sou · H4B342 · 2016-06-16 00:00:00 — Motsvarande siffra för var 6 575, 6 905 för , 7 223 för , 7 368 för , 7 624 för och för upp- gick antalet anmälningar till 10 371. Gemensamt är att flest anmälda brott var våldtäkt, våldtäkt mot barn och sexuellt ofredande. Sexualbrott mot barn <18 år Statistik – Brå 2015 Vid en jämförelse med det totala antalet anmälda våldtäktsbrott ut- gör brotten mot personer ungefär en tredjedel.26 Brå redovisar i sin statistik antal anmälningar som avser pojkar respektive flickor för brotten våldtäkt, våldtäkt mot barn, sexuellt utnyttjande av barn och sexuellt övergrepp mot barn. Av statistiken framgår att den allra största andelen anmälningar om sexualbrott mot barn rör brott mot flickor. –2014 var andelen anmälningar av sexualbrott mot flickor mellan 81–i ålders- gruppen barn , medan motsvarande andel för barn mellan 15–uppgick till mellan 93–. genomförde Brå en webbundersökning, där drygt 1 000 vana internetanvändare i åldrarna 15–besvarade en enkät. Undersökningen visade att det bland de ungdomar som uppgett att de blivit föremål för sexuella kontakter från vuxna via internet fanns en överrepresentation av personer som också uppgav umgänges- 26 Statistik Brå, . Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … mönster och beteenden som länge har ansetts ingå som en del i ett generellt risktagande beteende (exempelvis berus- ningsdrickande, att ha provat narkotika och att umgås med äldre personer). Överrepresentationen av ungdomar med dessa känne- tecken var som högst bland dem som uppgav att de blivit föremål för sexuella kontakter från vuxna såväl på som utanför internet. Självrapporterade problem inom familjen och i skolan, och även ut- satthet för mobbning och för stöld- och våldsbrott, var också betyd- ligt vanligare inom denna grupp än bland övriga ungdomar.27 I många av de fall där gärningsmannen begått ett sexualbrott mot offret vid en träff utanför internet finns antydningar i förhörsmate- rialet om svåra förhållanden i offrets bakgrund.28 Konsekvenser av sexuella övergrepp Forskning visar att ungefär två tredjedelar av alla barn uppvisar symtom och beteendestörningar efter konstaterade övergrepp.29 Att ha blivit utsatt för sexuella övergrepp under barndomen har också visat sig ge långtidseffekter för den psykosociala hälsan. Studier har visat att kvinnor som utsatts för sexuella övergrepp löper två till fyra gånger ökad risk att utveckla symptom och beteendestörningar som vuxen jämfört med om man inte haft erfarenhet av sexuella övergrepp under barndomen. Forskning har funnit stöd för signi- fikanta samband mellan sexuella övergrepp och olika senare diagnos- er som ångesttillstånd, depression, ätstörningar, post-traumatiskt stressyndrom, sömnstörningar och självmordsförsök. När man be- dömer hälsoeffekterna av att ha varit utsatt för sexuella övergrepp så måste man dock ta i beaktning att barn och ungdomar som varit utsatta för sexuella övergrepp också ofta har erfarenheter av att ha upplevt andra negativa händelser under uppväxten.30 I NCK:s ovan nämnda studie år 201431 uppgav av kvinnorna och av männen att de hade utsatts för allvarligt 27Brå, Rapport 2007. Vuxnas sexuella kontakter med barn via internet. Omfattning, karaktär, åtgärder, s. 9. 28Brå, Rapport 2007. Vuxnas sexuella kontakter med barn via internet. Omfattning, karaktär, åtgärder, s.13. 29Carl (red. ), Unga, sex och internet – i en föränderlig värld, 2015, s. 25 f. 30Carl (red. ), Unga, sex och internet – i en föränderlig värld, 2015, s. 25 f. 31NCK-rapport 2014:1, Våld och Hälsa. En befolkningsundersökning om kvinnors och mäns våldsutsatthet samt kopplingen till hälsa, Nationellt centrum för kvinnofrid. Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … Av undersökningen framgick att bland både kvinnor och män som varit utsatta för allvarliga sexuella övergrepp i barndomen var symtom på post-traumatiskt stressyndrom cirka vanligare än bland andra. I undersökningen fram- kom vidare att av kvinnorna och av männen som utsatts för allvarligt sexuellt våld i barndomen uppvisade själv- skadebeteende i livet. Detta kan jämföras med 12 respek- tive bland de kvinnor och män som inte utsatts för sådana övergrepp. Vidare uppvisade både kvinnor och män som utsatts för allvarligt sexuellt våld i barndomen en högre andel med riskbruk av alkohol () jämfört med dem som inte hade varit utsatta ().33 NCK:s undersökning visade vidare att både kvinnor och män som varit utsatta för allvarligt sexuellt våld uppgav fysisk ohälsa i högre grad () jämfört med kvinnor och män som inte varit utsatta (). Kvinnor och män som varit utsatta för denna typ av övergrepp upp- gav även förekomst av psykosomatiska symtom i högre utsträckning än personer som inte varit utsatta, jämfört . Bland kvinnorna i åldern 56–som deltog i studien som uppgav att de utsatts för allvarliga sexuella övergrepp var det mer än dubbelt så vanligt att ha drabbats av hjärtinfarkt jämfört med de kvinnor som inte varit utsatta för sådana övergrepp under barn- domen (1,jämfört ). För de utsatta männen var andelen jämfört för de män som inte hade utsatts för sådana övergrepp. Statistik från Brå visar att av personer som misstänkts för sexual- brott mot barn –2014 var andelen män mellan 97– . 32I studien avsågs med allvarliga sexuella övergrepp eller allvarligt sexuellt våld att man som barn har blivit påtvingad samlag (eller försök till) och/eller blivit utsatt för annat sexuellt övergrepp vid upprepade tillfällen. 33NCK-rapport 2014:1, Våld och Hälsa. En befolkningsundersökning om kvinnors och mäns våldsutsatthet samt kopplingen till hälsa, Nationellt centrum för kvinnofrid, s. 76 f. Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … Enligt statistik från Brå var störst andel av de personer som misstänktes för sexualbrott mot barn i åldrarna 30– . Dessa personer utgjorde av det totala antalet miss- tänkta för sexualbrott mot barn. av de personer som misstänktes för sexualbrott mot barn var i åldrarna 15–medan av de misstänkta var i åldrarna 40–. av de misstänkta var i åldrarna 25–och var i åldrarna 50–. av de misstänkta var i åldrarna 21–24 och 8 pro- cent var . I olika sammanhang framhålls ofta att när barn utsätts för sexuella övergrepp är förövaren oftast någon som barnet känner.34 Ju yngre barnet är, desto vanligare är det att förövaren är någon som finns i barnets närmaste omgivning, t.ex. en släkting, familjemedlem eller granne. När tonåringar utsätts för sexuella övergrepp är det dock vanligare att förövaren är någon utanför familjen. Av statistik från Brå för framgår bl.a. att när det gäller barn hade den misstänkte gärningsmannen en nära relation till offret i 55 pro- cent av anmälningarna om bl.a. sexuellt tvång, sexuellt utnyttjande av barn och sexuellt övergrepp mot barn. Motsvarande andel för barn mellan 15–var . En undersökning av 900 anmälningar om sexualbrott mot barn i visade att andelen närstående förövare uppgick till omkring en tredjedel.35 I en översikt av studier från de nordiska länderna har dock fram- kommit att föräldrar inklusive styvföräldrar endast utgjorde 0,2– av förövarna och om även släktingar inkluderades ut- gjorde dessa 0,1–5,bland pojkarna och 0,7–15,bland flickorna.36 I den studie som nämnts ovan uppgav av de gymnasieelever som besvarade enkäten och som varit utsatta för sexualbrott att det var en familjemedlem medan en pojkvän/flickvän eller annan känd jämnårig utgjorde . En helt okänd person angavs som gärningsman i av fallen.37 34Se t.ex. polisanmälda våldtäkter mot barn, Brå, rapport 2011:6. 35Christian Diesen, Övergrepp mot kvinnor och barn, 2013, s. 149. 36Carl (red. ), Unga, sex och internet – i en föränderlig värld, 2015, s. 25. 37Carl (red. ), Unga, sex och internet – i en föränderlig värld, 2015, s. 25. Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … 5.2.5Ungas användning av internet Att vuxna söker kontakt med barn i sexuellt syfte är inget nytt fenomen. har det dock skapats en i det närmaste helt obevakad kontaktyta mellan barn och vuxna. De flesta barn och ungdomar använder internet för att kommunicera med andra och den anonymitet som kommunikation via internet till- handahåller har ansetts skapa gynnsamma förutsättningar för vuxna som vill utveckla relationer med barn i sexuella syften. Att även yngre barn i allt större utsträckning använder internet på detta sätt fram- går av statens medieråds undersökning , vilken visade att av 9–12-åringarna använder internet . Motsva- rande andel för 13–16-åringarna och 17–18-åringarna är 95 procent.38 Internet är således en mycket central arena i ungas sociala liv. För tonåringar kan det också vara ett sätt att experimentera med frågor som rör identitet och sexualitet. Detta behöver i sig inte vara något negativt. Det kan dock i vissa fall vara riskfyllt eftersom den unge kan dras in i en kommunikation om sex med en person som inte är jämbördig. Ett exempel på att ungdomar använder internet och andra sociala medier för att experimentera med sin sexualitet är s.k. sexting vilket innebär att skicka en avklädd bild eller film där bröst, kön eller rumpa synts. I den studie som nämnts ovan uppgav av deltagarna att de skickat en sådan bild. Detta var vanligare bland de kvinnliga eleverna och bland dem där könsindelningen inte passade (27,). Vanligast var att man skickat en bild till sin partner (68,) eller till en kompis, (30,). Drygt en femtedel av bilderna hade skickats till någon de enbart känt via nätet. Av bilderna hade skickats till en vuxen de kände och till någon de inte kände alls.39 Av deltagarna i studien ovan uppgav att de träffat någon på internet för att ha sex med utanför internet . Det var vanligare att pojkar hade den erfarenheten (13,) jämfört med flickor (9,). Vanligast var att eleverna träffade någon som var något äldre eller jämnårig. 38Ungar & medier 2015. Fakta om barns och ungas användning och upplevelser av medier, . 39Unga, sex och internet – i en föränderlig värld, (red. ), 2015, s. 50. Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … cent av eleverna kände sig övertalade, pressade eller tvingade vid dessa möten.40 Vidare visar flera undersökningar att många svenska barn och ungdomar blir utsatta för övergrepp via inter- net i form av sexuella chattmeddelanden, försök att få dem att posera nakna framför en webbkamera eller blottning via webbkameran. I studien som nämns ovan framkom att av eleverna hade fått förslag om att skicka sexuella bilder eller filmer. Av de som fått frågan hade skickat en bild eller film.41 I samma studie framkom att flera av eleverna hade blivit kontaktade av en vuxen i sexuellt syfte, t.ex. genom att någon bett dem visa avklädda bilder eller försökt få till en träff i sexuellt syfte.42 Flera studier visar att flickor blir föremål för sådana kontakter i mycket större utsträckning än pojkar. av flickorna i års- kurs 9 som besvarat Brå:s enkät , en studie riktad till 7 500 ung- domar i årskurs 9, uppgav att de blivit föremål för sådana kontakter, jämfört av pojkarna.43 Enligt Brå:s webbundersökning från hade de personer som kontaktat flickorna på detta sätt varit betydligt äldre än de personer som tagit kontakt med pojkarna. För att studera olika aspekter av sexuella internetkontakter från vuxna personer tillfrågades ungdomarna om de någonsin blivit föremål för en sexuell kontakt. Av flickorna i ur- valet uppgav att de blivit föremål för en sådan kontakt via internet från en person som varit äldre och hade erfarenhet av en kontakt av denna typ innan de fyllde . Motsvarande siffror bland pojkarna var 16 respek- tive 7 procent.44 I Brå:s enkätstudie år 200745, som nämns ovan, framkom att av ungdomarna varit föremål för någon form av sexuell kontakt från en tidigare obekant person som 40Carl (red. ), Unga, sex och internet – i en föränderlig värld, 2015, s. 54. 41Carl (red. ), Unga, sex och internet – i en föränderlig värld, 2015, s. 54. 42Carl (red. ), Unga, sex och internet – i en föränderlig värld, 2015, s. 55. 43Brå, Rapport 2007. Vuxnas sexuella kontakter med barn via internet. Omfattning, karaktär, åtgärder, s. 8 f. Brå:s webbundersökning utvisade samma resultat, se s. 9 i rapporten. 44Brå, Rapport 2007. Vuxnas sexuella kontakter med barn via internet. Omfattning, karaktär, åtgärder, s. 9. 45Brå, Rapport 2007. Vuxnas sexuella kontakter med barn via internet. Omfattning, karaktär, åtgärder. Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … de trodde eller visste var vuxen. De allra flesta av dem som uppgav att de blivit föremål för sexuella kontakter från vuxna svarade att de blivit kontaktade via internet. Väldigt få (av både pojkar och flickor) uppgav att de varit föremål för en sexuell kon- takt från en vuxen person endast utanför internet.46 De ungdomar som deltagit i Brå:s webbundersökning beskrev en rad olika typer av sexuella internetkontakter de haft med vuxna . Ungdomarna beskrev bl.a. kontakter där män hade inlett sexuella samtal med ungdomarna, eller hade försökt förmå eller förmått dem att skicka sexuella bilder på sig själva. I andra fall hade män försökt förmå dem att visa upp sig eller företa sexuella handlingar framför webbkameran. Andra beskrivningar skildrade fall där den vuxne hade blottat sitt kön eller onanerat framför sin egen webbkamera eller hade skickat sexuella bilder till ungdomarna. Av vissa beskrivningar framgår att kontakter av det här slaget hör till vardagen för en del barn och ungdomar. I av fallen uppgav ungdomarna att den vuxne gjort ett senare försök att ta kontakt med dem utanför internet, exempelvis via telefon eller genom att försöka stämma träff med dem. hade den vuxne i dessa fall erbjudit ungdomarna pengar för olika sexuella tjänster. I andra fall hade den vuxne exempelvis sagt att denne vill träffas ”som vänner” för att umgås.47 5.3Allmänt om straffrättsliga principer rörande personligt ansvar 5.3.1Relevanta straffrättsliga principer för personligt ansvar Vårt uppdrag är, som framgått ovan, att se över och utvärdera tillämp- ningen av oaktsamhetskravet i 6 kap. 13 § BrB, i syfte att med ut- gångspunkt i resultatet av det arbetet överväga behovet av lagänd- ringar. Bestämmelsen innebär att den som begår ett sexualbrott mot någon under en viss ålder ska dömas till ansvar även om han eller hon inte insåg men hade skälig anledning att anta att den andra per- 46Brå, Rapport 2007. Vuxnas sexuella kontakter med barn via internet. Omfattning, karaktär, åtgärder, s. 8 f. 47Brå, Rapport 2007. Vuxnas sexuella kontakter med barn via internet. Omfattning, karaktär, åtgärder, s. 9 f. Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … sonen inte uppnått den åldern. Detta betyder att en person kan dömas för sexualbrott mot barn även om han eller hon inte hade uppsåt i förhållande till omständigheten att den unge inte hade upp- nått den aktuella åldern, om han eller hon i stället varit oaktsam. Som en allmän bakgrund till den följande redovisningen av gällan- de rätt och praxis, men även till våra överväganden i denna del, följer i avsnittet nedan korta utblickar i allmänna straffrättsliga principer av betydelse för att bestämma gärningsmannens skuld, dvs. gärningsmannens insikt, avsikt och motiv. Vidare följer i avsnitt 5.3.2 en kort redogörelse för skuldformerna, dvs. uppsåt och oaktsamhet, i gällande rätt. Av skuldprincipen följer bl.a. att alla brott för personligt ansvar förutsätter att gärningsmannen i något avseende har uppvisat skuld. Med skuld avses enligt svensk rätt att en gärning är begången med uppsåt (dolus) eller av oaktsamhet (culpa). Dessa två grundläggan- de skuldformer uttrycker olika grader av skuld, där uppsåt alltid är mer klandervärd än oaktsamhet. Om sådan skuld inte föreligger bör man inte hållas straffrättsligt ansvarig. I 1 kap. 2 § första stycket BrB anges att en gärning, om inte annat är särskilt föreskrivet, ska anses som brott endast då den begås uppsåtligen. för införandet av före- skrevs att gärningar upptagna i balken endast ansågs som brott om de hade begåtts uppsåtligen, förutsatt att inte annat stadgats sär- skilt.48 Genom en lagändring utvidgades bestämmelsen till att också gälla specialstraffrätten, dvs. stadganden om straff i andra författningar än brottsbalken.49 Skuldprincipen och kravet på att gärningsmannen ska ha agerat med uppsåt eller oaktsamhet kan härledas från konformitetsprincipen. Principen uttrycker att en person inte bör anses som ansvarig för ett brott om han eller hon inte har haft möjlighet att kunna rätta sig efter lagen. Av principen följer att lagstiftaren bör försöka und- vika att kriminalisera gärningar på ett sätt som gör att den som inte kunde agera annorlunda riskerar straffansvar.50 Enligt den s.k. täckningsprincipen krävs att det råder huvudsaklig överensstämmelse mellan uppsåt eller oaktsamhet och den faktiska, 48NJA II 1962 s. 16. 1993/94:130. 50Asp, Ulväng och Jareborg, Kriminalrättens grunder, 2 uppl., 2013 s. 271. Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … Gärningsmannens uppfattning av ett händelse- förlopp ska således överensstämma med det verkliga händelseför- loppet såsom det har bevisats i en brottmålsprocess. Prövningen består i denna del av om gärningsmannens uppsåt eller oaktsamhet ”täcker” gärningen.51 5.3.2Skuldformer i gällande rätt Som nämnts ovan förutsätter ansvar för brott att de objektiva om- ständigheterna täcks av gärningsmannens uppsåt eller oaktsamhet. Skuldformerna uppsåt och oaktsamhet har inte definierats i lag. I stället har en särskild begreppsbildning utformats närmare i praxis och doktrin. Nedan följer en kort redogörelse av de olika skuld- formerna. Även möjligheten att döma till ansvar utan skuld, dvs. ett strikt ansvar, redovisas i avsnittet nedan. Uppsåt (dolus) kan definieras som att gärningsmannen förstår vad han gör.52 I gällande rätt finns tre former av uppsåt: avsiktsuppsåt, insiktsuppsåt och likgiltighetsuppsåt. ställer lagen inte upp krav på ett särskilt uppsåt utan det anges endast ett krav på ett okva- lificerat uppsåt eller så anges inte kravet på uppsåt uttryckligen. I dessa fall har det ingen betydelse vilken uppsåtsform som uppfyller respektive rekvisit. Det finns dock undantag och ibland kräver lagen ett visst kvalificerat uppsåt i form av att en gärningsman ska ha en särskild avsikt. Detta kan uttryckas genom att rekvisit som t.ex. ”med avsikt” eller ”i syfte” används.53 Sådana uttryck visar att gärningsmannen måste ha ett s.k. avsiktsuppsåt till de utpekade följderna. Nedan följer en kort redogörelse för de tre uppsåtsformer- na i gällande rätt. Avsiktsuppsåt (tidigare direkt uppsåt) föreligger om en gärning utförs med en viss avsikt. Gärningen och följden av gärningen utgör ett syfte med gärningen. Det krävs att det är fråga om en medveten, 51Asp, Ulväng och Jareborg, Kriminalrättens grunder, 2 uppl., 2013 s. 270. 52Nils Jareborg, Straffrättsideologiska fragment, 1992, s. 182. 53Ett exempel är bestämmelsen om människohandelsbrott i 4 kap. 1 a § BrB. Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … kontrollerad gärning som utförs ”för att” en viss följd ska inträffa. Avsiktsuppsåt kan man endast ha i förhållande till en följd eller en effekt av en gärning och inte i förhållande till förekomsten av en omständighet. När det gäller uppsåt till gärningsomständigheter får man i stället pröva om gärningsmannen har haft insiktsuppsåt eller likgiltighetsuppsåt.54 Insiktsuppsåt (tidigare indirekt uppsåt) förutsätter att gärnings- mannen ser ett visst faktum, en följd eller omständighet, som mycket sannolik. I princip krävs att gärningsmannen inte hyser några egent- liga tvivel om att en följd kommer att inträffa som en konsekvens av gärningen eller att en omständighet föreligger. Gärningsmannen har då vad som kallas praktisk visshet. Detta innebär att gärnings- mannen, i förhållande till såväl följder som omständigheter, är prak- tiskt taget säker eller ser dem som praktiskt taget oundvikliga.55 Uppsåtets nedre gräns i förhållande till medveten oaktsamhet (se mer om denna skuldform i avsnittet nedan) utgörs sedan Högsta domstolens avgörande i NJA 2004 s. 176 av likgiltighetsuppsåtet. förekom en form av uppsåt, s.k. eventuellt uppsåt, i praxis och doktrin. I avgörandet uttalade när det gäller gränsdragningen av uppsåt i förhållande till oaktsamhet att en grundförutsättning för att uppsåt ska anses föreligga är att gärnings- mannen i vart fall varit medvetet oaktsam i förhållande till effekten eller gärningsomständigheten, dvs. en insikt om risken. Därutöver är gärningsmannens inställning till effekten eller omständigheten för gärningen avgörande för om gärningsmannen skulle anses ha handlat uppsåtligen eller inte. Denna inställning kan enligt beskrivas så att ”ett förverkligande av effekt- en eller förekomsten av omständigheten inte utgjorde ett relevant skäl för att avstå gärningen”, dvs. en likgiltighet inför följden. 54Asp, Ulväng och Jareborg, Kriminalrättens grunder, 2 uppl., 2013 s. 287 f. 55Asp, Ulväng och Jareborg, Kriminalrättens grunder, 2 uppl., 2013 s. 289. Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … Oaktsamhet (culpa) kan förklaras med att gärningsmannen inte förstår sin handlings betydelse, men att han borde förstått den.56 Skuldformen oaktsamhet förekommer i två former, medveten oakt- samhet och omedveten oaktsamhet. Begreppet medveten oaktsamhet kom till för att markera gränsen mot uppsåtsformen eventuellt uppsåt, som har ersatts av uppsåtsformen likgiltighetsuppsåt.57 Medveten oaktsamhet är det- samma som att gärningsmannen haft en misstanke, en insikt om risken eller varit tveksam. En person som är medvetet oaktsam är likgiltig till en risk men inte till dess förverkligande.58 Den som är medvetet oaktsam har tillfälle att anpassa sitt agerande i förhållande till vad som anges i lagen. Gärningsmannens handlande anses dock vara mindre klandervärt än den som handlar uppsåtligt eftersom hans eller hennes likgiltighet är mindre förkastlig då den enbart riktar sig mot risken att något händer eller föreligger.59 Omedveten oaktsamhet föreligger t.ex. om gärningsmannen hade skälig anledning att anta eller borde ha förstått att en viss följd skulle inträffa eller att en viss omständighet förelåg. Den omedvetet oakt- samma gärningsmannen kunde ha rättat sig efter lagen om han eller hon hade tänkt efter, varit aktsam eller gjort kontroller. En gärnings- man som är omedvetet oaktsam visar en likgiltighet inför huruvida det finns en risk för att en viss omständighet förelåg eller en viss följd skulle inträffa.60 Vid bedömningen av om en gärningsman varit omedvetet oakt- sam är utgångspunkten att gärningsmannen inte har förstått, ens i form av misstanke, att någon omständighet var för handen eller att något visst skulle komma att hända. I praxis och doktrin har ställts upp att prövningen av om någon har varit omedvetet oaktsam ska ske i två led, orsaksledet och klandervärdhetsledet.61 I orsaksledet får man fråga sig vad gärningsmannen kunde ha gjort för att komma 56Nils Jareborg, Straffrättsideologiska fragment, 1992, s. 182. 57Se m.fl., En kommentar, (version , Zeteo), kommen- taren till 1 kap. 2 § BrB. 58Se m.fl., En kommentar, (version , Zeteo), kommen- taren till 1 kap. 2 § BrB. 59Asp, Ulväng och Jareborg, Kriminalrättens grunder, 2 uppl., 2013 s. 314 f. 60Asp, Ulväng och Jareborg, Kriminalrättens grunder, 2 uppl., 2013 s. 315. 61Asp, Ulväng och Jareborg, Kriminalrättens grunder, 2 uppl., 2013 s. 315. Oaktsamhetskravet för gärningsmän beträffande brottsoffers ålder … till relevant insikt. Ofta är det relativt enkla åtgärder som skulle leda till relevant insikt, t.ex. att man utnyttjar sin tankeförmåga och sitt förstånd, genom att tänka efter, vara uppmärksam, ta fram infor- mation, ordna med hjälp att få information, eller utöva självkontroll.