sou · H4B376 · 2016-11-07 00:00:00 — 101Jfr bl.a. avgöranden i mål C-240/99, , 2001 s. I–1951, punkterna 34, 40, 43 och 44, C-8/01, Taksatorringen, 2003 s. I–1371, punkterna 42 och 46, C-472/03, , 2005 s. I–1719, punkterna 33 och 39, och C-242/08, , 2009 s. I–10099, punkterna 25 och 28. 102Se bl.a. avgörande i mål C-29/08, SKF, 2009 s. I-10413, punkten 46, med där angivna hänvisningar. Nuvarande beskattning i den finansiella sektorn mer generella tekniska och administrativa transaktioner.103 När det gäller transaktioner rörande betalningar, överföringar och värde- papper m.m. har slagit fast att de i synnerhet kännetecknas av att de kan medföra rättsliga och finansiella för- ändringar mellan parterna i affären. För vissa andra tjänster, exempelvis förmedling av värdepapper och förvaltning av fonder, synes inte något sådant krav ha ställts upp. Av avgörande betydelse är alltså att tjänsten framstår som specifik och väsentlig för den finansiella Tjänsten ska kunna särskiljas från administrativa, råd- givande och tekniska tjänster som används i samband med den finansiella aktiviteten men som till sin art inte skiljer sig från andra tjänster som tillhandahålls i övriga sektorer.104 Vägledande tolkning av begreppen i mervärdesskattedirektivet har i allt väsentligt utvecklats genom rättspraxis. Europeiska kommissionen lämnade förslag till ändringar i mervärdesskattedirektivet avseende undantaget från mervärdesskatt för finansiella transaktioner och därtill relaterade tillämpningsföreskrifter.105 Dessa förslag, som inte ledde till någon förändrad unionsrättslig reglering, var i hög grad baserade på den dittillsvarande rättsutvecklingen och kan fundera som stöd vid tolkningen av begreppen och gällande rätt, åtminstone fram till 2007.106 Det bör emellertid observeras att kommissionens begrepp inte fullt ut överensstämmer med den nu gällande direktivstexten samt att rättsläget har utvecklats , inte minst genom EU- domstolens därefter tillkomna avgöranden. Det finns därför anledning att, utan att göra anspråk på någon fullständighet, redogöra för vissa relevanta begrepp för undantagets omfattning. 103Se bl.a. avgörande i mål C-2/95, SDC mot , 1997 s. I–3017, punkterna 66–68, och , , Moms för bank och finans, s. 37 f. 104Se bl.a. avgörande i mål C-2/95, SDC mot , 1997 s. I–3017, punkten 53, och , , Moms för bank och finans, s. 37 f. 105COM (2007) 746 final, och COM (2007) 747 final. 106Jfr bl.a. , , Mervärdesskattedirektivet, s. 392 ff., och Lexino, Kommentar till 9 § ML. Nuvarande beskattning i den finansiella sektorn Artikel 135.1 a i mervärdesskattedirektivet107 innehåller följande. Försäkrings- och återförsäkringstransaktioner, inbegripet tjänster med anknytning till sådana transaktioner som utförs av försäkringsmäklare och försäkringsagenter. En försäkringstransaktion kännetecknas enligt en allmän upp- fattning av att en försäkringsgivare åtar sig att, mot förskotts- betalning av en premie, tillhandahålla försäkringstagaren den prestation som parterna kommit överens om när avtalet ingicks, för det fall försäkringsrisken skulle förverkligas. Enligt denna defini- tion innefattar en sådan transaktion till sin natur ett avtals- förhållande mellan den som tillhandahåller försäkringstjänsten och den försäkrade vars risk täcks av försäkringen. Det är inte nödvändigt att den prestation som försäkringsgivaren har åtagit sig att tillhandahålla vid försäkringsfall består av betalning av en summa pengar. Denna prestation kan även utgöras av rädd- ningsservice, i form av antingen kontanta medel eller service- förmåner. En medlemsstat får inte begränsa omfattningen av undantaget för försäkringstransaktioner till att endast avse sådana tjänster som utförs av de försäkringsgivare som enligt den nationella rätten tillåts att bedriva försäkringsverksamhet.108 En försäkringstransaktion ska alltså innefatta dels en försäkringsrisk, dels ett åtagande gentemot försäkringstagaren. Beträffande försäkringsrisk har ett organ som mot en fast årlig avgift förbinder sig att till sina medlemmar tillhandahålla presta- tioner i form av vägassistans för det fall haveri eller olycka inträffar ansetts omfattas av begreppet försäkringstransaktioner.109 Vad gäller åtagande gentemot försäkringstagaren har ett försäkrings- bolags åtagande att, mot marknadsmässig ersättning, bedriva ett annat helägt försäkringsbolags verksamhet, vilket bolag fortsatte att ingå försäkringsavtal i eget namn, inte ansetts utgöra en 107Bestämmelsen har genomförts i nationell rätt genom 3 kap. 10 § ML. 108Se bl.a. avgöranden i mål C-349/96, CPP, 1999 s. I–973, punkterna 17–19, 22 och 36, och C-8/01, Taksatorringen, 2003 s. I–1371, punkterna 39, 41, 42 och 109EU-domstolens avgörande i mål C-13/06, Kommissionen mot , 2006 s. I– 11565, punkten 14. Nuvarande beskattning i den finansiella sektorn skattefri försäkringstransaktion.110 Inte heller har en överlåtelse mot vederlag av ett bestånd med avtal om återförsäkring av livförsäkring, som skett mellan ett bolag etablerat i en medlemsstat och ett försäkringsbolag etablerat i tredjeland, vilken medför att nämnda försäkringsbolag – med försäkringstagarnas samtycke – tar över samtliga rättigheter och förpliktelser enligt avtalen, ansetts omfattas av undantaget.111 En återförsäkringstransaktion är en försäkringstransaktion som består i att en försäkringsgivare åtar sig att, mot en premie, överta en annan försäkringsgivares skulder (skyldigheter) som följer av förpliktelser i de försäkringsavtal denne ingått med sina för- säkringstagare.112 En sådan transaktion sker exempelvis när försäkringsgivaren överlåter den överenskomna försäkringsrisken mellan försäkringsgivaren och försäkringstagaren till ett återförsäkringsföretag.113 Tjänster med anknytning till försäkrings- och återförsäkrings- transaktioner som utförs av försäkringsmäklare och försäkringsagenter förutsätter att det finns ett direkt eller indirekt rättsförhållande mellan försäkringsmäklaren eller försäkringsagenten och såväl försäkringsgivaren som försäkringstagaren.114 På försäkrings- förmedlingens område avses med försäkringsförmedling verksam- het som består i att lägga fram, föreslå och utföra annat för- beredande arbete inför ingåendet av försäkringsavtal, eller att ingå sådana avtal, eller att bistå vid förvaltning och fullgörande av sådana avtal, särskild vid skada.115 Av avgörande betydelse är att tjänsten avser att ett försäkringsavtal sluts mellan huvudmannen och försäkringstagaren. Försäkringsförmedling omfattar även sådana tjänster som tillhandahålls av försäkringsmäklare eller försäkrings- agenter som endast står i ett indirekt förhållande till någon av parterna genom en annan huvudagents förmedling, som själv står i 110EU-domstolens avgörande i mål C-240/99, , 2001 s. I–1951, punkterna 43– 111EU-domstolens avgörande i mål C-242/08, , 2009 s. I– 10099, punkterna 30, 34, 37, 38, 48, 52, 53 och 59. 112Jfr avgörande i mål C-242/08, , 2009 s. I–10099, punkten 38. 113Jfr bl.a. COM (2004) 273 final. 114Se bl.a. avgöranden i mål C-8/01, Taksatorringen, 2003 s. I–1371, punkten 44, och C-472/03, , 2005 s. I–1719, punkten 36. 115Artikel 2 i och rådets direktiv /92/EG av om försäkringsförmedling. Nuvarande beskattning i den finansiella sektorn direkt förhållande till någon av parterna och med vilken för- säkringsmäklaren eller försäkringsagenten är bunden genom avtal.116 En försäkringsmäklare och försäkringsagent har således till upp- gift att, som mellanhand, för försäkringstagarens räkning finna och erbjuda en försäkring som är anpassad till försäkringstagarens behov. Vid bedömningen av vad som utmärker en försäkrings- mäklare och försäkringsagent ska hänsyn tas till vad verksamheten består i. Kännetecknande för denna yrkesutövning är uppsökande av potentiella kunder och att sammanföra dessa med försäkrings- givaren.117 Tjänster gällande s.k. back office, bestående i bl.a. uppbyggnad och administration av informationsteknik, som tillhandahålls ett försäkringsbolag, har inte ansetts utgöra sådana tjänster med anknytning till försäkringstransaktioner och återförsäkrings- transaktioner som utförs av en försäkringsmäklare eller för- säkringsagent. Därvid har beaktats att verksamheten saknar väsent- liga inslag som är kännetecknade för försäkringsmäklares och försäkringsagenters verksamhet, såsom att söka upp kunder och att sammanföra dessa med försäkringsgivaren.118 En sammanslutning av försäkringsbolag, som på uppdrag av försäkringsbolag eller försäkringsförmedlare gör tekniska undersökningar, värderings- uppdrag eller skadereglering, har inte heller ansetts utföra vare sig försäkringstransaktioner eller närstående tjänster som utförs av en försäkringsmäklare eller försäkringsagent, när sammanslutningen utför värdering av motorfordonsskador för sina medlemmars räkning.119 Artikel 135.1 b i mervärdesskattedirektivet120 innehåller följande. Beviljande av och förmedling av krediter samt förvaltning av krediter av den som beviljat krediten. 116EU-domstolens avgörande i mål C-124/07, Beheer, 2008 s. I–2101, punkten 29. 117Se bl.a. avgöranden i mål C-8/01, Taksatorringen, 2003 s. I–1371, punkten 44, och C-472/03, , 2005 s. I–1719, punkten 36. 118EU-domstolens avgörande i mål C-472/03, , 2005 s. I–1719, punkten 36. 119EU-domstolens avgörande i mål C-8/01, Taksatorringen, 2003 s. I–1371, punkterna 39, 41, 42 och 46. 120Bestämmelsen har genomförts i nationell rätt genom 3 kap. 9 § ML. Nuvarande beskattning i den finansiella sektorn Artikel 135.1 c i mervärdesskattedirektivet121 innehåller följande. Förmedling av och annan befattning med kreditgarantier eller andra säkerheter samt förvaltning av kreditgarantier av den som beviljat krediten. Artikel 135.1 d i mervärdesskattedirektivet122 innehåller följande. Transaktioner, inbegripet förmedling, rörande spar- och transaktionskonton, betalningar, överföringar, fordringar, checkar och andra överlåtbara skuldebrev, med undantag av indrivning av fordringar. Artikel 135.1 e i mervärdesskattedirektivet123 innehåller följande. Transaktioner, inbegripet förmedling, rörande valuta, sedlar och mynt använda som lagligt betalningsmedel, med undantag av mynt och sedlar som är samlarobjekt, d.v.s. guld-, silver- eller andra metallmynt eller sedlar som normalt inte används som lagligt betalningsmedel eller som är av numismatiskt intresse.124 Artikel 135.1 f i mervärdesskattedirektivet125 innehåller följande. Transaktioner, inbegripet förmedling men med undantag av förvaltning och förvar, rörande aktier, andelar i bolag eller andra sammanslutningar, obligationer och andra värdepapper, dock med uteslutande av handlingar som representerar äganderätt till varor och sådana rättigheter eller värdepapper som avses i artikel 121Bestämmelsen har genomförts i nationell rätt genom 3 kap. 9 § ML. 122Bestämmelsen har genomförts i nationell rätt genom 3 kap. 9 § ML. 123Bestämmelsen har genomförts i nationell rätt genom 3 kap. 9 och 23 §§ ML. 124Detta ska inte vara tillämpligt på s.k. platinum nobles, se artikel 45 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 av om fastställande av tillämpningsföreskrifter för mervärdesskattedirektivet (genomförandeförordningen). 125Bestämmelsen har genomförts i nationell rätt genom 3 kap. 9 § ML. 126I artikel 15.2 i mervärdesskattedirektivet anges att medlemsstaterna får betrakta följande som materiella tillgångar: Vissa rättigheter i fast egendom. Sakrätter som ger innehavaren nyttjanderätt till fast egendom. Aktier eller motsvarande som ger innehavaren rättsliga eller faktiska rättigheter såsom ägare eller innehavare av fast egendom eller del därav. 127Försäljningen av en option, i de fall en sådan försäljning är en transaktion inom tillämpningsområdet för denna artikel, ska utgöra ett tillhandahållande av tjänster i den mening som avses i artikel 24.1 i mervärdesskattedirektivet, och ett sådant tillhandahållande av tjänster ska betraktas som skilt från de underliggande transaktioner som tjänsterna hänför sig till, se artikel 9 i genomförandeförordningen. Nuvarande beskattning i den finansiella sektorn Beviljande av krediter avser utlåning av, eller utfästelse att låna ut, betalningsmedel. Det är fråga om kreditgivning varigenom kapital ställs till förfogande för någon annan i utbyte mot ersättning.128 Förmedling avser verksamhet av en mellanman som inte är part i den finansiella transaktionen och som inte utför de typiska partsprestationerna. Detta innefattar normalt också förhandlings- verksamhet, något som kan bestå i att exempelvis underrätta parterna om tillfällen att sluta ett sådant avtal, att komma i kontakt med motparten och att förhandla om detaljerna i prestationen och motprestationen i kundens namn och för dennes räkning.129 Förmedling av krediter kan exempelvis bestå i att informera om kreditutbud, arrangera kontakt med kreditgivare och förhandla om kreditavtalens innehåll i kundens namn och för kundens räkning, underrätta parten om tillfällen att sluta avtal. Förmedlaren är inte själv part i kreditavtalet. Ändamålet med denna verksamhet är alltså att göra det som är nödvändigt för att parterna ska sluta avtal, utan att förmedlaren har något eget intresse gällande avtalets innehåll. Även den som enbart utför något led i den avsedda verksamheten tillhandahåller tjänster som är undantagna från skatteplikt, förutsatt att tillhandahållandet kan kategoriseras som förmedling. Undantaget förutsätter inte ens att det finns ett avtalsförhållande mellan förmedlaren och någon av parterna i kreditavtalet. Den omständigheten att en underagent till en huvudagent inte är avtalsrättsligt bunden till någon av parterna i ett kreditavtal till vilkets slutande han eller hon medverkat, och att underagenten inte tar direkt kontakt med den ena av dessa parter, hindrar således inte att underagentens tjänster är undantagna från skatteplikt. Detta förutsätter dock att hans eller hennes verksamhet inte begränsas till hanteringen av en del av de materiella transaktionerna i anslutning till kreditavtalet.130 Kreditgarantier avser övertagande av ansvar för en annan persons skulder. En sådan garanti förutsätter ett trepartsförhållande mellan kreditgivare, kredittagare och garantigivare. 128Se bl.a. avgörande i mål C-306/94, Régie dauphinoise, 1996 s. I– 03695, och , , Moms för bank och finans, s. 102. 129Se bl.a. avgörande i mål C-235/00, , 2001 s. I–10237, punkterna 38–40. 130Se bl.a. avgörande i mål C-453/05, , 2007 s. I–5083, punkterna 23, 29, 33, 34 och 40, samt , , Moms för bank och finans, s. 107–114. Nuvarande beskattning i den finansiella sektorn att svara för kredittagarens skuld och för detta åtagande ersätts vederbörande av kredittagaren, som å sin sida åtar sig att ersätta garantigivaren för eventuell betalningsskyldighet gentemot kreditgivaren. Garantigivarens ersättning från kredittagaren utgör mervärdesskattebefriad ersättning för en kreditgaranti. Ett typiskt exempel på detta är traditionella bankgarantier.131 Garantier avseende reparationer eller ny produkt vid fel i vara omfattas inte av skattefriheten.132 För förmedling av kreditgarantier torde i tillämpliga delar gälla samma sak som för förmedling av krediter.133 Förvaltning av krediter respektive kreditgarantier av den som beviljat krediten avser administrativa åtgärder som i sig inte förändrar den rättsliga och finansiella ställningen mellan kredit- givare och kredittagare. Exempel på sådana tjänster är kredit- kontroller, värdering av tillgångar, kreditbedömningar, hand- läggning av kreditansökningar, förande av register och övervakning av betalningar. Spar- och transaktionskonton omfattar normalt på marknaden förekommande konton för pengar.134 Överföring är en transaktion som består i att verkställa en order att överföra ett penningbelopp från ett bankkonto till ett annat. Den kännetecknas i synnerhet av att den medför en förändring i den befintliga rättsliga och ekonomiska situationen mellan betalaren och mottagare, för det första, och mellan dessa och deras respektive bank och i förekommande fall mellan bankerna, för det andra. Dessutom är överföringen den enda transaktionen som medför denna förändring.135 Det synes inte föreligga någon skillnad mellan betalningar och överföringar i detta avseende, eftersom de faktiska omständigheterna och avtalsrättsliga banden är jäm- förbara.136 Transaktioner rörande överföringar tolkas så att de tjänster som tillhandahålls måste ha som verkan att medel överförs och medföra rättsliga och ekonomiska förändringar. 131Nilsson, , Moms för bank och finans, s. 103 f. 132A.a., s. 104. 133A.a., s. 107. 134A.a., s. 80 f. 135Jfr bl.a. avgörande i mål C-350/10, Nordea Pankki , REU 2011 s. I– 7359, punkterna 24–26, med där angivna hänvisningar. 136Jfr avgörande i mål C-2/95, SDC mot , 1997 s. I– 3017, punkten 50. Nuvarande beskattning i den finansiella sektorn tjänst som är undantagen från skatteplikt enligt mervärdes- skattedirektivets mening bör särskiljas från tillhandahållandet av endast en materiell eller teknisk tjänst, som exempelvis att ett datasystem ställs till en banks förfogande.137 Finansiell information via elektronisk kommunikation, s.k. SWIFT-tjänster, undantas inte från skatteplikt. Ansvaret för sådana tjänster är nämligen begränsat till de tekniska aspekterna och omfattar inte de specifika och väsentliga beståndsdelarna i finansiella transaktioner som är undantagna från mervärdesskatt. För förmedling av betalningar respektive överföringar torde i tillämpliga delar gälla samma sak som för förmedling av krediter och kreditgarantier.139 Indrivning av fordringar innefattar tjänster varigenom en näringsidkare köper fordringar med den kreditrisk som följer med därpå och i gengäld tar ut en avgift av sina kunder. Detta har ansetts vara huvudsakligen administrativt till sin karaktär och räknas därför inte till sådana finansiella tjänster som undantas från mervärdesskatt. Exempel på skattepliktiga indrivningstjänster är inkassoverksamhet, kravhantering, skuldbevakning samt bokförings- och reskontra- tjänster. Även s.k. factoring140 utesluter mervärdesskattefrihet, om syftet är att utföra tjänster som medför att kunden avlastas indrivningen och betalningsrisken för fordringen.141 Begreppet indrivning av fordringar ska tolkas extensivt. Ett företags tillhanda- hållande av tjänster – som i huvudsak består i att anmoda tredje mans bank att, via ett autogirosystem, till ett konto tillhörande tillhandahållaren av tjänsten överföra ett belopp som nämnda tredje man är skyldig den sistnämndes kund, att till kunden översända en sammanställning över erhållna belopp, att kontakta de tredje män från vilka tillhandahållaren av tjänsten inte har erhållit betalning och, slutligen, att anvisa tjänstetillhandahållarens bank att till kundens bankkonto överföra erhållna betalningar, efter avdrag för 137Se t.ex. avgörande i mål C-235/00, , 2001 s. I–10237, punkten 26. 138EU-domstolens avgörande i mål C-350/10, Nordea Pankki , 2011 s. I–7359. 139Nilsson, , Moms för bank och finans, s. 86 f. 140Fakturakredit, d.v.s. att ett företag finansierar sig genom belåning eller försäljning av sina kundfordringar till ett finansbolag (fakturabelåning respektive fakturaköp). 141Jfr bl.a. C-305/01, MKG-Kraftfahrzeuge-Factoring, 2003 s. I–6729, samt , , Moms för bank och finans, s. 117–124, och , , Mervärdesskattedirektivet, s. 404 f. Nuvarande beskattning i den finansiella sektorn ersättningen till nämnde tillhandahållare – omfattas av begreppet indrivning av fordringar och är således mervärdeskattepliktiga.142 Valutaväxling avser tillhandahållande av tjänster varigenom en person, med tillämpning av växelkurserna mellan olika länders valutor, till annan valuta överför sedlar och mynt som normalt används som lagligt betalningsmedel, insättningar eller medel på ett valutakonto. Transaktioner rörande växling av den virtuella valutan bitcoin till traditionella valutor omfattas också av begreppet och sådana transaktioner är därmed mervärdesskattefria.143 Avgifter som tas ut för och annat vederlag i samband med valutaväxling är mervärdesskattefritt. Växlingstransaktioner där en bank köper en valuta till ett överenskommet belopp och som motprestation säljer en annan valuta till ett avtalat belopp utgör tillhandahållande av tjänster mot ersättning. Ersättningen utgör det belopp som banken verkligen erhåller för egen räkning vilket motsvaras av bankens bruttoresultat av transaktionerna över en viss tid.144 Aktier, andelar i bolag eller andra sammanslutningar, obligationer och andra värdepapper omfattar särskilt dels instrument som ger äganderätt i juridiska personer, dels skuldebrev. Med andra värdepapper avses sådana värdepapper som är jämförbara med de uppräknade.145 Exempel på sådana värdepapper är standardi- serade optioner och terminer (derivat) som finns upptagna på en reglerad värdepappersmarknad.146 Transaktioner rörande värdepapper avser sådana transaktioner som kan skapa, förändra eller utsläcka parternas rättigheter och skyldigheter avseende värdepapper.147 Försäljning av ett rabattkort utgör inte en transaktion som rör värdepapper eller andra överlåtbara skuldebrev.148 Transaktioner som syftar till att överlåta aktier i fastighetsbolag och som också leder till detta, men som i 142EU-domstolens avgörande i mål C-175/09, , REU 2010 I–10701, punkten 36. 143EU-domstolens avgörande i mål C-264/14, , ECLI:EU:C:2015:718 (uppgift om publicering saknas), punkterna 32 och 57. 144EU-domstolens avgörande i mål C-172/96, Commissioners of Customs & Excise mot , 1998 s. I–4387, punkten 50. 145EU-domstolens avgörande i mål C-461/12, Granton Advertising, ECLI:EU:C:2014:1745 (ännu inte publicerat), punkten 27. 146Artikel 9 i genomförandeförordningen. 147EU-domstolens avgörande i mål C-235/00, , 2001 s. I–10237, punkten 33. 148EU-domstolens avgörande i mål C-461/12, Granton Advertising, ECLI:EU:C:2014:1745 (ännu inte publicerat), punkten 39. Nuvarande beskattning i den finansiella sektorn själva verket avser fast egendom som ägs av dessa bolag och en (indirekt) överlåtelse av denna egendom, har ansetts omfattas av undantaget från skatteplikt.149 Förmedling av värdepapper är en verksamhet som utförs av en mellanman som inte är part i ett avtal avseende värdepapper och vars verksamhet skiljer sig från de typiska avtalsenliga prestationer som parterna i sådana avtal utför.150 Varken förvaltning eller förvaring av värdepapper är undantaget från skatteplikt. Förvaltning av värdepapper kan avse sådana administrativa förvaltningsåtgärder som utförs av depåhållare eller förvarare av värdepapper, exempelvis hantering av utdelningar, skatter och annan rapportering. Sådana åtgärder innebär inte några rättsliga eller finansiella förändringar avseende värdepapper.151 En banks tillhandahållande av förmögenhetsförvaltning, bestående i att förvalta värdepapper efter en strategivariant som kunden själv valt, varefter banken har rätt att disponera tillgångarna i kundens namn och för kundens räkning utan att först inhämta instruktioner från kunden, som varje kvartal får en redovisning av förvaltningens utveckling, utgör ett enda odelbart skattepliktigt ekonomiskt tillhandahållande av förvaltning av värdepapper.152 Förvaring av värdepapper avser sannolikt fysisk förvaring av sådana papper, exempelvis förvaring av aktiebrev i ett bankvalv.153 En sådan tjänst inte medför inte rättsliga eller finansiella förändringar avseende värdepapper. Artikel i mervärdesskattedirektivet154 innehåller följande. Förvaltning av särskilda investeringsfonder såsom dessa definieras av medlemsstaterna. Fonder avser olika slags arrangemang för kollektiva investeringar. Investeringsfonder utgör företag för kollektiva investeringar i 149EU-domstolens avgörande i mål C-259/11, DTZ Zadelhoff, ECLI:EU:C:2012:423 (publicerat i den elektroniska rättsfallssamlingen), punkten 42. 150Jfr bl.a. , , Moms för bank och finans, s. 130. 151Nilsson, , Moms för bank och finans, s. 135 f., med där angivna hänvisningar. 152EU-domstolens avgörande i mål C-44/11, , ECLI:EU:C:2012:484 (publicerat i den elektroniska rättsfallssamlingen), punkterna 29 och 46.