sou · H4B342 · 2016-06-16 00:00:00 — Omständigheter som vid straffvärdebedömningen av köp av sexuell tjänst bör tala i skärpande riktning är t.ex. att den som utför en sexuell tjänst befinner sig i en skyddslös eller annars utsatt situa- tion, t.ex. på grund av en beroendeställning, ett psykiskt funktions- hinder eller märkbar alkohol- eller annan drogpåverkan.49 Andra exempel kan vara att den person som utför en sexuell tjänst är ut- ländsk och inte kan göra sig förstådd och befinner sig på en okänd plats, eller är utlämnad till en tredje person som avtalar om detaljerna för köpet samt ofta även tar emot betalningen och står för arrange- kring köpet såsom lokal eller transport.50 Sådana omstän- digheter torde inte sällan förekomma vid köp av sexuella tjänster som har anknytning till människohandel eller annan liknande organi- serad brottslighet.51 I skärpande riktning kan också tala att själva det sexuella umgänget haft tvångsliknande eller förnedrande inslag för den som utfört den sexuella tjänsten.52 Det kan t.ex. handla om situationer där den som utför en sexuell tjänst på grund av omstän- digheterna befinner sig i ett sådant underläge att han eller hon – 2010/11:77. 2010/11:77 s. 21. 2010/11:77 s. 21. 2010/11:77 s. 21. 2010/11:77 s. 21. Köp av sexuell tjänst även om några direkta hotelser inte uttalats – uppfattar situationen så att det är i det närmaste omöjligt att vägra samlag och annat sexuellt umgänge eller att i övrigt påverka situationen, vilket gärnings- mannen inser och utnyttjar.53 Även andra omständigheter än de nu nämnda kan tala i skärpande riktning. Omständigheter som talar i mildrande riktning kan också förekomma.54 Domstolen ska göra en helhetsbedömning av samtliga omständigheter i det enskilda fallet.55 Förbudets tillämplighet för sexköp utomlands Förbudet mot sexköp har ansetts vara universellt tillämpligt.56 Med universell tillämplighet avses att en gärning, i detta fall ett sexköp, ska anses vara ett brott mot svensk strafflag oavsett var i världen och mot vem gärningen begås. Utgångspunkten för brottsbalks- brotten är att dessa straffbud är universellt tillämpliga, såvida det inte finns någon särskild anledning till en motsatt bedömning. Bak- grunden till denna syn är bl.a. att dessa brott huvudsakligen avser gärningar som allmänt ansetts vara moraliskt förkastliga och som därför är straffbelagda i de flesta länder. Frågan om förbudets tillämplighet på gärningar begångna utom- lands har inte berörts närmare i de tidigaste förarbeten som legat till grund för förbudet. var frågan om nationella och territoriella begränsningar inte lika uppmärksammad i lagstiftnings- ärenden som den senare blivit. Frågan utvecklades inte heller i sam- band med att den särskilda lagen ersattes av bestämmelsen i brotts- balken. Frågan behandlades dock utförligt i förarbetena till ändringar av bestämmelsen. 2010/11:77 s. 21. 2010/11:77 s. 22. 2010/11:77 s. 22. 2010/11:77 s. 13. Köp av sexuell tjänst Personkretsar som kan omfattas av svensk domstols behörighet samt möjligheten att döma till svårare straff än vad som föreskrivs på gärningsorten I 2 kap. BrB finns processuella regler som bl.a. begränsar när en svensk domstol är behörig att döma för brott som begåtts utanför landets gränser. Av bestämmelsen i 2 kap. 1 § BrB framgår att svensk domstol alltid har domsrätt över brott som är begånget i . Vidare anges i 2 kap. 4 § BrB att brott ska anses begånget där den brottsliga handlingen företogs, där brottet fullbordades eller, vid försök, där det avsedda brottet skulle ha fullbordats. Även om varje land själv bestämmer hur det vill utforma sin straffrättsliga jurisdiktion, sätter allmän folkrätt och internationella överenskommelser upp vissa begränsningar. Att dessa folkrättsliga begränsningar måste iakttas av svenska domstolar framgår även av 2 kap. 7 § BrB. Dessa frågor har behandlats i bl.a. i Internationella straffrättsutredningens betänkande, Internationella brott och svensk jurisdiktion,57 och i departementspromemorian, Åtalsförordnande enligt 2 kap. brottsbalken.58 Huvudreglerna beträffande brott som begåtts utanför framgår av bestämmelserna i 2 kap. 2 § BrB. Enligt bestämmelsens första stycke döms efter svensk lag och vid svensk domstol för brott som begåtts utanför om brottet begåtts av en svensk medborgare eller utlänning med hemvist i (p. Även en ut- länning utan hemvist i som efter brottet blivit svensk med- borgare eller tagit hemvist här i riket eller som är dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare och finns här, omfattas av behörig- heten (p. Vidare anges i bestämmelsen att den svenska behörig- heten även kan sträcka sig till brott som begåtts utom riket av en annan utlänning som finns här i riket, om på brottet enligt svensk lag kan följa fängelse (p. En begränsning av svensk domstols behörighet följer av det generella krav på dubbel straffbarhet som anges i 2 kap. 2 § andra stycket BrB, genom att första stycket inte gäller, om gärningen är fri från ansvar enligt lagen på gärningsorten eller om den begåtts inom område som inte tillhör någon stat och enligt svensk lag svårare straff än böter inte Köp av sexuell tjänst kan följa på gärningen. Vidare följer av bestämmelsens tredje stycke att i fall som avses i denna paragraf får inte dömas till påföljd som är att anse som strängare än det svåraste straff som är föreskrivet för brottet enligt lagen på gärningsorten. Bestämmelsen tillkom med anledning av tillträde till den s.k. brottmålskonventionen. När ett generellt krav på dubbel straffbarhet infördes var detta en indirekt följd av tillträde till Europeiska konvention om brottmålsdoms internatio- nella rättsverkningar. I konventionen uppställdes bl.a. krav på att en person som dömts (eller frikänts) i ett land inte ska kunna åtalas eller dömas på nytt i ett annat land. Det ansågs orimligt att en per- son i en sådan situation skulle kunna åtalas i endast av det skälet att gärningen ännu inte hade prövats materiellt i utlandet och därmed infördes ett generellt krav på dubbel straffbarhet. Det hade redan tidigare uppställts ett sådant krav avseende utländska med- borgare. Undantag från kravet på dubbel straffbarhet Kravet på dubbel straffbarhet motiveras vanligtvis med att det följer av den folkrättsliga icke-interventionsprincipen, dvs. principen att stater inte ska gripa in i varandras inre angelägenheter. Det brukar också ifrågasättas om det inte strider mot den straffrättsliga legali- tetsprincipen att bestraffa en gärning som är straffri enligt lagen på gärningsorten. I praktiken medför kravet på dubbel straffbarhet att gärningen ska vara straffbar både i och i det land där den begicks. När det gäller köp av sexuell tjänst är svensk domstol därför behörig att döma enligt svensk lag för sexköp i t.ex. eller , länder som har en reglering som motsvarar den i . Eftersom den svenska domstolen även ska ta hänsyn till motsvarande gärnings straffbarhet i det särskilda fallet, går de svenska reglerna om sexköp däremot inte att tillämpa om en gärning begåtts i ett land där sex- köp endast är förbjudet under vissa omständigheter eller om prosti- tution är förbjuden generellt men tolereras och inte leder till straff. Om gärningen begås i ett land där sexköp inte är kriminaliserat kan svensk domstol inte döma enligt den svenska lagen gällande sexköp. Köp av sexuell tjänst I 2 kap. 2 § fjärde stycket BrB anges vissa undantag från kravet på dubbel straffbarhet. De brott som omfattas av undantagsregeln är till att börja med människohandel, olika slag av äktenskapstvång, samt vissa barnpornografibrott. Vidare är ett stort antal sexualbrott undantagna från kravet på dubbel straffbarhet under förutsättning att ett sådant brott har begåtts mot en person som inte har fyllt . Det gäller för våldtäkt, grov våldtäkt, sexuellt tvång, grovt sexuellt tvång, sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning, grovt sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning, våldtäkt mot barn, grov våldtäkt mot barn, sexuellt utnyttjande av barn, sexuellt övergrepp mot barn, grovt sexuellt övergrepp mot barn, utnyttjan- de av barn för sexuell posering, grovt utnyttjande av barn för sexuell posering, köp av sexuell handling av barn, koppleri och grovt kopp- leri. Dessa brott kan alltså bestraffas i även om de skulle vara straffria i det land där de begicks. För sexualbrotten krävs dock, som nämnts, att brottet har begåtts mot en person som inte har fyllt . Undantag från kravet på dubbel straffbarhet finns även i vissa specialstraffrättsliga lagar, t.ex. lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor. Vad som kan konstateras är att bestämmelsen om undantag från kravet på dubbel straffbarhet inte är tillämplig beträffande köp av sexuell tjänst liksom inte heller för andra sexualbrott mot vuxna. För att svensk domstol ska vara behörig att döma till ansvar för ett sådant brott krävs således att gärningen var straffbelagd på gärnings- orten. Särskilt åtalsförordnande och rättsverkningar av brottmålsdom meddelad i en annan stat Även om kravet på dubbel straffbarhet är uppfyllt, ligger ofta en faktisk begränsning för tillämpning av svensk jurisdiktion i svårig- heten att få till stånd en brottsutredning, att skaffa bevisning och kunna genomföra en rättegång när det gäller brott som har begåtts utomlands eller då gärningsmannen har lämnat (se mer om detta nedan). Dessutom begränsas i många fall tillämpningen av svensk jurisdiktion av att en lämplighetsprövning ska göras innan åtal får väckas här. Detta kommer till uttryck genom att det i vissa utpekade situationer ställs upp ett krav på ett särskilt åtalsförord- nande (2 kap. 5 § BrB). Krav på åtalsförordnande gäller framför allt Köp av sexuell tjänst brott som har förövats utomlands men ett sådant krav finns också i några fall då brottet har begåtts på svenskt territorium.59 I vissa särskilt angivna fall krävs dock inte något åtalsförordnande. Det gäller när brottet som begåtts utomlands är osann eller ovarsam utsaga inför en internationell domstol eller när det rör sig om brott som begåtts utomlands när brottet begåtts å svenskt fartyg eller luftfartyg eller i tjänsten av befälhavaren eller någon som tillhörde besättningen å sådant fartyg (p. 1), av någon som tillhör Försvars- makten på ett område där en avdelning av Försvarsmakten befann sig (p. 2), vid tjänstgöring utom riket av någon som är anställd i För- svarsmakten och tjänstgör i en internationell militär insats eller som tillhör Polisens utlandsstyrka (p. 3), i tjänsten utom riket av en polis- man, tulltjänsteman eller tjänsteman vid som utför gränsöverskridande arbetsuppgifter enligt en internationell överens- kommelse som har tillträtt (p. 4), i , , eller eller på fartyg eller luftfartyg i reguljär trafik mellan orter belägna i eller någon av nämnda stater (p. 5), eller av svensk, dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare mot svenskt intresse (p. Ett åtalsförordnande kan meddelas av regeringen eller av riks- åklagaren med stöd av förordningen (1993:1467) om bemyndigan- de för riksåklagaren att förordna om väckande av åtal i vissa fall. Riksåklagaren prövar frågan om åtalsförordnande när det rör ett brott som har begåtts utomlands av en svensk medborgare eller av en utlänning med hemvist i eller en gärning som har begåtts av en svensk medborgare eller en utlänning med hemvist i om frågan om ansvar för samma gärning har prövats genom dom meddelad i en främmande stat. Prövningen i andra fall är en uppgift för regeringen. Frågan om åtalsförordnande avgörs genom en diskretionär lämp- lighetsavvägning, varvid olika omständigheter i det enskilda fallet kan beaktas. Faktorer som kan vara av betydelse är bl.a. gärningens allvar, anknytningen till och gärningslandets intresse. Även mer rättsliga överväganden – som en lagförings förenlighet med de 59 Enligt 2 kap. 2 § första stycket BrB krävs åtalsförordnande för brott begångna inom riket som begåtts å utländskt fartyg eller luftfartyg av utlänning som var befälhavare eller tillhörde besättningen å fartyget eller eljest medföljde detsamma mot sådan utlänning eller mot utländskt intresse, må ej väckas utan att förordnande därom meddelas av regeringen eller den reger- ingen bemyndigat därtill. Köp av sexuell tjänst folkrättsliga jurisdiktionsprinciperna – är självfallet av betydelse. Någon lagreglering som styr vad som ska beaktas vid prövningen finns inte.60 För att väcka åtal har det krävts att det finns ett på- tagligt och berättigat intresse av att lagföring kommer till stånd i Sverige.61 I den bedömningen ska även vägas in vilka praktiska möjligheter det finns för en rättegång här, t.ex. med beaktande av den bevisning som finns här eller kan skaffas in och den tilltalades personliga närvaro vid rättegången.62 Vidare bör även vid beslut om åtalsförordnande beaktas lämplighetsöverväganden av en mer allmän art. Situationen vid utomlands begångna brott kan exempelvis vara den att en svensk medborgare begått brott i en annan stat utan att den staten har intresse för vare sig egen lagföring eller överföring av lagföringen till . Även om det inte föreligger något hinder mot att lagföra brottet i med hänsyn till personens anknyt- ning till , torde något intresse av svensk lagföring normalt inte kunna anses föreligga i sådana fall.63 Främst folkrättsliga hänsyn talar således för en restriktiv tillämpning av utrymmet för extra- territoriell domsrätt. Att utan begäran eller samtycke – stater kan sinsemellan komma överens om att universell tillämplighet är accepta- belt – utöva domsrätt över gärningar som begåtts på en annan stats territorium kan ses som en form av intrång i den statens suveränitet, även om det i det enskilda fallet inte kan anses vara folkrättsstridigt. Om den stat på vars område brottet har begåtts visar intresse för att detta också blir lagfört saknar däremot detta argument själv- fallet bärkraft.64 Från kravet på åtalsförordnande finns ett antal undantag i 2 kap. 5 § andra stycket BrB. Det krävs t.ex. inte åtalsförordnande för brott som har begåtts i , , eller eller på fartyg i reguljär trafik mellan orter belägna i eller någon av dessa stater. Regler om rättsverkningar av en brottmålsdom som meddelats i en annan stat finns i 2 kap. 5 a § BrB. Huvudregeln är att en person inte får lagföras i för en gärning för vilken ansvar prövats genom lagakraftägande dom i en annan stat om domen meddelats i 60SOU 2002:98, s. 111. 61SOU 2002:98, s. 189. 62Ds 2014:13, s. 43. 63Ds 2014:13, s. 48 f. 64SOU 2002:98 s. 196 f. Köp av sexuell tjänst den stat där gärningen begicks eller i en stat som tillträtt någon av de internationella överenskommelser som räknas upp i paragrafen. Detta gäller bl.a. om personen frikänts från ansvar, om han eller hon förklarats skyldig till brottet men inte ådömts någon påföljd eller om utdömd påföljd bortfallit enligt lagen i den främmande staten. Denna regel avspeglar principen om ne bis in idem. Det finns även en rad specialregler som gör att det är möjligt att i vissa fall tillämpa svenska straffregler på en gärning som begåtts utomlands. Dessa möjligheter anges i 2 kap. 3 § BrB. I bestämmel- sen finns ett antal punkter i vilka specificeras under vilka förutsätt- ningar, i annat fall än som avses i 2 §, kan dömas efter svensk lag och vid svensk domstol. Som exempel på när sådan möjlighet före- ligger kan nämnas att brott som begåtts utom riket döms även efter svensk lag och vid svensk domstol, om brottet förövats på svenskt fartyg eller luftfartyg, eller om det begåtts i tjänsten av befälhavaren eller någon som tillhörde besättningen på sådant fartyg eller om brottet begåtts av någon som tillhör Försvarsmakten på ett område där en avdelning av Försvarsmakten befann sig eller om det begåtts av någon annan på ett sådant område och avdelningen befann sig där för annat ändamål än övning. Detsamma gäller om det lindrigaste straff som i svensk lag är stadgat för brottet är fängelse eller däröver. Som exempel på sådana mycket allvarliga brott, där alltså lagföring vid svensk domstol alltid kan ske, kan nämnas mord, dråp, människorov, grov våldtäkt och grovt rån. 3.4De brottsbekämpande myndigheternas arbete Beslut att inleda förundersökning ska fattas av , Säkerhetspolisen eller åklagaren (23 kap. 3 § [RB]). Har förundersökningen inletts av eller Säkerhets- polisen och är saken inte av enkel beskaffenhet, ska ledningen av förundersökningen övertas av åklagaren, så snart någon skäligen kan mistänkas för brottet. Åklagaren ska också i annat fall överta led- ningen när det är motiverat av särskilda skäl. Köp av sexuell tjänst Förundersökningar där saken anses vara av enkel beskaffenhet ska alltså som huvudregel ledas av . Brottet köp av sexuell tjänst anses vara ett sådant brott (4 § föreskrifter och allmänna råd om ledning av förundersökning i brott- mål, ÅFS 2005:9). Förundersökningar avseende människohandels- brott, i vilka det förekommer att personer åtalas för köp av sexuell tjänst, leds ofta av åklagare. Vid ärenden utan känd gärningsman och utan användning av hemliga tvångsmedel kan dock polis vara förundersökningsledare (23 kap. 3 § RB). Nedan följer en redogörelse för och Åklagar- myndighetens arbete med brott mot förbudet mot köp av sexuell tjänst. omorganiserades polisen genom att Polismyndig- heten ersatte de tidigare 21 polismyndigheterna, och (). organiseras i sju polisregioner, åtta nationella avdelningar samt ett kansli. De sju polisregionerna (Polisregion , Polisregion , Polisregion , Polisregion , Polisregion , Polisregion och Polisregion ) har helhets- ansvar för polisverksamheten inom ett angivet geografiskt område. Ansvaret omfattar bl.a. utredningsverksamhet, brottsförebyggande verksamhet och service. Arbetet i regionen leds av en regionpolis- chef. Nationella operativa avdelningen (, tidigare Rikskriminal- polisen) och Nationellt forensiskt centrum (NFC, tidigare , SKL) är exempel på nationella avdel- ningar i den nya organisationen. Polisens omorganisation har medfört och kommer även att med- föra ytterligare förändringar för hur polisen arbetar både nationellt, regionalt och lokalt. Köp av sexuell tjänst arbete mot köp av sexuell tjänst före omorganisationen En del av de anslag som tilldelades dåvarande Rikspolisstyrel- sen i samband med kriminaliseringen av köp av sexuell tjänst kom att tillföras dåvarande (numera ). Riks- kriminalpolisen var operativa del som bl.a. arbe- tade mot den grova och organiserade brottsligheten på nationell och internationell nivå, samordnade särskilda polisiära händelser i landet samt ansvarade för svensk polis i internationella samarbeten. Från ingår, som ovan nämnts, denna polisstyrka i . Målet för avdelningen är att motverka de kriminella organisationer- nas möjligheter att verka i . Före polisens omorganisation bedrevs riktat arbete mot sexköp i , och , t.ex. i sär- skilda prostitutionsgrupper eller genom särskilda insatser. I i utreddes köp av sexuell tjänst i respektive polismästardistrikt. I City polismästardistrikt fanns –2014 en prostitutionsgrupp med uppdrag att på heltid ingripa mot och utreda köp av sexuell tjänst och koppleri av nor- malgraden. Mer kvalificerade eller mer omfattande ärenden över- fördes till den sektion som arbetade med ärenden rörande människo- handel för sexuella ändamål och grovt koppleri. Vid de övriga polismästardistrikten fanns inga särskilda resurser avsatta för denna brottslighet varför arbetet mot köp av sexuell tjänst, koppleri och människohandel där bedrevs i begränsad omfattning. I i fanns en människohandels- grupp i mellan 2001–2014 som utredde ärenden om människohandel för sexuella ändamål och grovt koppleri i hela myndigheten. Ärenden rörande koppleri av normalgraden och köp av sexuell tjänst handlades på respektive polisområde. De insatser som gjordes mot gatuprostitutionen syftade i första hand till att identifiera offer för människohandel och rapportera sexköpare. I de övriga polisområdena i var insatserna mycket be- gränsade när det gällde att beivra brotten människohandel, koppleri och köp av sexuell tjänst. Fram fanns en särskild prostitutionsgrupp inom Polis- myndigheten i . initierades frågan på nytt genom projektet ””, där syftet var att få kunskap om prostitutions- Köp av sexuell tjänst marknaden och dess omfattning. Arbetet mot sexköp har dock varit nedprioriterat på grund av resurskrävande grov kriminalitet av annat slag. När det gäller landets övriga polismyndigheter har det inte fun- nits några särskilt utpekade poliser som arbetat på heltid med spaning och utredning av brottet köp av sexuell tjänst. De flesta polismyn- digheter har dock med anledning av inkomna tips och underrättelser bedrivit spaning riktad mot misstänkta fall av köp av sexuell tjänst, eller i form av särskilda insatser. Polisen får tips om och känner till en rad olika former av inomhusprostitution, t.ex. prostitution i lägen- heter, på massagesalonger samt i hotell- och restaurangmiljö. De största resurserna riktas dock i stort sett mot den del av prostitu- tionen där man misstänker att det finns någon typ av organisation bakom. Före polisens omorganisation utövade dåvarande Rikspolisstyrel- sen tillsyn över polismyndigheterna samt genomförde inspektioner. genomfördes en inspektion av polismyndigheternas förmåga att utreda ärenden om människohandel för sexuella ända- mål och köp av sexuell tjänst. Inspektionen visade att det inte bedrevs något arbete mot köp av sexuell tjänst inom 21 av de 24 inspek- terade polisområdena eller polismästardistrikten (se ovan). En upp- följning visade att fyra av de fem inspekterade polismyndigheterna arbetade aktivt med att förebygga och bekämpa människohandel för sexuella ändamål och köp av sexuell tjänst. I , och har polisen samverkat både med prostitutionsgrupper och med Köpare Av (KAST), men även med olika delar av vården, bl.a. missbruksenheterna. Det gäller t.ex. förmedling av stöd och hjälp till prostituerade i gatuprostitutionen. I samband med att polisen förhör misstänkta sexköpare erbjuds de hjälp att komma i kontakt med KAST. I samarbete med bl.a. prostitutionsgrupper arbetar polisen även förebyggande mot prostitution i form av informations- insatser. Det rör sig om information riktad till aktörerna i gatu- prostitutionen och till vissa yrkesgrupper som mer ofta kommer i kontakt med prostitution t.ex. taxichaufförer och hotellpersonal. Hur polisen har arbetat med människohandel och vissa andra brott innan bildades beskrivs både i betänkandet Förbud mot köp av sexuell tjänst. Köp av sexuell tjänst 1999–2008 (SOU 2010:49) och i senaste läges- rapport om människohandel för sexuella och andra ändamål avse- ende . I samband med omorganisation utarbetades en brottskatalog som reglerar vid vilken av tre orga- nisatoriska nivåer olika brott ska utredas. I brottskatalogen anges t.ex. att brottet människohandel ska utredas på regional nivå och köp av sexuell tjänst på polisområdesnivå. Brotten koppleri och köp av sexuell handling av barn utreds i vissa regioner på regional nivå och i andra regioner på polisområdesnivå. Undantag kan göras i brottskatalogen. I polisregion finns fortfarande en prostitutionsgrupp som består av fyra poliser och en socialsekreterare som arbetar mot köp av sexuell tjänst och köp av sexuell handling av barn. Gruppen utreder även fall av koppleri av normalgraden. Gruppen besöker regelbundet hotell i och utanför och informerar om sitt arbete. Hotellpersonal har utbildats och kan kontakta prostitutionsgruppens ”hotline” om de misstänker att brott som människohandel, koppleri och köp av sexuella tjänster eller köp av sexuell handling av barn förekommer inom hotellen. För att möta efterfrågan på utbildning av hotellpersonal har prostitutions- gruppen tagit fram ett filmmaterial som hotellen själva kan använda i utbildningssyfte. I polisregion är en människohandelsgrupp om sex personer fastställd, och den kan komma att utökas. Gruppen är placerad vid spaningssektionen, under utredningsenheten. Gruppen ansvarar för arbete mot alla former av människohandel.