sou · H4B363 · 2016-09-28 00:00:00 — Inom de försvarsmaktsgemensamma förbanden bör andelen stående respektive kontraktsförband motsvara behoven av stöd hos övriga stridskrafter och Försvarsmaktens ledning (prop. 2014/15:109, s. 39). Regeringen menar att de stående förbanden, med deras höga krav på användbarhet och tillgänglighet, inte annat än i undantagsfall bör bemannas med icke anställd totalförsvarspliktig personal. De stående förbanden bör i stället bemannas med anställd personal med en hög andel kontinuerligt tjänstgörande. Kontraktsförband ska primärt inriktas mot operationer i händelse av höjd beredskap i och i närområdet. Kontraktsförbanden ska i huvudsak bestå av tjänstgörande personal och totalförsvarspliktig personal (prop. 2014/15:109, s. 89). Kontraktsförbanden bör bemannas med en hög andel tjänstgörande personal. I den mån kontraktsförbanden inte fullt ut kan bemannas med anställd personal, bör de fyllas upp med krigsplacerad men icke anställd totalförsvarspliktig personal. Anställningsformerna och beroendet av krigsplacerad men icke anställd totalförsvarspliktig personal i kontraktsförbanden medför vissa begränsningar för dessa förbands tillgänglighet i fredstid. Regeringen bedömer att det är en begränsning som kan accepteras. Totalförsvarspliktig personal fyller vissa befattningar för gruppbefäl, soldater och sjömän i kontraktsförbanden. En ändamålsenlig grundutbildning, med möjlighet att krigsplacera all personal som fullföljt utbildningen, och ett utvecklat och fungerande repetitionsutbildningssystem med bland annat regelbundna krigsförbandsövningar är avgörande för att kontraktsförbanden ska uppnå en rimlig krigsduglighet och därmed vara användbara. Med en hög andel tjänstgörande personal och totalförsvarspliktig personal har kontraktsförbanden en lägre tillgänglighet i fredstid än de stående förbanden, men är mindre kostsamma. Tillgänglighet för deltagande i operationer eller övningsverksamhet kräver, om inte beredskaps- eller krigstjänstgöring beslutats, att kontraktsförbanden aktiveras. Försvarsmakten kan fatta beslut om aktivering av enskilda krigsförband med de delar som består av anställd personal. Kontraktsförband som till del bemannas med totalförsvarspliktig personal kan göras tillgängliga som kompletta förband endast för övningar (repetitionstjänstgöring). Hemvärnsförbanden ska inriktas mot nationella försvarsuppgifter. Hemvärnsförbanden ska även i fredstid snabbt kunna lösa ålagda uppgifter inklusive stöd till samhället vid kris. Hemvärnsförbanden ska vid intagande av höjd beredskap kunna verka med huvuddelen av förbandens styrka . Efter beslut av regeringen eller Försvarsmakten om aktivering bör hemvärnsförbanden även i fredstid snabbt kunna lösa ålagda uppgifter inklusive stöd till samhället vid kris. Hemvärnsförbanden ska med delar kunna vara tillgängliga även utan särskilt beslut om aktivering, till exempel för vissa bevakningsuppgifter eller stöd till samhället. Hemvärnsförbanden bemannas av officerare, specialistofficerare, reservofficerare hemvärnsmän med hemvärnsavtal och avtalspersonal. Hemvärnsförbandens lokala förankring och rekrytering är viktig för försvarets folkförankring. Till varje krigsförband finns en mobiliseringsreserv. Syftet med mobiliseringsreserven är att krigsförbandet ska ha en viss personell överuppfyllnad så att förbanden ska bli fulltaliga och innehålla rätt kompetenser även om inte all krigsplacerad personal i förbandet kan ta sig till mobiliseringsplatserna. För att öka uthålligheten och förbandsvolymen vid en allvarligt försämrad omvärldsutveckling som innebär hot mot finns en förbandsreserv. Förbandsreserven bör efter beslut och med tillförda medel kunna lösa nationella försvarsuppgifter. Vid beslut om iståndsättande krävs tillämpning av lagen om totalförsvarsplikt. Planering för iståndsättande av förbandsreserven påbörjas först efter särskilt beslut. Övertalig organisationsbestämmande materiel, såsom stridsfordon, organiseras och förrådsställs i mån av tillgång. Materielen ges grundläggande underhåll utan att vidareutvecklas. Särskilda politiska beslut krävs för utbildning, övning och beredskap samt för komplettering och nyanskaffning av materiel. värnpliktsutbildad personal och militärt utbildad tidigare anställd personal, som inte tas i anspråk i krigsförbanden, krigsplaceras , efter senaste tjänstgöring, i en personalreserv med stöd av lagen om totalförsvarsplikt. Nedan redovisas Försvarsmaktens behov av personal utgående från det underlag Försvarsmakten lämnade till regeringen inför den försvarspolitiska inriktningspropositionen för åren 2016–2020. Personalbehovet är exklusive mobiliserings-, förbands- och personalreserv. Vidare redovisas uppfyllnaden vid ingången av 2016 baserat på Försvarsmaktens senaste årsredovisning (Försvarsmaktens årsredovisning , bil. 2, tabell 3 och 4, s. 16–17). Personalbehovet överensstämmer med det behov myndigheten redovisade i budgetunderlaget . I budgetunderlaget redovisar myndigheten inte det samlade personalbehovet i budgetunderlagets öppna del utan i stället nedbrutet per krigsförband i en hemlig bilaga. Utredningen gör bedömningen att det inte finns behov att i betänkandet redovisa personalvolymerna nedbrutna per krigsförband, det är heller inte lämpligt att delar av betänkandet görs hemligt på grund av en sådan redovisning. Utredningen har inhämtat relevanta avvikelser relativt budgetunderlaget från Försvarsmakten. Det rör bland annat förändringar i behovet av tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän samt behovet av tjänstgörande specialister. Utredningen bedömer därmed att försvarsinriktningsunderlaget samt budgetunderlaget utgör tillräckligt underlag för utredningens bedömningar och förslag. Det redovisade behovet av yrkesofficerare i tabell 4.1 omfattar behovet för Försvarsmaktens organisation samt befattningar vid internationella staber och inom exportstöd. Redovisningen omfattar inte andra myndigheters behov av yrkesofficerskompetens, vilket uppgår till cirka 400 yrkesofficerare, vilket ska läggas till redovisade behov för att erhålla det totala behovet av yrkesofficerskompetens. Yrkesofficerare som bidrar med yrkesofficerskompetens vid andra myndigheter tjänstgör tidsbegränsat vid Andra myndigheters behov av yrkesofficerskompetens redovisas i tabell 4.2. Källa: Försvarsmaktens budgetunderlag (utom reservofficerare, se nedan). 1Cirka 4 700 officerare av totalt cirka 7 300 är placerade på officersbefattningar. 2Varav cirka 2 600 officerare som placerats på befattning som specialistofficer. 3Inklusive 300 reservofficerare krigsplacerade i hemvärnet. Försvarsmaktens bedömning av nuvarande tillgång på krigsplaceringsbara reservofficerare har förändrats sedan budgetunderlaget lämnades. Försvarsmakten bedömer att cirka 2 500 reservofficerare är krigsplaceringsbara. har 2 700 befattningar för reservofficerare, inklusive 300 befattningar i hemvärnet. tjänstgörande specialister är en personalkategori som myndigheten eventuellt kommer att avveckla. I ett sådant fall kommer de 1 400 befattningarna att fördelas på reservofficerare, tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän samt avtalspersonal. Numerären i organisationen påverkas inte av en sådan växling. Källa: Försvarsmaktens budgetunderlag . 4.5Rekryteringen 2011–2015 Nedan redovisas en sammanställning av antalet rekryter som påbörjat respektive slutfört grundläggande militär utbildning –2015. Vidare framgår antalet individer som genomfört olika steg i rekryteringsprocessen samt antalet som tagit anställning eller tecknat hemvärnsavtal efter utbildningen. Källa: Totalförsvarets rekryteringsmyndighets och Försvarsmaktens årsredovisningar 2011 –2012. Försvarsmaktens budgetunderlag 2014 och 2015. 1 Uppgift saknas. Ansökning sker på Totalförsvarets rekryteringsmyndighets webbplats genom inloggning med e-legitimation eller lösenord. Om den sökande uppfyller grundkraven ska hon eller han besvara ett antal frågor i ett webbaserade formulär (rekryttest). Efter rekryttestet görs en automatisk selektering utifrån krav som Försvarsmakten fastställt. De sökande som klarar rekryttestet får själva boka tid och resa för antagningsprövning. Vid antagningsprövningen får den sökande genomgå tester och undersökningar vid någon av Totalförsvarets rekryteringsmyndighets avdelningar för urvalstest. Prövningen består av bland annat teoretiska prov, fysiologiska tester, medicinska undersökningar och bedömningar samt samtal med psykolog. Psykologen gör även en säkerhetsprövningsintervju på uppdrag av militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (MUST). Efter testerna får den sökande träffa en yrkesvägledare – en yrkesofficer från Försvarsmakten – som prövar om den sökande kan bli preliminärt antagen till en utbildning. I så fall lämnar yrkesvägledaren ett antagningsbesked till den sökande. Efter godkänd säkerhetskontroll får de preliminärt antagna ett antagningsbeslut. På Totalförsvarets rekryteringsmyndighets webbplats tackar den sökande ja eller nej till den erbjudna utbildningsplatsen. Den som tackar nej ersätts automatiskt av en reserv. När det gäller antalet som tagit anställning eller tecknat hemvärnsavtal bör det noteras att statistiken hämtats ur Försvarsmaktens årsredovisningar. Det är fullt möjligt, för att inte säga troligt, att en person som slutför grundläggande militär utbildning under ett kalenderår tar anställning eller tecknar hemvärnsavtal först påföljande år. Denna person kommer då att redovisas som anställd i årsredovisningen , men inte i relation till föregående års grundläggande militära utbildning. För att komma till rätta med hur stor andel som går vidare i anställning krävs därför en kompletterande uppföljning som inte tar strikt hänsyn till kalenderåret. Utgående från detta bedömer utredningen att antalet som tar anställning eller tecknar hemvärnsavtal är högre än vad som framgår i Försvarsmaktens årsredovisning (, 2016). Att antalet rekryter som påbörjat den grundläggande militära utbildningen understigit det planerade behovet har främst fått konsekvenser för bemanningen med tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän. Regeringen gör följande bedömning kring rekryteringen (prop. 2014/15:109, s. 88) Rekrytering och bemanning av de kontinuerligt tjänstgörande personalkategorierna följer i stort Försvarsmaktens planering men avgång- arna är oroande. Rekryteringen av tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän har visat sig vara problematisk och en betydande del av de befattningar som ska bemannas av denna kategori bemannas fortfarande av krigsplacerad totalförsvarspliktig personal. Vid ingången av 2016 saknades cirka 800 kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän och cirka 6 600 tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän relativt behovet i krigsorganisationen. När det gäller de förtida avgångarna för kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän skriver regeringen (prop. 2015/16:1, Utgiftsområde 6, s. 36) Den prognosticerade medelanställningstiden var 2014 i stället för de som myndigheten planerat för. Försvarsmakten anger i budgetunderlaget att det för att långsiktigt möta Försvarsmaktens organisatoriska behov av personal krävs en produktionskapacitet som medger cirka 4 000 inryckande i kombination med krigsplacering av avgången personal. Siffran 4 000 inryckande bygger på myndighetens bedömning av den nuvarande viljan till anställning och avtalsskrivning. Försvarsmaktens produktionskapacitetet bygger på en avvägning av tillgänglig ekonomi, infrastruktur, materiel och personal för genomförandet av grundutbildning. Vidare anger Försvarsmakten i budgetunderlaget ett planerat utbildningsbehov om antal rekryter enligt tabell 4.4. I syfte att säkerställa volymerna genomförs ett överintag i rekryteringen om . Volymerna inkluderar 840 platser för grundutbildning mot hemvärnsförbanden. Källa: Försvarsmaktens budgetunderlag . I nedanstående tabeller redovisas Försvarsmaktens planerade årliga lönekostnader samt övriga personalrelaterade kostnader för samtliga personalkategorier i perioden –2024. Källa: Försvarsmaktens budgetunderlag . Lön består av grundlön och fasta tillägg inklusive lönekostnadspålägg. Källa: Försvarsmaktens budgetunderlag . Övriga ersättningar består av övriga rörliga personalkostnader, till exempel pendlingskostnader och beredskapstillägg. Personalrelaterade verksamhetskostnader ingår inte. Med ej fördelade kostnader avses kostnader som uppkommer på befattningar som i Försvarsmaktens IT-stödsystem PRIO inte är fördelade till en specifik befattningskategori. Personalrelaterade kostnader för tjänstgörande specialister ingår i kostnaderna för tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän, reservofficerare och övriga. Detta då tjänstgörande specialister inte är en anställningsform, utan dessa individer är anställda eller kontrakterade som reservofficerare, tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän eller som avtalspersonal ur de frivilliga försvarsorganisationerna. 5.1Förslag till en förändrad personalförsörjning Utredningens förslag: Regeringen bör med stöd av 1 kap. 3 a § lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt besluta att totalförsvarspliktiga ska vara skyldiga att genomgå mönstring och fullgöra värnplikt i form av grundutbildning. Personalförsörjningen av det militära försvaret ska i fortsättningen bygga på frivillighet så långt Försvarsmaktens rekryteringskraft medger. All rekrytering – även den frivilliga – ska ske med stöd i totalförsvarsplikten. Innebörden blir att den som vill söka anställning som gruppbefäl, soldat eller , söka officers- eller specialistofficersutbildning eller vill teckna ett hemvärnsavtal och saknar motsvarande militär utbildning först ska genomföra grundutbildning med värnplikt. Det personalbehov som inte kan tillgodoses genom frivilligt insteg till plikten ska tillgodoses genom kallelse till mönstring där motivation är en viktig faktor för vem som ska anses vara bäst lämpad. Den årliga volymen kallade till mönstring bör utgå från resultatet av föregående års frivilliga intresseanmälningar. Inriktningen bör vara att antalet uttagna till plikt genom kallelse och antalet som gjort en intresseanmälan och går vidare in i pliktsystemet tillsammans ska uppfylla Försvarsmaktens totala årliga personalbehov. Utredningen ska föreslå en långsiktigt hållbar personalförsörjning av det militära försvaret som även i fortsättningen huvudsakligen baseras på frivillighet, men där en ökad användning av totalförsvarsplikten kompletterar frivilligheten när krigsorganisationens behov inte kan tryggas enbart genom frivillig rekrytering. ningen ska redovisa de åtgärder som krävs för att förslagen ska kunna genomföras, inklusive de justeringar i den frivilliga delen av personalförsörjningen som bedöms nödvändiga. Förslagen ska utgå från befintlig lagstiftning om totalförsvarsplikt och inte heller i övrigt förutsätta lagändringar. Förslagen ska vidare utgå från Försvarsmaktens behov av personal i enlighet med den av beslutade inriktningen för krigsförband i (prop. 2014/15:109, bet. 2014/15:FöU11 samt rskr. 2014/15:251) samt de inriktningar rörande krigsförbanden och bemanningen av dessa som regeringen beslutade i inriktningen för Försvarsmaktens verksamhet för åren 2016 (Fö nr 7). I det försvarspolitiska inriktningsbeslutet (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10 samt rskr. 2008/09:292) för perioden – 2015 beslutade att personalförsörjningen i Försvarsmakten ska bygga på frivillighet för alla personalkategorier. slog vidare fast att förändringarna är av omfattande karaktär och kommer att ta tid att genomföra och enbart kan genomföras i den takt som ekonomin medger. I samband med övergången till en personalförsörjning baserad på frivillighet gjordes totalförsvarsplikten könsneutral som lagen ändrades så att skyldigheten att mönstra samt fullgöra grundutbildning och repetitionsutbildning endast ska tillämpas om regeringen beslutar så med hänsyn till försvarsberedskap. För att underlätta ett sådant eventuellt framtida beslut infördes det webbaserade så kallade beredskapsunderlaget. I underlaget lämnar varje åldersklass det år de fyller uppgifter om hälsotillstånd, utbildning, arbete och personliga förhållanden i övrigt. Uppgifterna sparas och ska användas som underlag för inkallelse till mönstring om ett sådant behov skulle uppstå. I sitt underlag till regeringen bedömde Försvarsmakten behovet av frivilliga till cirka 4 000 rekryter för att alla personalkategorier skulle kunna personalförsörjas. har antalet frivilliga som påbörjat grundutbildning i medeltal uppgått till cirka 2 500 rekryter . Det motsvarar av det behov Försvarsmakten angav för att klara den frivilliga personalförsörjningen. Försvarsmaktens behov av kontinuerligt och tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän i krigsförbanden har varierat mellan cirka 15 600 och cirka 16 500 i de budgetunderlag myndigheten lämnat till regeringen . – i budgetunderlaget – anger myndigheten behovet i krigsförbanden till cirka 17 000 kontinuerligt och tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän. Därutöver tillkommer behov för mobiliseringsreserv, förbandsreserv och personalreserv. Vid ingången av 2016 saknades, enligt Försvarsmaktens årsredovisning , cirka 800 kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän och cirka 6 600 tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän, vilket motsvarar i förhållande till behovet. Vakanserna i krigsförbanden kommer i enlighet med uppdrag i Försvarsmaktens och Totalförsvarets rekryteringsmyndighets regleringsbrev att bemannas med icke anställda gruppbefäl, soldater och sjömän som krigsplacerats på aktuell befattning med stöd av lagen om totalförsvarsplikt. Det gäller personal som grundutbildats med värnplikt och av före detta anställda gruppbefäl, soldater och sjömän som kvarstår i sin krigsplacering med stöd av totalförsvarsplikten samt , då en ny längre grundutbildning ersatt den kortare grundläggande militära utbildningen, även av rekryter som genomfört utbildningen med godkänt resultat men som valt att inte söka anställning. Regeringen har som en konsekvens av detta fattat beslut att, med hänsyn till försvarsberedskap, åter aktivera totalförsvarspliktens möjlighet att repetitionsutbilda krigsplacerad icke anställd totalförsvarspliktig personal så att krigsförbanden kan övas i sin helhet. Av regeringens proposition Modern personalförsörjning för ett användbart försvar (prop. 2009/10:160) framgår att skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikt vid behov åter snabbt ska kunna börja tillämpas. Ett sådant beslut kan komma att bli aktuellt exempelvis mot bakgrund av att det säkerhetspolitiska läget har förändrats eller mot bakgrund av att totalförsvarets behov av personal kan tryggas enbart genom frivillig rekrytering. Vidare uttalade i försvarsutskottets betänkande (2009/10:FöU8) att utskottet utgår från att regeringen och Försvarsmakten noggrant planerar för att snabbt kunna återuppta grund- och repetitionsutbildningen av värnpliktiga och civilpliktiga om så skulle behövas. Utredningens bedömning är att rekryteringskraften inte varit tillräcklig stor för att fylla Försvarsmaktens behov av personal. Personaluppfyllda och övade krigsförband är en förutsättning för att Försvarsmakten ska kunna lösa sina uppgifter. Som en konsekvens av detta och för att ge robust tillförsel av personal, bör den frivilliga rekryteringen kompletteras med ett system där personalbehovet också kan tillgodoses och ytterst tryggas genom totalförsvarsplikten. Det förändrade säkerhetspolitiska läget förstärker ytterligare behovet av åtgärder för att skyndsamt stabilisera personalförsörjningen och fylla krigsförbanden med utbildad och väl övad personal. Utredningens bedömning är att såväl det försämrade omvärldsläget som svårigheterna att helt på frivillig väg bemanna krigsförbanden motiverar att regeringen fattar beslut om att skyldigheten att fullgöra mönstring och värnplikt åter ska tillämpas. En tillämpning av totalförsvarsplikten för att säkerställa tillgången till för krigsförbandens uppgifter utbildad personal på detta sätt är nödvändig för försvarsberedskap. Personalförsörjningen av det militära försvaret syftar ytterst till att förse krigsförbanden med för verksamheten utbildad personal och tillräckligt antal tjänstgörande under villkor som möjliggör att krigsförbanden kan användas på det sätt som försvars- och säkerhetspolitik kräver. Det innebär att de ska kunna verka på alla hotnivåer och genomföra operationer såväl nationellt som internationellt i samverkan med andra. Förbanden ska kunna agera inom ramen för den svenska unilaterala solidaritetsförklaringen – ska både kunna ge och ta emot militärt stöd – samt uppfylla kraven på krigsförbandens tillgänglighet i fredstid och beredskapskraven för intagande av höjd beredskap. Krigsförbanden ska kunna användas nationellt, i närområdet och bortom närområdet. Bemanningen av krigsförbanden ska ske på ett sådant sätt att dessa uppgifter kan genomföras. Utredningen bedömer att krigsförband bemannade med icke anställda totalförsvarspliktiga efter mobilisering och under förutsättning att nödvändiga politiska beslut först fattats, kan sättas in i operationer inom ramen för solidaritetsförklaringen. har beslutat att det militära försvaret enskilt och tillsammans med andra, inom och utom landet, ska försvara och främja vår säkerhet. Förutsättningen för att den totalförsvarspliktiga personalen ska kunna delta är att regeringen fattat beslut om krigstjänstgöring på grund av att befinner sig i krig eller krigsfara eller beredskapstjänstgöring med hänsyn till försvarsberedskap. Krigsförband bemannade med icke anställd totalförsvarspliktig personal kommer därmed att ha begränsningar avseende tillgängligheten i fredstid samt i internationella militära insatser som inte genomförs på grund av att befinner sig i krig eller krigsfara eller med hänsyn till försvarsberedskap se även kapitel 8. En hög andel frivilliga som ingår ett anställningsförhållande med Försvarsmakten säkerställer bemanningen av stående krigsförband med hög tillgänglighet i fredstid, korta beredskapstider för intagande av höjd beredskap samt att krigsförbanden kan användas i alla Försvarsmaktens uppgifter såväl nationellt, i närområdet som bortom detta. En aspekt av detta gäller scenarier och kriser i , då man inom EU och Nato kan ha svårt att nå samsyn om när solidaritetsklausulerna ska lösa ut och tillämpas av de respektive medlemsländerna, eller där inte väljer att höja beredskapen eller fatta beslut om beredskapstjänstgöring med hänvisning till försvarsberedskap. I ett sådant scenario är de resurser som Försvarsmakten genom egna beslut kan aktivera, det vill säga krigsförband med anställd personal, avgörande. En hög andel kontinuerligt och tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän säkerställer en hög operativ förmåga i krigsförbanden. Att så många som möjligt visar intresse för att frivilligt söka insteg i plikten bör kunna leda till fortsatt intresse för anställning. Utredningen bedömer därför att det är angeläget att andelen som frivilligt söker insteg i plikten för att därefter söka anställning hålls på en så hög nivå som möjligt. Detta kräver att Försvarsmakten utöver de rekryteringsfrämjande åtgärder som myndigheten vidtagit fortsätter att stärka incitamenten för att frivilligt söka sig till och stanna kvar i Försvarsmakten. Utredningen redovisar sina bedömningar och förslag i detta avseende i kapitel 12 och 15. Utredningen föreslår mot bakgrund av detta att en personalförsörjningsmodell införs som tar stöd i lagen om totalförsvarsplikt men som även innehåller ett stort inslag av frivillighet. Utredningen föreslår att all rekrytering – även den frivilliga – ska ske med stöd i totalförsvarsplikten. Innebörden av detta blir att den som vill söka anställning som gruppbefäl, soldat eller , söka officers- eller specialistofficersutbildning eller vill teckna ett hemvärnsavtal och saknar motsvarande militär utbildning först ska genomföra grundutbildning med värnplikt. Den militära grundutbildningen ska ske inom ramen för pliktsystemet.