sou · H4B378 · 2016-11-08 00:00:00 — finansiella poster (såsom kostnader och intäkter hänförliga till dotter- bolagsaktier eller andra finansiella placeringar), bokslutsdispositioner såsom koncernbidrag och utdelningar kommer efter rörelseresultatet och kan därmed inte påverka rörelsens kostnader och intäkter. Av andra stycket framgår att högsta tillåtna rörelseresultatet för varje räkenskapsår beräknas enligt 23 f–23 h §§. I paragrafen, som är ny, beskrivs hur det tillåtna rörelseresultatet ska beräknas. Överväganden finns i avsnitt 10.5.1. Av paragrafens första stycke framgår att det tillåtna rörelseresul- tatet beräknas som en avkastningsränta på operativt kapital vid föregående räkenskapsårs utgång. Av andra stycket framgår att avkastningsräntan ska bestämmas till statslåneräntan vid föregående räkenskapsårs utgång ökad . Den juridiska personens operativa kapital ska därmed multipliceras med statslåneräntan med ett tillägg på för att fastställa det tillåtna rörelseresultatet. I paragrafen, som är ny, definieras operativt kapital. Överväganden finns i avsnitt 10.5.2. Av första stycket framgår att med operativt kapital avses rörelse- tillgångar med avdrag för rörelseskulder. Rörelsetillgångarna utgörs av balansomslutningen med avdrag för de poster som anges i andra stycket. Med rörelseskulder avses t.ex. avsättningar, upplupna kost- nader och förutbetala intäkter, förskott från kunder om de finns redovisade, samt icke räntebärande skulder som leverantörsskulder, skatteskulder och övriga skulder. Av andra stycket framgår att vid beräkningen av rörelsetillgång- arna ska det bortses från finansiella anläggningstillgångar, kortfristiga fordringar hos koncern- och intresseföretag, kortfristiga placeringar och likviditet som inte motiveras av verksamhetens behov. En be- räkning utgår därmed från balansomslutningen med avdrag för tillgångar som inte kan anses vara kopplade till själva verksamheten. Vilka poster som beaktas framgår av resultat- och balansräkningen. Vad som ingår i respektive post ska tolkas i enlighet med vad som framgår av årsredovisningslagen (1995:1554) och i övrigt följer av praxis och god redovisningssed. Sådan likviditet som kan motiveras utifrån verksamhetens behov ska anses ingå i det operativa kapitalet. Detta innebär att posten kassa/bank som normalt inte räknas in i operativt kapital kan anses ingå om det rör sig om likviditet som är motiverad ur verksamhets- synpunkt. Kassa/bank utöver detta ska anses vara överlikviditet och ska inte räknas in i operativt kapital. Kassa/bank som överstiger av omsättningen kan endast i undantagsfall anses vara befogat ur verksamhetsynpunkt. Att likviditeten ska kunna motive- ras utifrån verksamhetens behov innebär att av omsätt- ningen kan vara en alltför hög nivå när det t.ex. gäller bolag som har en mycket hög omsättning eller som har möjlighet att mellan verksamheter eller inom en koncern utjämna likviditetsbehov (s.k. cash pool-system). I paragrafen, som är ny, beskrivs hur det högsta tillåtna rörelse- resultatet ska beräknas. Överväganden finns i avsnitt 10.5.3. Det högsta tillåtna rörelseresultatet beräknas som tillåtet rörelse- resultat enligt vad som anges i 23 f § ökat med skillnaden mellan det tillåtna rörelseresultatet , eller den som verksamheten bedrivits, och det lägre rörelse- resultat som den juridiska personen redovisat . Bestämmelsen innebär att om det faktiska rörelseresultatet blir längre än det tillåtna resultatet kan det tillåtna rörelseresultatet ökas med differensen under något av de kommande tre räkenskapsåren. I paragrafen, som är ny, fastslås att inga värdeöverföringar utöver det högsta tillåtna rörelseresultatet får göras från den juridiska per- sonen. Överväganden finns i avsnitt 10.6. Med värdeöverföringar avses bl.a. affärshändelser som minskar den juridiska personens förmögenhet utan att ha en affärsmässig karaktär. Med detta avses att den juridiska personen avhänder sig egendom till underpris, förvärvar egendom till överpris, betalar lön eller arvode för tjänster eller arbeten som inte alls eller endast delvis motsvaras av utbetalningen, skriver av fordringar eller låter ford- ringar preskriberas, betalar en icke-marknadsmässig hyra m.m. Även bidrag från en juridisk person till en annan juridisk person inom en koncern ska anses vara en värdeöverföring. Lön till t.ex. aktieägare för utfört arbete är i sig inte en otillåten värdeöverföring. Om ersättningen överstiger marknadsmässig löne- nivå för det arbete som utförts blir den däremot att anse som en värdeöverföring. Avsikten är inte att påverka en normal lönebild- ning. Det är bara löner som väsentligt överstiger en normal ersätt- ning och som betalas ut för att kringgå reglerna som avses. Även inköp eller utbetalningar som inte kan anses vara relevanta för verksamheten ska anses utgöra otillåtna värdeöverföringar. I paragrafen, som är ny, fastslås en skyldighet för juridiska personer med tillstånd att motta offentlig finansiering att lämna en årsredo- visning som upprättats enligt årsredovisningslagen (1995:1554) till Inspektionen för vård och omsorg. Överväganden finns i avsnitt 10.9.1. Kravet innebär att även sådana juridiska personer som inte om- fattas av kravet på att upprätta en årsredovisning enligt årsredovis- ningslagen behöver upprätta en sådan redovisning och lämna till inspektionen. Årsredovisningen ska vara upprättad enligt årsredo- visningslagen (1995:1554) bestämmelser. I 11 § införs en möjlighet för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att med- dela ytterligare föreskrifter om bl.a. vilken information som återkom- mande ska lämnas in till inspektionen. Om de årsredovisningar som inkommer inte innehåller den information som Inspektionen för vård och omsorg behöver för att tillsyna kraven så finns det där- med en möjlighet att föreskriva att ytterligare information ska läm- nas. Detta kan bli nödvändigt t.ex. för bolag som agerar i kommission vars årsredovisningar enligt årsredovisningslagen inte innehåller lika mycket information som andra företags. Årsredovisningen ska lämnas senaste efter att den upprättats. Av paragrafen, som är ny, framgår att en juridisk person med till- stånd att motta offentlig finansiering ska ha en auktoriserad eller godkänd revisor. Detta innebär att de årsredovisningar som lämnas in till tillsynsmyndigheten kommer att vara granskade av revisorer och därmed utgör ett bättre underlag för myndighetens bedöm- ningar. Överväganden finns i avsnitt 10.9.1. Bestämmelsen är ny. Överväganden finns i avsnitt 10.9.5. Av första stycket framgår att om en juridisk person med tillstånd att motta offentlig finansiering inte uppfyller förutsättningarna för tillståndet får Inspektionen för vård och omsorg besluta om att ansöka om sanktionsavgifter. En sådan ansökan kan t.ex. lämnas in om det vid tillsyn konstateras att värdeöverföringar skett i strid med 23 i §, om offentliga medel har använts till annat än verksam- het enligt lagen eller om den enskilde har ett rörelseresultat som överstiger det högsta tillåtna. Det ankommer på inspektionen att utifrån förhållandena i det enskilda fallet ta ställning till om över- trädelsen motiverar en ansökan om att sanktionsavgifter utdöms. Sanktionsavgifterna förutsätter till skillnad mot straffrättsliga sank- tioner inte något uppsåt eller oaktsamhet från den som ställs till ansvar för överträdelsen i fråga. Om en överträdelse är allvarlig kan inspektionen i stället besluta att återkalla tillståndet att motta offentlig finansiering. Detta kan exempelvis vara fallet när rörelseresultatet kraftigt överstiger det tillåtna och det saknas anledning att tro att den juridiska personen kommer att följa föreskrifter på området även om en sanktions- avgift utdöms. Vidare kan det aktualiseras då den juridiska perso- nen överträtt bestämmelserna vid upprepade tillfällen eller då den juridiska personen gjort otillåtna värdeöverföringar som innebär att stora medel lämnat verksamheten. En återkallelse av tillstånd behö- ver inte föregås av sanktionsavgifter. Däremot ska myndigheten alltid bereda en tillståndshavare tillfälle att yttra sig över vad som an- förs som skäl för återkallelse innan ett sådant beslut fattas, 17 § för- valtningslagen (1986:223). Av andra stycket framgår att Inspektionen för vård och omsorg inte ska ansöka om sanktionsavgift eller återkalla ett tillstånd om den enskilde har ett rörelseresultat som överstiger det högsta tillåtna, dvs. en övervinst, och det finns särskilda skäl för detta. Att det ska finnas särskilda skäl innebär att det måste finnas omständigheter som inträffar under räkenskapsåret som motiverar varför det inte var möjligt att använda medlen i verksamhet . Sådana särskilda skäl kan vara oförutsedda händelser eller fel- budgetering. Det kan exempelvis vara fallet om en intäktsökning oförutsett sker och rekrytering av ny personal inte hin- ner avslutas eller om verksamheten minskar sina lokalkostnader på ett sätt som inte hade kunnat förutses vid räkenskapsårets ingång. För t.ex. små företag med litet investerat kapital kan relativt små förändringar medföra en stor påverkan på rörelseresultatet. Hur stora övervinster som kan tillåtas bör bedömas från fall till fall ut- ifrån de skäl som förligger. Ett riktmärke kan emellertid vara av det tillåtna rörelseresultatet. Den del av rörelseresultatet som överstiger det tillåtna ska åter- föras i verksamheten senast påföljande räkenskapsår. I praktiken innebär detta att nästföljande års tillåtna rörelseresultat minskas med den summa som utgör övervinst . Om en aktör inte återfört övervinsten vid utgången av nästföljande räkenskapsår kan tillsynsmyndigheten ansöka om en sanktionsavgift. Bestämmelsen är ny. Överväganden finns i avsnitt 10.9.5. Av första stycket framgår att en sanktionsavgift ska bestämmas till lägst och högst av en juridisk person med tillstånd att motta offentlig finansierings årsomsättning. Om överträdelsen skett under det första verksamhetsåret eller om upp- gifter om årsomsättning annars saknas, är bristfälliga eller kan antas vara missvisande får årsomsättningen uppskattas utifrån vad som framstår som skäligt. En ledning för vad som ska anses vara skäligt kan vara jämförbara aktörers omsättning. Av andra stycket framgår att sanktionsavgiftens storlek ska be- stämmas med hänsyn till överträdelsens karaktär och omfattning samt hur länge överträdelsen pågått. Detta innebär bl.a. att om överträdelsen är på ett stort belopp i förhållande till omsättningen kan detta medföra en högre sanktionsavgift. Vidare ska hänsyn tas till överträdelsens karaktär. Omständigheter som exempelvis får beaktas är om tillståndsinnehavaren lämnat felaktiga eller vilseled- ande uppgifter till inspektionen, arten av överträdelsen eller om överträdelserna skett vid upprepade tillfällen. Allvaret måste be- dömas utifrån förhållandena i det enskilda fallet. Avgiften ska till- falla staten. Bestämmelsen är ny. Överväganden finns i avsnitt 10.9.5. Av bestämmelsen följer att Inspektionen för vård och omsorg kan ansöka om utdömande av sanktionsavgifter och att frågor om utdömande av sanktionsavgift ska prövas hos den förvaltningsrätt inom vars domkrets myndigheten har sitt säte. Ansökan måste ha inkommit från det att förutsättningarna för att ta ut sanktionsavgiften var uppfyllda. I paragrafens första stycke andra meningen införs hänvisningar till de nya kraven. Förändringen innebär att Inspektionen för vård och omsorgs tillsyn även omfattar att de enskilda som beviljats tillstånd fortlöpande uppfyller kraven i 23 § andra och tredje styckena samt 23 a och 23 b §§ och att juridiska personer med tillstånd att motta offentlig finansiering fortlöpande uppfyller villkoren för tillståndet i 23 c–23 k §§. Överväganden finns i avsnitt 10.9 och 13.6. Inspektionen för vård och omsorg kan därmed i sin tillsyn följa upp att aktörerna lever upp till kraven på insikt och lämplighet, att de har ekonomiska förutsättningar att uppfylla de föreskrifter som gäller för verksamheten och att kraven för att motta offentlig finansiering följs av dem som har sådant tillstånd. För att bedöma om kraven är uppfyllda kan inspektionen begära motsvarande information som den som lämnas vid ansökan om till- stånd. Om inspektionen bedömer att kraven är upp- fyllda får myndigheten agera inom ramen för de verktyg som finns i tillsynen. I paragrafen första stycke införs en ny andra mening. Inspektionen för vård och omsorg ges genom bestämmelsen möjlighet att före- lägga den som beviljats tillstånd att avhjälpa bristen om denne inte uppfyller kraven på insikt, erfarenhet och lämplighet eller kravet på ekonomiska förutsättningar att uppfylla de föreskrifter som gäller för verksamheten. Inspektionen ges också möjlighet att förelägga den som beviljats tillstånd om en förändring i personkretsen inte anmälts. I paragrafens första stycke tredje meningen införs en hänvisning till sådana brister som avses i andra stycket första meningen. Där- med fastslås att ett förläggande ska innehålla uppgifter om de åtgär- der som inspektionen anser nödvändiga för att en brist ska kunna avhjälpas. I paragrafens andra stycke görs en följdändring med anledning av att tredje stycket i 23 § blir det nya fjärde stycket. Överväganden finns i avsnitt 13.6. I paragrafens tredje stycke införs en bestämmelse enligt vilket ett tillstånd att bedriva verksamhet även får återkallas utan föregående föreläggande om tillståndshavaren inte uppfyller kraven i 23 § andra och tredje styckena eller 23 a §. Hänvisningen ersätter den tidigare hänvisningen till lämplighet. Överväganden finns i avsnitt 13.6. Inspektionen för vård och omsorg kan förelägga den som inne- har tillståndet att åtgärda bristen om det bedöms möjligt för till- ståndshavaren att följa ett föreläggande. Ett tillstånd kan dock åter- kallas utan föregående föreläggande om tillståndshavaren saknar rättslig och faktiskt möjlighet att åtgärda de brister som föranlett frågan om återkallelse av tillståndet, och därmed saknar förutsätt- ningar att följa ett föreläggande. Tillståndshavaren ska ges tillfälle att yttra sig över vad som anförs som skäl för återkallelse innan ett sådant beslut fattas. Tillståndshavaren kan t.ex. sakna förutsättningar att följa ett föreläggande om skälet för att ta upp frågan om återkallelse är kon- kurs eller om tillståndshavaren uppvisar kraftigt vikande ekono- miska förutsättningar och inte har någon möjlighet att avhjälpa Utrymmet för tillståndshavaren att följa ett föreläggande kan också vara mycket begränsat eller obefintligt om tillstånds- havaren exempelvis är ett aktiebolag där samtliga aktier övergår till en person som bedöms vara olämplig. I paragrafens första stycke åttonde punkten införs en hänvisning till 23 l §. I stycket införs även en ny punkt 10 med hänvisning till 23 c §. Beslut om tillstånd att motta offentlig finansiering och åter- kallelse av sådana tillstånd får därmed överklagas hos allmän för- valtningsdomstol. I paragrafens andra stycke görs en följdändring med anledning av att 23 c § byter betäckning. I paragrafens tredje stycke fastslås att sådana beslut gäller omedel- bart om inget annat föreskrivs i beslutet. I paragrafens fjärde stycke görs en språklig ändring. Överväganden finns i avsnitt 10.10. Lagen föreslås träda i kraft . Överväganden om ikraft- trädande och övergångsbestämmelser finns i avsnitt 24. 25.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning 5 d och e §§ I nuvarande 5 d § anges att får utesluta en sökande från att delta i ett ansökningsförfarande i enlighet med vad som före- skrivs i 7 kap. 1 och 2 §§ lagen (2008:962) om valfrihetssystem. Eftersom dessa bestämmelser upphör att gälla införs de aktuella grunderna för uteslutning i lagen, i 5 d § och i den nya 5 e §. I be- stämmelserna anges därmed under vilka förutsättningar ett lands- ting får utesluta en sökande från att delta i ett ansökningsförfar- ande. Förslaget innebär ingen ändring i sak. Överväganden finns i avsnitt 20.12. Av bestämmelsen, som är ny, framgår att ersättning enligt lagen bara ska betalas ut till juridiska personer. Överväganden finns i avsnitt 10.13. Lagen föreslås träda i kraft . Av övergångsbestäm- melserna framgår att bestämmelsen i 19 a § inte tillämpas på befint- liga avtal. Överväganden finns i avsnitt 24. 25.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1652) om ersättning för fysioterapi 5 d och e §§ I nuvarande 5 d § anges att får utesluta en sökande från att delta i ett ansökningsförfarande i enlighet med vad som före- skrivs i 7 kap. 1 och 2 §§ lagen (2008:962) om valfrihetssystem. Eftersom dessa bestämmelser upphör att gälla införs de aktuella grunderna för uteslutning i lagen, i 5 d § och i den nya 5 e §. I be- stämmelserna anges därmed under vilka förutsättningar ett lands- ting får utesluta en sökande från att delta i ett ansökningsförfar- ande. Förslaget innebär ingen ändring i sak. Överväganden finns i avsnitt 20.12. Av bestämmelsen, som är ny, framgår att ersättning enligt lagen bara ska betalas ut till juridiska personer. Överväganden finns i avsnitt 10.13. Lagen föreslås träda i kraft . Av övergångsbestäm- melserna framgår att bestämmelsen i 19 a § inte tillämpas på befint- liga avtal. Överväganden finns i avsnitt 24. 25.5Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) I paragrafen införs ett nytt andra stycke enligt vilket ersättning som följer av ett avtal enligt första stycket till privata utförare som avses i 3 kap. 18 c § kommunallagen (1991:900) och som är juridiska personer endast får lämnas om utföraren har ett tillstånd att motta offentlig finansiering enligt 7 a kap. Överväganden finns i avsnitt 10.3. Bestämmelsen innebär att kommuner behöver ställa krav i sina upphandlingsdokument och villkor för deltagande i valfrihetssystem på att privata utförare som ska utföra uppgifter enligt socialtjänst- lagen ska ha tillstånd att motta offentlig finansiering. Detta gäller vid avtalets ingående och kontinuerligt . Förändringen påverkar inte huvudmännens möjlighet att över- lämna verksamhet till stiftelser eller föreningar som kommunen bildat eller hel- och delägda kommunala företag. Huvudmännen kan också fortsatt teckna avtal med privata utförare som inte är juridiska personer utan att kräva tillstånd om offentlig finansiering från dessa. Angående möjligheten för fysiska personer att yrkes- mässigt bedriva verksamhet enligt socialtjänstlagen se kommenta- ren till 7 kap. 1 §. Till paragrafen finns övergångsbestämmelser, se nedan. I paragrafen införs ändringar rörande tillståndsplikten. Övervägan- den finns i avsnitt 10.13, 13.8 och 13.10. Ändringarna i paragrafens första stycke innebär att endast juri- diska personer ska kunna beviljas tillstånd att yrkesmässigt bedriva sådan verksamhet som avses i paragrafen. I paragrafens första stycke har vidare införts en ny punkt fem. Därmed införs ett krav på tillstånd för att bedriva hemtjänstverksamhet. Begreppet hem- tjänst finns i socialtjänstlagen men definieras inte där. Vilka typer av insatser som ska anses ingå i hemtjänst framgår bl.a. 2000/01:149 s. 22 f., prop. 1997/98:113, prop. 1996/97:124 och bet. 1996/97:SoU18, jfr även prop. 1992/93:129. Begreppet hemtjänst finns även med i termbank där det defi- nieras som bistånd i form av service och personlig omvårdnad i den enskildes bostad eller motsvarande. Boendestöd, ledsagning och avlösarservice som beslutas med stöd av socialtjänstlagen i syfte att utgöra en hemtjänstinsats kommer genom förändringen att om- fattas av tillståndskravet. Andra stycket som angav att tillstånd inte behövs för verksamhet som kommunen genom avtal enligt 2 kap. 5 § har överlämnat till en enskild att utföra stryks. Tillståndsplikten kommer därmed att gälla alla som yrkesmässigt vill bedriva verksamhet med vissa särskilda boendeformer, hem för heldygnsvård samt hem eller öppen verk- samhet för vård under en begränsad del av dygnet, oavsett hur kommunerna väljer att överlämna verksamheten. Tillståndsplikten kommer därmed att omfatta både verksamhet som överlämnats inom ett valfrihetssystem och som upphandlas genom entreprenad- avtal eller ramavtal. I paragrafens tredje stycke har, som en följd av den utökade till- ståndsplikten, kommunens skyldighet att anmäla verksamhet som har överlämnats till enskild genom avtal, strukits. Krav för att beviljas tillstånd att bedriva verksamhet finns i 2 §. I paragrafen införs utökade krav, utöver det som följer av nuva- rande första stycket, för tillstånd att bedriva sådan verksamhet som avses i 1 §. Överväganden finns i avsnitt 13.4. I det nya andra stycket första meningen införs ett krav på att före- trädarna för den enskilde genom erfarenhet eller på annat sätt ska ha förvärvat insikt i de föreskrifter som gäller för verksamheten. I andra stycket andra meningen anges vad som avses med företrädare. Prövningen omfattar den samlade kompetensen hos den personkrets som anges i bestämmelsen. Vad gäller ägare omfattas ägare som har ett väsentligt inflytande. Det krävs alltså inte ägaren har ett bestäm- mande inflytande över verksamheten utan även minoritetsägare kan omfattas av prövningen. Regleringen är dock inte avsedd att träffa samtliga ägare utan det krävs att ägandet ger ett väsentligt infly- Med detta avses i ett aktiebolag att ägaren har av det röstberättigade aktiekapitalet eller har rätt att utse mer än hälften av styrelsen. Om ägaren är en fysisk person är det denna som ska prövas. Om det är en annan juridisk person som är ägare får motsvarande krets i denna prövas. I ett handelsbolag avses både bolagsmän och kommanditdelägare. I en ekonomisk eller ideell förening har normalt inte enskilda delägare ett bestämmande inflytande varför prövningen där endast kommer att omfatta styrelsen. Utöver vd kan det även bli aktuellt att pröva annan som genom en ledande ställning eller på annat sätt har ett bestämmande inflytande över verksamheten. Kravet är avsett att motsvara den krets som anges i nuvarande 22 a § 2 st. 1 LSS. För en närmare beskrivning hänvisas till förarbetena till denna bestämmelse (prop. 2012/13:1 bilaga 9 s. 216). Utöver krav på kunskap om relevanta socialtjänstförfattningar avses kunskap om bl.a. de arbetsrättsliga och arbetsmiljörättsliga regler som reglerar verksamheten. Vidare krävs att företrädarna kan visa att de har kunskap om de ekonomiska regelverk som styr associa- tionsformen, exempelvis reglerna i årsredovisningslagen och aktie- bolagslagen. Kunskapen kan visas genom erfarenhet av liknande verksamhet eller utbildning på området. Bedömningen ska ske samlat för hela den berörda kretsen, dvs. kravet ska i ett aktiebolag vara uppfyllt av styrelsen, vd och ägarna samlat. I ett handelsbolag ska kraven uppfyllas av bolagsmännen och eventuella kommanditdelägare gemensamt. I en ekonomisk eller ideell förening ska kraven uppfyllas av styrelsen. Det krävs alltså inte att samtliga personer i den berörda kretsen besitter kun- skapen, utan det krävs endast att juridiska personen kan visa att kunskapen finns representerad inom hela den berörda kretsen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer kan med- dela närmare föreskrifter om hur kravet ska vara uppfyllt. Av det nya tredje stycket framgår att samtliga företrädare för den juridiska personen i övrigt ska bedömas lämpliga. Med begreppet företrädare avses den krets som anges i andra stycket, dvs. pröv- ningen inkluderar även ägare med ett väsentligt inflytande. I detta krav ligger att samtliga företrädare för den juridiska personen ska kunna visa att de med hänsyn till sin handel och vandel är kvalifice- rade att bedriva verksamheten. I bedömningen ska ekonomisk skötsamhet vägas in, dvs. att sökanden skött redovisning, betalning av skatter och arbetsgivaravgifter m.m. samt om sökanden exem- pelvis varit föremål för konkurs eller näringsförbud. I bedöm- ningen ska hänsyn även tas till om det förekommit brottslighet av förmögenhetsrättslig eller annan karaktär i verksamhet som sökan- den tidigare bedrivit.