sou · H4B32 · 2016-01-13 00:00:00 — : – För god vård och omsorg, 2014. : Hemvård – en kartläggning av översikter, 2014. : Samordnad vård och omsorg om de mest sjuka äldre – Redovisning av arbetsläget . : Läkemedelsorsakad sjuklighet hos äldre – Kart- läggning och förslag till åtgärder, 2014. : Kommunala hälso- och sjukvårdsinsatser till äldre personer och personer med funktionsnedsättning . : Tillståndet och utvecklingen inom hälso- och sjuk- vård och socialtjänst – Lägesrapport . : Tillståndet och utvecklingen inom hälso- och sjuk- vård och socialtjänst – Lägesrapport . : Vägledning till NordDRG – svensk version 2015 : Stimulansbidrag LOV – Slutrapport –2014, 2015. : Utvecklingen av vården för personer med kroniska sjukdomar Lägesrapport . : Handläggning och dokumentation inom social- tjänsten, 2015. , , Innovationer i sjukvården – 2013. En enkätundersökning av och vård- centraler, 2015. Statskontoret: Reglering och andra styrmedel. En studie av hur staten styr kommuner och landsting 2005:28. Statskontoret: Kommunalt självstyre och proportionalitet 2011:17. Statskontoret: Modeller för statlig styrning. Förslag om hur staten kan styra kommuner och landsting 2005:2. Statskontoret: Sammanhållen vård och omsorg om de mest sjuka äldre. Utvärdering av överenskommelsen mellan regeringen och SKL, Slutrapport, 2015. Stiftelsen : Styckevis och delat, Hur fungerar informationsöverföring och läkemedelshantering för utskrivningsklara multisjuka i , och , 2006. Stiftelsen : Doktorn kommer – men vad kan hon göra? Stiftelsen : Korttidsplats – vårdform som söker sitt innehåll, 2011. Stiftelsen : Jag bara lyfter luren Ut- värdering av äldreteamet i , 2011. Stiftelsen : Sköra länkar i vård- kedjan, 2011. Stiftelsen : Kan två bli en? Tio- effekter på vård och omsorg för målgruppen de mest sjuka äldre, 2012 Stiftelsen : Samverkan på väg – En studie om gränsytor i vården och omsorgen om de mest sjuka äldre, 2013. Stiftelsen : Tillit och relationer. Om kvalitet i − en kunskapsöversikt, 2013. Stiftelsen : Valfrihetens LOV, 2013. Stiftelsen : Vem ska bestämma vad i ? läns landsting och : Ut- veckling av innovativa och fokuserade beställarstrategier för bättre hantering av vårdtunga patienter, 2009. : Benchmarking av akutsjukhusens ef- fektivitet. Kärnverksamheterna på , och , 2015. : Primärvårdens läkarbemanning. Öppna jämförelser mellan landsting och driftsformer av primärvårdens försörjning av specialistläkare 2012, 2013. : Varför kan inte doktorn komma? Problem- bild och lösningar för mer läkarnärvaro i de sköra äldres sjuk- vård, 2013. : stora chefsenkät, rapport . Adenfelt, : Välfärden är värd en bättre debatt – Sex ofrånkomliga dilemman som måste balan- seras, Uppdrag välfärd, 2015. Framväxten av granskningssamhället, Stats- vetenskaplig nr 5, 2010. Akner, : Expertutlåtande angående geriatrik för landstings- utredningen ”Forskningsgenomgång av kunskapsläget nationellt med fokus på hälso- och sjukvård av multisjuka äldre personer” : Tomhetens triumf : om grandiositet, illusions- nummer & nollsummespel, 2011. och , : Organisationer, ledning och processer, 2012. ; Organisationskultur och ledning, 2015 , : Styrning i vården genom uppföljning av indikatorer på kvalitet och effektivitet, 2014. , : Hur kan svensk primärvård bli bättre? , : Vad gör primärvården för äldre med komplexa behov? , : Valfrihet och konkurrens i primärvården, 2010. , : Vilken betydelse har hälsoekonomi vid priorite- ringar? Ett experiment bland beslutsfattare och en analys av faktiska prioriteringar, 2010. , : Värden i vården – en rapport om målbaserad ersättning i hälso- och sjukvården. Rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi, 2010:7, 2010. , och , : Samverkan i kommuner och landsting,- en kunskapsöversikt, 2009. Brännmark, : i kommun och myndigheter – en översikt över existerande empirisk forskningslitteratur, 2012. Baumol, : The cost disease: why computers get cheaper and health care doesn't, , 2012. , : Regionala Samarbetsprojekt i – , psykiatrin och primärvården. tekniska uni- versitet: , 2008. , (red): Vem styr vården? organisation och politisk styrning inom svensk sjukvård, 2007. Bowin, , , , Rognes: Icke värdeskapande episoder i äldres vårdkedjor. En analys av komplexa flöden Lea- ding Health Care, 2012. Danermark, : Samverkan – himmel eller helvete, 2003. Danermark, : Samverkan – en fråga om makt, 2004. Drucker, : Knowledge-Worker Productivity: , , vol. 41, nr 2, 1999. Edebalk, P. & , M.: Kundval för äldre och funktionshind- rade i , , 2005. , I., , A., , L. E., Taft, C., Dudas, K., Schaufel- , M., et al. Effects of person-centred care in patients with chronic heart failure: the PCC-HF study. Eur Heart J, 33(9), 1112–1119, 2012. och , : Administra- tionssamhället, 2014. Fölster, , , Wiigh: Den sjuka vården 2.0 – från noll- vision till patientrevolution, 2014. , och , : Dirigent saknas i vård och om- sorg för äldre. Om nödvändigheten av samordning, , 2003. , : ”Medicineringen experimentverkstaden”. nr 6, 2010. av riktigt gamla rena rama med , Hasselbladh Hans: Sjukvårdens nya styrning – vad står på spel? I Bortom New public management, 2008. Valfrihet och inflytande i äldreomsorgen,. i Åldran- det och äldreomsorgen, . & Wånell.SE, : , 2006. , , m.fl. 9. Kunskap och metoder för hälsofrämjande arbetsplatser, 2010. , Lifvergren S, , Ebbevi D: Hur organiserar vi vården för att skapa bästa möjliga värde? – värdelogiker skapar bättre förutsättningar. ;anuskript inskickat, Läkartid- ningen, 2015. Kittelsen S, Anthun K, , , , , , , Rättö H: Costs and Quality at the Hospital level in the Nordic Countries. Health Economics, vol. 24 (Suppl. 2): 140–163, 2015. , m.fl., Störande eller stödjande – om eHälso- systemens användbarhet, 2013. : Öppna jämförelser Ett styrmedel i tiden eller ”hur kunde det bli så här”? FOU i väst, 2012. Meinow, B., Parker, M.G. & , M. Consumers of elder- care in : The semblance of choice. Social Science & Me- dicine, 73:1285–1289, 2011. , : Kommunala huvudmannastrategier för kostnads- press och utveckling – en studie av teknik, 2000. , : Den komplexa vården – om komplexitet och komplexa processer inom hälso- och sjukvården, , 2007. S., & Skär. Information exchange between registered nurses and district nurses during the di- planning process: cross-sectional analysis of survey data. Informatics for Health and Social Care; 40(1):23–44, 2015. , Dag: Hälso- och sjukvårdens och omsorgens viktiga para- digmskifte, 2015. E., , J., & , I. (2007). Effects of nursing interventions within an integrated care pathway for patients with hip fracture. J Adv Nurs; Vol. 58, pp. 116–125, 2007. , , m.fl. Att mäta och planera för en välfungerande sjukvård, SKL, 2014. FSA: Vardagsrehabilite- ring – en kunskapsöversikt, 2015. : , 1999. J, : Stuprörstänkande gör samhällets kostna- der för ohälsa onödigt höga. Ekonomisk debatt, nr 5, årgång 39, 2011. , C., , F: Valfrihet och kvalitet inom hälso- och sjukvården – en litteraturöversikt om faktorer som påverkar pa- tienters val av vårdgivare. Sociala Rådet, 2011. Rieper, , : Aftaler mellem kommune og stat – den norske konsultationsordning i skandinavisk og europæisk perspektiv, 2003. , : Guldgruvan i hälso- och sjukvården, 2010. , : Husläkarfallet, 1994. : Landstingsrevisorerna: 5/2010. Problem i vårdens gränssnitt – för äldre med sam- mansatta vårdbehov, 2010. Swartling, Per G: Den svenska allmänmedicinens historia. nr 24, 2010. Szebehely, M. Insatser för äldre och funktionshindrade i privat regi. Vad händer med svensk välfärd? , : Jävla skitsystem, 2010. Tyrstrup, : I välfärdsproduktionens gränsland. Organisa- toriska mellanrum i vård, skola och omsorg. Uppdrag välfärd, 2014. , , : Läkarintyget i sjukför- säkringsprocessen : styrning, legitimitet och bevisning – Styr- ning, legitimitet och bevisning, 2009. Zakim, : Anamnesupptagning via dator kan ge bättre vård och forskning. , nr 43, 2014. : Smart sjukvård, 2007. Bästa möjliga vård för de multisjuka äldre – ett policyprogram. för allmänmedicin (SFAM), Svensk geriatrisk förening (SGF), (), 2008. 47 (2008–2009) Samhandlings- reformen — Rett behandling – på rett sted – til rett tid. Melding til , Meld. St. 29 (2012–2013) Morgendagens omsorg. Melding til , Meld. St. 26 (2014–2015). Fremtidens primærhelsetjeneste – nærhet og helhet. RP 90/2010: Regeringens proposition till med förslag till lag om hälso- och sjukvård samt lagar om ändring av folkhälso- lagen, lagen om specialiserad sjukvård och lagen om klientav- gifter inom social- och hälsovården. Zaremba : ”Patienten och prislappen” reportageserie Dagens nyheter, 17/2, 20/2, 25/2 och 3/3 2013. Överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting 2015: Kortare väntetider i cancervården . Överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting 2015 samt Tillgänglighet och samordning för en mer patientcentrerad vård. En nationell samordnare för effektivare resursutnyttjande inom hälso- och sjukvården En nationell samordnare ska göra en analys av hur hälso- och sjuk- vården kan använda professionernas resurser på ett mer ändamåls- enligt och effektivt sätt. Analysen bör bl.a. belysa de effektivitets- problem och utvecklingsområden som finns. Mot bakgrund av analysen ska samordnaren initiera samarbeten med berörda aktörer och i dialog med dessa aktörer ge förslag på åtgärder som kan vidtas på nationell, regional och lokal nivå för att säkerställa att professionernas tid, kunskap och engagemang används på bästa möjliga sätt i syfte att öka hälso- och sjukvårdens effektivitet. Detta bör bidra till både högre kvalitet och lägre kostnader. Tre grundläggande frågor ska genomsyra samordnarens arbete, dels hur nyttan för patienten kan öka, dels hur det administrativa arbetet kan förenklas som uppföljningen av vården för- bättras och dels hur hälso- och sjukvården kan bedrivas mer kost- nadseffektivt. Uppdraget ska genomföras i nära samverkan och dialog med sjukvårdshuvudmännen, företrädare för professionerna, berörda myndigheter och utredningar samt patientorganisationer. Samordnaren ska och i den form som beslutas i dialog med () informera om arbetet. Uppdraget ska slutredovisas . God och effektiv hälso- och sjukvård Målet för hälso- och sjukvården är att befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet. Effek- tiv hälso- och sjukvård innebär att tillgängliga resurser ska utnyttjas på bästa sätt för att uppnå de uppsatta målen. Enligt det s.k. LEV- projektet (Långsiktig Efterfrågan på Välfärdstjänster) kan inte fortsätta att tillhandahålla vård och omsorg på samma sätt som om vi ska öka kvaliteten, möta den demografiska utvecklingen och ha kontroll på kostnaderna i vården. För att möta de framtida utmaningarna krävs en ännu mer effektiv hälso- och sjukvård. kommer t.ex. hälso- och sjukvården att vara tvungen att vårda fler patienter utan att personalstyrkan ökas i motsvarande grad. Mycket av det utvecklingsarbete som pågår i landstingen för att förbättra vården tar sikte på olika aspekter av effektivitet. I detta ryms bl.a. arbete för att öka patientsäkerheten, t.ex. genom att minska vårdrelaterade infektioner, och att öka flödet/produktivite- ten i vården genom förbättrad tillgänglighet och förbättrad plane- ring av hur vårdens resurser används. Av bl.a. Öppna jämförelser framgår det dock att skillnaderna mellan landstingen och mellan enheter inom respektive landsting fortsatt är stora, både vad gäller medicinska resultat och kostnader för olika åtgärder. Enligt LEV- projektet är kostnaden (exkl. hemsjukvård, tandvård och omstruk- tureringskostnader) per invånare högre i det landsting som har högst jämfört med det som har lägst kostnad när man tagit hänsyn till struktur på det sätt som görs inom utjäm- ningssystemet. Det finns därför behov av att se över möjligheterna att förbättra hälso- och sjukvårdens effektivitet. Mötet mellan professionerna och patienterna är kärnan i hälso- och sjukvårdens verksamhet. görs över 28 miljoner läkarbesök som besöken hos andra personalkategorier uppgår till omkring 37 miljoner besök. Förutom dessa mer eller mindre plane- rade besök sker miljontals övriga möten mellan hälso- och sjuk- vårdpersonal och patienter respektive anhöriga. En förutsättning för att vårdgivarna ska kunna ge en god och säker vård är att de har rätt personal för rätt uppgift. Tillgången på barnmorskor, sjuksköterskor och läkare har ökat men trots detta anser nästan hälften av landstingen att det är svårt att rekrytera sjuksköterskor och efterfrågan på läkare över- stiger fortfarande tillgången. Trots den rapporterade bristen på personal tillhör de länder som har flest antal sjuksköterskor och läkare per 1 000 in- vånare. I finns det 11,1 sjuksköterskor per 1 000 invånare jämfört med där snittet är 8,7. När det gäller läkare så finns det i 3,9 läkare per 1 000 invånare jämfört med 3,2 för . har vi minst antal läkarbesök per capita och år (3,0 i jämfört med 6,6 för ). Antalet patientmöten per läkare har sjunkit –2010. I läns landsting minskade antalet patientmöte per dag och läkare –2006 från 3,2 till 2,6. Detta borde inne- bära att det finns gott om tid för varje patientmöte. Undersök- ningar visar dock att sjukhusläkarna lägger endast av tiden direkt på patienten, medan en distriktsläkare lägger 47 pro- cent av tiden. Resten av tiden går åt till bl.a. administration, forsk- ning och utbildning. Det faktum att läkare förutom att arbeta kli- niskt använder en del av sin tid för forskning gör att vårdkapacite- ten förloras på kort sikt i utbyte mot att specialistkompetens säker- ställs på lång sikt. I den årliga Health Policy Survey (IHP) framkommer det att både patien- ter och läkare inom primärvården anser att det finns för lite tid för det personliga mötet. Vidare anser en tredjedel av de svårt sjuka att de inte får tillräckligt med tid med sin läkare. Nästan hälften anser att de inte uppmuntrades att ställa frågor till sin läkare och 20 pro- cent har svårt att förstå vad läkaren säger. I förhållande till jämför- bara länder hamnar på en bottenplacering. Ökad dokumentation och uppföljning har det gjorts omfattande satsningar på t.ex. informationshantering, insamling av data, utveckling av hälsodata- och kvalitetsregister samt framtagande av öppna jämförelser. Till- gången till data om insatser och behandlingsresultat behövs för ett kontinuerligt förbättringsarbete i vården och det har även bidragit till mycket goda hälso- och sjukvårdsresultat i internatio- nella jämförelser. En följd av utvecklingen av uppföljningen av hälso- och sjuk- vården är att kraven på dokumentation har ökat, t.ex. registrering i hälsodata- och kvalitetsregister, och det har i sin tur inneburit en ökad administration för hälso- och sjukvården. har allt mer av administrationen utförts av läkare och sjuksköterskor och det har lett till att professionerna använder sin tid i allt mindre utsträckning till patientmöten. Det kan delvis bero på personal- neddragningarna som framför allt slog mot de yrkesgrupper som arbetade med administration. Kraven på rapportering till register och andra uppföljningssystem anses av professionerna allt för betungande och de upplevs inte alltid som relevanta. I dialoger med olika professionella grupper har det framkommit ett antal exempel på områden som dessa grupper menar är administrativt betungande. Det handlar t.ex. om patient- administrativa åtgärder som remisser, in- och utskrivningar och undersökningar av platstillgång. Ofta nämns också kraven på rapportering, främst till sjukvårdshuvudmännen men också till kvalitetsregister och hälsodataregister. Andra områden som berörts är IT-systemens bristande funktionalitet och behovet av en för- bättrad journalstruktur, samt omfattningen av dagens krav på dokumentation och signering. Omfattningen av administrationen bidrar till negativa upplevel- ser av arbetsmiljön och att förtroendet för hälso- och sjukvårdens styrning och ledning minskar hos dess personal. En del av registre- ringsarbetet skulle förmodligen kunna hanteras av andra yrkes- grupper med lägre formell kompetens. Planering av professionernas resurser För att även fortsatt ska kunna erbjuda en hälso- och sjuk- vård av hög kvalitet måste professionernas resurser tas tillvara på det mest ändamålsenliga sättet och för rätt uppgifter. På lång sikt måste behovet av läkare, sjuksköterskor m.fl. sättas i relation till framtida förändringar i sjukdomspanoramat och vår- dens innehåll samt till vilken arbetsfördelning som kommer att råda i framtidens sjukvård. Det finns därför ett stort behov av lång- siktiga personalförsörjningsplaner för hälso- och sjukvården. Detta förutsätter t.ex. att sjukvårdshuvudmännen tar fram utvecklings- planer för sjukvårdens verksamhet och kontinuerliga analyser av vilka kompetenser som kommer att behövas i framtidens sjukvård. På kort sikt behöver vårdgivarna även se över hur de ska kunna använda professionernas kompetenser mer flexibelt genom att se över och effektivisera produktions- och kapacitetsplaneringen. Det handlar om att optimera de interna processerna och styra arbets- tiden för att skapa effektiva flöden, t.ex. genom omfördelning av arbetsuppgifter mellan olika yrkesgrupper. Vissa typer av arbets- uppgifter skulle t.ex. kunna flyttas från läkare till sjuksköterskor efter vidareutbildning. I hälso- och sjukvårdslagstiftningen finns det bestämmelser som pekar ut vissa arbetsuppgifter som endast får utföras av vissa yrkesgrupper. befinner sig större delen av arbetsuppgifterna i en gråzon, där det inte finns regler som säger att olika åtgärder enbart tillkommer en viss yrkeskategori. Det finns alltså stora möjligheter för verksamhetschefer att fördela arbetsuppgifter mer fritt efter professionernas reella kompetens. En utgångspunkt bör vara att den minst kostsamma kompetensen ska utföra aktiviteten givet att patientsäkerheten kan garanteras. Utmaningarna i samhället, t.ex. den demografiska utvecklingen, framtidens finansiering av välfärden och behovet av tid till patient- mötet kräver att det finns fungerande IT-system som kan effektivi- sera verksamheten genom att stödja professionerna i deras arbete. har kommit långt när det gäller användning av IT-system som stöd i den dagliga verksamheten. Regeringen och huvudmännen har gjort stora investeringar för att skapa goda grundförutsätt- ningar för en mer ändamålsenlig informationshantering. Satsningar har gjorts och görs på exempelvis IT-infrastruktur, säkerhetslös- ningar och för att införa en nationell informationsstruktur och ett nationellt fackspråk. Vidare införs nu bl.a. nationell patientöver- sikt, sammanhållna journalsystem och elektroniska beslutsstöd inom hela vårdsektorn. Den tekniska utvecklingen är bred och snabb och skapar många nya möjligheter. började tidigt använda elektroniska stödsystem, men systemen är ännu inte utvecklade på samma nivå som i en del andra länder. placerar sig dock högt när det gäller allmänläkares användning av elektroniska stödsystem. En stor andel av läkarna tycker däremot att det är svårt att få tillgång till informationen från systemen. Detta stöds även av där det framkommer att av de svårt sjuka har varit med om att vården inte samordnat viktig information om deras sjukdom och behandling. av patienterna uppfattar inte att specialistläkaren har grundläggande information om honom eller henne. En av tio har dessutom varit med om att vården har missat att informera om avvikande provresultat. Arbetet med att stödja och utveckla arbetet med att t.ex. ta fram nationella elektroniska beslutsstöd och en enhetlig journalstruktur, behöver således fortsätta. Genom väl anpassade IT-stöd och IT- verktyg kan rapporteringen förenklas och administrationen förenk- las, vilket frigör resurser. Styrningen av hälso- och sjukvården har det förts en diskussion om hälso- och sjukvårdens styrsystem och diskussionen handlar till stor del om att ersättningssystemens betydelse har ökat. Kritik har riktats mot att ersättningssystemen i allt för hög grad belönar kvantitet och enskilda besök snarare än resultat i form av förbättrad hälsa. Professionerna har även uttryckt att den nuvarande styrningen av hälso- och sjukvården är för detaljerad och att deras erfarenheter och kompetenser får för lite betydelse för den vård som ges. Behovet av nationell samordning Det finns flera tecken på att hälso- och sjukvårdens resurser inte används så effektivt som möjligt. Orsakerna till detta förhållande är givetvis många men några exempel är omfattande krav på doku- mentation och andra administrativa åtgärder samt brist på funge- rande IT-stöd och IT-verktyg. Detta kan både innebära ett slöseri med gemensamma resurser och riskera att försämra förutsättning- arna för att ge en god och säker vård. är ett fungerande system för dokumentation och uppföljning av hälso- och sjukvår- den en förutsättning för att kunna följa kvalitet och resultat och styra resurserna effektivt. För att kunna möta framtidens utmaningar och öka förtroendet för hälso- och sjukvården krävs ett strategiskt och målmedvetet arbete, där en del handlar om säkra att tillgängliga resurser, fram- för allt professionernas resurser, används optimalt. Regeringen ser därför att det finns behov av att driva arbetet framåt på ett samlat, samordnat och effektivt sätt för att få ökad samsyn kring vilka system för t.ex. dokumentation, uppföljning och resursstyrning som är nödvändiga för att säkerställa en god och effektiv vård och hur systemen kan utformas för att på ett bättre sätt ta tillvara pro- fessionernas kunskaper och erfarenheter. En nationell samordnare bör därför ges i uppdrag att stödja huvudmän, berörda myndigheter och organisationer i arbetet med att öka effektiviteten i hälso- och sjukvården. Det finns behov av att se över hur hälso- och sjukvården kan använda professionernas tid, kompetenser och kunskaper på ett mer ändamålsenligt och effektivt sätt. Regeringen har i budgetpropositionen aviserat en sats- ning på området och har avsatt 2014–2015. Samordnaren ska göra en analys av hur hälso- och sjukvården kan använda professionernas resurser på ett mer ändamålsenligt och effektivt sätt. Analysen bör belysa de effektivitetsproblem och ut- vecklingsområden som finns. Det handlar också om att få en sam- lad bild av redan pågående arbete på området. Mot bakgrund av analysen ska samordnaren sedan initiera samarbeten med berörda aktörer och i dialog med dessa aktörer lämna förslag till åtgärder som kan vidtas på nationell, regional och lokal nivå för att säker- ställa att professionernas tid, kunskap och engagemang används på bästa möjliga sätt. Mot bakgrund av resultatet av analysen kan följande punkter vara exempel på frågor som samordnaren behöver se över: –kartlägga hur arbetsuppgifter av administrativ karaktär fördelas i vården och ge exempel på förbättringsmöjligheter, –gå igenom krav på dokumentation och dylikt i lagstiftning och övriga författningar och analysera deras utformning i relation till behovet av en nödvändig och ändamålsenlig administration och ev. föreslå förändringar, –utreda vilka stöd och verktyg som skulle kunna effektivisera och underlätta det dagliga arbetet, –kartlägga landstingens processer för planering av resurser och ge exempel på förbättringsmöjligheter, och –se över hur professionernas kunskaper och erfarenheter bättre kan tas tillvara vid utformningen av hälso- och sjukvårdens styr- system. Tre grundläggande frågor ska genomsyra samordnarens arbete, dels hur nyttan för patienten kan öka, dels hur det administrativa arbetet kan förenklas som uppföljningen av vården säker- ställs och dels hur hälso- och sjukvården kan bedrivas mer kost- nadseffektivt Samordnaren ska arbeta utåtriktat mot berörda aktörer och vara sjukvårdshuvudmännen och vårdgivarna behjälplig i arbetet med att se över hur professionernas resurser kan användas på bästa sätt. Uppdraget ska genomföras i nära samråd och dialog med sjukvårds- huvudmännen, företrädare för professionerna, berörda myndigheter och utredningar samt patientorganisationer.