sou · H4B330 · 2016-04-07 00:00:00 — Strömbäck J, och A (2013) Interest and News Media Consumption: A Longitudinal Perspective. , 25(4): 414–435. Taneja H, , Malthouse, E C och Ksiazek T B (2012) Media Consumption Across Platforms: Identifying User- Defined Repertoires. , 14(6): 951–968. Tichenor P J, G A och Olien C N (1970) and Differential Growth of Knowledge. Public Opinion Quarterly, 34(2): 159–170. Trilling D och Schoenbach K (2012) Skipping Current Affairs: The Non-Users of Online and . , 28(1): 35–51. Om dem som tar del av nyheter i lägre utsträckning än andra Wadbring I (2013) . I: , och (red.) 415–423. (2014) The Marketplace of Attention. How Audiences Take Shape in a Digital . , MA: The . Woodstock L (2014) The News-Democracy Narrative and the Unexpected Benefits of Consumption: The Case of News Resisters. Journalism, 15(7): 834–849. och (2011) Knowledge Acquisition Gaps: A Comparison of Print versus Sources. , 13(8): 1211–1227. Översyn av det statliga stödet till dagspressen (2013). Slutbetänkande av , SOU 2013:66. Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet Samhället förändras men vissa demokratiska principer består och det gäller inte minst rätten till frihet att tänka, att tala, att läsa, att lyss- na, att skriva – att uttrycka sig på olika sätt och kommunicera med andra. Principerna är stadfästa i FNs deklaration om de universella mänskliga rättigheterna, som i artikel 19 fastställer vars och ens rätt till yttrandefrihet. Medierna kan inte förbigås när yttrandefrihet diskuteras. Oberoende medier och en mångfald i medielandskapet utgör ett fun- dament i ett demokratiskt samhälle. Medier har länge fungerat som central informationskälla, som vakthund (watchdog) och som forum för samhällsdebatt – ett offentligt rum. Digitaliseringen och globaliseringen med en tilltagande kommer sialisering och mediekonvergens i spåren omskapar medie- och kommunikationssystemet vad gäller såväl tid och rum som socialt beteende. Mediernas funktioner liksom strukturer avseende styrning och marknad är stadd i förändring; bland annat beroende på nya typer av transnationella företag som Google och Facebook. Digitaliseringen genomsyrar samhället i alla dess delar och inter- net med ett otal plattformar skapar nya möjligheter och dilemman. Utvecklingen går mycket snabbt i en osäker tid där förutsägelser om framtiden inte låter sig göras. Det faktum att det offentliga samtalet ändrar karaktär och yttrandefrihetens kontext blir en annan kan i en sådan situation inte lämnas därhän – det är en demokratifråga. Yttrandefrihet är en viktig del av demokratins praktik. Det är ingen obegränsad rättighet, den medför ansvar och skyldigheter – och förutsätter ömsesidig respekt. Det ska inte råda någon tvekan om var ansvaret ligger. Yttrandefrihet handlar om såväl juridik som etik och moral – ytterst om människors lika värde. Diskussionen om var yttrandefrihetens gränser ska dras tillhör det offentliga rummet (Rønning, 2009, 2013, 2015). För att kunna utnyttja sina rättigheter måste medborgarna ha god utbildning och god hälsa. Det har inte alla människor – ofta en följd av fattigdom, sociala orättvisor, könsdiskriminering, etnisk och religiös diskriminering, arbetslöshet och/eller bristande tillgång till informa- tion och kunskap. Forskare som studerar samhällsutveckling är över- ens om vikten av god kvalitet i samhällsstyrningen, med fokus på goda institutioner och mellanmänsklig tillit, och yttrandefrihet, som Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet inkluderar mediernas oberoende och pluralism (, 2004, 2012; Charron et al., 2013 och et al., 2015). Många institutioner möter utmaningar och problem i ett för- ändrat politiskt landskap, som gör att de inte i samma utsträckning som tidigare kan svara mot medborgarnas behov. Förändringar som är en följd av bl.a. globaliseringsprocesser och teknologiutveckling – ofta styrda av marknadsintresse snarare än samhällsintresse. (Grin et al., 2010; Streeck, 2013; Charron et al., 2013; et al., 2014; , 2014 och Svallfors, 2014.) Dagens komplexa samhälle med behov av förändrade eller nya institutioner kräver därför mycket kunniga och kritiska medborgare inom många områden om demokrati och yttrandefrihet ska kunna upprätthållas. Grundläggande är en god skola för alla oavsett kön, social klass och etnicitet. I den kontext som nödvändiga grundläggande ämneskunska- per utgör torde även kunskap om och färdigheter vad gäller dagens medie- och kommunikationskultur inkluderas. Att kunna tala, läsa, skriva och kommunicera är en mänsklig rättighet – en självklar utgångspunkt då informationsteknologins möjligheter är i det närmaste oändliga. Medie- och informationskunnighet handlar ytterst om att skydda, främja och utveckla yttrandefriheten – det är ett allmän- och samhällsintresse. I detta kapitel utgör de unga, som snart är vuxna, en röd tråd – i ett medborgar- och yttrandefrihetsperspektiv. Utgångspunkt är en redovisning av dagens medie- och kommunikationskultur vad gäller såväl förändrade medievanor som ett förändrat offentligt rum. Mot den bakgrunden diskuteras varför medie- och informationskunnig- het bör beaktas när demokratin står inför stora utmaningar i en för- änderlig tid. Ungdomars medievanor i blickpunkten ägnar befolkningen mer än hälften av sin fritid åt medierna. Tv-tittande är fortfarande den enskilt mest dominerande fritids sysselsättningen men bland unga har sociala medier övertagit den rollen (figur 1). Flertalet använder internet i sina smarta telefoner Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet Det är bland de unga de ändrade mönstren tydliggörs (Mediebarometer 2014). Figur 1 Andel av 15–24 åringar som använder olika medier en genomsnittlig dag 1995–2014 (procent) Källa: (2015). : Nordicom, . Den samlade medietiden i befolkningen är en van- lig dag och fortsatt läggs betydligt mer tid på traditionella medier än internet (Mediebarometer 2014). Men ung- domars medietid, som uppgår en genomsnittlig dag, domineras av sociala medier, musik, Youtube, tv-program och dataspel i nämnd ordning. Deras medieanvändning kännetecknas av en kraftig förtätning. Utvecklingen går mycket snabbt. var det av förskolebarnen som använde internet regelbundet. använder av tvååringarna nätet, av treåringar- na och av sjuåringarna. Det är i hög grad den ökade användningen av surfplattor och smarta telefoner som ligger bakom denna utveckling (Svenskarna och internet, 2014, 2015). För de unga har de sociala mediernas popularitet att göra med identitetsskapande – att skapa och behålla nya relationer som förenas Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet genom samma intressen – att tillhöra en egen grupp – att bli synlig- gjord. De växer upp i en mediemiljö som premierar synlighet och socialitet. (, 2008, 2013; et al., 2010 och , 2013). Sättet att använda medier och kommunikation ingår i ett komplext samspel mellan de unga och deras omgivning, som uttrycks i nya sätt att kommunicera, lära, leka och handla. Det blir bland de unga allt svårare att skilja mellan medier och andra vardagliga aktiviteter och det är för dem själva inte heller av någon relevans. Medieanvändningen blir en del i umgänget med kamrater, lärandet och leken. Det är främst innehåll och aktivitet som står i fokus. (, 2013; och , 2014.) Ungas allt större tonvikt på sociala medier och andra aktiviteter på nätet betyder dock inte att de har slutat att använda traditionella medier (figur 2). Men de, och med dem många vuxna, väljer vad, när och hur de vill titta, lyssna eller läsa – ofta . Och de kan själva vara aktörer – både producenter och konsumenter av innehåll. De sociala medierna har skapat nya möjligheter och dimensioner. Figur 2 Tid för olika medier bland 15–24-åringar en genomsnittlig dag 1995–2014 (minuter) Källa: (2015). Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet Förutsättningarna för mediernas funktioner har därmed förändrats och det för demokratin så centrala offentliga rummet – utifrån före- ställningen att offentligheten rör sambandet mellan medier, demo- krati och medborgerligt engagemang (Askenius et al., 2014). Detta kräver omprövning i många avseenden samt betydligt mer holistiska perspektiv. Aktuella fenomen måste synliggöras och utforskas – gamla frågeställningar och givna sanningar prövas och nya problemformuleringar formuleras mot bakgrund av beprövad kunskap, aktuella insikter och erfarenheter – i ändrade kontexter. Dilemman i den digitala mediekulturen Nya globala strukturer omskapar mediekulturen Ökade möjligheter att finna information och kunskap, bildning, un- derhållning, att delta i samhällsdebatten och att förverkliga sig själv genom många olika uttryck medverkar till att dagens kommunika- tionssamhälle har en enorm potential. Medier och kommunikation representerar sociala och kulturella resurser som kan utveckla och stärka människor inte bara avseende personlig utveckling utan även utveckling som medborgare utifrån ett demokratiperspektiv. Det handlar inte minst om mångfald, öppenhet, tolerans och engagemang. Vi har tillgång till kunskap och skeenden som har varit bort- om vår horisont för inte särskilt längesedan, och vi kan göra våra röster hörda på många olika sätt över många olika gränser. Fler än någonsin har möjlighet att komma till tals och bli engagerade. Med den utgångspunkten har möjligheterna att yttra sig fritt aldrig varit större. Men i ett historiskt perspektiv är det väl känt att nya tekno- logier i det närmaste alltid är till stort gagn – men också innefattar risker. hotas yttrandefriheten, t.ex. nya former av politisk cen- sur, självcensur, övervakning och kontroll, gatekeeping, desinfor- mation, terrorism, antiterrorlagar och direkta hot mot journalister – även mord på journalister. Globalisering och digitalisering knyter samman människor och ekonomier över stora avstånd. Men som världen krymper synes den också bli mer avlägsen. Människor försvarar sin identitet och när det gemensamma kan upprätthållas på samma sätt Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet som tidigare befästs gränser för lokala kulturer, religioner och sam- hällen. Överskridande av gränser och försvar av gränser är två sidor av samma globaliseringsprocess (, 1991 och , 2001). Geopolitik och teknologi är viktiga faktorer när yttrandefriheten formas i dagens kommunikationssamhälle. En ny typ av transnationella företag, t.ex. Google och Facebook, är exempel på aktörer som är stora och mäktiga från såväl ett individ- perspektiv som industriella och politiska perspektiv. Många delar av samhället har blivit starkt beroende av dessa företag. De möjliggör mängder av information, kunskap och olika tjänster på nätet, både till stor nytta och mycket nöje, men samlar de in en uppsjö av information om användarna som sedan utnyttjas i allt från reklam till reell övervakning. Makt över användarna utövas genom att ändra algoritmer, användarvillkor och riktlinjer utan transparens. Det hand- lar om ett slags monopol på information. (et al., 2013; , 2014; , 2014 och McChesney 2015.) Förutom övervakning och kontroll ges också nya möjligheter till hatuttryck, trakasserier och olika typer av hot i det offentliga rum- met. tenderar ord att skifta betydelse – vilket kan få åter- verkningar på yttrandefriheten. Kränkning är ett sådant ord. Integritet och säkerhet är centrala aspekter av nätanvändning- en, och de hör ihop och är en förutsättning för yttrandefrihet. Men måste säkerhet hanteras så att varken yttrandefrihet eller integritet hotas – det är en grannlaga uppgift. Tveklöst är balansen mellan säkerhet, personlig integritet och frihet i den digitala världen en kritisk fråga. När den digitala offentligheten (och ekonomin) är global men politiken nationell ställs krav på ett konstruktivt globalt ledarskap med samarbete och dialog – med mänskliga rättigheter i fokus. Fragmenterad och individualiserad medieanvändning påverkar sammanhållningen i samhället Den demokratiska processen bygger på medborgarnas kunskap och medvetenhet om samhällets tillstånd – och deras kritiska blick. Det är en förutsättning för konstruktiva politiska lösningar och ett fungerande civilsamhälle (Silverstone, 2007 och Splichal, 2010). Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet när teknologiutvecklingen på medie området resulterade i ett mer mångfacetterat medielandskap, för svagades mediernas roll som förmedlare av en gemensam samhällelig referensram. Den försvagningen har accelererat under med utvecklingen av internet och ny teknisk utrustning för gemene man. (, 2008; Syvertsen et al., 2014 och , 2014, se också kapitlet av i denna bok.) när var och en har större möjligheter än någonsin att skapa sin egen referensram efter egna intressen och preferenser – skapa sina egna flöden – så innebär det ofta att man ställer sig utan- för andra flöden. I dagens offentlighet skapas många olika rum – inte sällan relativt slutna. I debatten talas om t.ex. bubblor, filterbubblor och åsiktsbubblor. För dem som är intresserade av politik och samhälle har det aldrig varit så enkelt att hitta kvalificerad information som , vilket innebär att flera också ökar sin mediekonsumtion. För dem som inte är intres- serade av politik och samhälle har det aldrig varit så enkelt att frånse sådan information – eller att bli desinformerad – eller manipulerad . (Strömbäck, 2013; , 2014.) Ett allt mer omfattande medieutbud synes få till följd att skillna- derna ökar mellan olika grupper vad gäller användningen av medier. Det gäller även nyhetsmedier. Något som medför risk för ökade kunskaps- och deltagandeklyftor med minskad social sammanhåll- ning och ökad ojämlikhet mellan samhällsklasser som följd – inte att förglömma ojämlikhet mellan könen. (, 2012; et al., 2013; Strömbäck, 2013,2014; et al., 2012; et al., 2014 och 2014; se också kapitlet av Wadbring i denna bok.) En sådan situation fordrar nya förhållningssätt och prövning av många axiom om mediernas roll och villkor i samhället. Nyhetssändningar med fasta tablåtider i tv under bästa sändnings- tid (prime time) har länge varit ett viktigt bidrag till medborgerlig kompetens (civic competence). Det visar jämförande länderstudier (Curran et al., 2009). Hög sådan nyhetskonsumtion har medverkat till att kunskapsklyftorna inte har varit lika stora i länder, som t.ex. de nordiska, jämfört med länder där denna är låg som t.ex. i och . Här har public service-medierna i spelat en Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet Men detta förhållande förändras när medieanvänd- ningen blir mer fragmenterad och individualiserad. Vad innebär det att många och särskilt unga människor allt oftare hämtar nyheter via länkar på sociala medier, främst via Facebook (figur 3)? Mediebarometerns resultat indikerar att detta inte kompenserar för nedgången i att hämta nyheter i traditionella medier (Mediebarometer 2014). Men det är ett svårtolkat resultat med tanke på förskjutningen vad gäller begreppet nyheter i den digitala världen. Det gäller såväl mångfalden avsän- dare som att nyheter uppträder i nya format och kontexter på bl.a. Facebook och Instagram (, 2010, 2013). Figur 3 Nyhetskonsumtion bland 15 till 24-åringar och i befolkningen: traditionella medier och på nätet en genomsnittlig dag 2003– 2014 (procent) Källa: (2015). : Nordicom, . Begreppet ”nyheter” har också en annan betydelse för dagens unga generation. generationer har förknippat nyheter med sam- hälle, politik och ekonomi – och journalistik. Men för de unga har nyheter en mycket bredare innebörd. En majoritet av de nyheter som unga hämtar från nätet handlar inte om samhället (Nordicom- Mediebarometerundersökning, 2014). Källorna varierar, ofta är det s.k. användargenererat innehåll, och många unga ifråga- sätter tillförlitligheten i de nyheter som hämtas från sociala medier (Sveningsson, 2014 och MSB, 2015). Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet Intressant att notera är också att medelålders och äldre har kvar sin uppfattning om vad som är nyheter i traditionella medi- er men när man frågar om vad nyheter är online, så anger de lik- som de unga en betydligt bredare betydelse (Mediebarometerundersökning, 2014). Nyhetsvärderingen förskjuts från redaktioner till publiken. Så har det i någon mening varit länge men i dagens enorma utbud ständigt tillgängligt blir det mycket mer påtagligt. Många stora medier arbetar efter devisen att det är den identitetsskapande potentialen i en nyhet som är avgörande för genomslag i medier som är mobila, sociala och personanpassade (, 2010, 2011). Utan välinformerade medborgare ingen demokrati Mediebranschen och mediepolitiken i en brytningstid En demokrati kan inte fungera utan välinformerade och engagera- de medborgare med ett kritiskt öga, och välinformerade medborg- are kan inte existera utan ett väl fungerande utbildningssystem och trovärdiga medier med granskande journalistik av god kvalitet. Något som bygger på förtroende mellan medierna och medborgarna. Så har länge varit självklart. Men hur förhåller sig olika aktörer till detta axiom ? Hur han- teras det av mediebranschen och politiken? Tidningsbranschensökerfebrilthållbaralösningariensvåromställ- ningsfas där det i förstone gäller att ha en publik som betalar. Krav på lönsamhet är inget nytt men det publicistiska uppdraget har kommit alltmer på undantag. Det är förvisso en ekonomisk kris men även en ”mental” kris synes föreligga (, 2014; , 2014; et al., 2015 och , 2015; se också kapitlet av i denna bok). Vilka konsekvenser får det för den kvalificerade journalisti- ken – och yttrandefriheten – när redaktionerna rationaliseras i allt snabbare takt; när utrikeskorrespondenterna blir färre, lokalredak- tioner läggs ned och det sparas på undersökande journalistik? Och vad händer när Facebook utgör en allt större del av nyhetsförmed- lingen – i en ny ekonomisk modell? Tidningsföretagen, som har ägt både produktion och distribution, blir nu innehållsleverantörer till Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet en distributionsplattform online – utan journalistisk kompetens. Nationella medieföretag befinner sig i en ny global konkurrens situation som medför stora utmaningar. (et al., 2013; , 2014; , 2014; Murdock et al., 2015 och McChesney, 2015.) Dagens offentlighet rymmer inte bara de traditionella medierna och opinionsbildarna utan här återfinns också ett komplext samspel mellan makthavare, lobbyister, pr-konsulter, informatörer, journalister och privatpersoner i sociala medier och andra plattformar online som kommenterar, reagerar, förmedlar utsagor, åsikter – och nyheter. De blir allt fler medan de som kritiskt ska granska såväl det offentliga som det privata blir allt färre. (Allern, 2011; et al., 2015 och Garsten et al., 2015; se också kapitlet av i denna bok.) Både icke-professionellt producerat innehåll och specialdestinerad kvalificerad information ökar kraftigt från andra än det vi kallar medier . Och det blir allt svårare att avgöra vad som är reklam, pro- paganda, nyheter, information eller kunskap – och vem avsändaren är. I den kontexten finns en risk för en marknadsstyrd journalistik, som undergräver etiska regler och självreglering. förs t.ex. en debatt om konsekvenserna av redaktionell marknadsföring (branding content/native advertising). (, 2013 och Kramp et al., 2015.) Det finns skäl att fråga vad är offentligt, vad är privat, vad är kom- mersiellt? Yttrandefriheten behandlas oftast som en relation mellan individ och stat – men bör också relationen till marknaden beak- tas. Vikten av att göra en distinktion mellan demokratidriven och mark- nadsdriven yttrandefrihet torde vara fruktbar (et al., 2014). Dagens mediesituation tillsammans med andra förändringar i samhället tenderar leda till förskjutningar i samhällets maktstruktu- rer, som påverkar grundvalarna för mediernas frihet och självständig- het – med konsekvenser för demokrati och yttrandefrihet. Politiken står tämligen handfallen mitt i digitaliseringen som medie politiken är central i demokratins politik – både som empiriskt faktum och ideologiskt verktyg (, 2014a, 2015). är underlaget för politiken i stor utsträckning överlåten (outsourcat) till marknaden och andra aktörer – med risk för tek- nologisk determinism. En kategori som växer snabbt är de så kallade politiska yrkesverksamma – personer som är anlitade för att främ- ja politik och politiska idéer. Politik är deras yrke, och även om de Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet inte väljs och inte har något demokratiskt mandat, är deras inflytan- de omfattande (2015 och Garsten et al., 2015). Principerna om yttrandefrihet vilar på institutionella grundvalar, och det går inte att bortse från statens roll. Flera experter hävdar att om professionell journalistik ska överleva så förutsätter det offent- ligt stöd för att kunna existera på en nivå som demokratin indike- rar. Det är väl känt att länder med mest omfattande offentligt stöd för olika medier – tryckta medier, radio och tv – har visat de högsta värdena vad gäller index som mäter demokrati, välstånd, frihet, avsak- nad av korruption och liknande indikatorer. De nordiska länderna nämns ofta som exempel på att offentligt stöd till medier kan försvara yttrandefrihet och demokrati (Curran et al., 2009; Syvertsen et al., 2014 och McChesney, 2015). Att värna oberoende och pluralism i medielandskapet är en nyckelfråga för demokratin – och yttrandefriheten. För detta behövs ny kunskap, utbildning med reviderade lärandeprocesser, efter tanke och samtal liksom konsekvensanalyser och utblick mot andra länder. Ytterst handlar det om frågan vilket samhälle vi vill ha. Svaret bestämmer stödet till medierna och därmed synen på journalistiken – journalistikens värde – och medborgarna. Samhällsengagemang i en ny mediekontext Frågor som rör politiskt deltagande och mediernas roll för med borgarnas samhällsengagemang är mångfacetterade och komplexa som internet tveklöst är av största vikt för politiskt delta- gande och demokratiutveckling framöver. I har internet inte haft något mer omfattande genom- slag i politiken trots höga användningssiffror. Resultat i Svenskarna och internet 2015 indikerar dock en viss förändring. För ungdomar 16–var framförallt Facebook den viktigaste informationskällan inför valet – för alla andra åldersgrupper vägde de traditionella medierna, främst tv, tyngre. Även den politiska aktiviteten – uttrycka åsikter eller kommentera andras åsikter – synes ha intensifierats i ungdomsgruppen jämfört med tidigare. En närmare granskning av resultatet visar dock att det handlar om en relativt liten grupp med stort politiskt intresse. Medie- och informationskunnighet, demokrati och yttrandefrihet Många forskare som diskuterar ungdomars intresse för samhälle- liga frågor i den digitala mediekulturen gör det i termer av en föränd- ring i innebörden av medborgarskap, t.ex. från en traditionell modell som kallas plikttrogen medborgare (), baserad på en känsla att se politiskt deltagande som en medborgerlig förpliktelse, där medierna är den främsta källan till information till den självaktu- aliserande medborgaren (”the Self-Actualizing Citizen”), där plikt ersätts med självförverkligande. De unga är inte längre övertygade om värdet av politiska val, och de anser sig inte behöva följa medi- ernas bevakning av politik, utan föredrar att ta del i interaktiva nät- verk på internet rörande specifika frågor som särskilt intresserar dem. (, 2008, 2012.) Det förs en diskussion om det är fråga om ett skenbart bristan- de intresse eller om det istället är ett latent politiskt engagemang som politiska partier är oförmögna att omvandla till aktivitet (, 2014 och Amnå et al., 2015). Handlar det om ett ovani- frånperspektiv som kolliderar med nätverkskulturens underifrånper- spektiv?