studier. Likaså går deltagare med omfattande ohälsa och dåliga förutsättningar för arbete och arbetslivsinriktad rehabilitering tillbaka till sjukförsäkringen. I de fall där deltagarna har fortsatta behov av arbetslivsinriktad rehabilitering, kvarstår de hos Arbetsförmedlingen för att utveckla arbetsförmågan. Arbetsförmedlingen konstaterar också att antalet gemensamma kartläggningar inom ramen för det förstärkta samarbetet mellan och Arbetsförmedlingen har minskat . Det påverkar inflödet av deltagare till programmet arbets- livsintroduktion genom att de därmed inte fått del av insatser tidi- gare i sjukskrivningsprocessen och därigenom minskar riskerna för ohälsa. Arbetsförmedlingen efterlyser därför fler gemensamma kartläggningar och att det samordnade rehabiliteringsarbetet som sker inom det förstärkta samarbetet ska ske tidigare än i dag.16 Arbetsförmedlingen konstaterar också att det har kommit drygt 800 personer till arbetslivsintroduktionen för . saknas kunskap om den rehabilitering som bedrivs under tid med sjukpenning. Arbetsförmedlingen anser att det är viktigt att Arbetsförmedlingen tillsammans med granskar vilka insatser som ges till personer under tid med sjukpenning, vilka aktörer som erbjuder dessa insatser, vilka effekter insatserna har och hur insatserna 16I dag sker detta efter med sjukpenning. Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring skulle kunna samordnas med arbetslivsinriktad rehabilitering tidi- gare i sjukfallet. 8.5.3Rehabiliteringskedjans effekt på sjukfallslängder till I en studie av Inspektionen för socialförsäkring 2010 undersöks effekten av rehabiliteringskedjan på sjukfallslängderna. Effekten på inflödet i sjukförsäkringen studeras inte. Resultatet visar att reha- biliteringskedjan bidrar till att reducera sjukskrivningstiderna med för anställda med sjukskrivningstider . Räknat på den genomsnittliga sjukskrivningstiden för sjukfall påbörjade , , mot- svarar effekten . Detta kan framstå som en förhål- landevis blygsam effekt. Dock kan det förväntas att reformen har gynnsamma effekter inte bara på utflödet från sjukskrivning utan även på inflödet.17 och diskuterar i en underlagsrapport till 2010 de förväntade effekterna av sjukför- säkringsreformerna. De menar att rehabiliteringskedjan, liksom steglös avräkning och nystartsjobb, syftar till att förstärka driv- krafterna för arbete och är väl motiverade utifrån teoretisk och empirisk forskning. De konstaterar dock att arbetsgivarnas kostnadsansvar för sjuk- frånvaron i även fortsättningsvis är relativt begränsad i jämförelse med många andra länder. Detta har sannolikt en negativ inverkan på arbetsgivarnas preventiva arbetsmiljöarbete och ansträngningar för att möjliggöra återgång i arbete för sjukskrivna, menar de. och understryker vikten av en utredning om behovet av harmonisering mellan sjukförsäkring och arbetslöshetsförsäkring. De menar att ersättningsvillkoren i sjuk- försäkringen och arbetslöshetsförsäkringen skapar drivkrafter för 17ISF (2010 b). Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring personer med en komplex problembild att uppsöka sitt ”sjuka jag” snarare än sitt ”friska jag”. Vid genomförandet av reformerna om tidsgränserna borde den utbyggda företagshälsovården och insatserna inom rehabiliterings- garantin varit på plats, enligt och . Vidare borde förarbetet till rehabiliteringskedjan i större utsträck- ning ha beaktat de synpunkter och farhågor som framfördes av remissinstanserna. De efterlyser också långsiktiga överenskommel- ser, mot bakgrund av de många förändringarna i sjukförsäkringen sedan 1990-talet.18 drar följande slutsatser i en granskning 2010. Riks- revisionen bedömer att tidsgränserna i rehabiliteringskedjan samt tidsbegränsningen av sjukpenningen ökar förutsägbarheten för individer som påbörjar nya sjukfall. Tidsgränserna är ett stöd för de försäkrade att få en överblick över processen. Sammantaget bedö- mer att sjukskrivningsprocessen har blivit mer aktiv och att insatser görs tidigare jämfört med hur det var innan rehabi- literingskedjan och övriga regeländringar infördes.19 8.5.6Ekonomiska drivkrafter inom arbetslöshets- och sjukförsäkringarna I en underlagsrapport till kommittén går igenom den nationalekonomiska litteraturen kring effekter av ersättningarnas utformning i arbetslöshets- och sjukförsäkringen. Försäkringarnas utformning kan enligt rapporten i stor utsträck- ning motiveras utifrån teoretisk forskning. Inom sjukförsäkringen tyder forskningen på att ersättningsnivån påverkar sannolikheten att sjukskriva sig medan effekterna på hur länge man är sjukskriven är mindre. När det gäller forskningen om tidsgränser inom sjukför- säkringen behövs enligt rapporten fler studier. De studier som finns pekar på att tidsgränser har betydelse. 18Hägglund & Thoursie (2010). 19Riksrevisionen (2010b). Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring skarp i sjukförsäkringen än i arbetslöshetsförsäkringen eftersom det finns flera undantag som gör att en försäkrad har rätt till er- sättning även efter tidsgränsen i sjukförsäkringen. Bedömningen i underlagsrapporten är att det finns stöd i den empiriska forsk- ningen för att undantag är motiverade eftersom även ”mjukare” tidsgränser verkar minska tid i arbetslöshet och sjukskrivning. Om inte undantagen blir alltför frekventa kommer det enligt rapporten fortfarande finnas tillräckligt starka drivkrafter att vilja återgå till arbete.20 8.5.7Den låga rörligheten mellan sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen I en underlagsrapport från Inspektionen för socialförsäkringen till kommittén analyseras flödena mellan sjukförsäkringen och arbets- löshet. En slutsats är att de nya bedömningskriterierna har bidragit till att öka övergångarna från sjukskrivning till arbetslöshet för anställda, främst från tidpunkten då arbetsförmågan i de flesta fall ska bedömas i förhållande till hela arbetsmarknaden. Drivkrafterna för en sjukskriven att bli arbetslös, i den grad den enskilde kan påverka detta, verkar enligt rapporten i stor utsträck- ning vara inlåsande i sjukförsäkringen. I det realiserade flöde som studerats framgår att ersättningen vid arbetslöshet är betydligt lägre för merparten av de sjukskrivna som byter ersättningssystem. En annan slutsats är att öppet arbetslösa, till skillnad från vad som ofta beskrivs, är kraftigt underrepresenterade bland dem som blir sjukskrivna. Andelen påbörjade sjukfall för arbetslösa 2010 var ungefär en tolftedel så hög som för anställda. Sammanlagt stod arbetslösa 2010 för ca av alla påbörjade sjukfall. De arbetslösa som blir sjukskrivna är dock i genomsnitt sjukskrivna något längre än anställda, vilket gör att de är överrepresenterade bland individer som är sjukskrivna längre än . 20Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2012c). 21Parlamentariska socialförsäkringsutredningen (2013b). Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring 8.6Kompletterande avtal och försäkringar vid sjukdom Ersättning från socialförsäkringarna är inte den enda ersättning som den försäkrade omfattas av vid sjukdom. Utöver social- försäkringarna kan en försäkrad även vara berättigad till ersättning från kollektivavtalade försäkringar och från individuellt tecknade privata försäkringar. Vanligtvis sker ingen försäkringstillämpning i de avtalsbestämda eller privata försäkringarna, utan utbetalning av ersättning är ofta betingad av den försäkringstillämpning som sker i sjukförsäkringen. Sjukförsäkringen kan därmed ses som basen i det system av olika ersättningar som ger individen ekonomisk kompensa- tion i händelse av sjukdom och där avtalsbestämda och privata försäkringarna kompletterar ersättningen från socialförsäkringarna. Avtalsbestämda ersättningar tecknas mellan arbetsmarknadens parter genom kollektivavtal. Avtalsbestämda ersättningar kan anti- gen betalas direkt av arbetsgivaren (avtalsersättning) eller vara ut- formade som en försäkring och administreras av ett försäkringsbo- lag (avtalsförsäkring). De kollektivavtalade försäkringarna och er- sättningarna omfattar alla anställda på en arbetsplats där arbetsgiva- ren slutit kollektiv- eller hängavtal. Rätten till ersättning följer därmed anställningen i företaget och inte medlemskapet i en fack- förening. Således omfattas alla anställda i ett företag med av kol- lektiv- eller hängavtal av de avtal som arbetsgivaren slutit. Diagram 8.2 Ersättningsstrukturen vid sjukdom Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring Utöver socialförsäkringsförmåner och kollektivavtalade försäk- ringar och ersättningar kan en person även teckna privata försäk- ringar som ger ytterligare ersättning vid sjukdom. Detta kan ske antingen genom en privat gruppförsäkring eller genom en privat individuell försäkring. En privat gruppförsäkring tecknas av en person som tillhör en viss grupp, exempelvis ett fackförbund. kan försäkringen vara obligatorisk för en person som tillhör gruppen och då ingå i exempelvis fackförbundets medlemsavgift. I andra fall ges medlemmen en möjlighet att välja om denne vill teckna gruppförsäkringen. En privat individuell försäkring tecknas av en enskild person i ett försäkringsbolag. Ersättning vid sjukdom är den av socialförsäkringarna som har de äldsta anorna. startade den första rikssjukkassan för typografer. Efter hand ökade förekomsten av sjukkassor även för andra yrkesgrupper och successivt bildades även öppna sjukkassor, dit personer oavsett yrke kunde ansluta sig. Att ansluta sig till en sjukkassa var frivilligt och verksamheten var länge oreglerad. kom den första sjukkasselagen som innebar ekonomiskt stöd till de kassor som registrerade sig och därmed förband sig att följa uppställda regler. kom ytterligare en sjukkasselag som ställde krav på att sjukkassorna skulle ha ett minsta medlemstal, vilket ledde till att antalet sjukkassor minskade genom att många kassor slogs samman. Nästa större reform kom 1931 då sjukkas- sorna ordnades i lokala och centrala sjukkassor. De lokala kassorna hanterade den korta sjukfrånvaron och de centrala sjukkassorna den längre sjukfrånvaron. De centrala kassorna omfattade ofta ett eller fler landsting.22 Alla var dock inte medlemmar i en sjukkassa. Tjänstemän fick i regel ersättning direkt från arbetsgivaren i form av sjuklön. Sjuklö- nen var ofta relativt generös. För privatanställda tjänstemän gav sjuklönen i princip full kompensation vid sjukdom och för stats- och kommunanställda var ersättningen också relativt generös. För privata arbetare var dock sjuklön från arbetsgivaren ovanligt och 22Bygger på Edelbalk och och Wadensjös forskning. Bakgrund till en långsiktigt hållbar sjukförsäkring ersättningen vid sjukdom kom vanligtvis genom en sjukkassa. Er- sättningen för arbetare var oftast betydligt lägre än den kompen- sation som utgick till tjänstemännen. En allmän sjukförsäkring infördes och innebar ett obliga- toriskt medlemskap i en sjukkassa. Samtliga arbetstagare var där- med anslutna till en sjukkassa.23 Ersättningen skulle i samtliga sjuk- kassor utgå enligt inkomstbortfallsprincipen. Kopplingen till indi- videns inkomst motiverades utifrån att försäkringen skulle vara attraktiv för breda samhällsgrupper. Även välavlönade tjänstemän skulle ha nytta av försäkringen. resonerades även kring vikten av en självrisk för att motverka ett överutnyttjande av för- säkringen.