sou · H4B380 · 2016-11-07 00:00:00 — I ramkonventionens del II artikel 9.3 stadgas t.ex. att staterna inte ska hindra dem som tillhör nationella minoriteter från att ”framställa och använda tryckta media”. I artikel 9.4 anges vidare att staterna inom ramen för sina rättssystem ska vidta lämpliga åtgärder för att ”underlätta tillträde till massmedier” för personer som tillhör nationella minoriteter och i syfte att främja tolerans och tillåta kulturell mångfald. Den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk, i för- kortning minoritetsspråkskonventionen, upprättades av och trädde i kraft . Där stadgas rätten att använda landsdels- eller minoritetsspråk i det privata eller offentliga livet. I är samiska, finska och meänkieli landsdels- eller minoritets- språk samt chib och jiddisch territoriellt obundna minori- tetsspråk. Åtgärderna på medieområdet återfinns i artikel 11 och omfattar i huvudsak punkter om radio- och tv-sändningar, men även tidningar och tidningsartiklar omnämns, liksom utbildning av journalister och annan personal inom medierna som använder landsdels- eller mino- ritetsspråk, t.ex. att parterna förbinder sig till att uppmuntra och/ eller underlätta att minst en tidning grundas och/eller upprätthålls på landsdels- eller minoritetsspråk, eller att uppmuntra och/eller underlätta regelbunden publicering av tidningsartiklar på landsdels- eller minoritetsspråk. Mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna Stater som tillträtt ramkonventionen ska med jämna mellanrum lämna rapporter med information om rättsliga och andra åtgärder som vidtagits för att uppfylla konventionen. Rapporterna granskas sedan av en expertkommitté som även gör landbesök. Baserat på detta beslutar ministerkommittén om rekommendationer. Även genomförandet av den europeiska stadgan om landsdels- och mino- ritetsspråk avrapporteras periodiskt enligt motsvarande förfarande. har rapporterat genomförandet av både ramkonventionen och minoritetsspråkskonventionen. I rapporten poängteras bl.a. att medier, och särskilt de offentligt finansierade, har en viktig roll i stärkandet av de nationella minoriteternas identitet och i arbetet med att revitalisera minoritetsspråken.25 Till de främsta åtgärderna på området nämns bl.a. de stärkta kraven rörande natio- nella minoritetsspråk i de offentligt finansierade programbolagens sändningstillstånd för innevarande period (2014–2019) och att för- utsättningarna för övriga minoritetsspråkiga media stärkts genom särskilda regler i bl.a. presstödsförordningen.26 konstaterar att båda konventionerna är formule- rade i då papperstidningar och andra massmedier var den självklara utgångspunkten, före dagens konvergerade medielandskap med digitala, sociala och i allt högre utsträckning individualiserade medier. I detta slutbetänkande lämnar förslag om nya mediepolitiska verktyg baserade på det nya medielandskapet och det är en förhoppning att detta kommer att vara till gagn för en modernisering av såväl ramkonventionerna i de delar som avser med- iepolitiken som de svenska återrapporteringarna. 25 Med språkrevitalisering avses, enligt , att ett hotat språk väcks till liv, bevaras, får fler talare genom att använda olika metoder och hitta nya arenor för språket. 26 (2016). fjärde rapport till under ramkonventionen om skydd för nationella minoriteter. Artikel 9, s 37–41. sjätte rapport till under den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Artikel 11, s 33–37. Mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna 5.6Presstöd till dagstidningar på nationella minoritetsspråk I det nuvarande presstödet finns det flera villkor som är särskilt anpassade till tidningar på nationella minoritetsspråk.27 För drifts- stödet – den stödform som används för att bidra till finansieringen av en löpande produktion av dagstidningar – handlar det om följande bestämmelser: ––Huvudregeln är att stödberättigade tidningar ska ha ett innehåll som i huvudsak är skrivet på svenska och distribuerade inom lan- det. En tidning vars redaktionella innehåll inte i huvudsak är skri- vet på svenska kan dock få driftsstöd under vissa förutsättningar, bl.a. ska tidningen vända sig till språkliga minoriteter i , ha sin huvudredaktion i och ha en abonnerad upplaga som till är spridd i . ––För tidningar med ett redaktionellt innehåll som i huvudsak är skrivet på samiska eller meänkieli är minimikravet på abonnerad upplaga 750 exemplar, att jämföra med det generella kravet för driftsstöd på 1 500 abonnerade exemplar. ––Ett s.k. begränsat driftsstöd, som är på och högst 2 686 000 kronor28, kan ges till tid- ningar vars redaktionella innehåll till är skrivet på något eller några av språken finska, samiska eller meänkieli och tidningens utgivningsort är en kommun som ingår i förvaltnings- området för något av språken enligt lagen (2009:724) om natio- nella minoriteter och minoritetsspråk. Bestämmelserna för driftsstödet har ändrats för att sänka trösklarna in i stödsystemet för tidningar på samiska, meänkieli och finska.29 Det nya utvecklingsstödet för tryckta allmänna nyhets- tidningar innehåller samma öppning för tidningar som inte är skrivna på svenska men som vänder sig till språkliga minoriteter i och har sin huvudredaktion i landet.30 Det lägre upplagekravet för tid- 27 Presstödsförordningen (1990:524). 28 Den högsta nivån för begränsat driftsstöd höjs till . 29 Stöd till dagstidningar på samiska och meänkieli (SOU 2012:58), delbetänkande av , samt Statens stöd till dagspressen (prop. 2014/15:88). 30 Förordning (2016:137) om utvecklingsstöd till tryckta allmänna nyhetstidningar. Mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna ningar på samiska eller meänkieli gäller också. Huvudregeln för ut- vecklingsstödet är att stödet får utgöra högst av kostna- den för projektet. För insatser med särskild betydelse för bl.a. nationella minoriteter enligt lagen (2009:724) om nationella minori- teter och minoritetsspråk får stöd dock lämnas med högst 75 pro- cent av kostnaden för projektet. har tre dagstidningar som skriver på natio- nella minoritetsspråk varit berättigade till presstöd. , med material på finska och meänkieli, får det högre begränsade driftsstödet enligt den bestämmelse som innebär att tidningar som till kommer ut på mer än ett av språken samiska, finska och meänkieli kan vara berättigade till ett högre begränsat driftsstöd. på finska har driftsstöd: Ruotsin och . Stöd belopp för dessa tre tidningar 2015 och 2016 samt deras årsupplagor framgår av tabell 5.1.31 Tabell 5.1 Driftsstöd för tidningar på nationella minoritetsspråk 2015 och 2016, tusental kronor Källa: Myndigheten för press, radio och tv. Enligt uppgift från Myndigheten för press, radio och tv har det (2012–2016) inte inkommit några ansökningar från dagstidningar på vare sig samiska eller chib. Ingen tid- ning på nationellt minoritetsspråk har heller ansökt om utvecklings- stöd i den första ansökningsomgången.32 Lättnaderna i kraven för att en tidning ska vara berättigad till driftsstöd har främst gällt samiska och meänkieli. Efter ändringarna har börjat skriva på meänkieli, men det har inte lett till någon tidning på samiska. Det förefaller alltså som att de senaste 31 I presstödssystemet har även endagarstidningarna (estniska) och Liberación (spanska) årligt driftsstöd. 32 Bygger på uppgifter lämnade av Myndigheten för press, radio och tv . Mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna årens villkorsändringar i presstödssystemet, med lägre trösklar och anpassade stödbelopp för driftsstöd och utvecklingsstöd till tid- ningar på nationella minoritetsspråk, endast har fått en ytterst begränsad positiv effekt på utbudet av dagstidningar som vänder sig till det samiska folket och de nationella minoriteterna. En kritik mot de senaste årens hantering av presstödet till tid- ningar som skriver på nationella minoritetsspråk har också varit att de varierande förutsättningarna för samtliga fem språk – finska, jid- disch, meänkieli, chib och samiska – inte beaktats i tillräcklig grad i tidigare utredningar.33 Det finns en samsyn om att ett nytt mediestöd ska omfatta särskilda insatser för nationella minoritetsmedier.34 Det faktum att det utanför de offentligt finansierade mediernas utbud fortarande inte finns t.ex. ett samiskspråkigt nyhetsmedium som tar upp aktuella samiska sam- hällsfrågor uppfattas som en betydande brist. Från den samiska gruppen lyfter man också önskemålet om att ett nytt mediestöd ska kunna fördelas till ett samiskt medium med huvudredaktion även på platser inom Sápmi utanför gränser. Utöver behovet av nyheter och samhällsinformation lyfts från flera grupper också behovet av identitetsstärkande journalistik som inte nödvändigtvis behöver vara på det egna nationella minoritets- språket. Alla i den samiska gruppen kan t.ex. inte tala samiska, men har ändå ett intresse av att få ta del av nyheter om samiska frågor. 33 Statens stöd till dagspressen (prop. 2014/15:88), s 12–13. 34 I delbetänkandet (SOU 2015:94) anger att det är omodernt att särbe- handla medier på minoritetsspråk (s. 303). Denna formulering har kritiserats från de nationella minoritetsorganisationernas sida och uppfattas som att utredningen inte förordar särskilda stödinsatser för minoritetsmedier. beklagar formuleringen i delbetänkan- det och lämnar i detta slutbetänkande förslag om mediestöd till allmänna nyhetsmedier som är riktade till det samiska folket och de nationella minoriteterna. Mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna återkommer till den närmare utformningen av ett nytt mediestöd i kapitel 7. Då de nationella minoritetsmedierna, med sina små målgrupper, inte har samma marknadsförutsättningar som andra allmänna nyhetsmedier är det fortsatt motiverat med särskilt anpassade och lägre trösklar in i stödsystemet för dessa medier. är det viktigt att betona kvalitet och mångsidighet i utbudet, även i nationella minoritetsmedier. I rapporten Det sam- manhållande kittet – som studerar minoritetsmedier i – är en av de viktigaste slutsatserna att behovet av kvalitet ökar i en situation då språklojaliteten hos minoriteten minskar. Unga människor följer sällan nationella minoritetsmedier av gammal vana utan är trogna språket bara om kvaliteten är tillräckligt hög och utbudet tillräckligt omfattande. I studien konstateras vidare att två- eller flerspråkiga medborgare har särskilt lätt för att välja bort medier som inte anses hålla måttet.35 Därför är det viktigt att inte sänka kvalitetskraven på nationella minoritetsmedier i det nya mediestödet. 5.7Stöd till tidskrifter på nationella minoritetsspråk () fördelar stöd till utgivning av litteratur och kulturtidskrifter, det s.k. kulturtidskriftsstödet. Stöd ges till produk- tion och utveckling av tidskrifter i både tryckt och digital form. Myndigheten har ett särskilt ansvar att främja utgivning och distri- bution av kulturtidskrifter på de nationella minoritetsspråken. Stöd till dessa beviljas inom ramen för stöd till litteratur, kulturtidskrifter och läsfrämjande insatser.36 Bidraget ska vara ett komplement till övrig finansiering. Myndigheten tar i uppdraget även hänsyn till utgivning på svenska som bedöms vara av särskild betydelse för de nationella minoriteternas kultur, historia och identitet. redovisning av hur KUR verkar för det samiska folkets och de nationella minoriteternas kultur konstaterar myndigheten att stödet till kulturtidskrifter fyller en viktig funktion och bidrar till en omfattande utgivning. Även om nationella minoriteters kulturtid- 35 Moring, Tom & Godenhjelm, (2010). Det sammanhållande kittet. En studie av minoritetsmedier i . 36 Förordning (2010:1058) om statsbidrag till litteratur, kulturtidskrifter och läsfrämjande insatser. Mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna skrifter utgör en rimlig andel av samtliga sökande noteras att infor- mation om stödet behöver nå ut till nya potentiella utgivare av sådana kulturtidskrifter.37 Myndigheten har beviljat stöd till sju tidskrifter om totalt för utgivning av tidskrifter som är skrivna på nationella minoritetsspråk eller som riktas till nationella minoriteter, vilket är en ökning med jämfört med , då fem tidskrifter med den inriktningen fick stöd. Fördelningen på de olika titlarna framgår av tabell 5.2. Tabell 5.2 Stöd till nationella minoriteters kulturtidskrifter 2015 och 2016, tusental kronor Distribuerad upplaga per nummer METavisi (digital) Av tabellen framgår att det är följande sju tidskrifter som får stöd : É , Judisk Krönika, Sverigefinsk tid- skrift, , Samefolket, Meänmaa och Nuorat. Det är de två sistnämnda som tillkommit . Avsikten med stödet är inte att ge full finansiering, beloppen som ges till tidskrifterna är betydligt lägre än presstödsbeloppen. Flera av de som återkommande söker stöd har också en annan finansiering. Judisk krönika och Samefolket. Publikationerna vän- der sig till små målgrupper och det är svårt att finansiera verksamhe- terna utan stöd. Det finns dessutom merkostnader för arbete med 37 (2015). Redovisning av hur verkar för det samiska folkets och övriga nationella minoriteters kultur, s. 20. Mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna minoritetsjournalistik, exempelvis översättningar. Ofta erbjuder tidskrifterna material på både svenska och det nationella minoritets- språket. Även om de inte är många finns det ändå ett antal tidskrifter som vän- der sig mot det samiska folket och/eller de nationella minoriteterna. Flera av dessa lyfts av de nationella minoritetsorganisationerna som viktiga medier. har prövat frågan om huruvida bestämmel- serna för ett nytt mediestöd ska förändras i en riktning som innebär att de nationella minoritetsmedier som är mottagare av tid- skriftsstöd, med låga stödbelopp, skulle kunna omfattas av det nya mediestödet, med högre stödbelopp. För det nuvarande driftsstödet krävs utgivning en gång , för tidskriftsstödet gäller . Att helt överbrygga det gapet i det nya mediestödet är inte aktuellt, eftersom mediestödet ska vara inriktat på allmänna nyhetsmedier, men en viss anpassning till en lägre periodicitet för nationella minoritetsmedier bör kunna komma i fråga. Tidskriften är ett exempel på det dilemma som små och ekonomiskt svaga minoritetsmedier kan stå inför. Tidskriften har ett verksamhetsstöd på från och ska granska det samiska samhället och dess företrädare, där spelar en central roll. Den mediepolitik som förordar handlar om att främja alla medborgares tillgång till oberoende nyhetsförmedling – det är inte förenligt med att ett stödberättigat medium produceras eller direkt finansieras av myndigheter eller andra offentligt finansie- rade organ. Med ett mer substantiellt mediestöd kan en sådan situa- tion undvikas. 5.8De offentligt finansierade medierna Enligt innevarande sändningstillstånd ska SR:s, SVT:s och UR:s samlade programutbud på de nationella minoritetsspråken samiska, finska, meänkieli och chib samt på teckenspråk sammantaget Mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna öka jämfört med nivå. 38 Det framgår att denna ökning ska vara ”betydande”, utan att detta definieras närmare. Programföretagen ska även erbjuda ett utbud på det nationella mino- ritetsspråket jiddisch och andra minoritetsspråk. Vidare ska pro- gramföretagen ha en dialog med de berörda grupperna. I fråga om programverksamhet på nationella minoritetsspråk och teckenspråk får bolagen sinsemellan fördela ansvaret för olika slags insatser.39 Sändningstillstånden föreskriver även att programbolagen ska ta hänsyn till de språkliga behoven hos barn och unga som tillhör språkliga eller etniska minoriteter eller är teckenspråkiga.40 I bedömning av hur programbolagen upp- fyllt sina public service-uppdrag 2015 lyfts som positivt att bolagen har skapat ett gemensamt index för minoritetsspråksutbudet. Nämnden anser dock att SR, SVT och UR endast med tvekan har uppfyllt kravet om ett programutbud på minoritetsspråk och teck- enspråk. Bolagen uppmanas att i kommande redovisningar tydligt redogöra för hur ökningen av programutbudet är märkbar för använ- darna. Kraven på ett utbud på det nationella minoritetsspråket jid- disch och övriga minoritetsspråk, och på att ha en dialog med de berörda grupperna anses vara uppfyllda. Nämnden anser däremot inte att programföretagen har uppfyllt kravet på att ta hänsyn till de språkliga behoven hos barn och unga som tillhör språkgruppen chib.41 I bedömningen av public service-verksamhet ansåg att villkoret om ett utbud för barn på chib, inte var uppfyllt då heller. Bolagen ansågs inte heller uppfylla kravet på en sammantagen betydande ökning av det samlade program- utbudet på finska, samiska, meänkieli, chib och teckenspråk.42 kartläggning av medieutbudet för det samiska folket och de nationella minoriteterna visar att den främsta källan för nyheter och information på nationella minoritetsspråk är SVT och 38 Sändningstillstånden gäller perioden –2019. 39 12 § i respektive sändningstillstånd för och , 13 § i sändningstillstånd för UR. 40 10 § i respektive sändningstillstånd 2014–2019 för , SVT och UR. 41 årliga public service-bedömning (16/00606, 661 och 662). 42 årliga public service-bedömning (15/00616, 646 och 647). Mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna Även av de kommentarer som lämnats av berörda intresseorga- nisationer framgår att dessa medier intar en särställning när det gäller det samiska folkets och de nationella minoriteternas tillgång till nyhetsmaterial. Utan de offentligt finansierade mediernas program- utbud om och med nationella minoriteter skulle utbudet vara mini- malt eller i vissa fall obefintligt. Den kritik som riktas mot de offentligt finansierade medierna handlar om hur programbolagen organiserar uppdraget att sända program på nationella minoritetsspråk och om bristande måluppfyll- nad. Kritik riktas även mot att bilden av de nationella minoriteterna är skev och stereotyp. kritiserades för att inte följa upp och granska programföretagens brister på ett tillräckligt kompetent sätt. UR lyfts som ett gott exempel genom att företaget börjat utveckla en metodik för att involvera de nationella minorite- ternas expertis i programproduktionen. föreslår i promemorian De offentligt finansierade medierna – frågeställningar som bör utredas inför nästa tillståndsperiod, som överlämnades till , att insatser för minoritetsspråk fortsatt prioriteras och att villkoren formuleras i beaktande av det digitaliserade medielandskapet och i dialog med de nationella minoritetsorganisationerna.43 I kartläggningen av mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna framgår ytterligare utmaningar, utöver avsaknaden av kvalitativa medier. Det handlar dels om journalistkå- rens bristfälliga kunskapsbas rörande det samiska folket och de nationella minoriteterna, dels om bristen på journalister med kun- skaper i något av de nationella minoritetsspråken. Vid Medie utredningens möte med representanter för de nationella minorite- 43 (2016). De offentligt finansierade medierna – frågeställningar som bör ut redas inför nästa tillståndsperiod (se bilaga 3). Mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna terna framfördes olika förslag för att komma tillrätta med denna situation. Dessa redovisas nedan, kompletterat med forskningen på området, som den beskrivs i forskningsantologi. Journalisters kunskaper om det samiska folket och de nationella minoriteterna Yrkesverksamma journalisters bristande kunskaper om det samiska folket och de nationella minoriteterna har i de nationella minoritets- organisationernas inspel till framställts som ett grundläggande problem. De bilder som sprids i majoritetsmediernas rapportering av de nationella minoriteterna beskrivs som stereotypa och ofta sammanblandas de nationella minoriteterna med invand- rare, t.ex. blandas svenska romer ihop med europeiska migranter och finlandsvenskar med sverigefinländare. Nyhetsrapporteringen blir därmed inadekvat och skev. Journalisternas okunskap påverkar även nyhetsvärderingen och gör det svårt för minoritetsrepresentanter att till redaktionerna få igenom tips på nyheter som har ett nyhetsvärde även för majoritetsbefolkningen. Samma bild av läget ger i Den sårbara mångfalden, ett av bidragen i forskningsantologi. Hon pekar på flera studier som har visat att tendensen till missvisande, stereo- typt och fördomsfullt nyhetsinnehåll även existerar när det gäller språkliga minoriteter i en bredare bemärkelse, fastlår att denna missrepresentation är ett betydande problem för den demo- kratiska processen, och menar att redaktioner och journalister måste ta ett större ansvar för den samlade mediebild som de gemensamt producerar. För att tillgodose etnisk och kulturell mångfald i medi- erna bör mediepolitiska åtgärder enligt bl.a. inriktas på att främja initiativ och åtgärder för en inkluderande journalistik, exem- pelvis genom utbildning av journalister. I Journalistik, rättvisa och rättigheter diskuterar , ett rättighetsperspektiv på den medierade offentligheten i i relation till de FN-deklarationer och -konventioner som anknyter till rätten till information och rätten att uttrycka sig, samt i relation till diskrimineringsgrunderna. 44 , (2016). Den sårbara mångfalden, i forskningsantologi (SOU 2016:30). Mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna kunskap om minoriteter/ursprungsfolk som en viktig delfråga för att dessa grupper ska kunna delta i och representeras på adekvata sätt i rikstäckande representation och opinionsbildning.45 En åsikt som företrädare för de nationella minoritetsorganisatio- nerna fört fram är att journalistutbildningar och andra medieutbild- ningar behöver behandla frågor som rör det samiska folket och de nationella minoriteterna som en naturlig del av samhället. En specifik utbildningsinsats riktad till redan yrkesverksamma journalister fram- förs som en insats som skulle kunna bidra till att överbrygga okunskap och därmed förbättra kvaliteten på hur nationella minoriteter fram- ställs i media.46 Inom ramen för denna utbildningsinsats bör även frå- gor om stereotyper, antisemitism och antiziganism behandlas.47 Kunskapshöjande fortbildningar om det samiska folket och de natio- nella minoriteterna för yrkesverksamma journalister bedöms av kunna ge positiva effekter på nyhetsjournalisti- ken och rapporteringen i majoritetsmedierna gällande såväl urval av ämnen och perspektiv som innehållets kvalitet. Bristen på tvåspråkiga journalister är en utmaning för utvecklingen av nationella minoritetsmedier och minoritetsjournalistik. Detta framgår av såväl möte som i underlag från de nationella minoritetsorganisationerna, och även i kartläggning av medier riktade till det samiska folket och de natio- nella minoriteterna.48 Bristen på tvåspråkiga journalister har även lyfts i andra sammanhang av de nationella minoritetsorganisationerna.49 45 Rooswall, (2016). Journalistik, rättvisa och rättigheter, i SOU 2016:30. 46 Bygger på uppgifter lämnade av . 47 Bygger på uppgifter lämnade vid med representanter för de natio- nella minoriteterna och i underlag från Sverigefinländarnas Delegation . 48 Bygger på uppgifter från: SVT Uutiset , É , och STR-T . 49 (2011). Förutsättningar för gränsöverskridande tidningssamarbete på samiska och meänkieli, s. 7. Mediesituationen för det samiska folket och de nationella minoriteterna Även SVT skriver i sin remiss inför innevarande sändningstillstånd att ”en omfattande expansion av verksamheten på nationella minori- tetsspråk utan ett samhälleligt åtagande på utbildningsområdet är inkonsekvent och ohållbart i längden. Tvåspråkiga journalister är, på samma sätt som tvåspråkiga lärare, en förutsättning för att minoritet- språksgrupperna ska kunna ta del i demokratiska processer.”50 Statliga rapporter på området minoritetsmedier understryker minoritetsmediernas behov av stöd bl.a. i form av utbildning.51 I Minoriteternas medier.