sou · H3B397 · 2016-01-01 00:00:00 — Där finns också en upplysning om att vissa bestämmelser som gäller för försöksverksamheten avviker från vad som gäller för reguljär utbildning enligt skollagen. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3.1. Med branschorganisation avses i denna lag en arbetstagarorganisation, en arbetsgivarorganisation, en organisation som är gemensam för arbetsgivare och arbetstagare eller en intresseorganisation i näringslivet som representerar yrkesområdet. Paragrafen innehåller en definition av begreppet branschorganisa- tion. Begreppet används i 3 §. Statliga myndigheter, kommuner, landsting och enskilda får godkän- nas som branschskola. För att godkännas som branschskola ska utbildningsanordnaren 1.ha för avsikt att anordna yrkesutbildning inom ett yrkesområde a) antalet elever som går sådan utbildning är lågt i såväl gymnasie- skolan som inom den kommunala vuxenutbildningen, b) arbetsmarknadens efterfrågan på den kompetens som utbild- ningen syftar till att ge är högre än vad det finns individer med den kompetensen, och c) kostnaden att starta en motsvarande utbildning är hög på grund av att det finns behov av särskilda lokaler, särskilt material eller sär- skild utrustning och små elevgrupper, 2.rekommenderas som branschskola av en branschorganisation eller uppvisa ett brett samarbete om utbildning med flera arbetsgivare inom den bransch som yrkesområdet tillhör, 3.ha förutsättningar att ge sådant stöd som följer av 3 kap. skol- lagen (2010:800) till elever som är i behov av det, och 4.ha förutsättningar att följa de bestämmelser som gäller enligt denna lag, tillämpliga bestämmelser i skollagen och föreskrifter som meddelats i anslutning till den. Vid bedömning av om utbildningsanordnaren uppfyller villkoren i första stycket 4 ska särskilt beaktas om anordnaren har förutsättningar att verka för ett främjande och förebyggande likabehandlingsarbete för att på så sätt motverka att elever som valt en yrkesutbildning där deras kön är underrepresenterat avbryter utbildningen . Paragrafen anger vilka som kan godkännas som branschskola och villkoren för godkännande. Av första stycket framgår att såväl offentliga juridiska personer som enskilda kan godkännas att anordna utbildning som bransch- skola. I andra stycket anges villkoren för att godkännas. Av första punkten framgår att den som ska anordna utbildningen ska ha för avsikt att anordna yrkesutbildning inom ett yrkesområde där an- talet elever som går utbildningen normalt är litet, arbetsmarkna- dens efterfrågan är stor och uppstartskostnaderna är höga på grund av att utbildningen kräver särskilda lokaler, särskild utrustning eller särskilt material och på grund av att elevgrupperna normalt behöver vara små. Av andra punkten framgår att utbildningsanordnaren ska ha ett stöd i den bransch som yrkesområdet tillhör genom en rekommendation från en branschorganisation eller genom att kunna uppvisa ett brett samarbete med ett flertal arbetsgivare inom branschen. Begreppet branschorganisation definieras i 2 §. Utbild- ningsanordnaren ska för att godkännas också ha förutsättningar att ge sådant stöd som framgår av 3 kap. skollagen (2010:800), vilket framgår av tredje punkten. Utbildningen i en branschskola är avsedd att ges på entreprenad till huvudmän för gymnasieskolor som erbjuder yrkesprogram och till huvudmän för vuxenutbildning som erbjuder yrkes- kurser (jfr 6 och 9 §§). Därmed gäller att huvudmännen för den reguljära gymnasiala utbildningen behåller huvudmannaskapet och ansvarar för att branschskolan följer t.ex. ämnesplaner och bestäm- melser om betygssättning, elevinflytande, trygghet och studiero och åtgärder mot kränkande behandling. Av fjärde punkten i andra stycket framgår att utbildningsanordnaren för att godkännas som branschskola ska anses ha förutsättningar att följa de bestämmelser som gäller i entreprenadförhållanden. Vid bedömningen ska enligt fjärde stycket särskilt beaktas om utbildningsanordnaren har förut- sättningar att verka för ett främjande och förebyggande lika- behandlingsarbete för att på så sätt motverka att elever som valt en yrkesutbildning där deras kön är underrepresenterat avbryter ut- bildningen . Paragrafen behandlas i avsnitten 7.3.2, 7.3.3 och 7.3.8. prövar ärenden om godkännande som anordnare av branschskola. Ett godkännande som branschskola gäller som Skol- verket beslutar, dock längst så länge som försöksverksamheten pågår. beslut får inte överklagas. Paragrafen reglerar vem som prövar frågor om godkännande. I första stycket anges att prövar ärenden om godkännande som branschskola. I andra stycket framgår hur länge ett godkännande gäller. Där anges också att beslut inte får överklagas. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3.2. Under försöksverksamheten får högst tio utbildningsanordnare god- kännas. Om samtliga sökande som uppfyller villkoren i 3 § är fler än tio ska ett urval göras. Företräde ska då ges till –sökande som kan visa starkt stöd hos arbetsmarknadens parter inom den bransch som yrkesområdet tillhör, och –sökande som avser att anordna yrkesutbildning inom ett yrkes- område där skillnaden mellan antalet elever som går sådan utbildning igymnasieskolan eller inom vuxenutbildning och arbets- marknadens behov är störst. Paragrafen innehåller i första stycket bestämmelser om hur många sökande som får godkännas som branschskolor under försöksverk- samheten och i andra stycket bestämmelser om hur urval ska göras om det är för många sökande. Paragrafen behandlas i avsnitten 7.3.1. och 7.3.3. Den som enligt 2 kap. 2–5 §§ skollagen (2010:800) är huvudman för en gymnasieskola som erbjuder yrkesprogram får med bibehållet huvudmannaskap sluta avtal med en branschskola om att utföra upp- gifter som avser undervisning i karaktärsämnen som har en yrkes- inriktad profil (yrkesämnen). Huvudmannen får då även överlämna uppgifter som inte är hänförliga till undervisningen och den myndig- hetsutövning som hör till en lärares undervisningsuppgift. Huvudmannen för gymnasieskolan ska ersätta branschskolan för kostnaderna för elevens utbildning. Ersättningen ska bestämmas med hänsyn till branschskolans åtagande och elevens behov efter samma grunder som huvudmannen tillämpar vid fördelning av resurser i sin egen utbildning. Paragrafen innehåller avvikelser från skollagens bestämmelser om entreprenad. Första stycket anger att den som är huvudman för gymnasie- skolan kan sluta avtal med en branschskola om att överlämna undervisning i yrkesämnen på entreprenad. Sådana uppgifter som inte är hänförliga till undervisningen får då också överlämnas. Av- vikelsen från 23 kap. 1, 3 och 4 §§ skollagen (2010:800) består i att undervisning kan överlämnas även till branschskolor som drivs av statliga myndigheter, kommuner och landsting. Den myndighets- utövning som hör till en lärares undervisningsuppgift får också överlämnas till branschskolan. Det gäller främst betygssättning. Det bör dock nämnas att det i 3 kap. 16 § skollagen och 8 kap. gymnasieförordningen (2010:2039) finns bestämmelser om när en lärare får sätta betyg självständigt. Av andra stycket framgår att huvudmannen för gymnasieskolan ska ersätta branschskolan för elevens utbildning och att ersätt- ningen ska bestämmas utifrån branschskolans åtagande och elevens behov efter samma grunder som huvudmannen tillämpar vid för- delning av resurser i sin egen utbildning. Paragrafen behandlas i avsnitten 7.3.4. och 7.3.6. Branschskolan ska anordna utbildning inom ett sådant yrkesämne eller delar av ett yrkesämne som finns inom gymnasieskolan. Utbildningen får även avse sådant gymnasiearbete som ingår i ett yrkesprogram en- ligt 16 kap. 22 § skollagen (2010:800). Paragrafen innehåller bestämmelser om vilken utbildning bransch- skolan ska ge. Av paragrafen framgår att branschskolan ska anordna utbildning inom ett sådant yrkesämne eller delar av ett yrkesämne som finns inom gymnasieskolan. Eftersom utbildningen anordnas på uppdrag av en skolhuvudman inom ramen för gymnasieskolan ska de ämnes- planer som gäller för yrkesämnet tillämpas. Utbildningen får även avse gymnasiearbetet. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3.1. Lärare som undervisar vid branschskolan ska genom yrkeserfarenhet, högskoleutbildning eller annan eftergymnasial utbildning ha tillägnat sig kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper inom det yrkesområde som undervisningen avser och även i övrigt vara lämplig att bedriva undervisningen. En huvudman som har slutit avtal med en branschskola enligt denna lag behöver för den undervisningen inte tillämpa 2 kap. 13 och 18 §§ skollagen (2010:800). Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka som får undervisa vid branschskolan. Av första stycket framgår att läraren genom yrkeserfarenhet, högskoleutbildning eller annan eftergymnasial utbildning ska ha tillägnat sig kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper inom det yrkesområde som undervisningen avser. Det är samma behörig- hetskrav som gäller för antagning till yrkeslärarutbildningen enligt förordningen (2010:2021) om tillträde till utbildning som leder till yrkeslärarexamen. Kraven förtydligas i Universitets- och högskole- rådets föreskrifter (UHRFS 2013:4) om kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper för särskild behörighet till utbildning som leder till UHR:s föreskrifter motsvarar före- skrifter (SKOLFS 2012:4) om vilka yrkeskunskaper som krävs för att undervisa i ett yrkesämne. Läraren vid branschskolan ska även i övrigt vara lämplig att bedriva undervisningen. I andra stycket anges att huvudmannen inte behöver tillämpa de bestämmelser i skollagen som anger vilka lärare som får användas i undervisningen. I stället gäller vad som framgår av första stycket. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3.5. En branschskola får även genom entreprenadavtal enligt 23 kap. skollagen (2010:800) ge utbildning till elever från vuxen- utbildning. Utöver vad som gäller om entreprenad enligt 23 kap. 1 § skollagen får huvudmannen för vuxenutbildning överlämna uppgif- ter till en branschskola som bedrivs av en statlig myndighet, en kom- mun eller ett landsting. Paragrafen innehåller bestämmelser om branschskolans förhållande till vuxenutbildning. Av första stycket framgår att branschskolan kan ta emot elever från vuxenutbildning om branschskolan har ett entrepre- nadavtal med en huvudman för vuxenutbildning, dvs. I 23 kap. 1 § skollagen definieras entreprenad som att en huvud- man i skolväsendet med bibehållet huvudmannaskap sluter avtal med en enskild fysisk eller juridisk person om att utföra uppgifter inom utbildning. Av andra stycket framgår att ett entreprenadavtal även kan slutas med en branschskola som bedrivs av en statlig myn- dighet, en kommun eller ett landsting. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3.9. Om en elev som går i en gymnasieskola med offentlig huvudman behöver inackordering på grund av deltagandet i utbildningen vid en branschskola ska elevens hemkommun lämna ekonomiskt stöd för in- ackorderingen utifrån samma grunder och med samma belopp som gäller enligt 15 kap. 32 § skollagen (2010:800). Ett sådant beslut kan överklagas på samma sätt som gäller enligt 28 kap. 5 § skollagen. Paragrafen innehåller bestämmelser om stöd till inackordering. Av paragrafen framgår att elever från gymnasieskolor med offentlig huvudman som behöver inackordering under vistelsen vid branschskolan ska få ekonomiskt stöd för inackorderingen från hemkommunen utifrån samma grunder och med samma belopp som gäller enligt 15 kap. 32 § skollagen. Detta innebär att elever som tillhör någon av de kategorier som räknas upp i 15 kap. 32 § skollagen inte har rätt till inackorderingsstöd från hemkommunen vid deltagandet i branschskola. De kategorier som avses är elever som tagits emot i andra hand till ett nationellt program, elever på introduktionsprogram som vistas i kommunen på grund av placer- ing i ett hem för vård eller boende, elever på Rh-anpassad utbild- ning och utlandssvenska elever som får studiehjälp i form av in- ackorderingstillägg enligt studiestödslagen (1999:1395). Bestäm- melserna i paragrafen innebär också att hemkommunens skyldighet gäller till och med första kalenderhalvåret det år eleven fyller och att stödbeloppet ska beräknas utifrån samma grunder som gäl- ler enligt 15 kap. 32 § andra stycket skollagen. Med hemkommun avses den kommun som enligt 29 kap. 6 § bedöms vara elevens hemkommun. Av paragrafen framgår också att beslut om inackorderingsstöd kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol enligt 28 kap. 5 § skollagen. Bestämmelsen gäller elever vid gymnasieskolor med offentlig huvudman, dvs. kommuner och i förekommande fall landsting. För elever vid fristående skolor som behöver stöd för inackordering gäller bestämmelser i studiestödsförordningen (2000:655). Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3.7. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om försöksverksamhet med branschskolor. Paragrafen innehåller en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela verkställighets- föreskrifter om försöksverksamhet med branschskolor. 11.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:128) om Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om att en ut- bildning inom får bedrivas som en behörighetsgivande förutbildning och om undantag från 5 och 6 §§ vid sådan utbildning. Paragrafen är ny och innehåller en upplysning om att regeringen med stöd av den s.k. restkompetensen kan meddela föreskrifter om att en utbildning inom får bedrivas som behörig- hetsgivande förutbildning. I sådana föreskrifter får undantag göras från 5 och 6 §§. Enligt 5 § ska en utbildning inom väsentligen bygga på de kunskaper som eleverna får på nationella program i gymnasieskolan eller motsvarande kunskaper. I 6 § finns bl.a. bestämmelser om att utbildningen ska ha sin grund i kunskap som genererats dels i produktionen av varor och tjänster, dels i vetenskap samt att den ska ge sådana teoretiska, praktiska och erfarenhetsbaserade kunskaper som krävs för att självständigt och i arbetslag kunna utföra kvalificerade uppgifter i arbetslivet. En behörighetsgivande förutbildning inom syf- tar till att ge den studerande kunskaper som motsvarar de krav på behörighet som är uppställda för en ordinarie utbildning inom . En förutbildning kan syfta till att t.ex. ge sådana kunskaper som avses i 5 §. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.2. 11.3Förslaget till lag om ändring i skollagen (2010:800) I årskurs 8 och 9 ska alla elever ges möjlighet att genomföra samman- lagt minst två veckors praktisk arbetslivsorientering (prao). Praon ska ges inom ramen för de ämnen som undervisningen i om- fattar enligt 4 §. Praon ska genomföras på en arbetsplats eller genom att eleven del- tar i undervisningen på ett yrkesprogram i gymnasieskolan. Endast om det finns synnerliga skäl får andra former för arbetslivsorientering er- sätta prao för en elev. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om praktisk arbets- livsorientering (prao) i . Första stycket anger att alla elever i årskurs 8 och 9 ska ges möjlighet att genomföra sammanlagt minst två veckors prao. Praon utgör inte ett eget ämne och det föreskrivs inte heller någon utökad undervisningstid för praon, utan den ska ges inom ramen för de ämnen som undervisningen i omfattar. Skyldigheten ska ses som en del av den skyldighet att ge eleverna underlag för deras val av fortsatt utbildning och yrkesinriktning som följer av läroplanen (förordningen [SKOLFS 2010:37] om läroplan för , förskoleklassen och fritidshemmet, Lgr 11). I andra stycket anges var praon ska genomföras. Två likvärdiga alternativ anges, prao på en arbetsplats eller prao genom att eleven deltar i undervisningen på ett yrkesprogram i gymnasieskolan. Endast om det finns synnerliga skäl får andra alternativ ersätta praon för en elev. Denna undantagsbestämmelse ska tillämpas med stor återhållsamhet. Skolhuvudmannen ska i princip ha uttömt möjligheterna att hitta en praoplats åt en elev på en arbetsplats eller en gymnasieskola i närområdet. Paragrafen behandlas i avsnitt 3.3.2. I årskurs 9 och 10 ska alla elever som tillämpar specialskolans kurs- planer ges möjlighet att genomföra sammanlagt minst två veckors praktisk arbetslivsorientering (prao). Praon ska ges inom ramen för de ämnen som undervisningen i specialskolan omfattar enligt 4 §. Praon ska genomföras på en arbetsplats eller genom att eleven del- tar i undervisningen på ett yrkesprogram i gymnasieskolan. Endast om det finns synnerliga skäl får andra former för arbetslivsorientering er- sätta prao för en elev. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om praktisk arbets- livsorientering (prao) i specialskolan. Första stycket anger att alla elever som tillämpar specialskolans kursplaner i årskurs 9 och 10 ska ges möjlighet att genomföra sam- manlagt minst två veckors prao. Bestämmelsen gäller inte för elever i specialskolan som enligt 12 kap. 8 § skollagen (2010:800) läser en- ligt grundsärskolans kursplaner. I övrigt hänvisas till kommentaren till 10 kap. 13 a §. Paragrafen behandlas i avsnitt 3.3.2. Studiestödslag (1999:1395). Lag (2002:34) om samverkansorgan i länen. Lag (2007:1091) om offentlig upphandling. Diskrimineringslag (2008:567). Lag (2009:128) om . Lag (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar i vissa län. Socialförsäkringsbalk (2010:110). Skollag (2010:800). Lag (2014:421) om gymnasial lärlingsanställning. Kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 av genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget. Högskoleförordning (1993:100). Förordning om studiestöd (2000:655). Centrala föreskrifter och allmänna råd (CSNFS 2001:6) om studiehjälp. Förordning (2006:1083) om barns och elevers deltagande i arbetet med planer mot diskriminering och kränkande behandling. Förordning (2007:913) med instruktion för . Förordning (2009:43) om statsbidrag för yrkesinriktad och viss teoretisk vuxenutbildning på gymnasial nivå. Förordning (2009:130) om . Förordning (SKOLFS 2010:14) om examensmål för gymnasie- skolans nationella program. Förordning (SKOLFS 2010:37) om läroplan för , förskoleklassen och fritidshemmet. Förordning (2010:2021) om tillträde till utbildning som leder till yrkeslärarexamen. Gymnasieförordning (2010:2039). Förordning (SKOLFS 2011:144) om läroplan för gymnasieskolan. Skolförordning (2011:185). Förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare. Förordning (2011:555) med instruktion för . Förordning (2011:947) om statsbidrag för gymnasial lärlings- utbildning. Förordning (2011:1108) om vuxenutbildning. föreskrifter (AFS 2012:3) om minderårigas arbetsmiljö. föreskrifter (SKOLFS 2012:4) om vilka yrkes- kunskaper som krävs för att undervisa i ett yrkesämne. Förordning (SKOLFS 2012:101) om läroplan för vuxen- utbildningen. Förordning (2012:144) om statsbidrag för kompetensutveckling av lärare i yrkesämnen. Förordning (2013:1114) om ändring i förordningen (2009:43) om statsbidrag för yrkesinriktad och viss teoretisk vuxenutbildning på gymnasial nivå. Förordning (2013:1157) om stöd för yrkesintroduktions- anställningar. Förordning (2014:375) om statsbidrag för utveckling av lärande på arbetsplatser. Förordning (2015:545) om referensram för kvalifikationer för livslångt lärande. Universitets- och högskolerådets föreskrifter (UHRFS 2013:4) om kvalificerade och relevanta yrkeskunskaper för särskild behörig- het till utbildning som leder till yrkeslärarexamen. 2008/09:01. 2008/09:68. 2008/09:199. Högre krav och kvalitet i den nya gymnasie- skolan. 2013/14:1. 2014/15:1. 2014/15:99. 2015/16:1. – en reformerad gymnasieskola. Flickor, pojkar, individer. Om betydelsen av jämställdhet för kunskap och utveckling i skolan. Gymnasial lärlingsutbildning – med fokus på kvalitet! vuxenutbildning på grundläggande nivå – en översyn för ökad individanpassning och effektivitet. En yrkesinriktning inom teknikprogrammet. Departementsserien (Ds) Validering m.m. – fortsatt utveckling av vuxnas lärande. En stärkt yrkeshögskola – ett lyft för kunskap. Ny indelning av län och landsting. Uppdrag till angående nationella råd för yrkes- programmen. U2009/5399/G. Förnyat uppdrag för att stärka skolans värdegrund och arbete mot diskriminering och kränkande behandling. U2011/567/S, U2011/2649/S. Uppdrag till om nationella skolutvecklingsprogram. U2015/03844/S. (2002). (2005). Utvärdering av vägledning inom det offentliga skolväsendet. (2007). Kvalitetsgranskning av studie- och yrkes- orientering inom . (2010). Konkurrensen om eleverna – Kommunernas hantering av minskande gymnasiekullar och en växande skol- marknad. (2010). Redovisning av regeringsuppdrag att förbereda och genomföra insatser inom yrkesvux. (2010). Redovisning av uppdrag om nationella råd för yrkesprogrammen. (2011). Redovisning av uppdrag om nationella råd för yrkesprogrammen. (2012). Ungdomars uppfattningar om gymnasievalet. (2012). Pedagogisk personal i skola och vuxenutbildning /2012. (2012). Redovisning av uppdrag om nationella råd för yrkesprogrammen. (2013). Arbete med studie- och yrkesvägledning. (2013). Det svåra valet – elevers val av utbildning på olika slags gymnasiemarknader. (2013). Redovisning av uppdrag om insatser inom yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning och lärlingsutbildning för vuxna m.m. Dnr 61-2012:829. (2013). Arbetsgivarnas användning av statsbidraget för gymnasial lärlingsutbildning och deras erfarenheter av att ta emot gymnasiala lärlingselever. (2013). Redovisning av uppdrag om sam- verkan med de nationella programråden för yrkesprogrammen i gymnasieskolan. (2014). Arbetet mot diskriminering och kränkande behandling. (2014). (2014). Yrkeslärare per program. (2014). Redovisning av uppdrag om insatser inom yrkes- inriktad gymnasial vuxenutbildning och lärlingsutbildning för vuxna m.m. Dnr 2013:00621. (2014). Redovisning av uppdrag om särskilda varianter och riksrekryterande utbildningar. (2014). Samlad redovisning och analys inom yrkes- utbildningsområdet. (2015). Redovisning av förnyat uppdrag för att stärka skolans värdegrund och arbete mot diskriminering och kränkande behandling. (2015). Redovisning av uppdrag om att främja jämställd- het inom skolväsendet. (2015). Redovisning av uppdrag om insatser inom yrkes- inriktad gymnasial vuxenutbildning och lärlingsutbildning för vuxna m.m. Dnr 2015:00676. (2015). Beskrivande data 2014. Förskola skola och vuxenutbildning. /statistik-och- utvardering/statistik-i-tabeller (2013). Beskrivning av yrket Friskvårds- konsulent/Hälsopedagog/PT. (2015). Prognos för ”administratörer och sekreterare”. (2015). Prognos för ”drifttekniker inom IT”. (2015). Prognos för ”löne- och personal- assistenter”. (2015). Var finns jobben? Bedömning och en långsiktig utblick. (2014). Tillämpning av reglerna om risk- bedömning enligt föreskrifterna om minderårigas arbetsmiljö vid PRAO, APL och andra praktikplatser avseende kombinerad undervisning och praktik. Bimrose, J. & , A. (2015). ”Forskning om studie- och yrkesvägledning”. En forskningsöversikt, , A. (red.) (2015). Kampanj ”Stoppa macho- kulturen”. (2013). Renewing VET provision – Understanding feedback mechanisms between initial VET and the labour market. Research Paper nr 37. (2014). Attractiveness of Initial Vocational Education and Training: Identifying what matters. Research Paper nr 39. Communiqué of Ministers for Vocational Education and Training, and Commission. (2010). The Bruges Communiqué on enhanced European Cooperation in Vocational Education and training for the period 2011–2020. & Søgaard , M. (2011). Evidence on Guidance and Counseling. Dansk Clearinghouse for . (2013–14). The Evidence Base on Lifelong Guidance. (2011). Attitudes towards Vocational Education and Training. Special Eurobarometer No 369. Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna. (2014). Nationellt socialfondsprogram för investering för tillväxt och sysselsättning 2014–2020. (2015).