sou · H4B380 · 2016-11-07 00:00:00 — Båda ägarstiftelserna ansågs sig vara förhindrade av sina stadgar att avhända sig aktiemajoriteten i sina respektive företag. Att koncernen kom till genom ett samgående snarare än ett för- värv innebar att tillgångarna i de båda ursprungliga koncernerna behölls i den nya rörelsen. Redan från dag ett var en mycket resursstark aktör – också i ett nationellt perspektiv. Till det nya tidningsbolaget, , fördes och de tre Sydostpresstidningarna och (BLT). placerades dock i ett enskilt bolag. Strukturella förskjutningar i mediemarknaden har sedan tillkomsten successivt utökat sin dominans på de lokala tidningsmarknader där koncernen är verksam. 2003 för- värvades aktiemajoriteten i Sydöstran, den socialdemokratiska kon- kurrenten till BLT i . 2011 genomfördes en motsvarande uppgörelse i , med övertagandet av /Nyheterna. köptes också huvudtidningen på , , liksom fådagarstidningarna / Kronobergaren. Samtliga förvärvade tidningar drivs som egna dot- terbolag. Arbetarrörelsen i och bibehåller här ett minoritetsägande i sina respektive tidningsföretag. genomförde även en affär av en betydligt större dignitet och som också innebar en utvidgning av koncernens marknadsområde. För uppskattningsvis förvär- vades aktiemajoriteten () i Skånemedia med tidningarna , och från . Skånemedia drivs som en under- koncern till . Ägandet delas med . Även i har flyttat fram sina positioner, om än inte på samma påtagliga sätt som i sydost. äger koncernen av Ortstidningar i Väst, som ger ut lågfrek- venta lokaltidningar och gratistidningar på flera orter längs med . var den första stiftelseägda tidningen inom svensk landsortspress. stiftelse bildades , och gavs som ägardirektiv en tydligt liberal (tillika nykterhetsiv- rande) ändamålsparagraf. Det hindrade dock inte tidningskoncernen, som också omfattat den liberala , från att ta över ägandet i den socialdemokratiska lokalkon- kurrenten Folket. stärkte koncernen ytterligare greppet kring den sörmländska tidningsmarknaden. I samband med det intrikata efterspelet till Centertidningsaffären förvärvades 2007 (C)-tidningen i från Stampen, som i gengäld dessutom övertog en minoritetspost i . Strukturella förskjutningar i mediemarknaden köpte in sig i den nybildade . Satsningarna möjliggjordes genom omfattande banklån för den tidigare skuldfria tidningskoncernen. Som nämnts resulterade uppdelningen av Promedia i att inträdde som minoritetsägare i . Liksom för de båda övriga delägarna hade Promedia-ägandet åsamkat tidningsföretaget i betydande kostnader i form av goodwillnedskrivningar strax före. valde härtill att lägga ner Folket. Tidningen som redovisat stora förluster hade utkommit som veckotidning. På ytterligare en ort utöver dem som berörts ingår andratid- ningen numera i samma koncern som den större förstatidningen. Det är i , där marknadsledande ägt först halva och av (S)-tidningen . Den lokala arbetarrörelsen kontrollerar de återstående aktierna genom holdingbolaget . ägs av den liberala . VK-gruppen hör med sina två tidningar till landets mindre tid- ningskoncerner. I omgångar har det ryktats om ett förestående sam- gående med regionkollegan i . Ett förberedande steg togs genom ett korsvist ägarskifte (motsvarande ) av aktierna i de båda bolagen samt ett utbyte av en sty- relseplats i respektive bolagsstyrelse. Aktieposterna återbördades emellertid . Då lämnade Norrans dåvarande styrelseord- förande . VK:s ordförande behöll en plats i . Bonnierkoncernen i är inte bara största tid- ningsägare i termer av samlad omsättning, den är också landets äldsta. Aktiemajoriten i har varit i familjeföretagets ägo . (Då bortses från att startades av , yngre bror till den mer kände , . Strukturella förskjutningar i mediemarknaden såldes dock vidare ). Bonniersfären är också den enda av dagens större svenska tidningsägare som startat inte bara en, utan faktiskt två egna dagstidningar. grundades och 1976. Köpet av och 1994, vilket följdes upp av för- värven av och , var därför inte bara ett första intåg på lokaltidningsmarknaden i , det var också det första regelrätta tidningsförvärvet på för Bonnierkoncernen (åtminstone i ). köptes även de regionala kvällstidningarna i och i av och utgör editioner av denna. Under loppet av har Bonnierkoncernen vuxit mycket kraftigt. Tillväxten har dock huvudsakligen skett inom andra medie- områden, som tv, tidskrifter samt bokutgivning och -försäljning. Tidningsutgivningens andel av koncernens samlade intäkter har som följd minskat. Till denna utveckling bidrog dessutom försäljningen av Skånemedia . Avyttringen tolkades av externa bedö- mare som en ansats till en avveckling av koncernens tidningsverk- samhet, i varje fall utanför . köp av /Nordvästra var utifrån det perspektivet ett steg i en motsatt riktning. Det fusio- nerade tidningsbolaget omgärdas dock av ihärdiga rykten om att vara till salu. I drivs Bonnierkoncernens tre dagstidningar som ett gemensamt affärsområde, med en gemensam vd och en delvis koordinerad säljorganisation. Som redan nämnts hör i till landets allra äldsta flertidningsgrupper. Med start inledde ägar- familjen en serie lokala tidningsförvärv, först i och därefter i och . Köpen av Nordvästra (NST) i och vidgade koncernens marknadsintressen ytterligare. bestod av tio medel- och Strukturella förskjutningar i mediemarknaden högfrekventa och två lågfrekventa dagstidningar. Med det var den landets största tidningskoncern utanför storstäderna. Den var också den klart lönsammaste. Trots att de finansiella musklerna knappast har saknats har NWT valt att stå utanför de stora strukturaffärer som beskrivits i det ovan- stående. valde NWT dessutom att sälja NST, vilken drivits i ett gemensamt bolag med (HD), ägt tillsammans med familjen . Karlstadföretagets expansion på den svenska tidningsmarknaden har i stället begränsats till att täppa till de återstående marknadsluckorna i det egna närområdet. I och med köpen av 2009, 2011 och 2013 äger NWT nu samtliga lokaltidningar i och , vid sidan av den alltjämt rörelseägda . har till följd av denna utveckling halkat ner till fjärdeplatsen på listan över de största landsortstidningskoncernerna. I stället för expansion på den svenska tidningsmarknaden har NWT valt att fästa ett allt större fokus vid den norska. köpte företaget in sig i lokaltidningen . gjordes ett första förvärv av aktier i . Den för sällsynt lyckosamma investeringen i köp- och säljsajten Blocket såldes till för en avsevärd aktiepost i den norska mediekoncernen. NWT har härefter successivt utökat sina ägarandelar i både och , som uppgick i den koncern som kallas för Polaris Media. Aktieposterna i de båda bolagen, som hanterades genom ett norskregistrerat holdingbolag, hade vid utgången av 2015 ett marknadsvärde på . Utfallet av 2000-talets strukturaffärer: en sammanfattande lägesrapport Den samlade slutsatsen utifrån de marknadsförändringar som berörts i den här sammanställningen är att ägarkoncentrationen har ökat på den svenska tidningsmarknaden . Marknads andelen för de åtta största tidningskoncernerna hade vid utgången av 2015 stigit till . Tillsammans kontrollerar de 76 av landets 93 medel- och högfrekventa dagstidningar. Strukturella förskjutningar i mediemarknaden är det här ingen situation som är unik för . Ägar koncentrationen på den svenska tidningsmarknaden avviker till sin omfattning inte nämnvärt från den i de övriga nordiska länderna.11 Några specifika förhållanden särskiljer likafullt den svenska situatio- nen i förhållande till våra nordiska grannar. Ett första sådant förhål- lande är den relativa avsaknaden av utländska ägare. Endast tre av landets dagstidningar ägs av ickesvenska aktörer. Det är de Schibsted- ägda och samt fyradagarstidningen , som ägs av , en norsk mediekoncern med koppling till bl.a. . är dessutom det enda av de på den svenska tidningsmarknaden verksamma företagen som är placerat på en fondbörs. Den svenska tidningsmarknaden består i övrigt uteslutande av svenskägda, icke-publika tidningsföretag. I jämförelse med läget i övriga ägs en ovanligt stor andel av dessa dessutom av famil- jer. Trots en viss tillbakagång är fyra av landets åtta största tidningsföretag alltjämt familjeägda. Ett sista särdrag, som den svenska dagspressen dock delar med den danska, är den stora och dessutom växande andelen stiftelseägda dagstidningar. Som framgått av det ovanstående är det i första hand de stiftelsekontrol- lerade tidningskoncernerna som kommit att flytta fram sina mark- nadspositioner på den svenska tidningsmarknaden . 57 av landets medel- och högfrekventa tidningar har en eller flera stiftelser som ägare. Det är 34 fler än 15 år tidigare.12 De på den svenska tidningsmarknaden representerade ägarstiftel- serna etablerades samtliga . I det flesta fall var syftet att ta över driften av en enskild lokaltidning, för att på så sätt säkerställa tidningens politiska hemvist. Majoriteten av de svenska tidningsstiftelserna fick på så sätt en tydlig koppling till den politiska sfären. I flera fall fastlades den politiska tillhörigheten i stiftelsestadgarna.13 är som fenomen ett konkret uttryck för den svenska partipresstraditionen. 11 , (2015). The Nordic Media Market 2015. 12 , (2002). Medieägande kapitel i MedieSverige 2001/2002, , & Facht (red. ), Nordicom, . 13 , (2016). Den svenska mediemarknaden . Strukturella förskjutningar i mediemarknaden I takt med att de stiftelseägda tidningsföretagen kommit att lägga under sig allt fler dagstidningar har stiftelserna varit tvungna att revidera och i viss mån omförhandla sina ursprungliga ändamål. , vars båda ägarstiftelser via sina stadgar är stadigt förankrade i den moderata politiska sfären, utger t.ex. tidningar med både liberal, centerpartistisk och socialdemokratisk hemvist. Språkbruket bland de större stiftelseägda tidningskoncernerna präglas numera ofta av utfästelser om att vilja säkerställa den publicistiska mångfal- den på de lokala marknader där de är verksamma. Stiftelser beskrivs ofta som ”ägarlösa”, i den meningen att de saknar en traditionell ägare. Det innebär att stadgarna, stiftelsens eget styrdokument, får en viktig roll i hur stiftelsens tillgångar han- teras. Ett gemensamt drag hos de svenska tidningsstiftelsernas stad- gar är dock att de vid sidan av en eventuell politisk positionering ger mycket begränsade direktiv angående hur tidningsrörelserna i övrigt ska drivas. Det lämnas i stadgarna ett betydande strategiskt spelrum för de personer som för stunden är satta att utöva ägarrollen i tid- ningsföretaget – liksom för de individer som utses att leda den ope- rativa driften av detsamma. Det här är en central förklaring till varför de svenska stiftelseägda tidningsföretagen valt i vissa fall mycket olika vägar när det gäller exempelvis förvärv och allianser, digitala strategier och hanteringen av fallande tidningsupplagor. Ägandeformen i sig bidrar härvidlag med liten förklaringskraft när det gäller den övergripande utvecklingen i den stiftelseägda delen av pressen. Det är en slutsats som emellertid också gäller den privatägda delen av densamma. Även de stora svenska tidningsfamiljerna har valt diame- tralt olika färdriktningar för sina respektive företag – med, som synes, diametralt olika framgång.14 En sammanställning över ägarstrukturen på den svenska tidnings- marknaden vid utgången av 2015 presenteras i tabell 3.1. 14 För en mer utförlig diskussion på temat, se , (2016). Den svenska mediemark- naden . SOU 2016:80 Strukturella förskjutningar i mediemarknaden Tabell 3.1 Ägargrupper inom svensk flerdagarspress, >3 dagar/vecka, antal tidningar, upplaga och marknadsandel, 2015 upplaga (%) Barometern/Stift. Källa: Bearbetning av upplageuppgifter från TS Mediefakta samt årsredovisningar. Kommentar: 1Aftonbladet () samt valde att stå utanför den upplagerevidering som görs av TS Mediefakta. och redovisas i stället självrap- porterad upplaga. Övriga Bonniertidningars upplaga har uppskattats utifrån den procentuella upplageför- ändringen för sex- respektive sjudagarspressen sedan den senast uppmätta TS-upplagan för var och en av dem. 2Tidningar ägda av lokala organisationer i arbetarrörelsen har sammanförts till en gemensam grupp oberoende av juridiskt ägande. Kommentar: I tabell 3.1, 3.2 och 3.3 förekommer markeringar för uppgift saknas (u.s. ), noll (-) och företa- get fanns inte (...). Strukturella förskjutningar i mediemarknaden Den svenska dagspressen karakteriserades länge som en konjunktur- känslig bransch. 40-åriga mätserier över tid- ningsföretagens ekonomiska utveckling visar på ett tydligt samband mellan vinstnivåerna i tidningsbranschen och den ekonomiska utvecklingen i stort. När det gick bra för , gick det också bra för svensk dagspress. Förklaringen till den nära kopplingen till sam- hällsekonomin var att dagspressen fick en stor del av sina intäkter från annonsförsäljning. Annonsmarknadens utveckling hör till de bästakonjunkturindikatorernasomfinnsilandet.Tidningsbranschens andra huvudmarknad, den för användarintäkter, präglades härvidlag av en betydligt mindre konjunkturkänslighet – ett förhållande som gav tidningsföretagen en välbehövlig stadga också i tider av ekono- misk kris. har dock samhällsekonomin och tidnings- ekonomin utvecklats åt olika håll. Trots en stark nationell tillväxt har vinstnivåerna i tidningsbranschen sjunkit. Sambandet verkar vara brutet. Förklaringen kan även den här gången spåras till annons- marknaden. Den dramatiskt minskade annonsförsäljningen inom pressen beror inte på nationalekonomiska faktorer, utan på den kraftigt ökande konkurrensen från framför allt digitala plattformar. Som påpekats är den pågående krisen inom dagspressen ingen konjunkturell sådan, utan en strukturell. I takt med att de ovan diskuterade strukturförändringarna ritat om tidningsbranschen har det dessutom blivit svårare att uttala sig säkert om vilka konsekvenser de förändrade marknadsförutsättning- arna kommit att få för enskilda tidningsföretag – och än mindre för enskilda titlar. Ett allt mindre antal av dagstidningar drivs som separata ekonomiska enheter, utan som integrerade delar i en större koncernstruktur. Eventuella överskott från lokala tidnings rörelser kanaliseras omgående till centrala delar av koncernen, på samma sätt som lokala underskott kan täckas av centralt fördelade medel. När koncerner gör dåliga affärer, eller av andra skäl behöver spara pengar, får bördorna på motsvarande sätt delas av i sig kanske lönsamma delrörelser. Den kanske viktigaste konsekvensen av 2000-talets strukturom- vandling av den svenska tidningsmarknaden är härvidlag den tydliga förskjutningen av maktbalansen mellan de lokala och centrala nivå- Strukturella förskjutningar i mediemarknaden erna i landets tidningskoncerner – både när det gäller ekonomiska tillgångar och verksamhetsfunktioner och beslutanderätter. Koncern ledningen är det självklara maktcentret i dagens moderna tid- ningskoncern. är och förblir den produkt som bjuds ut på marknaden i de flesta fall lokalt betingad. Konflikten mellan ett ofta kostnadsdrivet centraliseringstryck och intäktssidans behov av en fortsatt stark lokal förankring skapar en spänning i svensk dagspress som tidigare tidningsledningar inte har behövt hantera. Tidningsföretagens omsättning och tillgångar I tabell 3.2 redovisas den ekonomiska utvecklingen för de företag som svarar för utgivningen av landets 93 medel- och högfrekventa dagstidningar. En genomgång av den lågfrekventa dagspressen görs i en senare del av analysen. I tabellen redovisas samlad omsättning på koncernnivå, samt hur stor andel som (uppskattningsvis) kommer från svensk dagspressutgivning. Även storleken på företagens samlade bokförda tillgångar (den s.k. balansomslutningen) presenteras. Flera av koncernerna bedriver som redan nämnts verksamhet både i andra länder och i andra bran- scher. Hur de olika verksamheterna särredovisas varierar dock från fall till fall. Detta förhållande medför svårigheter att avgränsa dagens svenska tidningsmarknad, både i fråga om storlek och ekonomiskt resultat. Tabell 3.2 Aktörerna inom svensk flerdagarspress, >3 dagar/vecka, omsättning och balansomslutning, 2015 svensk dagspress3, % Strukturella förskjutningar i mediemarknaden SOU 2016:80 svensk dagspress3, % Källa: Företagens årsredovisningar. Kommentarer: 1Värden för avser norska kronor. Den genomsnittliga växelkursen för den norska kronan visavi den svenska (NOK/SEK) var 2000, 1,160 2005, 1,192 2010 och 1,047 2015. Förändringar i Lyse- kils-Postens koncernstruktur försvårar jämförelser . 3Företagen tillämpar delvis olika principer för hur de redovisar intäkter från olika verksamheter. Det innebär att det inte alltid gör att utläsa ur årsredovisningarna hur stor andel av om- sättningen som kommer från dagspressverksamhet. Jämförelser mellan såväl företag som ska därför göras med viss försiktighet. Tabellen omfattar sammanlagt 22 företag. Sammanställningen visar på den stora bredd som alltjämt präglar de företag som är verksamma på den svenska tidningsmarknaden, och som därmed säger något om de mycket olika interna förutsättningar som gäller för landets tid- ningsrörelser. Strukturella förskjutningar i mediemarknaden De med bred marginal största aktörerna i fråga om både samlad omsättning och samlade tillgångar är de internationella mediekon- cernerna och . Omsättningen uppgick här till respektive . I båda fallen har såväl omsättning som balansomslut- ning ökat mycket kraftigt . Men medan redovi- sar en obruten tillväxt har Bonnierkoncernens omsättning minskat jämfört med . Figur 3.1 Den svenska tidningsrörelsens andel av total omsättning i de tio största koncernerna Källa: Tabell 3.2. Som framgår av figur 3.1 stod intäkterna från den svenska tidnings- marknaden för av koncernernas samlade omsättning. I båda fallen handlar det om en betydande minskning jämfört med . Dagspressen står alltså för en allt min- dre andel av verksamheten i två största mediekoncerner. Tillväxten i och förklaras i stället av expansion inom andra sektorer, inte alltid med en direkt koppling till medieområdet. Även Stampen, Herenco, Mittmedia, NTM och – som har platserna tre till sju på listan över största tidnings- utgivare – redovisade 2015 en väsentligt högre omsättning (och balansomslutning) än . För Stampen har dock de senaste årens stora avyttringar inneburit ett tydligt trendbrott jämfört med . I fråga om intäkter från tidningsutgivning är det i första hand Herenco som utmärker sig. Tillväxten inom koncernen under 2000- talet kan i princip uteslutande tillskrivas förvärv inom helt andra Strukturella förskjutningar i mediemarknaden rörelsegrenar, som emballage- och förpackningsindustrin. svarade Herencos tidningsdivision (Hallpressen) för av koncernens samlade omsättning. För de största stiftel- seägda tidningskoncernerna var den relativa betydelsen av tidnings- utgivning väsentligt större (med andelar mellan ). Det faktum att intäkterna ökat kraftigt i den här gruppen förklaras därför i princip uteslutande av de ovan berörda förvärven av andra tidningsföretag. Fem tidningskoncerner hade under en omsättning i intervallet 100 till . Här saknas en entydig utvecklingstrend, men den övergripande tendensen är att intäkterna har fallit , som storleken på de samlade tillgångarna har ökat. Det företag som särskilt märker ut sig här är NWT, som är det enskilda tidningsbolag som har klart minst omsättning i förhållande till företagets tillgångar. Eller kanske snarare: störst tillgångar i förhållande till omsättning. Decennier av hög lönsamhet i kombination med måttliga aktieutdelningar har inneburit att den värmländska tidningskoncernen kunnat bygga upp betydande ekonomiska värden (se vidare nedan). För ett av företa- gen, , har i stället inneburit en kraftigt reducerad balansomslutning. Förklaringen kan spåras till extranedskrivningar på sammanlagt av goodwill från förvärven av res- pektive Promedia. För de återstående tio bolagen på listan (med en omsättning på ) har den långsiktiga utvecklingen varit mindre dramatisk. I princip samtliga fall rör det sig också om företag som huvudsakligen består av en tid- ning och som följaktligen kommit att stå utanför 2000-talets struk- turomvandlingar. Utvecklingen i den här gruppen speglar på ett tydligt sätt det faktum att dagspressen är en mogen – för att inte säga stagnerad – industrigren. Omsättning och balansomslutning är en sak – lönsamhet och finan- siell stadga är förvisso en helt annan. I tabell 3.3 och 3.4 ges därför en motsvarande redovisning av utvecklingen för samma 22 företag när Strukturella förskjutningar i mediemarknaden det gäller ekonomisk avkastning respektive finansiell stabilitet. I det första fallet används som jämförelsemått den så kallade nettomargi- nalen, med vilket menas resultatet efter finansiella poster i relation till omsättningen. För att fånga upp utvecklingen har den genomsnittliga nettomarginalen 2001–2005, 2006–2010 och 2011–2015 räknats ut för vart och ett av företagen. För att förbättra möjligheterna att säga något övergripande om lön- samheten i svensk dagspress, särredovisas överskottet från tidnings- rörelsen i de koncerner där (den svenska) tidningsutgivningen står för bara en mindre del av den samlade verksamheten. Det handlar här om , och Herenco.15 Som mått på företagens finansiella ställning används nyckeltalet soliditet, med vilket menas det egna kapitalets andel av det totala kapitalet – eller hur stor andel av företagets samlade tillgångar som inte finansierats med hjälp av lånade pengar. I tabell 3.4 redovisas också tidningsföretagens goodwill för var och en av de fyra mät- punkterna, samt i vilken utsträckning varit mot- tagare av statligt driftsstöd. Tidningsutgivning betraktades länge som en relativt lukrativ verksamhet. I en analys genomförd på uppdrag av konstaterade att det ”i medievärlden i stort [fanns] nästan inget så lönsamt som ett väl- skött landsortstidningsföretag”).16 Med det ville han peka på att landsortspressen i allmänhet varit mer lönsam än tidningarna i storstäderna. redovisade de verk- samma tidningsföretagen en genomsnittlig nettomarginal på 4 pro- cent (tabell 3.3). Av landets fem mest lönsamma tidningsföretag var samtliga hemmahörande i landsorten. och Stampen (den senare alltså alltjämt med enbart ) däremot återfanns i botten. 15 I det sistnämnda fallet avser redovisningen rörelsemarginalen. 16 (2006). Utvecklingen av svensk dagspress intill 2005 i SOU 2006:8, s. 485–543. Strukturella förskjutningar i mediemarknaden Tabell 3.3 Genomsnittlig nettomarginal för företagen inom svensk flerdagarspress, >3 dagar/vecka, procent ETC Förlag (2015–) Världen (2005–) (2014–) Genomsnitt (median) Källa: Företagens årsredovisningar (beräkningar). Kommentar: Med nettomarginal avses resultat efter finansiella poster (nettomarginal) delat med omsätt- ningen. 1Resultatet avser rörelsemarginalen (rörelseresultatet genom omsättning). Förändringar i koncernstruktur försvårar jämförelser . Strukturella förskjutningar i mediemarknaden , 2006–2010, steg de genomsnittliga vinstnivåerna i branschen med ytterligare ett par procentenheter. (Finanskrisen – som grasserade som värst – hade härvidlag endast måttliga konsekvenser för de svenska tid ningsföretagen.) Tio av företagen redovisade en högre genomsnittlig vinstmarginal jämfört med perioden före. Återigen låg landsorts pressen i toppen. Bäst gick det för Lidköpingspress () och NWT som samlat över femårsperioden redovisade en vinstmarginal på . Tre bolag gick med förlust: , Världen , och . De två sistnämnda tog emot allmänt driftsstöd. har de flest kurvorna vänt neråt. Mellan 2006–2110 och 2011–2015 föll den genomsnittliga net- tomarginalen till . I endast fyra fall förbättrades vinstnivåerna något . Här var det i första hand de båda storstadstidningskoncernerna och som gick mot strömmen. och respektive svenska tidningsdivisioner är därmed de enda aktörerna på marknaden som har lyckats öka sina vinstmarginaler för varje ny femårsperiod .