sou · H4B341 · 2016-06-07 00:00:00 — I relation till denna utveckling, mot en teknik som i allt större utsträckning utsätter individens integritet för hot, formulerar även Wicker och (2011, s 330) ett upprop riktat mot alla ingenjörer att motarbeta utvecklingen: ”Engineers and computer scientists thus have a moral obligation to avoid design choices that are unnecessarily privacy invasive.” De principer som borde vägleda arbetet med att utforma de tekniska aspekterna av framtidens Internet formuleras i termer av ”Privacy‐Aware Design Principles” och omfattar fem punkter vilka är tänkta att öka såväl transparans avseende vad som samlas in som möjligheten att påverka vilken information som samlas in: 1) Provide full disclosure of data collection 2) Require consent to data collection 3) Minimize collection of personal data 4) Minimize identification of data with individuals 5) Minimize and secure data retention På liknande sätt diskuterar Winkler och Renner (2011) hur integritet kan skyddas i termer av ”trusted computing”. Mer specifikt behandlar artikeln videoövervakning av offentliga miljöer i syfte att förebygga brott, samt i relation till detta olika tekniker för att spara och behandla potentiellt integritetskänslig information som genereras genom övervakningen. Det är i detta sammanhang värt att påpeka att gränsen mellan videoövervakning och övervakning i det digitala blirallt otydligare och teknikerna går in i varandra. Artikeln diskuterar ett antal olika förhållningssätt, t.ex. att data som genereras separareras på ett sätt så att personlig information skiljs från information om beteende: ”personal and behavioral data should be separated directly on the camera. While system operators only get access to behavioral data, a separate stream containing personal data is made available to law enforcement authorities.” alterntativt att bildinformation som kan röja identiteten på en individ automatiskt tas bort genom en s k ”Respectful camera” som detects and blanks people's faces in captured images”. Här beskrivs även ett kryptograferingsverktyg ”PICO” vilket skulle kunna användas föratt kryptera integritetskänslig information och där avkryptering av insamlatmaterial endast kunde ske efter det att ett brott begåtts (Winkler och Renner 2011, s 17). Även Babaguchi och Nakashima (2015) behandlar frågan om hur potentiellt integritetskänslig information som samlas in genom videoövervakning kan hanteras. I deras artikel behandlas ett antal konkreta projekt som alla (PriSurv, Digital Diorama (DD), and Mobile Privacy Protection (MPP)) som alla syftar till att stärka individers rätt till privatliv. Ett annat begrepp som förkommer i detta sammanhang är ”Privacy by design” (PbD) där frågor om integritet ”is embedded as a core functionality in the biometric system” Cavoukian et al. (2012). Författarna argumenterar för att frågor om integritet bör utgöra utgångspunkten i arbetet med utvecklingen av ny teknik och nya affärsmodeller, istället för att behandlas i slutskedet eller inte alls. PbD återkommer även i Shilton (2012) som först och främst behandlar frågan om integritetsfrågor relaterat till användargenerad data. Artikeln beskriver utvecklingen mot att individer genom appar och wearables mäteroch kommunicerar t ex motions‐, mat‐ och sömnvanor i sociala nätverk. PbD kan i detta sammanhang innebära att i utvecklingsfasen av denna typ av produkter och tjänster tydligare fokusera hur potentiellt integritetskänslig information kan och bör hanteras. T ex att tydliggöra vilken information som samlas in, men även att underlätta för användaren att själv kunna ställa in hur information samlas, men även hur den kommuniceras. Shiguo et al. (2009) beskriver den senaste teknikutvecklingen inom området multimedia, vilket inbegriper användarinformation som sparas isamband med vissa tv‐tjänster online. Vidare diskuteras olika möjligheter att skydda och hantera känslig information genom t ex olika former av krypteringssystem. Utifrån ett historiskt perspektiv beskriver Estee (2015) framväxten av olika tekniker för att spåra användares beteende på Internet, från 1990‐talet och fram till . Med ett särskilt fokus på webbkakor ”cookies” (vilka är textbaserade datafiler med information om användaren som sparas på webbplatsbesökarens dator), hur dessa vuxit fram i olika former samt vilka tekniker som formerats i relation till detta för att skydda användarens integritet. I artikeln lyfts behovet fram av att informera och upplysa ungdomar och studenter om tekniken. I det avslutande kapitlet ”Taking back our digital identities” kan man läsa: ”The implications concern how everyone can continue to interact in online spaces in safe ways and understand how our invisible digital identities are constructed through surfing habits. Those implications include responsibilities to act and teach students about how to protect their identities online. It is up to all of us, as teachers and researchers, to talk about invisible digital identities with each other and our students.” (Estee 2015, s 130). , M., & Burdon, M. (2015). TELEVISION & NEW MEDIA, 16(1, SI), 19–36. Asiaghi, A. (2009). Mechanical , 131(3). BABAGUCHI, N., & NAKASHIMA, Y. (2015). Protection and Utilization of Privacy Information via Sensing. IEICE Transactions on Information and Systems, E98.D(1), 2–9. (2015). The Invisible Digital Identity: Assemblages in . Computers and Composition, 35, 125–140. Cavoukian, A., Chibba, M., & Stoianov, A. (2012). Advances in Biometric Encryption: Taking Privacy by Design from to Deployment. REVIEW OF POLICY RESEARCH, 29(1), 37–61. , , , , , , , J.-C., & Ho, J.-M. (2012). Effective distributed service architecture for ubiquitous video surveillance. INFORMATION SYSTEMS FRONTIERS, 14(3), 499–515. Conti, M., , L., , S., Di , R., Jajodia, S., & , L. V. (2009). Privacy- preserving robust data aggregation in sensor networks. Security and , 2(2), 195–213. , T., & Veranas, J. (2014). Public anonymity and the connected world. ETHICS AND INFORMATION TECHNOLOGY, 16(3), 207–218. (2014). Breaking the cyber-security dilemma: aligning security needs and removing vulnerabilities. Science and Ethics, 20(3), 701–15. Foresti, G. L., Micheloni, C., Piciarelli, C., & Snidaro, L. (2009). Visual sensor technology for advanced surveillance systems: historical view, technological aspects and research activities in . Sensors (, ), 9(4), 2252–70. (2013). SOCIETAL AND IDEOLOGICAL IMPACTS OF DEEP PACKET INSPECTION INTERNET SURVEILLANCE. INFORMATION COMMUNICATION & SOCIETY, 16(8), 1328–1359. H. Dutton, W. (2014). Putting things to work: social and policy challenges for the Internet of things. Info, 16(3), 1–21. (2014). Framework for a . , 2014, 1–11. , H., Giacomin, J., & Macredie, R. (2014). A Qualitative Study of Stakeholders’ Perspectives on the Environment. , 30(12), 965–976. , M., D’, T., Caroppo, A., Martiriggiano, T., & Spagnolo, P. (2005). Automatic monitoring of forbidden areas to prevent illegal accesses. In P. , S and , M and Apte, C and (Ed. ), PATTERN RECOGNITION AND IMAGE ANALYSIS, PT 2, PROCEEDINGS (Vol. 3687, pp. 635–643). (2011). Policy Matters Now and in the Future: Net Neutrality, , and Government Surveillance. Computers and Composition, 28(4), 276–291. Michelfelder, D. (2009). Philosophy, privacy, and pervasive computing. AI & SOCIETY, 25(1), 61–70. Moradoff, N. (2010). Biometrics: Proliferation and constraints to emerging and new technologies. SECURITY JOURNAL, 23(4), 276–298. Mordini, E., & Rebera, A. (2012). No Identification Without Representation: Constraints on the Use of . REVIEW OF POLICY RESEARCH, 29(1), 5–20. T., & Trivedi, M. (2011). Trajectory learning for activity understanding: unsupervised, multilevel, and long-term adaptive approach. IEEE Transactions on Pattern Analysis and Intelligence, 33(11), 2287–301. (2011). CLOUD COVER: PRIVACY PROTECTIONS AND THE STORED COMMUNICATIONS ACT IN THE COMPUTING. , 85(6), 2189–2218. Shiguo, L., , D., & Ruffo, G. (2009). Recent advances in multimedia information system security. Informatica (), 33(1), 3–24. Shilton, K. (2012). Participatory personal data: An emerging research challenge for the information sciences. JOURNAL OF THE AMERICAN SOCIETY FOR INFORMATION SCIENCE AND TECHNOLOGY, 63(10), 1905–1915. Vitaliev, D. (2007). Big brother is watching you [Internet security]. Communications Engineer, 5(5), 20–25. Weaver, S. D., & Gahegan, M. (2007). Constructing, visualizing, and analyzing a digital footprint. , 97(3), 324–350. Wicker, S. B., & , D. (2011). Privacy-Aware Design Principles for . , 99(2), 330–350. Winkler, T., & Rinner, B. (2011). Securing Embedded Smart Cameras with Trusted Computing. EURASIP JOURNAL ON COMMUNICATIONS AND NETWORKING. Påett övergripande plan behandlar i princip samtliga artiklar rättens oförmåga att skydda individens rättigheter till följd av snabba framväxten av digital teknologi. En central fråga, för de artiklar som rör förhållanden i , avseende legala av aspekter av den digitala tekniken och hot om att inskränka den personliga integriteten, är ”the Fourth Amendment” (Desai 2014; Hu 2013; 2010; Solove 2005); som utgör en viktig del av den amerikanska konstitutionen. Den del av Fourth amendment som diskuteras i detta sammanhang rör individens rätt till privatliv. Utgångspunkten i samtliga artiklar är antagandet att den digitala teknikutvecklingen medfört att lagen inte längre på ett fullgott sätt förmår att skydda individens rätt till privatliv. (2010) söker att applicera konstitutionen och the Fourth Amendment på en Internet‐relaterad kontext och tar sin utgångspunkt i de otydligheter som existerar avseende vilken typ av digital kommunikation (t ex e‐post och sms) som skyddas från övervakning av lagen. Ambitionen är att söka skapa ett system som ger ett lika stort skydd i den digitala världen som i den fysiska. Mer specifikt diskuterats distinktionen mellan ”Inside” och ”Outside” i en polisundersökning. Termerna beskriver individens förväntningar på privatliv och polisens rättigheter att observera och samla in informationom individers beteende, i relation till vilken fysisk miljö individen befinner sig i. Lagen gör skillnad på rätt till privatliv beroende av huruvida du rör dig i ett offentligt utrymme eller i ditt eget hus. Frågan som diskuteras i artikeln är följaktligen hur denna distinktion ska översättas i en digital kontext. Även Desai (2014) diskuterar individens rätt till privatliv i relation till polisutredningar men i termer av”Forward looking” och ”Backward looking” övervakning. Forward looking övervakning beskriver den typ av övervakning som sker med ett speciellt tillstånd av en domare och omfattar t ex GPS‐ övervakning och telefonavlyssning. För att få till stånd ett sådant krävs misstanke om någon form av kriminell handling. Vidare anger tillståndet vilken typ av information som får samlas in samt i vilket syfteden kan användas. Problemet som diskuteras i artikeln avser backward looking vilket beskrivs på följande sätt: ” With backward‐looking surveillance all these protections are gone. enforcement or intelligence services need only ask a business for the record of wherewe went, whom we called, what we read, and more. They then have a near perfect picture of our activities and associations regardless of whether they are criminal. There is thus an asymmetry that makes sense.” (Desai 2014, s. Framförallt beskrivs detta sätt att tämligen enkelt skapa en detaljerad bild över en individs liv vara ett hot mot att organisera och uttrycka sig politiskt. Ett annat centralt tema i de artiklar som behandlar lagstiftning är rätten till data (Cover 2015; och 2005; Konstadinides 2011; Mantalero 2014; Peppet 2014; 2015). Utgångspunkten är den oklarhet som råder avseende vem som äger information som genereras när man agerar på nätet, samt vem som har rätt till dessa data och i vilket syfte den får användas. Mantelero (2014, s. 644) formulerar problematiken på följande sätt: ”However, the high demand for personal information, the complexity of the new tools of analysis and the increasing numbers of sources of data collection, have generated an environment in which the ‘data barons’ (i.e. big companies, governmentagencies, intermediaries) havea control over digital information which is no longer counterbalanced by the user's self‐ determination.” Den lagstiftning som är tänkt att skydda individens rätt till integritet i sammanhanget bygger på principen ”Notice and consent”, d.v.s. användaren ska ha rätt till att bli informerad om vilken data som samlas in och även ha möjlighet att ge samtycke eller ej. Problem med Notice and consent i detta sammanhang beskriver Mantelero (2014, s. 652) som: ”analytics are designed to extract hidden or unpredictable inferences and correlations from datasets, the description of these purposes is becoming more and more evanescent . This is a consequence of the transformative use of , which“ makes” itoften impossible to explain“all the possible” uses of data at the time of its initial collection.” Med andra ord har den så kallade handeln med data inneburit att den hamnar i nya sammanhang än vad som från början var avsett. Dettai kombination med att data från olika sammanhang sammanförs och analyseras kan mönster om såväl individer som grupper avtäckas. Peppet (2014) adresserar framväxten av ”Internet of things” samt potentiella problem med hur data lagras och används i detta sammanhang. Internet of things är en samlingsterm för datorbaserad teknik inbyggd i produkter (ofta bärbara) som registrerar vardagliga aktiviteter såsom motions‐, mat‐ och sömnvanor. I detta sammanhang frågar sig författaren ”As the Internet of Things generates ever more massive and nuanced datasets about consumer behavior, how to protect privacy? How to deal with the reality that sensors are particularly vulnerable to security risks? How should the law treat and how much should policy depend upon consumer consent in a context in which true informed choice may be impossible?” (Peppet 2014, s. 85). (2010). Retention in an Evolving Internet. Technology, 19(2), 95–109. , F.-C., & Lai, W.-H. (2010). An overview of VoIP and P2P copyright and lawful- interception issues in the and . Digital Investigation, 7(1-2), 81– 89. Coudert, F. (2009). Towards a new generation of CCTV networks: Erosion of data protection safeguards? , 25(2), 145–154. Cover, A. (2015). Corporate Avatars and the Erosion of the Populist . , 100(4), 1441–1502. Desai, D. (2014). CONSTITUTIONAL LIMITS ON SURVEILLANCE: ASSOCIATIONAL FREEDOM IN THE HOARDING. , 90(2), 579–632. Fairfield, J. T., & , E. (2014). , 99(5), 981–1076. Garlinger, P. (2009). PRIVACY, FREE SPEECH, AND THE PATRIOT ACT: FIRST AND FOURTH AMENDMENT LIMITS ON NATIONAL SECURITY LETTERS. UNIVERSITY , 84(4), 1105–1147. , F. S., & Tavani, H. (2005). and the Verizon v. Case: Implications for Personal Privacy and Intellectual Property. Ethics and , 7(4), 243–250. Hayes, A. (2014). The USPS as an OSP: A Remedy for Users’ Online Privacy Concerns. Communication and Policy, 19(4), 465–507. Hu, M. (2013). Biometric ID Cybersurveillance. , 88(4), 1475– , O. S. (2010). APPLYING THE FOURTH AMENDMENT TO THE INTERNET: A GENERAL APPROACH. , 62(4), 1005–1049. (2005). Privacy in electronic communication. , 21(3), 226–236. Konstadinides, T. (2011). Destroying democracy on the ground of defending It? the Data Retention Directive, the surveillance state and our constitutional ecosystem. , 36(5), 722–736. Mantelero, A. (2014). The future of consumer data protection in the EU Re-thinking the ``notice and consent{’'} paradigm in the new era of predictive analytics. COMPUTER REVIEW, 30(6), 643–660. (2011). CLOUD COVER: PRIVACY PROTECTIONS AND THE STORED COMMUNICATIONS ACT IN THE COMPUTING. , 85(6), 2189–2218. Ojanen, T. (2014). Privacy Is a Seven-Letter Word: The Court of of Union Sets Constitutional Limits on of of Union, Decision of in Joined Cases C-293/12 and C- 594/12, Digital . EUROPEAN CONSTITUTIONAL , 10(3), 528– 541. Peppet, S. (2014). Regulating the Internet of Things: First Steps Toward Managing Discrimination, Privacy, Security, and Consent. , 93(1), 85– 178. Riedy, M. K., & , J. (2010). Electronic surveillance of Internet access in the American workplace: implications for management. , 19(1), 87–99. (2015). Privacy, Data Retention and Domination: v Minister for Communications. MODERN , 78(3), 535–548. Robison, W. J. (2010). Free at What Cost? : Cloud Computing Privacy Under the Act. , 98(4), 1195–1239. Saxby, S. (2014). The 2013 CLSR-LSPI seminar on electronic identity: The global challenge - Presented at the , Security and Privacy issues in IT (LSPI) , 2013, ., , . COMPUTER REVIEW, 30(2), 112–125. Schlabach, G. (2015). PRIVACY IN THE CLOUD: THE MOSAIC THEORY AND THE STORED COMMUNICATIONS ACT. , 67(3), 677–721. Solove, D. (2005). Fourth Amendment codification and Professor ’s misguided call for judicial deference. FORDHAM , 74(2), 747–777. Stalla-Bourdillon, S. (2013). Online monitoring, filtering, blocking ….What is the difference? Where to draw the line? , 29(6), 702– 712. Stalla-Bourdillon, S., Papadaki, E., & Chown, T. (2014). From porn to cybersecurity passing by copyright: How mass surveillance technologies are gaining legitimacy … The case of deep packet inspection technologies. , 30(6), 670–686. Gemensamt för de artiklar som behandlar frågan om relationen mellan stat och medborgare i en digital kontext är hur och i vilka sammanhang det kan betraktas som legitimt för staten att aktivt samla in information avseende individers kommunikation på Internet, samt vilka konsekvensernakan tänkas bli i termer av bristande tillit och politiskt engagemang när övervakningen upplevs som obefogad eller alltför långtgående. De svar som forskningen ger inom detta område är dock inte helt samstämmiga utan kräver att man tar hänsyn till enskilda länders specifika förhållanden samt interaktionen mellan upplevd nytta med övervakning ochålder, utbildning, yrke och politiska åsikter. I fallet där den totalitära enpartistaten i sig, ur ett rent demokratiperspektiv, är illegitim diskuteras frågor om övervakning som rena maktmedel för att stärka statens ställning visavi medborgarna (och 2014; och 2010). I en av artiklarna (och 2014) beskrivs att av sammanlagt 1,3 miljarder invånare är internetanvändare. Hos dessa 591miljoner internetanvändare ärweb‐ sökningar genom olika sökmotorer en av de vanligaste aktiviteterna. och (2014) artikel fokuserarden statliga sökmotorn Jike, vilken beskrivs av författarna som ettförsök av kommunistiska parti (KKP) ”to control information, enhance legitimacy and achieve cyber power through both technological regulation and creation” (s 100). Enligt artikelförfattarna uppnås ”cyber power” genom att (1) förstärka nationell identitet och solidaritet genom sökmotorns nationalistiska gränssnitt (2) genom vilka sökresultat som förmedlas, samt (3) genom dess potential att spionera på hur användarna beter sig på nätet. De första två punkterna beskrivs tämligen ingående i artikeln emedan frågan om hur information om sökmotorns användare lagras och används diskuteras på en mer hypotetisk nivå. Detta då det inte, enligt författarna, ärkänt vilken typ av information som lagras samt hur denna används. och (2010) fokuserar den Kinesiska bloggsfären utifrån frågor om huruvida detta forum för kommunikation möjligtvis kan bidra till en ökad öppenhet i landet. Författarna utmanar bilden av bloggar och bloggare som samhällsomvandlare och menar att den kinesiska staten framgångsrikt begränsat vad som kan uttryckasi detta medium. ”The expansionof ’s use of cyberspace is matched bythe government’s efforts to control, censor, and repress it with strict legislation, jailing cyber‐dissidents, spying on discussions, filtering content, and barring access to websites with the help from the Western companies who provide the mechanism through the open market. Although ’s Bloggers are empowered by this new communication vehicle, which allows them to express themselves freely and deliberately, ’s blogosphere is not leading to the overthrow of the dictatorship (s. 76). Artiklarna som diskuterar förhållandena i är starkt kritiska till landets regim och ett underliggande antagande som är genomgående är att övervakning av medborgare på Internet i huvudsak syftar till att stärka KKPs makt och inte till att skydda medborgarna mot yttre hot. Frågan om yttre hot samt statens möjlighet att förebygga dessa genom övervakning på Internet är ett tydligt tema också för den forskning och de artiklar som behandlar medborgare‐stat i . Utgångspunkten i Redick et al. (2015) är den debatt som uppstodavseende den massövervakning som utförs av (), vilken i stora delar skedde utan medborgarnas vetskap. Ett underliggande antagande i denna artikel är att övervakningen i sig är legitim och syftar till att förbättra statens funktionsförmåga: ”public sector organizations are increasinglyusing data to improve their performance, provide greater citizen engagement, and cultivate levels of collaboration and transparency.” (s. 129). Utgångspunkten är med andra ord att långtgående övervakning av medborgarna var (och är) legitim, samt att utmaningen snarare handlar om att förbättra hur övervakningsprogrammen kommuniceras: ”These findings indicate that government needs to be more efficacious in communicating about surveillance programs more transparently to garner greater citizens' approval for its surveillance programs” (s. 138). Följaktligen kommer attityden till övervakning att påverkas av i vilken mån den upplevs som legitim. Legitimiteten i sig är sin tur relaterat till upplevd hotbild samt statens förmåga att genom övervakning av medborgare förebygga och bemöta dessa hot. En slutsats som formuleras av Dinev et al. (2008, s. 214) ”The perceived need for government surveillancewas negatively related to privacy concerns and positively related to willingness to disclose personal information.” Bilden av att det finns en tämligen långtgående acceptans för statlig övervakning i stärks även i Dinev etal. (2006), som genomfört en komparativ studie över attityder till övervakningmellan och . Författarna konkluderar att ”Italians exhibit lower Internet privacy concerns than individuals in the U.S., lower perceived need for government surveillance, and higher concerns about government intrusion. (s 1)”. Italienarnas motvilja till statlig övervakning förklaras i artikeln dels genom en lägre upplevd risk men även meden lägre grad av tillit till staten. I två studier avseende medborgarnas syn på statlig övervakning på Internet i (Budak et al. 2013; Budak et al., 2015) visar på vikten av att ta hänsyn till olika demografiska förhållanden för att kunna förstå och förklara attityder till övervakning. I deras analys kan medborgarna delas in i tre grupper: “(1) pro‐surveillance oriented citizens, (2) citizens concerned about being surveilled and (3) citizens opting for better data protection” (s 17). Dessa grupper skiljer sig åt beroende av ålder, utbildning och yrke. Exempelvis visar den statistiska analysen att medborgare med en lägre utbildningsnivå tenderade att vara mer “pro‐surveillance” än de med högre utbildning. På samma sätt visar det sig sig att de som står utanför arbetsmarknaden tenderade att vara för övervakning i större utsträckning än de som lönearbetade. Vad gäller ålder visar det sig att yngre medborgare var “pro‐surveillance” i större utsträckning än äldre. uttrycker även gruppen yngre viss oro för risken att vara övervakad. Cohrs et al. (2005) fördjupar förståelsen för hur upplevelsen av yttre hot påverkar attityder till övervakning. Här argumenteras delvis mot et al. (2015) och Cohrs et al. (2005) menar att enbart upplevelse av hot inte nödvändigtvis påverkar attityder till övervakning. En annan central fråga som avhandlas i de artiklar som diskuterar relationen mellan stat och medborgare är huruvida upplevelsen av att varaövervakad på Internet påverkar det politiska engagemanget. Här är resultaten tämligen motstridiga.