sou · H4B376 · 2016-11-07 00:00:00 — Det gäller utöver banker, betaltjänstföretag, företag som verkar inom börs och clearing, fondbolag, fonder, försäkringsbolag, försäkringsför- medlare, hypoteksinstitut, kreditmarknadsföretag, utgivare av elektroniska pengar och värdepappersbolag. kontrollerar bl.a. företagets tillgång på kapital, verksamhetsplan samt ägare och ledning. Ett företag som har fått tillstånd står under tillsyn.10 För banker och kreditmarknads- företag finns det bestämmelser om hur de ska organisera och bedriva sin verksamhet.11 9Om inte annat anges är källan i avsnitt 4.5 Den svenska finansmarknaden , riksbank. 10Tillstånd av FI eller enbart registrering?, . 11Lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. För att skydda samhällsekonomin mot de systemrisker som ligger latent i banksystemet finns det regler för hur mycket kapital och likviditet banker ska ha som buffert mot kreditförluster och likviditetsproblem. Därmed minskar risken för att bankerna ska gå i konkurs vilket i sin tur medför att förtroendet för dem ökar och att de lättare får tillgång till finansiering. Utgångspunkten för denna reglering är framför allt de s.k. Baselregelverken, vilka är globala överenskommelser om bank- regleringar. Reglerna i sig är inte legalt bindande utan de måste implementeras i nationell rätt. Den första överenskommelsen, I, träffades 1988. Därefter har regelverket reviderats . Den senaste överenskommelsen, III, trädde i kraft . Den har utformats mot bakgrund av den globala finanskrisen åren 2007–2009 och syftar till att stärka bankernas förmåga att stå emot förluster och likviditetsstress och därmed till att minska risken för finansiella kriser. Överenskommelsen omfattar tre pelare. Den första hanterar det grundläggande kapital som en bank måste hålla. Den andra hanterar tillsyn och riskbedömning. Särskilda kapital- krav kan t.ex. åläggas enskilda banker p.g.a. risker som inte täcks av den första pelaren. Den tredje pelaren hanterar informationskrav som ska göra det lättare för marknadsaktörerna att förstå vilken risk en specifik bank tar.12 Jämfört med tidigare regelverk infördes genom III en striktare definition av kapital, vilket innebär att en banks kapital i större utsträckning än tidigare måste bestå av rent aktiekapital. I det nya regelverket krävs också åtgärder för att minska risken för att banker ska drabbas av likviditetsbrist. Bankerna måste ha till- räckligt stora likviditetsbuffertar för att hantera sina åtaganden under minst . Vidare krävs att skillnaden i löptid mellan en banks finansiering och dess utlåning inte blir för stor. Det finns också regler om hur många styrelseuppdrag en styrelseledamot får ha och om rörlig ersättning till den verk- ställande ledningen och andra befattningshavare. Kreditinstituten, värdepappersbolagen och är ålagda att införa 12 Det nya bankregelverket har lett till ändringar i lagen om bank- och finansieringsrörelse och till tillkomsten av nya lagar såsom lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kredit- institut och värdepappersbolag samt lagen (2014:966) om kapitalbuffertar. ändamålsenliga system för att kunna omhänderta anmälningar om misstänkta regelöverträdelser (s.k. visselblåsare ska skyddas). De som anmäler misstänkta missförhållanden ska både i institutet i fråga och hos erhålla ett absolut sekretesskydd för uppgifter som kan avslöja deras identitet. gäller ett nytt regelverk på försäkringsområdet, Solvens II, med riskbaserade regler för försäkringsrörelser.13 Solvens II är en reformering av den grund- läggande regleringen av försäkringsföretag på EU-nivå, vilken har implementerats i nationell rätt.14 Enligt dessa regler ska ett försäkringsföretag ta fram en särskild solvensbalansräkning som är skild från den finansiella redo- visningen där tillgångar och skulder marknadsvärderas. Värde- ringen av de försäkringstekniska avsättningarna ska bestå av en bästa skattning och en riskmarginal. Vidare ska en aktsamhets- princip genomsyra företagens investeringsverksamhet, vilket inne- bär att de tidigare kvantitativa placeringsreglerna ersatts med kvali- tativa regler för tillgångsförvaltningen.15 Solvens innebär också att storleken på den kapitalbuffert ett företag måste ha får en tydligare koppling till de risker företaget är utsatt för. Företagen får därmed två kapitalkrav, ett minimikapitalkrav och ett solvenskapitalkrav. Varje företag måste därför identifiera, mäta och hantera de risker det är utsatt för. Detta ska ge företagen incitament att utveckla sin risk- hantering.16 Regelverket innehåller också krav på transparent redovisning vilken ska ge försäkringstagare, aktieägare och andra intressenter en bättre bild av företagens finansiella ställning. Som en del av detta ska företagen lämna offentliga solvens- och verksamhets- rapporter.17 13Tillsynen av försäkringsföretagen , , s. 16. 14Det nya regelverket har lett till ett flertal författningsändringar på försäkringsområdet, bl.a. i försäkringsrörelselagen (2010:2043). 15Tillsynen av försäkringsföretagen , . 4.5.3Stabilitetsfond, insättningsgaranti och investerarskydd För att hantera finanskrisen som kulminerade stiftades en lag som gav staten möjlighet att, med kort varsel lämna banker och kreditmarknadsföretag stöd ur en särskild stabilitetsfond, om det behövdes för att förhindra att de fick finansiella problem som kunde hota stabiliteten i det finansiella systemet. I ett sådant läge kunde staten t.ex. lämna garantier, ge kapitaltillskott eller ta över ägandet i ett kreditinstitut genom att tvångsinlösa bolagets aktier. Banker och andra kreditinstitut betalade en årlig stabilitetsavgift till fonden. Avgiften var av summan av skulder och avsättningar, dock inte obeskattade reserver, vid utgången av räkenskapsåret.18 har fakturerat sedan avgiften började tas ut . Fondens sammanlagda behållning uppgick till . Utöver stabilitetsavgiften har fonden tillförts medel genom avgifter för garantier som har ställts ut inom garantiprogrammet, transaktioner kopplade till statens stöd till under krisen, överskott efter avyttring av Nordeaaktier som anskaffats inom ramen för kapitaltillskottsprogrammet, räntor samt ett inledande statligt anslag om 2008.19 När fonden inrättades var målet att den inom 15 skulle uppnå motsvarande i genomsnitt av BNP.20 Regelverket ändrades 2016 bl.a. genom att nya lagar om resolu- tion och förebyggande statligt stöd till kreditinstitut infördes.21 De nya reglerna innebar att stödlagen upphävdes och stabilitetsavgiften tas inte ut för år efter år 2015.22 I stället infördes ett ramverk för resolution av kreditinstitut och värde- pappersföretag samt företag som ingår i samma koncern som 18Lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut, och Riksgäldens åtgärder för att stärka stabiliteten i det finansiella systemet (2015:1), , s. 3. 19Riksgäldens åtgärder för att stärka stabiliteten i det finansiella systemet (2015:2), . 20Riksgäldens åtgärder för att stärka stabiliteten i det finansiella systemet (2015:1), , s. 3. 21Lagen (2015:1016) om resolution och lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut. 22Lagen om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut. sådana företag, harmoniserat inom EU genom EU:s s.k. kris- hanteringsdirektiv.23 Genom de nya reglerna skapas ett särskilt förfarande för att hantera ett institut i kris utan att försätta det i konkurs. För- farandet innebär att staten genom kan ta kontroll över problemdrabbade rekonstruera eller avveckla dem under ordnade former om det krävs för att bevara den finansiella stabiliteten. Under processen hålls hela eller delar av verksamheten igång så att insättare och andra kunder har tillgång till sina konton och övriga tjänster. Förlusterna hanteras genom att institutets aktie- och fordringsägare får sina innehav nedskrivna och/eller konverterade till aktiekapital. Därigenom får ägare och långivare, snarare än staten, bära eventuella förluster i företaget på samma sätt som i en vanlig konkurs. Garanterade insättningar är undantagna från skuldnedskrivning.24 De nya reglerna ska inte bara ge möjlighet att rekonstruera eller avveckla kreditinstitut m.fl. utan vid hot om en allvarlig störning i det finansiella systemet kan staten, via , i vissa fall ge förebyggande stöd till livskraftiga banker och andra kreditinstitut. Genom lagen om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut har dock förutsättningarna för att ge stöd blivit mer begränsade. Det är t.ex. endast tillåtet att ge stöd till institutens finansiering via garantier. Kapitaltillskott är tillåtet bara i särskilda fall.25 Alla typer av konton hos banker och kreditmarknadsföretag, liksom hos värdepappersinstitut som har tillstånd att ta emot kunders medel på konto, omfattas av den statliga insättnings- garantin. Den skyddar insättningar på per kund och institut. Garantin finansieras genom en årlig avgift som baseras på institutets sammanlagda insättningar till den del de omfattas av garantin och bestäms med hänsyn till institutets risknivå26 23Europaparlamentets och rådets direktiv /59/EU av om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv /891/EEG och och rådets direktiv /24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, , s. 190). 24Bankkrishantering (resolution), . 25Förebyggande stöd, . 26Lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. Den finansiella sektorn SOU 2016:76 Vid utgången av uppgick insättningsgarantins värde till 35,2 miljarder kronor.27 Vidare finns ett skydd för investerares finansiella instrument och likvida medel hos värdepappersinstitut, fondbolag och för- valtningsbolag. Förlorade tillgångar upp till ett värde av per institut är skyddade.28 Investerarskyddet finansieras med en årlig administrativ avgift och en avgift för inträffade ersätt- ningsfall. Den sammanlagda avgiften som togs ut av instituten var 1 176 082 kronor.29 4.5.4Regler kring olika slags verksamhet och inlåningsföretag, däribland spar- och låneföreningar, behöver inte ansöka om tillstånd av Finans- inspektionen för att driva sin verksamhet. Det räcker att de ansöker om registrering av verksamheten. driver valuta- växling eller annan finansiell verksamhet, till exempel kredit- givning. I samband med registreringen gör en kontroll bl.a. av ägare och ledning. För inlåningsföretag kontroll- eras också att de uppfyller de krav som finns på eget kapital och att de kommer att informera blivande kunder om att insatta medel inte omfattas av insättningsgarantin. 30 Pengarna omfattas inte heller av investerarskyddet. kontrollerar därefter minst en gång att de registrerade företagen uppfyller de krav som ställs på dem. Denna myndighet har rätt att utföra platsundersökningar hos finansiella institut, men inte hos inlåningsföretag och spar- och låneföreningar. Om ett registrerat företag inte följer gällande författningar har möjlighet att förelägga före- taget att upphöra med verksamheten.31 Det är alltså inte bara kredit- och värdepappersinstitut som får ta emot pengar från allmänheten som ska betalas tillbaka från det att kunden begär det. Det får även andra aktiebolag och 28Lagen (1999:158) om investerarskydd. 29Avgifter till investerarskyddet, . 30Tillstånd av FI eller enbart registrering?, . ekonomiska föreningar förutsatt att de först registrerar sig hos . Sådana inlåningsföretag får ta emot högst per konsument, men för andra kunder, t.ex. före- tagskunder, finns inte någon beloppsbegränsning.32 Företag som bedriver viss finansiell verksamhet utan att vara tillståndspliktiga enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse har anmälningsplikt till , vilken ska kontrollera att företagen följer lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism, lagen (2002:444) om straff för finansi- ering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall och Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 av om information om betalaren som skall åtfölja överföringar av medel.33 För att bedriva sådan verksamhet med konsumentkrediter som snabblåneföretagen bedriver krävs tillstånd från Finansinspek- tionen. Den myndigheten ska sedan i sin tillsyn kontrollera att företagen följer gällande regler. Reglerna handlar om att företagen ska driva sin verksamhet på ett sunt sätt och på att större ägare i företagen, liksom deras ledning ska vara lämpliga.34 En svensk fond är en samling värdepapper såsom aktier och obligationer som ägs av dem som har satt in pengar i fonden. Fonderna förvaltas av fondbolag som behöver tillstånd för sin verksamhet och som väljer vilka värdepapper fonden ska investera i. Förvaringen av fondernas tillgångar samt in- och utbetalningar sköts av s.k. förvaringsinstitut. Dessa verkställer också de beslut som fattas i fondbolaget och kontrollerar att dessa överensstämmer med gällande lagstiftning och fondbestämmelserna. Fondbolaget och förvaringsinstitutet ska verka oberoende av varandra. ska vara en bank eller ett annat kreditinstitut.35 Försäkringsbolag får inte fritt driva olika slags försäkrings- rörelser. Skadeförsäkringsrörelse och livförsäkringsrörelse får inte annat än i mycket begränsad omfattning bedrivas i samma bolag. Skade- och livförsäkringsbolag får även bedriva återförsäkrings- rörelse. Men ett återförsäkringsbolag får inte ägna sig åt något 32Lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet. 33Lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. 34Lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter. 35Lagen (2004:46) om värdepappersfonder och lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder. annat än återförsäkring. Det är också reglerat att företagen måste ha ett visst buffertkapital utöver de åtaganden som företaget har.36 Rättsförhållandet mellan försäkringsgivare, försäkringstagare och andra som försäkringarna ska skydda är reglerat.37 När det gäller försäkringsförmedling finns regler om tillståndsgivning för verk- samheten liksom om central registrering av förmedlaren samt vissa skyldigheter som förmedlaren har.38 Det krävs tillstånd att bedriva värdepappersrörelse och de som får tillstånd står sedan under tillsyn. Värde- pappersinstituten, vilka har tillstånd att bedriva värdepappers- rörelse, ägnar sig, förutom åt köp och försäljning av finansiella instrument, åt rådgivning och diskretionär portföljvalsförvaltning. Det finns regler om hur värdepappersinstituten ska organisera och bedriva sin verksamhet, vilka krav som ställs på deras ledning samt uppföranderegler som ska skydda kunderna.39 De omfattas av lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag liksom av lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. När det gäller reglerade marknader (börser) och liknande handelsplatser finns det regler om tillträde till marknaderna. Vidare ställs vissa krav på börsägare och börsledning liksom på de finan- siella instrumenten som ska tas upp till handel på marknaden.40 En clearingorganisation41 ska uppfylla särskilda verksamhets- krav.42 För den som tillhandahåller clearingtjänster som central motpart finns regler om tillstånd och tillsyn, hur verksamheten ska organiseras och bedrivas, vilka krav som ställs på ägare och ledning och vilket buffertkapital som ska finnas. Det finns också bestäm- melser om OTC-derivatkontrakt (sådana som om handlas utanför de reglerade marknadsplatserna) som clearas via en central motpart 37Försäkringsavtalslagen (2005:104). 38Lagen (2005:405) om försäkringsförmedling. 39Lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. 40Lagen om värdepappersmarknaden. 41En clearingorganisation ägnar sig åt clearingverksamhet. Clearingverksamhet är fort- löpande verksamhet som består i att på clearingdeltagarnas vägnar göra avräkningar i fråga om deras förpliktelser att leverera finansiella instrument eller att betala i svensk eller utländsk valuta, träda in som motpart till både köpare och säljare av finansiella instrument, eller på annat väsentligt sätt ansvara för att förpliktelserna avvecklas genom överförande av likvid eller instrument enligt lag om värdepappersmarknaden. 42Lagen om värdepappersmarknaden. SOU 2016:76 Den finansiella sektorn och krav på rapportering av derivatkontrakt till ett trans- aktionsregister. Därtill finns bestämmelser om riskhantering av OTC-derivatkontrakt som clearas bilateralt mellan två motparter utan central motpart.43 och 44 Hur värdepapperscentraler, d.v.s. företag som bl.a. driver system för avveckling av värdepapper, ska organisera och bedriva sin verksamhet är reglerat.45 Efter en clearing och avveckling av en värdepappersaffär finns bestämmelser om kontoföringen av de papper som har bytt ägare på den nya ägarens värdepapperskonto. Av kontoföringen framgår vem som är ägare till aktier och andra finansiella instrument.46 I lagen (1991:980) om handel med finan- siella instrument finns bland annat bestämmelser om när det finns skyldighet att upprätta prospekt vid försäljning av finansiella instrument samt anmäla innehav av aktier. Finanssektorn har stor betydelse för resten av ekonomin genom att tillhandahålla en finansiell infrastruktur som möjliggör snabba, smidiga och säkra ekonomiska transaktioner. Inom sektorn för- medlas kapital till stora värden och stora ekonomiska risker hante- ras där. I relation till de värden som hanteras är värdet av den produktion som sker i sektorn måttligt. Finansbranschens bidrag till bruttonationalprodukten, BNP, var 2013. Därmed stod den för av för- ädlingsvärdet i ekonomin. 43Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av om OTC- derivat, centrala motparter och transaktionsregister (EUT L 201, 27.7.2012, s. 1). 44Genom en ny EU-förordning (MiFIR) kommer det fr.o.m. att ställas krav på att vissa OTC-derivatkontrakt ska handlas på organiserade marknadsplatser. 45Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 909/2014 av om förbättrad värdepappersavveckling i Europeiska unionen och om värdepapperscentraler samt ändring av direktiv /26/EG och 2014/65/EU och förordning (EU) nr 236/2012 (EUT L 257, 28.8.2014, s. 1). 46Lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument. Källa: SCB (nationalräkenskaperna) och egna beräkningar. Under större delen av perioden har finansbranschen bidragit med mellan av förädlingsvärdet i ekonomin. , från den senare delen av till den senare delen av , var dock bidraget vissa år betydligt högre än som det kunde fluktuera kraftigt mellan åren. Källa: SCB (nationalräkenskaperna) och egna beräkningar. arbetade i genomsnitt 96 000 personer i finansbranschen, vilket var av alla sysselsatta . Andelen har legat på . Finansbranschens andel av syssel- sättningen hade ökat från . Den genomsnittliga arbetstiden har inte utvecklats i takt med den i andra branscher. Därför utgjorde antalet arbetade timmar i finans- branschen av antalet arbetade timmar i ekonomin 2013 i stället för att som utgöra en lika stor andel av timmarna som av antalet sysselsatta. (Se figur 4.5.) En stor andel av de anställda i finans- och försäkrings- verksamhet är banktjänstemän eller kreditrådgivare o.d. (29,2 pro- cent 2013) och där finns också många företagsekonomer av andra slag (10,) såsom revisorer och marknadsanalytiker. Försäkringsrepresentanterna utgör av de anställda i branschen. Bank(- och post)kassörerna utgör inte mer än 1,9 pro- cent av de anställda men tillsammans med administrativa assistenter och annan kontorspersonal utgör de ändå en betydande andel (10,). En annan stor grupp är systemerare, program- merare och övriga dataspecialister tillsammans med datatekniker (9,). var av de anställda inom finans- och försäkringsverksamhet chefer. var av de anställda i branschen kvinnor och män.47 Andelen kvinnor var bland bank- tjänstemännen och kreditrådgivarna o.d., bland de andra slagen företagsekonomer, bland försäkringsrepre- sentanterna, bland administrativa assistenter och annan kontorspersonal, och bland systemerarna, program- merarna och de övriga dataspecialisterna tillsammans med data- teknikerna i branschen. Åren 1993–2002 närmade sig löneandelen i finansbranschen den i det totala näringslivet från att ha haft en betydligt lägre andel. Löneandelen är mätt som lön och sociala avgifter i förhållande till förädlingsvärdet till baspris.48 Åren 2002–2008 kan löneandelen i 47SCB (), anställda i näringsgrenarna inom finans- och försäkringsverksamhet. 48Förädlingsvärdet till baspris skiljer sig från förädlingsvärdet till marknadspris, som är det mått som används för BNP, genom att produktsubventioner har lagts till och produktskatter har dragits ifrån. Produktsubventioner är subventioner som betalas per enhet av en producerad eller importerad vara eller tjänst. Produktskatter är skatter som man är skyldig att betala per enhet av en vara eller tjänst som produceras eller ingår i en transaktion. Exempelvis mervärdesskatten är en produktskatt. finansbranschen sägas i stort sett ha legat i nivå med den i det totala näringslivet på , även om fluktuationerna var större i den mindre delbranschen. har löneandelen i finansbranschen minskat till 2103 medan den har ökat något i näringslivet totalt sett. Källa: SCB (nationalräkenskaperna) och egna beräkningar. Frånsett har driftsöverskottet, mätt som driftsöverskottet netto i förhållande till förädlingsvärdet till baspris, varit högre i finansbranschen än i det totala näringslivet . Löne- kostnaderna och driftsöverskottet netto utgör tillsammans med kapitalförslitningen förädlingsvärdet till faktorpris. Förädlings- värdet till baspris erhålls genom att till detta lägga övriga produkt- skatter49 och dra ifrån övriga produktsubventioner50. 49Övriga produktionsskatter består av alla skatter som företag åläggs som en följd av deras produktionsaktiviteter, oberoende av kvantiteten eller värdet av de producerade eller sålda varorna och tjänsterna, exempelvis fastighetsskatt. 50Övriga produktionssubventioner består av alla subventioner som företag erhåller som en följd av deras produktion, oberoende av kvantiteten eller värdet av de producerade eller sålda varorna och tjänsterna, exempelvis anställningsstöd. Källa: SCB (nationalräkenskaperna) och egna beräkningar. 4.6.2Olika delar av verksamheten De tillgångar som hanteras inom finansbranschen är stora i förhållande till de som producerades där 2013. var balansomslutningen i kredit- instituten och i värdepappersbolagen. Pla- cerarna hade placeringstillgångar, d.v.s. tillgångar som har placerats för att generera avkastning, till ett värde av . Därtill förvaltar riskkapitalbolagen 500 miljarder kronor.51 och 52 omfattade kreditinstitutens utlåning till allmänheten . Hälften av detta hade lånats ut av bankerna och eller av bolåneinstituten. 51Riskkapitalbolagens placeringstillgångar kan i någon mån finnas redovisade under placerare varför det finns risk för viss dubbelräkning här. 52Den svenska finansmarknaden , riksbank, s. 83. 53Den svenska finansmarknaden , riksbank, s. 129. Kolumn 1 visar balansomslutningen för banker, bostadsinstitut, övriga kreditmarknadsföretag och värdepappersbolag, medan den för försäkringsbolag och AP- fonder visar placeringstillgångarna, samt förvaltade medel för värdepappersfonderna. Källa: Den svenska finansmarknaden , riksbank. Det svenska banksystemet är stort i förhållande till den svenska ekonomin. I , liksom i , och , motsvarar bankernas tillgångar av landets BNP. För del finns en betydande del av dessa tillgångar utomlands. De fyra storbankernas utomlands placerade tillgångar utgjorde av bankernas sammanlagda till- gångar, i slutet av 2013.54 54 Finansiell stabilitet 2015:1, riksbank, s. 5. 400 De svenska storbankernas Anm. I banktillgångar inkluderas landets bankkoncerners samtliga tillgångar, det vill säga både tillgångar inom och utom landet. Källa: riksbank, Finansiell stabilitet 2015:1. Genom att storbankerna är sammanlänkade och exponerade mot varandra skulle hela det svenska finansiella systemet påverkas negativt om det uppstod problem i en av dem.