sou · H4B337 · 2016-05-27 00:00:00 — Enligt litteraturen överensstämmer branschpraxis, åtminstone inom personförsäkringsområdet, med de principer som har angetts ovan. Här har framför allt åberopats vissa uttalanden av en nämnd, den s.k. Ankenaevnet for Forsikring. Sammanfattningsvis finns ingen lagstadgad kontraheringsplikt i för personförsäkringar i . Möjligen skulle försäkrings- bolaget i vissa fall anses ha en kontraheringsplikt grundad på sed- vana, men det framstår som oklart. I lag om försäkringsavtal3 finns det inte heller någon regel om egentlig kontraheringsplikt. Enligt 6 a § följer däremot att om en konsument får avslag på ansökan om försäkring ska (med några undantag som saknar intresse i det här sammanhanget) grunden för avslaget meddelas skriftligen. Enligt bestämmelsen ska vidare grun- den vara förenlig med lag och god försäkringssed. I förarbetena4 till 6 a §, som tillkom 2010, angavs det att någon egentlig plikt för försäkringsbolagen inte infördes eftersom försäk- ringsbolagen måste ha rätt att neka försäkring i sådana fall där det finns sakliga godtagbara grunder, och de sakliga grunderna kunde vara mycket varierande. Som exempel nämndes att sakliga grunder kan föreligga på grund av de allmänna ansvarsurvalsprinciperna i respektive bolag, men också med hänsyn till försäkringsobjektet i enskilda fall eller försäkringstagarens eller den försäkrades person. Det ansågs inte möjligt att upprätta en uttömmande förteckning 3Lag om försäkringsavtal 28.6.1994/543. 4Se Regeringens proposition till (RP 63/2009 rd) med förslag till lag om ändring i lagen om försäkringsavtal och vissa andra lagar som har samband med den, s. 10 f. och 17 f. över godtagbara grunder. Mot den bakgrunden angavs att den för- säkringssökandes ställning kunde tryggas tillräckligt genom en skyldighet för försäkringsbolaget att motivera ett negativt beslut angående en ansökan om försäkring med grunder som är förenliga med lag och god försäkringssed. I 10 § försäkringsavtalslagen anges att försäkringsgivaren inte får avslå en ansökan om personförsäkring på den grunden att ett försäkringsfall har inträffat eller den tilltänkte försäkrades hälsotill- stånd har försämrats efter det att ansökningshandlingarna lämnats in eller sänts till försäkringsgivaren. I paragrafen anges också att premien och övriga villkor ska bestämmas på basis av den försäk- rades hälsotillstånd . I lagstiftningen finns inte några andra särskilda bestämmelser om grunderna för avslag. I för- arbetena nämns däremot att bestämmelser i annan lagstiftning kan har betydelse i sammanhanget. Bl.a. den ska den grundlagsfästa jämlikhetsprincipen också tillämpas vid prövningen av försäkrings- ansökningar. Principen innebär ett allmänt förbud mot att utan godtagbart skäl särbehandla någon på grund av dennes kön, ålder, ursprung, språk, religion, övertygelse, åsikt, hälsotillstånd eller handi- kapp eller av någon annan orsak som gäller hans eller hennes person. I förarbetena till försäkringsavtalslagen hänvisade man vidare till att regler om god försäkringssed följer av olika lagar på försäkrings- rörelselagstiftningens område, och att ) har antagit gemensamma principer 2002 om hur försäk- ringsbolagen vid tecknande och uppsägning av försäkringsavtal ska beakta de krav som god försäkringssed ställer. Det angavs vidare att utgångspunkten skulle vara att avslag på en försäkringsansökan ska grunda sig på det aktuella försäkringsbolagets praxis vad gäller vilka risker och på vilka villkor som försäkringar kan tecknas. I finns regler om kontraheringsplikt i § 3–10 forsikrings- avtaleloven5, rörande både konsumentförsäkring och företagsför- säkring och i § 12–12 om personförsäkring. Av § 12–126, som infördes genom lagstiftning 2008, framgår7 att ett försäkringsbolag inte utan saklig grund kan neka någon att till vanliga (norska: ”vanlige”) villkor teckna en sådan försäkring som bolaget annars erbjuder allmänheten. Saklig grund kan enligt vad som föreskrivs i paragrafen föreligga i två situationer – dels om det är fråga om en särskild risk, förutsatt att det finns ett rimligt samband mellan risken och avslaget, dels på grund av andra särskilda förhåll- anden (norska: ”andre serlige forhold”) om inte avslaget kan anses vara orimligt för den enskilde. Med försäkring till vanliga villkor avses i § 12–12 enligt förarbe- tena de försäkringsvillkor som försäkringsbolaget vanligen använ- der för den aktuella försäkringsprodukten. Med vanliga villkor av- ses också de mera generella krav som bolaget brukar ställa upp för att en risk ska kunna försäkras.8 Av motiven framgår vidare att bolagets allmänna principer för premiedifferentiering inte omfattas av § 12–12. Detta regleras i stället i den norska försäkringsrörelselagen, där det bl.a. framgår att premien ska stå i rimligt förhållande till den risk som försäkras och försäk- ringsbolagets ekonomi. Om skaderisken eller den förväntade skade- kostnaden i ett visst fall är särskilt hög, är bolaget därmed enligt motiven inte förhindrat att bara erbjuda försäkring till en betydligt högre premie än vad som gäller för andra kunder. anges i motiven att ett försäkringsbolag inte kan kringgå § 12–12 genom att, i stället för att neka försäkring i ett visst fall, erbjuda försäkring mot en premie som är orimligt hög i förhållande till risken (se pro- position Ot.prp. 41 (2007–2008) s. 98).9 5Lov om forsikringsavtaler av 16. nr. 6Kontraheringsplikten kommenteras i , Børre och , Forsikringsavtaleloven med kommentarer, 3. utgave, 2014 s. 432–438 samt i , Forsikringsrett (2008) s. 127–130. 7Utredningens fria översättning. 8Se , Forsikringsrett (2008) s. 127. 9Se även , Børre och , Forsikringsavtaleloven med kommen- tarer, 3. utgave, 2014 s. 434. Att kontraheringsplikten bara gäller för försäkringar som bolaget erbjuder allmänheten, innebär vidare att ett försäkringsbolag inte behöver erbjuda en försäkringsprodukt som bolaget normalt inte tillhandahåller (se proposition Ot.prp. 41 (2007–2008) s. 98). När det gäller vad som enligt paragrafen ska anses utgöra saklig grund för avslag kan det, som framgått, enligt § 12–12 till att börja med handla om en särskild risk. I litteraturen anges att det ska vara fråga om en risk som är betydligt högre än normalt och att det inte ska vara möjligt att kompensera riskökningen genom bolagets all- männa principer om premiedifferentiering. För bedömningen av om det föreligger en sådan särskild risk som avses i paragrafen har det betydelse såväl hur troligt det är att risken faktiskt ska reali- seras som hur hög den förväntade ekonomiska belastningen på försäkringsbolaget kommer att vara om så sker (se proposition Ot.prp. 41 (2007–2008) s. 99). I paragrafen anges vidare att det ska finnas ett rimligt samband mellan den särskilda risken och avslaget. Med det menas enligt för- arbeten och litteratur att försäkring inte får nekas i större omfatt- ning än vad som är nödvändigt. Försäkringsbolaget ska enligt moti- ven inte helt neka en försäkringsansökan om det finns möjlighet att undanta den särskilda risken från försäkringen genom exempelvis en inskränkning (se proposition Ot.prp. 41 (2007–2008) s. 99). I det här sammanhanget angavs också i förarbetena att försäk- ringsbolagets riskbedömningar ska bygga på försvarliga analyser och tillgänglig statistik. I förarbeten anges att försäk- ringsbolagen fortfarande ska kunna basera sina riskbedömningar på generell statistik. Det anges uttryckligen i propositionen att om en försäkringssökande har en viss sjukdom, ska tillgänglig generell statistik avseende hälsorisker knutna till den sjukdomen anses stå i rimligt samband med hälsorisken för den enskilde försäkrings- sökande. Det betonas däremot att försäkringsbolaget ska visa att statistik och annat beslutsunderlag håller godtagbar facklig nivå (norska: ”tillstrekkelig faglig nivå”) och är tidmässigt uppdaterad. I förarbetena framhölls att det under sådana förutsättningar saknas grund för att ålägga försäkringsbolagen att göra individuella bedöm- ningar i varje enskilt fall (se proposition Ot.prp. 41 (2007–2008) s. 99 f.). Den andra sakliga grunden som nämns i paragrafen är att andra särskilda förhållanden (norska: ”andre serlige forhold”) kan åberopas om inte avslaget kan anses vara orimligt för den enskilde. Detta tar sikte bl.a. på den s.k. moraliska risken, dvs. när det finns anledning för försäkringsbolaget att inte lita på den försäkringssökande. Vidare anges i § 12–12 vissa förhållanden som inte kan utgöra saklig grund. Till att börja med sägs att saklig grund inte kan föreligga på grund av förhållanden som det enligt lag eller föreskrift som meddelats med stöd av lag är förbjudet att beakta vid risk- bedömningen. Detsamma gäller upplysningar som försäkrings- bolaget enligt lag inte får begära från den försäkringssökande. nämnda förbehåll i bestämmelsen syftar främst på de begränsningar som följer av diskrimineringslagstiftningen, och lagstadgade begräns- ningar när det gäller bolagens möjlighet att beakta genetisk infor- mation.10 § 12–12 innehåller därutöver bestämmelser angående under- rättelse till den försäkringssökande om försäkring nekas. Av para- grafen följer att denne utan oskäligt dröjsmål ska meddelas skrift- ligen om ett avslagsbeslut och om motiveringen till detta. I motive- ringen ska bolaget ange vilka förhållanden som har legat till grund för avslaget, inklusive de individuella riskbedömningar som bolaget eventuellt har gjort. I motiveringen ska försäkringsbolaget, enligt bestämmelsen, också redogöra för eventuell praxis inom bolaget, branschnormer samt lagar eller föreskrifter, som innebär att den försäkringssökande , eller under vissa andra förut- sättningar, kommer att kunna beviljas försäkringen. Ett beslut om avslag på en försäkringsansökan kan av den försäk- ringssökande anmälas till Finansklagenemnda11, som är ett bransch- drivet tvistlösningsorgan för prövning av vissa tvister mot anslutna bolag inom bl.a. bank och försäkring. Nämndens avgöranden är rekommendationer, men följs som huvudregel av försäkringsbola- gen. Om försäkringsbolaget inte vill följa nämndens avgörande, ska bolaget underrätta nämnden om detta från beslutet. Om sådan underrättelse inte sker, blir bolaget bundet av beslutet. 10Hans Jacob , Forsikringsrett (2008) s. 129. 11Verksamheten vid Finansklagenemnda är baserat på ett avtal mellan , Næringslivets Hovedorganisasjon, Finans , Finansieringsselskapenes forening och Verdipapirfondenes forening. Finansklagenemnda består av ett sekretariat och fyra nämnder – Finansklagenemnda bank, Finansklagenemnda person, Finansklagenemnda skade (prövar bl.a. vissa försäkringstvister) och Finansklagenemnda eierskifte. Nämndens verksamhet finansieras av anslutna försäkringsbolag i förhållande till antal anmälda tvister mot respektive bolag. Enligt § 12–12 ska det skriftliga meddelandet om avslagsbeslutet innehålla upplysningar om vad som gäller om den försäkringssök- ande önskar anmäla frågan till Forsikringsklagenemnda. Vidare följer av paragrafen att en försäkringssökande som vill göra gällande att försäkring har nekats olovligen, måste meddela försäkringsbolaget detta skriftligen eller anmäla saken till Forsikringsklagenemnda efter att den försäkringssökande mottog det skriftliga meddelandet om avslaget. Försäkring är ett område som är under ständig utveckling och för- ändring. Förutom ny och förändrad lagstiftning, är det många andra yttre faktorer som påverkar förhållandena på marknaden. För att de synpunkter och förslag som utredningen lämnar i det här betänkandet ska vara hållbara , har utredningen uppmärk- sammat vissa yttre faktorer som kan komma att inverka på person- försäkringsmarknadens utveckling framöver, och vissa tendenser på marknaden. I det här avsnittet redovisar vi kortfattat några iaktta- gelser i det avseendet. Fokus ligger i vissa delar på barnförsäkring, eftersom det är en försäkringsprodukt med stor social skyddsfunk- tion och en populär produkt som ofta uppmärksammas på olika sätt i media och den allmänna debatten. Detta kapitel bygger till viss del på ett material som Konsumen- ternas Försäkringsbyrå har bistått utredningen med, men även på utredningens egna erfarenheter. 10.2Yttre faktorer av betydelse för utvecklingen på personförsäkringsmarknaden Till att börja med är det viktigt att beakta att personförsäkringarna har en direkt koppling till det försäkringsskydd som finns i den allmänna försäkringen, eftersom privat personförsäkring komplette- rar detta skydd. Behovet av och innehållet i de privata individuella personförsäkringarna styrs därför till stor del av vilket skydd som Vissa tendenser på personförsäkringsmarknaden kan erhållas genom den allmänna socialförsäkringen. Utvecklingen på socialförsäkringens område är troligen den faktor som i störst utsträckning påverkar utvecklingen inom privat personförsäkring. Här kan nämnas att den parlamentariska Socialförsäkringsutred- ningen presenterade sitt slutbetänkande (SOU 2015:21) . I betänkandet föreslås inga vidlyftiga strukturella förändringar av socialförsäkringssystemet, eftersom socialförsäkringarnas grunder har ansetts väl utformade och anpassade till svenska förhållanden. Däremot föreslås en rad successiva reformer, inklusive bl.a. att ut- veckla och förbättra åtgärderna för återgång i arbete vid ohälsa samt åtgärder för en förstärkt standardtrygghet och ett mer rättvis- ande inkomstunderlag. Betänkandet är under bered- ning i . Det ligger utanför den här utredningens uppdrag att närmare analysera eventuella kommande förändringar i socialförsäkrings- systemet. Vi kan bara konstatera att sådana förändringar framöver kan komma att inverka på utvecklingen och behovet av privata per- sonförsäkringar. 10.2.2Konkurrens och medvetna konsumenter Många privata personförsäkringsprodukter är komplexa försäkrings- produkter som säljs på en konkurrensutsatt marknad. Konsumen- terna ställer i allmänhet också höga krav när det gäller innehållet i, och möjligheten att kunna utnyttja, försäkringarna. Konsumenter- nas allt ökande medvetenhet och konkurrensen på marknaden är viktiga faktorer för försäkringsbolagens produktutveckling och agerande över huvud taget. Inte minst gäller detta med avseende på barnförsäkringarna, som är populära försäkringsprodukter och som säljs av flera försäkringsbolag i relativt hård konkurrens. Barnförsäk- ringarnas innehåll och frågor om vilka ersättningar som betalas ut från olika försäkringar, är också föremål för flitiga diskussioner mellan föräldrar på nätet i bl.a. sociala medier. Vissa tendenser på personförsäkringsmarknaden 10.2.3Gränsdragning mellan individuell personförsäkring och gruppersonförsäkring I kapitel 6 har vi beskrivit den principiella skillnaden mellan privata försäkringar och gruppförsäkringar. Som har framgått där är lag- stiftningen delvis oklar när det gäller vad som utmärker en grupp- försäkring. Detta medför att det finns vissa svårigheter när det gäller att dra gränsen mellan vad som är en gruppersonförsäkring och vad som är en individuell personförsäkring. En följd av det är att det ibland kan vara oklart när de specialregler i FAL som gäller för individuella respektive gruppförsäkringar ska tillämpas. Exempelvis kontraheringsplikten gäller som framgått bara för individuella per- sonförsäkringar, och för gruppförsäkringarna finns bl.a. särskilda informationsregler. Behovet av vissa lagändringar med avseende på grupperson- försäkringar bereds inom (se Ds 2014:43). Att närmare analysera eller lämna förslag avseende gränsdrag- ningen mellan gruppförsäkringar och individuella försäkringar ligger utanför utredningens uppdrag. Vi kan bara konstatera att rätts- utvecklingen på det området kan komma att påverka hur den pri- vata personförsäkringsmarknaden utvecklas och därmed i förläng- ningen även tillämpningen av kontraheringsplikten. Om gränsen mellan individuella personförsäkringar och gruppersonförsäkringar framöver i praktiken suddas ut, skulle man exempelvis kunna tänka sig att försäkringsbolagen skulle välja att i högre grad tillhandahålla gruppersonförsäkringar för att undgå tillämpningen av kontrahe- ringsplikten. 10.2.4Teknisk utveckling – mer information och försäljning via digitala kanaler Den snabba tekniska utvecklingen och konsumenters tilltagande användning av internet har gjort att försäljning och marknadsföring av personförsäkringar allt oftare sker genom digitala kanaler. Den ökade användningen av digitala informationskanaler – inte minst den utbredda användningen av sociala medier – innebär också att dagens konsumenter har goda förutsättningar att få del av, och dela med sig av, erfarenheter och information inom olika områden. Vissa tendenser på personförsäkringsmarknaden Detta märks bl.a. när det gäller diskussioner i sociala medier och på bloggar när det gäller olika försäkringar och försäkringsbolag. Som redan har nämnts, är särskilt barnförsäkringar fokus för sådana diskussioner. Att den digitala tekniken används alltmer, ger nya möjligheter och öppnar för nya kommunikationskanaler för såväl konsumenter som försäkringsbolag. En särskild utmaning för försäkringsbolagen är därför att säkerställa tydlighet och tillgänglighet vid sådan kom- munikation med konsumenter. Tillgänglighet i förfaranden för att ansöka om en personförsäkring, är någonting som utredningen be- handlar i avsnitt 16.6.11 nedan. 10.2.5Medicinsk forskning och folkhälsa Efterfrågan och utbudet av olika typer av personförsäkringsprodukter påverkas också av utvecklingen inom olika specifika områden och i samhället i stort. Den allmänna folkhälsan har särskild betydelse för dessa försäkringar, liksom utvecklingen inom den medicinska forskningen. Exempelvis varierar ersättningsmöjligheterna från de privata försäkringarna ofta för olika former av ohälsa och olika slags funktionsnedsättningar beroende på hur utbredda dessa är hos befolkningen och eventuella nya rön inom den medicinska forskningen. Om viss ohälsa eller vissa funktionsnedsättningar ökar i frekvens eller tillkommer i form av nya benämningar kan detta också inverka på försäkringarnas innehåll och bolagens risk- bedömningar. Ökad kunskap inom olika områden och nya medi- cinska forskningsrön kan å andra sidan också bidra till att skapa ett större och mer stabilt försäkringsskydd för vissa grupper. I det här sammanhanget kan nämnas att många försäkringsbolag har gjort olika typer av inskränkningar i person- försäkringsprodukter för neuropsykiatriska diagnoser, på grund av att sådana diagnoser, särskilt hos barn, har ökat avsevärt. Samma sak gäller för smärt- och stressrelaterade diagnoser hos vuxna. Vissa tendenser på personförsäkringsmarknaden 10.2.6Mediabevakning, granskning och jämförelser Även mediabevakning och granskning från myndigheter och olika typer av intressenter inverkar på försäkringsbolagens produkt- utveckling och agerande i allmänhet. Enligt försäkringsbolagen har exempelvis medias bevakning av bolagens hantering av ansökningar om barnförsäkring rörande för tidigt födda barn, bidragit starkt till förändrade rutiner i dessa fall. Vidare kan nämnas att har gjort och publicerat jämförelser av bl.a. barnförsäkringar. har byrån också poängsatt de sex viktigaste delarna i barnförsäkringen. Flera försäkringsbolag använ- der sig av resultatet av jämförelsen i sin marknadsföring, och byrån har noterat att försäkringsbolagen i sin produktutveckling efter- strävar att få höga poäng. I och med den tekniska utvecklingen, med bl.a. möjlighet till snabb informationsspridning till och mellan konsumenter, kan det antas att bevakning från media och annan extern granskning i fram- tiden kommer att ha avsevärd inverkan på försäkringsbolagens produktutveckling och agerande i förhållande till konsumenter. Enligt finns det anledning att anta att den hårda konkurrensen på barnförsäkringsmarknaden, kommer att medföra att försäkringsbolagen framöver låter barn- försäkringarna omfatta fler tillstånd av ohälsa och fler funktions- nedsättningar. En annan tänkbar utveckling vad gäller barnförsäkringen är, enligt försäkringsbyrån, att bolagen kommer att satsa mer och mer på sådana ersättningsmoment som gör att föräldrarna upplever sig ha stor nytta av försäkringen. Exempel på en sådan utveckling som redan har skett är att de flesta försäkringsbolag har höjt den ersättning som betalas ut till föräldrarna vid barnets sjuk- husvistelse. Ett annat exempel är att de flesta försäkringsbolag har infört s.k. diagnosersättningar, dvs. engångsbelopp som betalas ut Vissa tendenser på personförsäkringsmarknaden till föräldrarna direkt om barnet diagnostiseras med vissa svåra sjukdomar. Både och företrädare för för- säkringsbranschen, har också angett att en annan trolig utveckling är att försäkringsbolagen i allt högre utsträckning kom- mer att erbjuda service på olika sätt till föräldrarna. Exempel på sådana tjänster kan vara sjukvårdsupplysning och rådgivning angå- ende vart föräldrar kan vända sig för att få stöd och hjälp i olika situationer. De försäkringsbolag som erbjuder den typen av tjänster upplever att detta är mycket uppskattat av kunderna. 10.3.2Sjuk- och olycksfallsförsäkring samt sjukförsäkring för vuxna För sjuk- och olycksfallsförsäkringarna och sjukförsäkringarna för vuxna, är möjligheten att få ersättning från socialförsäkringen vid inkomstbortfall på grund av sjukdom, den faktor som har störst inverkan på produktutvecklingen. Särskilt gäller detta för de privata sjukförsäkringarna. Vilket försäkringsskydd som kommer att er- bjudas är därför till stor del beroende av hur ersätt- ningsformer för inkomstbortfall utvecklas i den allmänna försäk- ringen. Sjunker ersättningsnivåerna i den allmänna försäkringen kommer utrymmet att teckna individuell sjukförsäkring öka och om ersättningsnivåerna ökar så minskas behovet av privat försäkring. Personförsäkringar är komplexa produkter och många yttre fakto- rer påverkar försäkringsbolagens produktutveckling och agerande på marknaden. Försäkringsbolagen är också vana vid att kontinuer- ligt anpassa produkter och utbud samt sitt agerande efter nya för- hållanden. Några yttre faktorer som utredningen bedömer kommer att ha betydelse för utvecklingen på personförsäkringsmarknaden fram- över är utvecklingen inom socialförsäkringssystemet, den ökande konkurrensen på marknaden, den allt snabbare tekniska utvecklingen, rättsutvecklingen när det gäller gränsdragningen mellan individuella personförsäkringar och gruppersonförsäkringar, den medicinska Vissa tendenser på personförsäkringsmarknaden forskningen och tendenser på folkhälsoområdet samt mediabevak- ning och olika typer av granskningar som görs av externa intressenter. Mot den nu angivna bakgrunden utgår utredningens övervägan- den angående behovet av ny lagstiftning och andra åtgärder ifrån att personförsäkringsmarknaden är och kommer att fortsätta att vara under ständig utveckling och förändring, samt att bolagen kom- mer att anpassa både produkter och praktisk hantering efter råd- ande förutsättningar. 11.1Utredningens uppdrag – kartläggning, analys och eventuella förslag Utredningens uppdrag har som framgått omfattat att bedöma om lagstiftningens intentioner följs i försäkringsbolagens praktiska tillämpning av kontraheringsplikten vid ansökan om personförsäk- ring. I den delen av uppdraget har ingått att kartlägga i vilken ut- sträckning försäkringsbolagen avslår ansökningar om personför- säkring eller meddelar sådana försäkringar med särskilda villkor, exempelvis undantagsklausuler eller förhöjda , samt att identifiera under vilka omständigheter detta är vanligt. I det här kapitlet beskriver vi den kartläggning som utredningen har genomfört. Som har utvecklats närmare i kapitel 2 ovan, har utredningen avgränsat sin kartläggning, och senare analys, till att avse följande individuellt tecknade personförsäkringar: barnförsäkring (kombinerad sjuk- och olycksfallsförsäkring för barn och ungdomar) kombinerad sjuk- och olycksfallsförsäkring för vuxna.