sou · H4B381d6 · 2016-11-25 00:00:00 — Det införs kompletterande reglering i utsökningsförordningen som innebär att får ge fastighetsmäklare i uppdrag att bjuda ut bostadsrätt till försäljning under hand. En sådan ordning innebär att försäljningsförfarandet blir effektivare. En fastighetsmäklare har med sina kontakter och spekulantregister ofta bättre förutsättningar än att nå potentiella köpare. En fastighetsmäklare kan visa bostadsrätten , hjälpa till med kalkyler för boendekostnader och förmedla kontakter med kreditgivare. Försäljning med hjälp av en fastighetsmäklare bör därför kunna ge ett bättre pris vilket kommer att vara positivt för såväl gäldenärssom borgenärskollektivet. Eftersom arbetsuppgifter som utförs av i stället kan tas om hand av en fastighetsmäklare kommer förslaget att innebära en minskad arbetsbelastning för . har uppskattat att om förslaget genomförs kommer ungefär 1,2 årsarbetskrafter kunna frigöras för att arbeta med andra arbetsuppgifter. Det innebär att personalkostnaderna kommer att minska med mellan och . 16.13.3Förslagen om harmoniserade tidsfrister och möjlighet att bevilja anstånd Vi föreslår att bestämmelserna som gäller tidsfrister och möjlighet att bevilja anstånd vid tvångsvis försäljning av fast egendom och bostadsrätter harmoniseras på så sätt att de tidsfrister och möjligheter som finns att bevilja anstånd för försäljning av fast egendom även kommer att gälla vid försäljning av bostadsrätter. Vi föreslår inte någon ändring av de tidsfrister och möjlighet till anstånd som gäller för tvångsvis försäljning av annan lös egendom. Förslaget kommer att innebära ett mer enhetligt och mer lättillämpat förfarande för försäljning av bostäder som också blir enklare att acceptera av allmänheten. Som ett led i att ska kunna ta viss hänsyn till en tredje man som berörs av en försäljning av utmätt egendom föreslår vi att även en tredje man ska kunna begära anstånd med försäljningen. kommer således, efter en begäran av svaranden eller tredje man, kunna bevilja anstånd om sökanden i målet medger det eller om det finns särskilda skäl. Vi föreslår även ett tillägg i anståndsbestämmelsen som tydliggör att särskilt ska beakta om försäljningen avser svarandens eller tredje mans hem när en begäran om anstånd prövas. Att försäljningen avser egendom som är någons hem kommer således att kunna få betydelse vid prövning av frågan om anstånd med försäljningen ska kunna beviljas inom gällande tidsramar. Denna ordning kommer att leda till ett mer rättssäkert försäljningsförfarande och att hänsyn i större utsträckning kan tas till bestämmelser om rätten till hem och egendomsskyddet. 16.13.4 Förslaget om harmoniserade försäljningsavgifter Vi föreslår att avgifterna vid tvångsvis försäljning av fast egendom och bostadrätter harmoniseras. Förberedelseavgift, försäljningsavgift samt minimi- och maxavgift för bostadsrätter ska beräknas på samma sätt som enligt gällande ordning för försäljning av fast egendom. Vi föreslår även att det införs en maxavgift för tvångsvis försäljning av lös egendom. Maxavgiften ska bestämmas på samma sätt som för fast egendom och bostadsrätter. Särskilda kostnader som kan upp- komma, t.ex. löpande kostnader för att hantera och förvara lös egendom innan försäljningen ska fortfarande kunna tas ut i enlighet med 13 § i förordningen (1992:1094) om avgifter vid . Förslagen innebär att det även kommer utgå en förberedelseavgift vid försäljning av bostadsrätter. Avgiften kommer att belasta sökanden om auktionen kungörs men inte avslutas med en tvångsvis försäljning. För bostadsrätter som säljs av har försäljningsavgifterna beräknats bli lägre. För bostadsrätter som är värda kommer avgiftsminskningen bli ännu större. För borgenärs- och gäldenärskollektivet innebär de lägre försäljningsavgifterna för bostadsrätter att det blir ett bättre ekonomiskt utfall av försäljningen. har beräknat de ekonomiska konsekvenserna av förslagen. Underlag för dessa beräkningar finns i bilaga 18. har uppskattat att avgiftsintäkterna till staten avseende förberedelseavgifter kommer att öka och uppgå till . kommer avgiftsintäkterna för de bostadsrätter som säljs att minska med . Den totala effekten av förslaget om harmoniserade avgifter för fast egendom och bostadsrätter beräknas således leda till minskade avgiftsintäkter om . Förslaget om en maximiavgift för försäljning av annan lös egendom än bostadsrätter innebär att maxavgiften är på samma nivå som vid försäljning av fast egendom. Taket för avgiften uppnås vid en köpeskilling som överstiger . såldes inte någon lös egendom (bostadsrätter undantagna) överstigande detta belopp. Begränsningsregeln bedöms därför få marginell ekonomisk påverkan. 16.13.5Förslagen att det inte längre ska vara obligatoriskt med bevaknings- eller fördelningssammanträde Vi föreslår att alltid själv ska kunna ska avgöra om bevakningssammanträde eller fördelningssammanträde behövs. Om bevakningssammanträde inte ska hållas ska bestämma en senaste dag när fordran eller rättigheter senast ska anmälas. ska hålla ett fördelningssammanträde när det är oklart hur pengar ska fördelas eller om i annat fall anser att det behövs. Förslagen kommer innebära ett effektivare utsökningsförfarande utan att nödvändiga krav på rättssäkerhet eftersätts. För såväl som borgenärskollektivet kan förslagen innebära processekonomiska besparingar. 16.13.6Förslaget om utökad information om utmätt egendom är försäkrad Vi föreslår inte någon reglering som innebär ytterligare möjligheter att frånträda köp av utmätt egendom. I stället anser vi att en köpare av utmätt egendom i första hand bör skyddas mot att egendomen skadas eller förstörs efter försäljning av egendomen fram till tillträdet genom att egendomen är försäkrad. Vi föreslår regler som innebär att det kommer framgå av sakägarförteckningen och kungörelser av auktion eller infordrande av anbud om det finns någon gällande försäkring för egendomen. Vidare föreslår vi reglering som innebär att vid bedömningen av om tidigare ägare ska få rätt att bo kvar på fastigheten efter köparens tillträdesdag, särskilt ska väga in om egendomen är försäkrad. Frågan om egendomen är försäkrad kommer med dessa förslag att på ett tydligare sätt komma att utgöra köpevillkor och påverka det slutliga försäljningspriset. Vidare kan gäldenärers incitament att hålla egendomen försäkrad komma att öka. Förslagen förväntas inte medföra något påtagligt merarbete för . 16.13.7Förslag som innebär regelförenkling, effektivisering och förtydligande av gällande ordning Indrivning av utmätta försäkringsbelopp som inte förfallit till betalning Att utmätta försäkringsbelopp inte kan drivas in när försäkringen enligt försäkringsavtalet ännu inte förfallit till betalning är en brist i lagstiftningen som påverkar effektiviteten i utsökningsförfarandet. Vi har bedömt att det utsökningsrättsliga regelverket innehåller nödvändiga bestämmelser för att utmätta försäkringsbelopp ska kunna Vi föreslår ett tillägg i 15 kap. 3 § försäkringsavtalslagen som tydliggör att ett beslut om utmätning innebär att det utmätta beloppet förfaller till betalning och får utkrävas från försäkringsbolaget. Vi anser att det även behövs kompletterande reglering i inkomstskattelagen (1999:1229) så att lagens bestämmelser om återköpsförbud inte hindrar indrivning av utmätta belopp. Eftersom ett förslag om tillägg i 58 kap. 18 § inkomstskattelagen som innebär att det ska vara möjligt att utmäta belopp från en pensionsförsäkring bereds i lämnar vi inte något eget författningsförslag. Att utmätta försäkringar kan drivas in kommer att leda till fördelar för borgenärskollektivet i form av ett bättre indrivningsresultat. Förslaget innebär också effektivitetsvinster för utsökningsförfarandet och för administrativa arbete när det gäller utmätning av försäkringar. Förslaget om en tydligare reglering om hur borgenärers rätt till ränta ska beräknas Vi föreslår att det införs ett förtydligande i 13 kap. 2 § UB som klargör att om pengar inte kan betalas ut i samband med fördelningsdagen ska utbetalningen innefatta inlåningsränta på beloppet från fördelningsdagen fram till dess utbetalning sker. Förslaget innebär ett tydliggörande av vad som är gällande ordning. Förslaget innebär regelförenkling som på ett positivt sätt påverkar effektiviteten i utsökningsförfarandet. Förslaget om förtydligande vad som gäller för återkrav i mål som handläggs enligt indrivningslagen Vi föreslår reglering som klargör att om ett beslut om fördelning eller utbetalning ändras så att återbetalning ska ske på grund av utmätning för en fordran som handläggs enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. är det inte den myndighet som företräder staten hos utan den myndighet vars krav har föranlett utmätningen som ska betala tillbaka. Förslaget tydliggör vad som är gällande ordning. 16.13.8Förslaget om en ändrad ordning för utbetalning av små belopp Enligt uppgift från uppgår s.k. små belopp som enligt nu gällande reglering tillfaller staten till . I detta belopp ingår de belopp som avses i 13 kap. 20 a § andra stycket UB men också belopp som återbetalat till gäldenärer, men som inte lösts ut och som kommer i retur till myndigheten. Belopp som en gäldenär inte löser ut står kvar på konto . Om gäldenären inte gör anspråk på beloppet tillfaller det staten. Vi föreslår en ändrad ordning för vad som ska gälla för utbetalning av små belopp. Förslaget innebär att om det sammanlagda belopp som tillkommer en borgenär understiger ska beloppet bara betalas ut om det finns särskilda skäl. Pengar som inte kan betalas ut till den betalningsberättigade borgenären ska i första hand fördelas mellan övriga mål där fordringen inte har fått full täckning. Kan betalning inte ske till någon annan borgenär ska pengarna återbetalas till svaranden. Om utbetalning eller återbetalning inte är möjlig tillfaller pengarna, jämte inlåningsräntan, staten. Förslaget innebär en rättvisare fördelning av utmätta pengar vilket gynnar såväl gäldenärssom borgenärskollektivet. I någon mån kommer förslaget leda till minskade intäkter till staten. För statskassan är dessa belopp emellertid försumbara. Pengarna är inte heller en intäkt som staten kan eller bör räkna med. 16.14 Konsekvenser av förslagen om avhysning 16.14.1Förslagen om utökade processuella rättssäkerhetsgarantier Vi föreslår att ska säkerställa att underrättelser i avhysningsmål når . Vi föreslår också en ny bestämmelse som innebär att ska underrätta när det kan bli aktuellt med tvångsvis försäljning av en bostad. Det främsta syftet med dessa förslag är att se till att enskilda får det stöd och hjälp de behöver från i samband med en avhysningsförrättning eller handräckning enligt 8 kap. 18 § UB. Om i ett tidigt skede av ett avhysnings- eller utmätningsärende informeras om ärendet kommer möjligheten att uppnå frivilliga överenskommelser förbättras vilket leder till att avhysning eller tvångsvis försäljning och efterföljande handräckning kan undvikas. För innebär förslaget något extra administrativt arbete. Förändringarna förväntas dock inte medföra några större kostnader utan bedöms kunna finansieras inom ramen för befintliga anslag. 16.14.2Förslagen om en effektivare hantering av avhysningsgods Vi föreslår bestämmelser som kommer att minska statens kostnader för magasinering av avhysningsgods. kostade magasinering av avhysningsgods sammanlagt . Av den totala magasineringskostnaden fick staten stå för . uppgick totalkostnaden till . Av denna kostnad fick staten stå för . Merparten av det bohag som omhändertas och magasineras saknar i princip ekonomiskt eller affektionsvärde. har uppskattat att endast mellan fem till tjugo procent av magasinerad egendom hämtas ut. Enligt vårt förslag ska i samband med en avhysningsförrättning från en bostad få kasta egendom som uppenbart saknar värde eller av annat skäl inte bör förvaras. Innan egendomen kastas ska parterna underrättas, om åtgärden kan ha betydelse för dem. Vidare anser vi att svaranden med bindande verkan redan i ett tidigt skede av avhysningsförfarandet ska ges möjlighet att förklara att han eller hon inte är intresserad av viss egendom. Eftersom svaranden kommer kunna avstå egendom i ett tidigt skede kan onödiga magasineringskostnader begränsas. Vi föreslår också att ska få hantera egendom som anträffas vid verkställighet av handräckning och annan säkerhetsåtgärd än kvarstad i annat än en bostad enligt reglerna som föreskrivs för avhysning från annat än bostad. För innebär förslagen att inte lika mycket egendom behöver magasineras som . Detta kommer således att innebära minskade magasineringskostnader för staten. 16.15Konsekvenser av förslagen om avgifter och rättegångskostnader Vi föreslår lagtekniska ändringar i utsökningsbalkens sjuttonde kapitel som tydliggör att såväl sökanden som svaranden kan befrias från skyldighet att betala förrättningskostnader. Förslaget är en kodifiering av vad som är gällande ordning och leder till ett tydligare regelverk och en enhetligare rättstillämpning. Vi föreslår också att personer som utsatts för brott inte ska betala särskilda avgifter i mål om utmätning för skadestånd som utdömts på grund av brottet. Konsekvensen av detta förslag är att staten i större utsträckning kan behöva stå det slutliga kostnadsansvaret för särskilda avgifter i utsökningsmål på grund av skadestånd. Enligt uppgift från uppgick de särskilda avgifterna som slutligen kom att belasta sökande på grund av utmätning av skadestånd till . Denna kostnad kan givetvis variera kraftigt över åren och går inte helt att förutse. I sammanhanget kan kostnaden dock antas uppgå till ett högst försumbart belopp. Den föreslagna ändringen har ett positivt signalvärde och kan få stor betydelse för enskilda personer som utsatts för brott. 16.16Konsekvenser av förslagen om överklagande- och delgivningsfrågor 16.16.1 Förslagen som rör delgivning av vissa beslut Vi föreslår en ändring i utsökningsförordningen så det blir möjligt för att använda sig av förenklad delgivning av handlingar till personer med postadress utomlands. har uppskattat att delgivning utomlands förekommer i mellan 50 och 100 ärenden . Även förenklad delgivning kräver såväl personalresurser som ekonomiska resurser för hanteringen av själva delgivningsförfarandet. Förfarandet förväntas dock bli effektivare eftersom färre handlingar kommer behöva delges genom rekommenderade försändelser med mottagningsbevis eller särskild blankett för erkännande. Delgivningsproblem kan antas bli färre och behovet av att använda sig av rekommenderade försändelser och mottagningsbevis med de kostnader som dessa medför kommer att minska. Vi föreslår även att grundbeslut om löneutmätning och ändringsbeslut där utmätningsbeloppet höjs inte längre ska delges arbetsgivare utan delgivning ska endast användas när det finns ett tydligt behov, exempelvis om det finns någon indikation på att arbetsgivaren inte kommer att redovisa pengarna enligt beslutet. Förslaget kommer leda till en minskad administrativ belastning för de arbetsgivare som inte längre behöver bekräfta delgivning. Förändringen innebär resurs- och effektiviseringsvinster för . fattar cirka 300 000 grund-, ändrings- och upphävandebeslut avseende löneutmätning. Det är ungefär lika många av varje slag. har uppskattat att av ändringsbesluten avser en sänkning, som inte delges, och då återstår cirka 270 000 beslut som ska delges arbetsgivare eller andra utbetalare enligt dagens regler. Om det antas att av besluten avser ärenden där är utbetalare (delges i normalfallet genom elektronisk kvittens av besluten som skickas på fil) så återstår uppskattningsvis 140 000 ärenden som skickas via post med delgivningskvitto. Kostnad för svarsförsändelsen, dvs. den del som ska skickas tillbaka till uppgår till . Det krävs även handläggare som tar mot och registrerar inkomna delgivningskvitton, vilket motsvarar en tidsåtgång på mellan 0,8–1 årsarbetskrafter. Mot bakgrund härav har uppskattat att förslaget förväntas innebära en årlig besparing om cirka 1,4– , varav 500 000–avser personalkostnader och 0,9–1,avser portokostnader. 16.16.2Förslaget att ska vara part i mål som avser överklagande av förrättningskostnader Vi föreslår att , i stället för , ska vara part i mål som avser överklagande av förrättningskostnader. Detta kommer att innebära att det är den myndighet som berörs av frågan och som är insatt i målet som för talan i domstol. För innebär detta en något minskad arbetsbelastning. Eftersom endast handlägger ett fåtal sådana ärenden , bedöms resursbesparing bli försumbar. För innebär förslaget att myndigheten kommer att behöva processa i domstol som part. Den ökade arbetsbelastning detta kommer att innebära för bedöms kunna hanteras med befintliga resurser och inom ramen för nuvarande anslag. Förslaget är en principiellt viktig förändring och tydliggörande av och roller. Att det är den myndighet som är insatt i målet som för talan i domstol kommer att leda till ett effektivare och mer resurseffektivt förfarande. Särskilt yttrande av experten Landets budget- och skuldrådgivare har efterfrågat en översyn av beräkning av förbehållsbelopp eftersom vi har sett att nedersta gränsen för vad människor kan klara sig på är nådd. Därför välkomnades också utredningen och möjligheterna att åtgärda detta. Utredaren har tittat på möjligheten att lägga Riksnormen för försörjningsstöd till grund för beräkningen av förbehållsbeloppet och tagit ställning till att så inte bör ske. Detta resonemang delar jag fullständigt utifrån flera aspekter. Ska löneutmätningssystemet hållas kostnadseffektivt och vara enkelt för gäldenärerna att förstå behöver det också vara ett tydligt och generellt system. Dagens löneutmätningssystem är generellt medan Riksnormen för försörjningsstöd grundar sig på individuella bedömningar. Vidare delar jag utredarens uppfattning att kostnader för umgänge med barn och umgängesresor ska tillförsäkras gäldenären om sådana kostnader kan uppvisas. Barn ska i möjligaste mån ha rätt till båda sina föräldrar och inte hindras umgänge om den ena föräldern har löneutmätning. I utredningen uppges att det är en självklarhet att den som står under löneutmätning ska ha mer pengar kvar än vad samma person hade kunnat få i försörjningsstöd, att gäldenären ska förbehålla sig en skälig levnadsstandard, att det är en rimlig ordning att förbehållsbeloppet generellt sett ska vara något högre. Därför välkomnas förslaget om höjningen av förbehållsbeloppet gällande barn . blir detta resonemang motstridigt när utredaren i andra ändan inte föreslår en höjning av förbehållsbeloppet för ensamstående, par utan barn och familjer med barn . höjning kan inte anses som en höjning över huvud taget. innebär, när a-kassa och avgift till , att en ensamstående person fortfarande hamnar under försörjningsstödnivå med och sambo/makar under med . Utgångspunkten vid löneexekutionsreformen var att förbehållsbeloppet skulle ligga på en högre nivå än försörjningsstödet, så är inte fallet och så blir inte heller fallet efter utredarens förslag. Situationen, att gäldenärens förbehållsbelopp understiger för försörjningsstöd, är inte önskvärd och måste ändras. Som systemen ser ut med försörjningsstödsnormen kontra förbehållsberäkningen är det inte ”endast” i vissa fall som gäldenärer får behålla ett lägre belopp än vad familjen hade kunnat få i försörjningsstöd. Det är snarare så att det är merparten av gäldenärerna som det handlar om. I utredningen uppger man att detta kan hända ”i vissa fall” och får det att framstå som om det är ett mindre antal gäldenärer det handlar om, när det i stället är majoriteten. Eftersom de båda systemen är utformade på olika sätt och har olika syften är det inte heller korrekt att jämför dem i tabellform. Ett exempel på detta är att kostnaden för hushållsel markant har ökat för vissa hushåll sedan avregleringen och uppdelningen i elområden. Den kostnaden är inkluderad i förbehållsbeloppet medan den räknas som faktisk kostnad i försörjningsstödet vilket gör att jämförelser dem emellan inte blir tillförlitliga. Om gäldenärerna ska kunna leva på en skälig levnadsnivå som möjliggör för dem att betala löpande räkningar och klara vanliga levnadsomkostnader, är det en självklarhet att borgenärerna får mindre pengar. Borgenärerna har dock fått ta del av beloppen i löneutmätningen som, om systemen inte hade varit sneddrivna som det är , skulle tillförsäkrats gäldenärerna en skälig levnadsnivå. Detta görs inte och det är på bekostnad av gäldenärernas hälsa, kostnadsfrågan är därför inget hållbart argument. Gäldenärerna har inga marginaler. De får välja bort viktiga räkningar som t.ex. hemförsäkring och även om de kan få förbehålla sig kostnader för tandvård och glasögon i löneutmätningssystemet, har de svårt att spara ihop pengar till själva kostnadsförslaget. Då menar jag inte särskilda belopp som man kan söka extra pengar för över försörjningsstödsnormen som är engångsvisa eller tillfälliga, utan vardagliga utgifter och kostnader. Det är små marginaler som jag pratar om som fanns för en 7–, men som inte finns . Jag anser därför att dagens ordning absolut inte är ändamåls- enlig vad gäller beloppen och jag har garanterat hela min yrkeskår bakom mig i det uttalandet. Vi ser hur verkligheten är och arbetar med medborgarnas faktiska budget . Som löneutmätningssystemet ser ut är det inte fråga om att leva, endast överleva. En höjning motsvarande utredarens diskussion om för ensamstående och för sammanboende ser vi därför som lägsta möjliga höjning. Det skulle innebära mer för en ensamstående och för sammanboende. Resultatet av förbehållsberäkningarna ligger fortfarande alldeles för lågt och kommer i många fall fortfarande ligga under/på eller strax över försörjningsstödsnormen. Då menar jag samtliga gäldenärer. De jämförande beräkningarna i utredningen kring löneutmätning kontra försörjningsstöd, ger absolut ingen nyanserad bild av hur det förhåller sig i verkligheten och därför blir resultatet lika illa som det är . Schablonberäkningarna vad gäller t.ex. elräkningarna är för låga och andra kostnader som godkänns i försörjningsstöd är inte medtagna. Beräkningarna är komplexa och svåra att jämföra men det är också därför som mer marginaler måste till för att det i praktiken ska bli en skillnad. Regeringen pratar om att överskuldsättningen ska motverkas. Jag kan bara konstatera att systemet fortsätter medverka till inlåsningseffekter där människor som hamnat hos Kronofogden inte har möjlighet att betala sina löpande utgifter eftersom de inte får förbehålla vissa kostnader vid löneutmätning. Det kan således bli många års rundgång hos Kronofogden. Exempel på detta är underhållsstöd till och löpande betalning till CSN för studieskulder. När det gäller underhållsstöd så finns det en möjlighet att kringgå systemet genom att betala direkt till den andra föräldern (underhållsbidrag) eller (underhållsstöd) under förutsättning att det inte finns obetalda underhåll på Kronofogden. Finns det underhållsskulder hos Kronofogden finns det inga möjligheter att få förbehålla sig den utgiften vilket resulterar i en månatlig ny skuldsättning som många har svårt att ta sig ur. När det gäller CSN så finns det ingen möjlighet att få tillgodoräkna sig denna utgift. Det är årsinkomsten, som styr vad man ska betala på sina studielån och det är trots allt i de flesta fall som studierna medför en högre inkomst. Således blir det nya skulder som går in till Kronofogden, varje kvartal, eftersom gäldenären inte klarar av att betala CSN räkningen med det lilla som han/hon har över efter löneutmätningen. För att förhindra att staten medverkar till överskuldsättning är det önskvärt att betalningen för studieskulder och betalning av löpande underhåll kan förbehållas. Staten (Kronofogden, och ) skulle dessutom undgå stora administrativa kostnader kring dessa skulder. Vidare kan jag inte dela uppfattningen om att det skulle vara positivt för gäldenären att bli skuldfri snabbare under förutsättning att de lever under skälig levnadsnivå.