sou · H4B329 · 2016-03-29 00:00:00 — Slutligen, eftersom de studerade personerna har doktors- examen, är det inte förvånande att majoriteten, , av de cirka 240 bytena från adjunkt gick till anställning som lektor. Professorer och lektorer bytte således främst till en ny anställning i samma kategori, medan en majoritet av bytena från meriterings- anställning och adjunkt, liksom en stor andel av bytena från övriga kategorier, gick till lektor. 8.5Utredningens förslag och överväganden förslag till åtgärder: En enhetlig meriteringsanställning – biträdande lektor – där sökanden ska ha disputerat senast innan anställningen skapar en tydligare och enhetligare karriärstruktur vilket ökar mobiliteten. Nationella mål för att öka antalet meriteringsanställningar främjar mobiliteten. Lärosätena bör ha en rekryteringsstrategi som är tydligt kom- municerad. Mobilitet ska utgöra en merit vid alla forskar- och läraranställningar och i synnerhet i fråga om biträdande lektor. Ut- lysningar av anställningar ska vara öppna. Förfarandet vid anställ- ningar ska vara transparenta och externa sakkunniga ska användas. En årlig statistisk uppföljning av mobiliteten skapar incitament för lärosätena. Utredningen ger förslag på hur en sådan uppfölj- ning kan se ut. Lärosätena ska ge förutsättningar för och premiera mobilitet inom anställningen. Forskningsfinansiärerna bör främja mobiliteten. Stödformer, som t.ex. program för internationell postdoktor, är viktiga för att främja mobiliteten. Statistiken i avsnitten ovan visar att rörligheten i betydelsen byte av arbetsgivare behöver främjas. Den största delen av denna rörlighet inträffar mellan doktorsexamen och fortsatt anställning och efter doktorsexamen. Hinder och förutsättningar för ökad mobilitet Utredningen anser att lärosätena bör ha ett egenintresse av att främja tidsbegränsad mobilitet inom ramen för anställningen för sina lärare och forskare. Resurser och tidsutrymme för resor och deltagande i konferenser m.m. är en förutsättning för denna mobilitet. Utöver förslag på kontinuerlig statistisk uppföljning lämnar utredningen inga förslag i denna del. Av statistiken framgår att mobiliteten, i betydelsen byte av läro- säte, är tämligen låg, särskilt vad gäller de större lärosätena. Ett hinder för denna mobilitet är att forskaren/läraren ofta har familj vilket kan komplicera en eventuell flytt i samband med byte av lärosäte. En attraktiv väg in i en tydlig karriärstruktur är sätt att överbrygga hinder för mobiliteten. Rörligheten är som störst två till efter disputationen. Åt- gärder för att öka mobiliteten bör därför ge bäst effekt i den tidigare delen av karriären. Det finns en samstämmighet om att mobilitet har positiva effek- ter, leder till nya perspektiv och högre kvalitet i forskning och undervisning. För den enskilde forskaren kan det dock ta tid att nå de positiva effekterna, exempelvis att komma in i en ny forsknings- miljö och helt eller delvis ändra fokus på forskningen. Det är bl.a. av denna anledning viktigt att forskarens mobilitet tillerkänns ett meritvärde. Åtgärder för ökad mobilitet Graden av mobilitet sammanhänger till stor del med hur karriär- systemet för forskare och lärare är utformat. Otydliga karriärvägar gör att det kan upplevas som säkrare för den enskilde forskaren att stanna kvar vid doktorsexamenslärosätet.21 En mer planerad och tydligare karriärstruktur förbättrar däremot förutsättningarna för mobilitet. I utredningen föreslås införande av en anställning som biträdande lektor med rätt till befordran, efter prövning, till en tills- vidareanställning som lektor. En mer enhetlig reglering av anställ- ning som biträdande lektor blir då en viktig del i ett svenskt karriär- system. Detta kommer att stimulera mobiliteten. Attraktiva och öppet utlysta anställningar för unga forskare gör att svenska forskare blir mer villiga att byta lärosäte och att utländska unga forskare vill komma till . Utredningens förslag om nation- ella mål för att öka antalet meriteringsanställningar är således också främjande för mobiliteten. Utredningen anser att lärosätena bör ha en rekryteringsstrategi som är tydligt kommunicerad. Viktiga delar i en bra rekryterings- strategi är att beslut fattas på rätt nivå, att utlysningar är öppna och transparenta, att externt sakkunniga används samt, inte minst, att mobilitet tillmäts meritvärde. Detta bör även gälla mobilitet mellan högskolan och övriga samhällssektorer.22 Även forskningsfinansiärerna har en viktig roll. Forsknings- finansiärernas program för internationell postdoktor bidrar till att ge unga forskare möjlighet till internationell erfarenhet. Det är också angeläget att andra stödformer är utformade på ett sådant sätt att rörlighet gynnas. 8.5.1Förslag på modell för uppföljning Regeringen framhåller i utredningens direktiv att det krävs ett aktivt nationellt och internationellt utbyte mellan lärosäten och deras lärare och forskare för att ska vara en ledande kunskaps- och forskningsnation. Utredningen ska i samarbete med Universitets- kanslersämbetet (UKÄ) lämna förslag till en modell för statistisk uppföljning av mobiliteten för kvinnor och män som är doktoran- der och för kvinnor och män som tillhör den forskande och undervisande personalen. 21Det kan t.ex. upplevas som en säkrare väg att satsa på att inledningsvis anställas genom all- män visstidsanställning, som övergår till en tillsvidareanställning. 22Tillväxtanalys rapport innehåller en beskrivning av rörlighet till och från högskolesektorn i . I avsnitten ovan beskrivs flera typer av rörlighet bland forskare, från kortare forskningsbesök och konferenser till postdoktors- vistelser, sabbaticals och permanenta flyttar mellan lärosäten inom och utom landet. En modell för uppföljning av mobilitet bör så långt möjligt särskilja de olika typerna av mobilitet. Nationell mobilitet samt inresande internationell mobilitet med byte av anställning Med hjälp av registret över anställda inom högskolan går det att följa upp den nationella mobiliteten, det vill säga hur kvinnor och män byter anställning mellan svenska lärosäten. I registret finns uppgifter om vilket eller vilka lärosäten den anställde är anställd vid . finns tillsammans med upp- gifter om lärosäte också uppgifter om anställningskategori och ämne. Registret fångar inte eventuella kortare anställningar året därpå, men bör i genomsnitt ge en rättvisande bild. Uppgifter om doktorsexamenslärosäte, respektive om utländsk doktorsexamen finns i register, och därmed kan också den inresande internationella mobiliteten, med byte av anställning, följas. Andelen av anställda lärare och forskare som har en doktors- examen från det egna lärosätet, från ett annat svenskt lärosäte respektive från utlandet är en god indikator för dessa typer av rör- lighet, om än med en liten underskattning av rörligheten mellan svenska lärosäten. Resultatet bör självfallet redovisas uppdelat på kön, anställningskategori och typ av lärosäte. Denna indikator kan beräknas . En noggrannare uppföljning av den nationella mobiliteten kan göras med en studie av registerdata på individnivå. En sådan studie är dock mer omfattande och bör därför inte göras , utan för- slagsvis endast vart annat år. bör en sådan studie av registerdata kunna följa den lärare och forskares mobilitet nation- ellt mellan högskolesektorn och andra samhällssektorer. Utredaren bedömer att en första sådan studie bör kunna pröva eller utveckla nya indikatorer för mobiliteten mellan samhällssektorer. Nationell rörlighet inom anställningen kan inte följas i register. En enkätstudie liknande UKÄ/SCB:s studie, som redovisas i av- snitt 8.2, men med frågor även om nationell mobilitet bör vara en lämplig metod för denna rörlighetstyp. Internationell mobilitet inom lärares och forskares anställning Den utresande internationella mobiliteten inom anställningen, det vill säga i vilken utsträckning anställda vid svenska lärosäten är verksamma utomlands, liksom inresande temporär mobilitet som är kortare än postdoktorsanställning kan inte fångas via register. samlade tidigare in uppgifter om den internatio- nella mobiliteten för den undervisande och forskande personalen och doktoranderna från lärosätena, men lade ned den insamlingen eftersom uppgifterna bedömdes vara av tveksam kvalitet. Som en del i sitt statistikutvecklingsarbete har UKÄ beslutat att ge () i uppdrag att inkludera ett antal frågor om internationell rörlighet i SCB:s under- sökning FoU inom universitet och högskolor. SCB genomför vart- annat år en omfattande enkätundersökning som är direkt riktad till lärosätenas anställda där de får redovisa hur de fördelar sin arbetstid på olika verksamheter under en genomsnittlig arbetsvecka. Enkäten skickas till ett urval om cirka 13 000 anställda och omfattar även anställda doktorander. Doktorander med anställning inom högskolan som doktorand utgör av alla aktiva doktorander. UKÄ har i samarbete med SCB utvecklat frågor om den internatio- nella mobiliteten som kommer att ingå i den ordinarie undersök- ningen. Dessa frågor tar upp om och i så fall den anställde innan har undervisat, forskat eller studerat utom- lands. Frågorna omfattar inte antalet tillfällen, utan inriktar sig på volymen mätt . Resultatet av UKÄ/SCB:s pilotundersökning redovisas i avsnitt 8.2 ovan. Den inresande och utresande längre temporära mobiliteten (dvs. 3 månader och längre) är svår att studera enbart genom statistiska analyser av register. Enkätstudier såsom studien ovan behöver, en- ligt utredningens mening, kompletteras med frågor som belyser personalens bakgrund, så att inresande längre, men ändå temporär, mobilitet också kan följas. Det är också viktigt att skilja på kortare internationella besök som konferenser och längre temporär mobili- tet, både inresande och utresande, såsom postdoktorsvistelser och forskarbesök (s.k. sabbaticals). Vidare anser utredningen att kompletterande frågor bör ut- formas så att information om inresande internationell mobilitet kan utläsas, dvs. frågor om huruvida individen är i som ett re- sultat av internationell mobilitet. Internationell mobilitet i forskarutbildningen – krav att lämna uppgifter till Ytterligare information om internationell mobilitet bland doktoran- der kommer man också att kunna få från en kommande under- sökning om internationell mobilitet bland examinerade på forskar- nivå. () ska för räkning rapportera in ett antal uppgifter om internationell mobilitet till () . ska följa upp det så kallade EU 2020-målet att av de exami- nerade inom det europeiska området för högre utbildning ska ha haft en studie- eller praktikperiod utomlands. För mobilitet på grund- nivå och avancerad nivå finns det i uppgifter att tillgå via register, men bland examinerade på forskarnivå finns inte dessa uppgifter i register. UKÄ genomför i ett första steg en pilotunder- sökning om internationell mobilitet på forskarnivå 2015. har UKÄ för avsikt att genomföra en ordinarie undersökning av mobilitet bland examinerade 2016 och därefter årliga undersök- ningar. Undersökningen kommer att visa den internationella mobi- liteten bland samtliga som avlagt forskarexamen (både licentiat- och doktorsexamen) ett visst år. Undersökningen omfattar alltså inte bara de doktorander som har haft anställning som doktorand utan samtliga doktorander. Enligt EU-direktivet ska uppgifter om antalet examinerade som har haft en vistelse utomlands (utanför ) inom utbildningen (sammanhängande) eller har anskaffat minst 15 högskolepoäng utomlands rapporteras. De examinerade ska redovisas efter typ av mobilitet (program eller övrig mobilitet) och efter land. 9Ekonomiska och andra konsekvenser I enlighet med bestämmelserna i kommittéförordningen (1998:1474) och uppdrag i utredningens direktiv (dir. 2015:74) redovisas här kost- nadsberäkningar och andra konsekvensbeskrivningar av utredning- ens förslag. Utredningen bedömer att förslagen inte har några kon- sekvenser för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet, små företags arbetsförutsättningar, konkurrens- förmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag. Övriga konsekvenser redovisas nedan. När det gäller bättre villkor för doktorander är utredningens för- slag att utbildningsbidraget tas bort . Det innebär även vissa följdändringar i andra författningar såsom t.ex. socialför- säkringsbalken (se vidare avsnitt 4.6.1). Vidare föreslås förändringar när det gäller doktorander med stipendier. Dessa bestämmelser före- slås börja gälla fr.o.m. . När det gäller utbildningsbidraget har utredningen i fråga om föreslagen tidpunkt för genomförandet beaktat att förslaget kräver riksdagsbehandling i vissa delar varför ett tidigare ikraftträdande inte bedöms möjligt. Mot bakgrund av att samtliga lärosäten redan har tagit bort utbild- ningsbidraget anser vi att genomförandetidpunkten är väl avvägd. När det gäller ikraftträdandet av bestämmelser avseende doktorander med stipendier anser utredningen att tidpunkten bör senareläggas till . De universitet som har många doktorander med stipendier har i och med detta förutsättningar att genomföra det omställningsarbete som krävs t.ex. i fråga om information till pre- Ekonomiska och andra konsekvenser sumtiva doktorander och diskussioner med olika stipendiegivare. Åtgärder på central nivå och samlat inom sektorn kan också genom- föras, exempelvis diskussion och överenskommelser med stipendie- givare med anledning av förändrat regelverk. Vidare behöver läro- sätenas antagningsordningar utvecklas och redigeras med anledning av förslagen. De föreslagna bestämmelserna om biträdande lektor föreslås träda i kraft . och högskolor tillämpar bestämmelserna om meriteringsanställning i högskole- förordningen på liknande sätt dvs. att en biträdande lektor har rätt till befordran för tillsvidareanställning som lektor. För de univer- sitet och högskolor som inte gör det behövs emellertid tid för att genomföra det utvecklingsarbete som krävs bl.a. när det gäller plane- ring, ändringar av anställningsordningar och andra styrdokument. Utredningen bedömer dock att ett sådant arbete bör kunna genom- föras innan föreslagen tidpunkt för ikraftträdande. Lärare, vars an- ställningar ingåtts i enlighet med nu gällande bestämmelser om anställ- ning för meritering, ska så långt möjligt tillförsäkras samma ställning och rättigheter som vid anställningens ingående. Förslaget om att regeringen bör sätta ett nationellt mål om att biträdande lektorer ska öka föreslås börja gälla . Förslaget är att det nationella målet ska gälla –2022. De nationella målen bör anpassas till respektive lärosätes rekryteringsbehov beroende på pensionsavgångar, rörlighet mellan högskolor, rörlighet mellan länder och sektorer, samt förändringar i högskolesektorns storlek. Förslagen berör enbart universitet och högskolor som staten är huvudman för. Utgångspunkten är att de ökade kostnaderna som kan komma att uppstå ska finansieras inom det ramanslag som finns för forskning och utbildning på forskarnivå vid respektive univer- sitet eller högskola eller av de medel för forskning och utbildning på forskarnivå som lärosätet tilldelas av externa finansiärer. Nedan följer en redogörelse av de ekonomiska konsekvenserna för våra för- slag. Ekonomiska och andra konsekvenser Utredningen bedömer att kostnaderna för att ta bort utbildnings- bidraget som studiefinansiering för doktorander är ytterst marginell. Detta beror på att samtliga universitet och högskolor för genomförandet kommer att ha tagit bort utbildningsbidrag som studiefinansiering till förmån för anställning. 2014 var det 651 dok- torander som var finansierade genom utbildningsbidrag. Denna siffra kommer att minska betydligt för såväl 2015 som 2016 eftersom de lärosäten som hade doktorander med utbildningsbidrag har avskaffat utbildningsbidrag därefter. Det gäller t.ex. univer- sitet och . Utbildningsbidrag får enligt gällan- de bestämmelser lämnas för sammanlagt högst två bidragsår och . Utbildningsbidrag får inte lämnas än som motsvarar helt bidrag under ett bidragsår och . Om det finns särskilda skäl, såsom ledighet på grund av sjukdom, tjänstgöring inom totalförsvaret eller förtroendeuppdrag inom fackliga organi- sationer och studentorganisationer eller föräldraledighet, får utbild- ningsbidrag lämnas . Den tiden kan således variera på grund av tid för föräldraledighet m.m. Kostnadsökningen för att ta bort utbildningsbidraget omfattar den merkostnad som uppstår mellan utbildningsbidrag () och kostnad för doktorandlön samt kostnad för lönekostnadspålägg (LKP). Mot bakgrund av det ytterst begränsade antalet doktorander som finan- sierar sina studier med utbildningsbidrag bedömer utredningen att borttagandet av utbildningsbidraget får mycket begränsade ekono- miska konskevenser för föräldraförsäkringen, sjukförsäkringen och ålderspension. När utbildningsbidraget tas bort kommer sannolikt antalet anställda doktorander att öka. Det innebär att dessa får till- gång till alla sociala förmåner som andra arbetstagare har. Dessa förmåner baseras dock i regel på inkomst. Vidare kommer arbets- givaren att betala sociala avgifter vilket bidrar till finansiering av systemet. När det gäller utredningens förslag om doktorander med stipendier bedömer utredningen att vissa kostnader kommer att uppstå för de universitet och högskolor som har doktorander med stipendier. Ekonomiska och andra konsekvenser kostnader ska finansieras inom ramen för dessa lärosätens anslag för forskning och utbildning på forskarnivå och externa anslag. Ut- redningen vill i sammanhanget betona att förslaget är kvalitetsdri- vande eftersom fokus för förslaget är att i konkurrens anta de bästa doktoranderna i stället för att anta doktorander efter var stipendier finns. Eftersom andelen utländska doktorander med stipendiefinan- siering är större än andelen svenska skulle lärosätenas internationali- seringssträvanden kunna befaras påverkas negativt om stipendie- finansiering begränsas. Mot detta kan dock anföras att den totala andelen utländska doktorander har ökat mycket kraftigt den senaste tioårsperioden och de utgör av de nyantagna.1 Efter- som stipendiefinansierade utländska doktorander endast utgör 15 pro- cent av antalet utländska doktorander bör den negativa påverkan på internationaliseringen inte bli stor.2 Därtill innebär utredningens för- slag att stipendiefinansiering kommer att vara tillåten i fråga om bi- stånds- och kapacitetsuppbyggnadsprogram samt i EU-finansierade program. Förslaget innebär att en doktorand med stipendier ska anställas när det enligt utbildningsplanen återstår heltidsstudier av utbildningen. Dessutom föreslås att för vissa angivna undantag så- som stipendier inom ramen för ett nationellt eller mellanstatligt bistånd- och kapacitetsuppbyggnadsprogram samt stipendier inom ramen för ett av Europeiska Unionen finansierat program eller motsvarande, där stipendier utgör en vedertagen finansieringsform och där krav på finansiering genom anställning blir ett hinder för antagande högskolas medverkan, ska det vara möjligt med stipendie- finansiering . Det är inte möjligt att bedöma hur många doktorander med stipendier som skulle omfattas av förslagen till undantag genom de uppgifter utredningen har att tillgå. (2014) finns det 975 doktorander (heltidsekvivalenter) med stipendier. I dessa ingår dock även s.k. Sida-doktorander (sand- wich-doktorander). Dessa doktorander får, som tidigare nämnts, inte stipendier utan har ett underhållsbidrag som ska täcka ökade levnadsomkostnader i . Enligt utredningens förslag bör dessa därför särredovisas i fortsättningen. Enligt uppgifter från Sida uppgår 1Se avsnitt 4.1.5. 2Det rör sig alltså totalt om av samtliga doktorander. Ekonomiska och andra konsekvenser antalet sandwich-doktorander till drygt 330 individer, vilket motsvarar cirka 175 heltidsekvivalenter. Det innebär att omkring 800 dokto- har stipendier (2014) räknat som heltidsekvivalenter. Denna siffra stämmer överens med det antal försäkrade doktorander med stipendier via Kammarkollegiet som motsvarar 825 individer 2015, vilka dock inte redovisas som heltidsekvivalenter. Vi utgår i våra beräkningar nedan från 800 stipendiefinansierade heltids- doktorander. Om universitet och högskolor kommer att anta lika många stipendiefinansierade doktorander som kommer att anställas när det enligt utbildningsplanen återstår heltids- studier av utbildningen motsvarar det således 600 individer. Utred- ningen vill dock betona att det är troligt att lärosätena inte kommer att anta lika många stipendiefinansierade doktorander, vilket givetvis är en fråga för respektive lärosäte att avgöra. Vidare kommer san- nolikt en del av dessa att falla inom ramen för de undantagsbestäm- melser som utredningen föreslår. Det antagande vi gör för ekono- miska beräkningar är därför högt räknat. Enligt () var medianlönen för doktorander . Enligt uppgifter från är de sociala avgifterna 2016. Vi utgår från dessa uppgifter i våra beräkningar. Det innebär en kostnad om per heltidsdoktorand vilket motsvarar . Totalt motsvarar det en kostnad på om samtliga dessa 600 doktorander som har stipendier skulle anställas. För merparten av de universitet och högskolor som har doktorander med stipendier blir kostnaderna dock relativt små i förhållande till det anslag för forskning och ut- bildning på forskarnivå som respektive lärosäte får.3 Kungl. Tekniska högskolan utmärker sig i detta avseende eftersom de har högst antal doktorander med stipendier. I sammanhanget bör det konstateras att stipendiefinansierade doktorander inte är gratis för lärosätena . Kostnader finns för exempelvis handledning, övrig undervisning, projektkostnader, lokalkostnader och övriga OH-kostnader. Det finns ingen samlad bild över kostnaden för en doktorand. Beräk- ningen är högt räknad. För den tid en doktorand finansierar sin ut- 3 Se beräkning för respektive lärosäte i tabellen i kapitel 4. För flertalet utgör stipendierna av de totala kostnaderna för forskning och om de skulle omvandlas till anställningar. Ekonomiska och andra konsekvenser bildning på forskarnivå med stipendier föreslår utredningen att be- loppsnivån lägst ska motsvara lönen för nyantagna doktorander efter skatt vid respektive högskola samt följa doktorandlönestegen eller motsvarande löneutveckling för anställda doktorander vid högskolan. Om stipendierna ligger under lägstanivån ska lärosätena tilläggs- finansiera stipendierna upp till denna nivå. Lärosätena får dock inte använda statsanslag för sådan finansiering, utan detta måste finan- sieras med externa, icke-statliga, medel för forskning och utbild- ning på forskarnivå. Förslaget innebär vidare att doktorander med stipendier kommer att anställas när det enligt utbildningsplanen återstår heltids- studier av utbildningen och därmed kommer vara berättigade till sam- ma sociala förmåner som andra anställda har. Utredningen bedömer att kostnaderna för dessa förmåner bör vara mycket begränsade. Detta dels utifrån det relativt begränsade antalet doktorander som förslaget rör dels, utifrån att det befintliga användandet av Kam- markollegiets försäkring inte är omfattande. Enligt uppgifter från Kammarkollegiet, som svarar för en försäkring vid frånvaro på grund av föräldraledighet eller sjukdom, hade 15 ärenden inkommit . Vid ett oförändrat beteende hos doktoranderna bedöms det således handla om en ytterst marginell påverkan på kostnaderna för föräldra- respektive sjukförsäkring. Det som skiljer bestämmel- serna i socialförsäkringsbalken från Kammarkollegiets försäkring i fråga om föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning och sjukpenning är att Kammarkollegiets försäkring gäller vid längre frånvaro. Det innebär att enstaka sjukdagar eller enstaka dagar för vård av barn inte ersätts. När dessa doktorander anställs lämnas ersättning även för kortare frånvaro. Kostnaderna för dessa är dock baserade på den anställdes inkomst och finansieras även av de sociala avgifter som arbetsgivaren betalar.