sou · H4B377 · 2016-10-31 00:00:00 — Särskild behörighet behandlas vidare i kapitel 16 Särskild högskolebehörighet på yrkesprogram. 15.1.1Grundläggande högskolebehörighet före gymnasiereformen 2011 Yrkeslivet hade successivt fram till och med 1980-talet kommit att ställa allt högre krav även på teoretiska kunskaper och de reformer som genomfördes innebar stora förändringar för yrkesutbildningarna, vilka förlängdes från två till och de teoretiska inslagen i dessa utbildningar utökades.4 De nationella programmen kom att innehålla sådana kurser som var gemensamma för alla elever och av lika stor omfattning, s.k. kärnämnen. En av grundtankarna bakom den reformen var att öppna vägen för alla 1Den grundläggande behörigheten regleras i högskoleförordningen 1993:100. 2008/09:199. 3De tre kurser som krävs utöver yrkesexamen är svenska 2 och svenska 3 alternativt svenska som andraspråk 2 och svenska som andraspråk 5 samt engelska 6. 19909/91:85. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram gymnasieelever att kunna gå vidare till högre studier. Även yrkes- utbildningen skulle därför ge en bred kompetens. Ett fullföljt tre- årigt program, i vilket kärnämnena i gymnasieskolan ingick, skulle således ge grundläggande behörighet till högskolestudier.5 En konsekvens av reformen var därmed att de studieförberedande pro- grammen och de yrkesförberedande programmen innehållsmässigt kom att närma sig varandra. För grundläggande behörighet ställdes från högskolans sida krav på ett slutbetyg från gymnasieskolan med godkända betyg i av de gymnasiepoäng som krävdes för ett fullständigt gymnasiebetyg. För elever med slutbetyg eller senare men före Gy11 höjdes kraven något till att omfatta krav på slut- betyg från ett fullständigt nationellt eller specialutformat program i gymnasieskolan samt lägst betyget godkänt i minst 2 250 gymnasie- poäng och lägst betyget godkänt i kärnämneskurserna svenska A och B, alternativt svenska som andra språk A och B, engelska A och matematik A. 15.1.2Gymnasiereformen 2011 – yrkesprogram ger inte automatiskt grundläggande högskolebehörighet Reformen 2011 innebar att elever på yrkesprogram inte längre med automatik skulle läsa de kurser som leder till grundläggande hög- skolebehörighet. Detta motiverades med att fokus på yrkesprogram- men skulle vara elevens yrkeskunnande. Regeringen menade att den tidigare gymnasieskolan varit alltför likformig. Yrkesutbildningarna var alltför teoretiserade och många elever hade svårt att fullfölja utbildningen, menade regeringen.6 Skillnaden när det gällde betyg mellan kurserna svenska A, där de allra flesta eleverna fick betyget godkänt, och svenska B, där cirka var tionde elev eller mer på vissa yrkesförberedande program inte fick godkänt, lyftes fram som anmärkningsvärd.7 inspektion hade också visat att det inte var ovanligt att just kursen svenska B hade reducerats bort på yrkesförberedande program.8 5Detta kallades för allmän behörighet. 2008/09:199. 7SOU 2008:27: – en reformerad gymnasieskola. 8Skolverket, 2004: Sammanställningar och analyser av inspektions- resultaten, rapport 266. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram Därför skulle en yrkesexamen, enligt regeringen, inte vara en kopia av en högskoleförberedande examen utan en garanti för att eleven hade en gedigen grundläggande yrkesutbildning. Yrkes- programmen skulle på så sätt leda längre i sin yrkesspecialisering jämfört med de tidigare yrkesförberedande programmen. Jämfört med före Gy11 var skillnaden i omfattning av obligatoriska teoretiska ämnen relativt begränsad. Eleverna på yrkesprogram läser , inom Gy11, 100 poäng mindre svenska och 50 poäng mindre samhällskunskap obligatoriskt än vad de gjorde före reformen. Skillnaden ökade dock ytterligare i relation till de högskoleförberedande programmen, eftersom kraven för grundlägg- ande högskolebehörighet höjdes. Kraven för grundläggande högskolebehörighet kom i och med Gy11 att motsvara kraven för en högskoleförberedande examen från gymnasieskolan. Mer specifikt innebär dagens krav för grundläggande högskolebehörighet, jämfört med före Gy11, en utökning med ytterligare en kurs i svenska eller svenska som andraspråk, ytterligare en kurs i engelska samt krav på godkänt betyg i gymnasiearbetet. I syfte att undvika återvändsgränder infördes i och med reformen en rättighet för elever på yrkesprogram att läsa till de kurser som leder till grundläggande behörighet. Denna rättighet kan tillgodoses på olika sätt. På vissa yrkesprogram ingår någon av de aktuella kurserna i svenska eller engelska obligatoriskt i utbildningen. Eleven har dessutom rätt att läsa de kurser som krävs antingen som individuellt val, som utökat program9 eller senare inom den kommunala vuxenutbildningen.10 Grundläggande högskolebehörighet kan också uppnås via studier inom folkhög- skolan. Som framgår av bilaga 7 Utbildning motsvarande gymnasieskolan i sex länder går flera länder i riktning mot att ge större möj- lighet att komplettera med behörighet till högre utbildning inom en yrkesutbildning eller, som i , möjlighet att växla över till ett högskoleförberedande spår på en yrkesutbildning. I ger all utbildning vid yrkesskolor grund- läggande behörighet. Yrkesprogrammen i rörde sig dock, som framgått, i den senaste reformen i motsatt riktning. 94 kap. 7 § och 23 § gymnasieförordningen. 1020 kap. 19 § skollagen. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram 15.2Olika intressenters syn på frågan om grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram Många aktörer har pekat på att möjligheten för elever på yrkes- program att få grundläggande behörighet till högskolan är av stor vikt. Dagens modell, där en sådan möjlighet kräver att eleven aktivt väljer till dessa kurser, uppfattas i viss mån som osäkert och har sannolikt bidragit till den minskade elevtillströmningen till yrkes- programmen. Olika intressenter på gymnasieskolans område anger dock olika motiv till varför grundläggande högskolebehörighet är viktigt. Det handlar i vissa fall om yrkesprogrammens attraktivitet och att elever ska våga välja ett yrkesprogram. Det förekommer också att de aktuella kurserna bedöms ge viktiga generella kompetenser som behövs för att t.ex. bli anställningsbar. Även att de kurser som krävs för grundläggande behörighet är viktiga för att utveckla elev- ernas förmåga att hantera språk och text påpekas, liksom att kun- skapsinnehållet i de aktuella kurserna ligger i linje med EU:s s.k. nyckelkompetenser vilket gör dem särskilt angelägna.11 I andra fall handlar det om yrkesområden där det framstår som naturligt att elever behöver kunna gå vidare till högskolan. Där blir den grund- läggande behörigheten i det närmaste nödvändig. Vid Gy11:s in- förande pekades särskilt tre yrkesprogram ut som en viktig rekryter- ingsgrund för högre utbildning, närmare bestämt barn- och fritids- programmet, naturbruksprogrammet och vård- och omsorgsprogram- met.12 Dessa program har också mer utrymme för behörighetskurser. 15.2.1Branscher värnar omfattningen av yrkeskurser Många branschföreträdare är nöjda med yrkesprogrammens utformning efter Gy11. Flera arbetslivsföreträdare menar att yrkes- kursernas omfattning bör prioriteras framför de kurser som krävs för grundläggande högskolebehörighet. De bedömer att yrkes- ämnena har större betydelse för kvaliteten och anställningsbarheten än de kurser i svenska och engelska som krävs för grundläggande 11Europaparlamentets och rådets rekommendation 2006/962/EG. 2008/09:199. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram Enligt ett antal branschföreträdare riskerar utbildningen att försämras om behörighetsgivande kurser införs som ett grundupplägg i programmen på bekostnad av de yrkeskunskaper som ingår . Dessa synpunkter har framförts bl.a. i de nationella programråden för el- och energiprogrammet, industritekniska programmet, fordons- och transportprogrammet samt restaurang- och livsmedelsprogrammet. Flera företrädare för arbetslivet anser att elever ofta får alltför lite undervisningstid för att få en utbildning av hög kvalitet och kunna uppnå utbildningens mål. Detta ses som mycket angeläget att åtgärda innan man kan överväga om de behörighetsgivande kurserna kan få en starkare plats inom alla studievägar. 15.3Dagens situation för elevernas möjligheter att uppnå grundläggande högskolebehörighet på de olika yrkesprogrammen För att ha grundläggande högskolebehörighet efter att ha gått ett yrkesprogram krävs, som nämnts, yrkesexamen och godkända betyg i de tre kurserna svenska 2 och 3, alternativt svenska som andraspråk 2 och 3 samt engelska 6. Dessa tre kurser omfattar vardera 100 poäng, således 300 poäng sammanlagt. ingår alla dessa tre kurser inte per automatik i studievägarna på yrkes- programmen. Eleverna har dock rätt att välja sådana kurser inom det individuella valet. De har också rätt att till utökat program för att läsa de kurser som behövs för grundläggande behörighet. Här redogörs kort för hur elevernas möjligheter inom olika studievägar ser ut när det gäller att ha med dessa kurser i sin utbild- ning, inom programmens ordinarie omfattning om 2 500 poäng. 15.3.1Allmänt om yrkesprogrammens struktur För yrkesprogrammens del är omfattningen av tre av program- strukturens sex delar fast, medan de andra tre delarnas omfattning varierar mellan olika program.13 De tre fasta delarna är: 13 Ett undantag är vård- och omsorgsprogrammet, som saknar inriktningar. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram –gymnasiegemensamma ämnen (600 poäng), –gymnasiearbetet (100 poäng), –det individuella valet (200 poäng). De tre delar som kan variera i omfattning mellan olika program och ibland även inom samma program är –programgemensamma ämnen, Inom ramen för programfördjupningen finns en rad olika nationellt föreslagna programfördjupningspaket för respektive yrkesprogram. Varje paket leder till en yrkesutgång. För samtliga yrkesprogram sammantaget finns 167 olika yrkesutgångar.14 I det följande kallas program, inriktningar och yrkesutgångar med ett gemensamt, sam- lande namn för studievägar. På tre program15 ligger en av de tre behörighetsgivande kurserna i den programgemensamma delen medan de andra två kurserna kan läsas inom programfördjupningen eller det individuella valet. På övriga nio program gäller för samtliga tre kurser att de enbart kan läsas inom programfördjupningen eller det individuella valet. 15.3.2En viss förstärkning av möjligheten till grundläggande högskolebehörighet infördes uppdrog regeringen åt att möjliggöra för elever inom samtliga yrkesprogram att kunna läsa de tre kurser som krävs för grundläggande högskolebehörighet inom ramen för ett fullstän- digt program (2 500 poäng). På fem av de tolv yrkesprogrammen 14Med ”nationellt föreslagna” avses här att och arbetslivsorganisationer på nationell nivå har bedömt att vissa kurskombinationer (paket) är lämpliga för anställnings- barhet inom olika yrkesområden, och att har publicerat dem på sin webbplats som exempel på yrkesutgångar. De är dock enbart avsedda som exempel på nationell nivå. Avsikten är att skolhuvudmän, skolor och arbetslivsföreträdare på lokal nivå ska kunna skapa de kurskombinationer som bedöms lämpliga i det lokala sammanhanget. 15Barn- och fritidsprogrammet, vård- och omsorgsprogrammet samt hotell- och turism- programmet. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram hade detta tidigare inte varit möjligt utan eleven var i så fall tvungen att välja utökat program. åtgärd blev att besluta att en av de tre kurserna skulle ingå i den nationella förteckningen över vilka kurser skolhuvudmännen får välja bland när de väljer vilka kurser de ska erbjuda eleverna lokalt inom ramen för program- fördjupningen. Förstärkningen av elevernas möjlighet att läsa de behörighetsgivande kurserna på dessa fem program genomfördes 2013.16 Förstärkningen gav dock inte alla elever rätt till högskolebehörighet inom 2 500 poäng. För det första innebar den förändring som gjordes i det nationella regelverket inte att aktuell kurs garanterat skulle erbjudas eleverna. Det är fortfarande upp till huvudmannen att välja om den ska erbjudas eller inte. För det andra åtföljdes inte förändringen av någon åtgärd som skapade utrymme på studievägar där det råder konkurrens om utrymmet mellan olika kurser. Detta innebär att många elevers reella möj- lighet att välja att läsa de behörighetsgivande kurserna inom 2 500 poäng inte har stärkts. 15.3.3Olika grad av utrymmeskonkurrens på olika studievägar I diskussionen om hur den grundläggande högskolebehörigheten bör stärkas inom yrkesprogrammen är frågan om i vilken mån det råder utrymmeskonkurrens inom programmen central. Det intecknade utrymmet varierar i praktiken mellan 1 800 och 2 500 poäng Det utrymme som i praktiken är intecknat i olika studievägar inom yrkesprogrammen varierar mellan 1 800 och 2 500 poäng. Detta framgår om man räknar samman omfattningen av olika delar i studievägarna, enligt information på webbplats. Det är i sammanhanget viktigt att påpeka att alla delar i vad som här betecknas som intecknat inte är författningsstyrda av skollagen, gymnasieförordningen eller föreskrifter; programför- 16 : Redovisning av uppdrag angående programfördjupningen på yrkesprogram- men. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram djupningspaketen (dvs. yrkesutgångarna) styrs av huvudmännens beslut, och som stöd för huvudmännen finns nationella exempel, som och de nationella programråden har utarbetat.17 De tre fasta delarna inom yrkesprogrammen omfattar som nämnts 900 poäng. Vad gäller de tre delar i programstrukturen som kan variera i omfattning (den programgemensamma delen, inrikt- ningsdelen och programfördjupningsdelen) finns stora skillnader mellan och inom olika yrkesprogram. Strukturen ser därmed olika ut för olika program. På nio av de tolv yrkesprogrammen omfattar de programgemensamma ämnena 400 poäng. På två av programmen (barn- och fritidsprogrammet samt hotell- och turismprogrammet) omfattar denna del 700 poäng, och på vård- och omsorgsprogram- met omfattar den 1 100 poäng18. Omfattningen av inriktningsdelen varierar mellan 300 och 900 poäng i de 42 olika inriktningar som sammanlagt finns inom yrkesprogrammen. Därtill skiljer sig även programfördjupningens omfattning mellan olika studievägar inom yrkesprogrammen och varierar mellan 300 och 900 poäng. För vissa studievägar tar de nationellt föreslagna yrkesutgångarna upp hela programfördjupningens omfattning, på andra inte. Summan av programgemensamma ämnen, inriktning och yrkesutgång varierar mellan 900 och 1 600 poäng för alla studievägar utom en.19 Till- sammans med de fasta delarnas 900 poäng varierar därmed det in- tecknade utrymmet mellan 1 800 och 2 500 poäng. När 2 500 poäng intecknats återstår inget valbart utrymme för eleven. Inom många studievägar finns sålunda friutrymme inom program- fördjupningen vid sidan av de nationellt föreslagna programfördjup- ningspaketen. Därtill är det individuella valet på de flesta studie- vägar öppet, i teorin såväl som i praktiken, för val som eleven kan göra fritt. Detta gäller exempelvis för barn- och fritidsprogrammet, vård- och omsorgsprogrammet, hotell- och turismprogrammet samt naturbruksprogrammet. På dessa program finns det friutrymme som gör det möjligt att lägga in de tre kurser som behövs för grund- läggande högskolebehörighet på alla eller de flesta studievägar. 17Beskrivningen baseras på de 167 nationellt föreslagna exemplen på programfördjup- ningspaket. Den stora variationen av lokalt utformade paket ingår inte i beskrivningen. 18Då vård- och omsorgsprogrammet saknar inriktningar har ett större innehåll i stället lagts i den programgemensamma delen. 19Det finns en yrkesutgång som enligt informationen på webbplats ligger betydligt högre – 2 000 poäng. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram ska dock påpekas att det inte är fråga om något friutrymme i betydelsen att det saknas kurser att fylla det med. På många program ser arbetslivsföreträdare det som angeläget att skolan använder detta utrymme för andra yrkeskurser ur programfördjup- ningen än de som finns inom paketen. Det är också möjligt för skolan att använda det för exempelvis kurser i entreprenörskap, som finns med inom programfördjupningen på alla yrkesprogram. Men på en mindre del av de nationellt föreslagna studievägarna – ett trettiotal av totalt 167 – saknas i dagens system sådant friut- rymme enligt de rekommenderade yrkesutgångarna. Det motsvarar en knapp femtedel och gäller vissa studievägar inom framför allt bygg- och anläggningsprogrammet, hantverksprogrammet samt industritekniska programmet. Vanligast bland dessa studievägar är att det saknas 100 poäng för att det, tillsammans med det individ- uella valets 200 poäng, skulle räcka för att eleven ska kunna läsa de tre kurserna som behövs för grundläggande högskolebehörighet inom ett fullständigt program. I praktiken är vissa studievägar mer intecknade än vad som framgår av webbplats Det ska även påpekas att vissa studievägar i praktiken är intecknade av yrkeskurser i ännu högre grad än vad som ovan beskrivits. På flertalet studievägar inom exempelvis fordons- och transport- programmet finns, utöver programfördjupningspaket, ytterligare kurser inom programfördjupningen som branscherna bedömer som nödvändiga för anställningsbarhet. Dessa kallas på fordons- och transportprogrammet för ”ytterligare fördjupningskurser”. På vissa studievägar inom vissa program behöver dessutom det individuella valet användas för rekommenderade yrkeskurser om eleven ska kunna få med sig de yrkeskunskaper som branschen rekommenderar. Om man även räknar in de kurser i programfördjupningen som starkt rekommenderas för anställningsbarhet, trots att de ligger utanför ett programfördjupningspaket, samt även räknar in hela eller delar av det individuella valet som också i praktiken är intecknat av sådana yrkeskurser som krävs för anställningsbarhet, är friutrym- met på vissa studievägar i realiteten obefintligt. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram I det nationella utbudet av yrkesprogram finns 12 program, 42 inriktningar och 167 nationellt föreslagna yrkesutgångar. Systemet är avsett att ge stora möjligheter till lokal variation. Alla skolor erbjuder inte samtliga program, inriktningar eller yrkesutgångar. När det gäller elevers möjligheter att läsa de kurser som ger grundläggande högskolebehörighet inom ramen för sin yrkesut- bildning är det upp till respektive huvudman och skola att besluta hur kurserna ska erbjudas. På ges information om vad de olika yrkesprogrammen innehåller. Av informationen framgår att alla skolor har möjlighet att ge kurser som ger grundläggande behörighet inom yrkesprogrammens ordi- narie 2 500 poäng, men att man som exempelvis elev eller vård- nadshavare bör kontakta respektive skolas studie- och yrkesväg- ledare för att få veta vad som erbjuds på specifika skolor. Detta innebär att det inte är enkelt för en elev eller vårdnadshavare att få överblick över vilka utbildningar som innefattar de behörighets- givande kurserna och vilka som inte gör det. Utredningen bedömer att denna osäkerhet om vad som gäller i det enskilda fallet kan ha påverkat elevers och vårdnadshavares inställning till programvalet, och att detta kan ha lett till att en del har valt ett högskole- förberedande program ”för säkerhets skull”, trots ett intresse för en yrkesinriktning. 15.3.4Praktiska svårigheter med de behörighetsgivande kurserna på yrkesprogram Vid sidan av rent utrymmesmässiga svårigheter förekommer också praktiska aspekter som ibland försvårar för elever att läsa de kurser som leder till grundläggande behörighet. Enligt Skolinspektionen förekommer det brister i skolornas planering, exempelvis genom schemakrockar, vilket får konsekvenser för eleverna genom att möjligheterna att läsa de kurser som ger grundläggande högskole- behörighet påverkas. Det finns exempel på att elever som har arbetsplatsförlagt lärande (APL) har undervisning på skolan i kurser som ger grundläggande högskolebehörighet20. 20 Skolinspektionen: Undervisning på yrkesprogram. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram Enligt utredningens intervjuer med bl.a. elever är detta ett högst reellt problem. Det förekommer t.ex. att elever har APL på annan ort och därefter förväntas resa tillbaka till skolan på hemorten för att delta i undervisning i svenska eller engelska under sen efter- middag. Många elever i den situationen väljer bort de kurser som leder till grundläggande behörighet. Behörighetskurserna kan i denna situation framstå som det minst attraktiva även om eleverna vid starten av sin utbildning hade ambitionen att läsa in den grundläggande högskolebehörigheten. Huvudmännen ger å sin sida uttryck för att denna del av reformen har försämrat planeringsförutsättningarna, eftersom det upplevs vara svårt att schemalägga för de elever som vill läsa till grundläggande behörighet. Det finns dock exempel på huvudmän som från början planerar ett upplägg för yrkesprogrammen som innebär att alla elever får läsa de kurser som leder till grundläggande behörighet och där eleverna i stället får välja bort dessa kurser om de så önskar.21 Enligt en studie om gymnasieungdomars studie- intresse framkommer det att enbart tre av fyra elever blivit erbjud- na att läsa de kurser som krävs för behörighet. Runt var tionde elev svarade att de inte blivit det och att de inte visste om de blivit det eller inte.22 15.4Möjliga modeller för att stärka rätten till grundläggande högskolebehörighet inom yrkesprogrammen En möjlig lösning när det gäller att stärka rätten till grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram är att låta de aktuella kurs- erna ingå som ett grundupplägg, men att de kan väljas bort av elever som inte önskar läsa dem. Även andra modeller som innebär såväl starkare som svagare styrning är tänkbara. 21Statskontoret: Organisatoriska konsekvenser av Gymnasiereformen 2011. 22Statistiska centralbyrån: Gymnasieungdomars studieintresse /14. Grundläggande högskolebehörighet på yrkesprogram 15.4.1Möjliga modeller för placering av de tre behörighetsgivande kurserna Nedan resoneras om några tänkbara modeller för att stärka elevernas rättigheter och möjligheter till grundläggande högskole- behörighet, inom ramen för ordinarie poängomfattning. Model- lerna sorteras från starkast till svagast, där de kan vara starka eller svaga dels vad gäller hur tvingande de är för eleven på en viss studieväg, dels vad gäller om alla eller bara vissa studievägar ska omfattas. Det befintliga utrymmet för de tre aktuella kurserna skiljer sig, som tidigare nämnts, mellan olika program men även i hög grad mellan olika inriktningar och olika nationellt föreslagna yrkes- utgångar inom inriktningarna. En möjlig modell är att placera de kurser som krävs för grund- läggande högskolebehörighet i någon av de delar av respektive program som är obligatoriska för eleverna, dvs. inom den gymnasie- gemensamma delen, den programgemensamma delen eller inrikt- ningsdelen. Detta skulle innebära att det inte blev möjligt för eleverna att välja bort dessa kurser. Om kurserna var obligatoriska på alla yrkesprogram skulle kurserna i praktiken bli gymnasie- gemensamma. Detta skulle innebära ett avsteg från Gy11:s princip om tydliga skillnader mellan yrkesprogram och högskoleförbered- ande program. En annan modell är att placera kurserna som grundupplägg inom alla studievägar men att göra det möjligt att välja bort dem till förmån för andra kurser, för elever som så önskar. Kurserna skulle exempelvis kunna ingå som ett grundupplägg inom det individuella valet i kombination med samtliga programfördjupningspaket, i den mån någon kurs inte redan ingår i den programgemensamma delen. Fördelen med denna modell är att elever, vårdnadshavare och avnämare kan känna sig säkra på att alla studievägar på alla yrkes- program innehåller de behörighetsgivande kurserna så länge eleven inte aktivt väljer bort dem. Dagens osäkerhet kring vad som gäller i det enskilda fallet skulle upphöra.