sou · H4B34 · 2016-01-15 00:00:00 — Regeringen har påbörjat arbetet med att göra till svensk lag och gett i uppdrag bl.a. att lämna förslag till en lag om inkorporering av (se tilläggsdirektiv 2015:17). Utredningen ska redovisa sitt uppdrag . Enligt konventionens första artikel avses med barn varje män- niska som är , om inte barnet blir myndigt tidigare enligt den lag som gäller för barnet. Merparten av de elever som omfattas av skolplikt eller går en särgymnasial eller gymnasial utbildning omfattas alltså av konventionen. utgår från fyra huvudprinciper. •principen om barnets bästa •rätten till liv och utveckling •rätten att framföra sina åsikter och att få dem respekterade. 7 Se t.ex. dom i målet m.fl. mot . Elever och mänskliga rättigheter i internationella konventioner m.m. Huvudprinciperna utgör grunden för alla bestämmelser i konven- tionen, men de regleras också särskilt i artiklarna 2, 3, 6 och 12. innehåller också bestämmelser om hur barn- konventionens tillämpning ska övervakas. I enlighet med artikel 43 i konventionen har en internationell barnrättskommitté upprättats i FN. Kommittén, som är ett oberoende expertorgan, har till uppgift att följa upp och kontrollera staternas tillämpning av konventionens regler. Nedan redovisas innehållet i några för utredningen särskilt rele- vanta artiklar i konventionen. 5.3.1Förbudet mot diskriminering, artikel 2 Artikel 2 i slår fast den grundläggande principen om att alla barn har lika värde och att inget barn får diskrimineras. Artikeln föreskriver att konventionsstaterna ska respektera och tillförsäkra varje barn inom deras jurisdiktion de rättigheter som anges i . Konventionsstaterna får därvid inte göra någon skillnad på olika barn, oavsett barnets eller dess vårdnads- havares ras, hudfärg, kön, språk, religion, politiska åskådning eller annan åskådning, nationella, etniska eller sociala ursprung, egendom, handikapp, börd eller ställning i övrigt. Vidare ska konventionsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att barnet skyddas mot alla former av diskriminering eller bestraffning på grund av föräldrars, vårdnadshavares eller familje- medlemmars ställning, verksamhet, uttryckta åsikter eller tro. Skyddet i artikel 2 omfattar alla former av diskriminering, oavsett om den är direkt eller indirekt, allvarlig eller mindre allvarlig eller om den sker genom lag eller direkt handling (prop. 1997/98:182 s. 11). Diskrimineringsförbudet gäller alla barn inom den aktuella statens jurisdiktion, vilket innebär att kravet på likabehandling inte bara omfattar de egna medborgarna, utan även barn som vistas tillfälligt i landet, inklusive dem som vistas här illegalt. Elever och mänskliga rättigheter i internationella konventioner m.m. 5.3.2Barnets bästa, artikel 3 I artikel 3 i föreskrivs att barnets bästa ska komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn, oavsett om de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ. Av artikeln fram- går också att de stater som har anslutit sig till konventionen har åtagit sig att tillförsäkra barnet sådant skydd och sådan omvårdnad som behövs för dess välfärd, med hänsyn tagen till de rättigheter och skyldigheter som tillkommer barnets föräldrar, vårdnadshavare eller andra personer som har lagligt ansvar för barnet. Staterna ska vidta alla lämpliga lagstiftnings- och administrativa åtgärder för att uppnå detta ändamål. Att barnets bästa ”ska komma i främsta rummet” innebär att bar- nets bästa alltid ska övervägas i alla situationer som rör barn. I en beslutsprocess som rör ett enskilt barn, en identifierad grupp av barn eller barn i allmänhet måste eventuella positiva eller negativa kon- sekvenser för barnet eller barnen utvärderas. I beslutsmotiveringen måste det uttryckligen framgå att hänsyn har tagits till barnets bästa.8 5.3.3Åsiktsfrihet och rätten att bli hörd, artikel 12 Enligt artikel 12 ska staten tillförsäkra det barn som är i stånd att bilda egna åsikter rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet, varvid barnets åsikter ska tillmätas bety- delse i förhållande till ålder och mognad. Artikeln innehåller en av de grundläggande principerna i och ska därför finnas med i tolkningen av de övriga artiklarna. Artikel 12 anger också att barnet ska beredas möjlighet att höras i olika typer av domstolsärenden som rör barnet, direkt, genom före- trädare eller genom lämpligt organ. Även i andra administrativa för- faranden ska barnet beredas möjlighet att höras. I artikeln anges inga specifika åldersgrupper. Begreppet mognad är inte heller definierat. Det innebär att man i varje enskilt ärende måste bedöma barnets förmåga att förstå det som han eller hon ska uttrycka sin åsikt om och anpassa situationen och informationen 8 allmänna kommentarer nr 14(2013) om Barnets rätt att få sitt bästa satt i främsta rummet, s. 13. Elever och mänskliga rättigheter i internationella konventioner m.m. Det har framförts kritik mot formuleringen att barnet på grundval av ålder och mognad ska ges rätten att säga sin mening, eftersom den anses komplicerad och öppen för olika tolkningar.9 5.3.4Yttrande- och informationsfrihet, artikel 13 Enligt artikel 13 ska ett barn ha rätt till yttrandefrihet. Denna rätt innefattar frihet att söka, motta och sprida information och tankar av alla slag, i tal, skrift eller tryck, i konstnärlig form eller genom annat uttrycksmedel som barnet väljer. Rätten är ”oberoende av territo- riella gränser”. I artikeln sägs vidare att utövandet av yttrandefriheten får under- kastas vissa inskränkningar. En förutsättning är dock att de är före- skrivna i lag och är nödvändiga a)för att respektera andra personers rättigheter eller anseende; eller b)för att skydda den nationella säkerheten, den allmänna ordning- en (ordre public) eller folkhälsan eller den allmänna sedligheten. 5.3.5Rätt till privat- och familjeliv, artikel 16 I artikel 16 föreskrivs att inget barn får utsättas för godtyckliga eller olagliga ingripanden i sitt privat- och familjeliv, sitt hem eller sin korrenspondens och inte heller för olagliga angrepp på sin heder och sitt anseende. Här anges också att barnet har rätt till lagens skydd mot sådana ingripanden eller angrepp. Barnets privatliv ska skyddas i alla situationer, även inom familjen, vid alternativ omvårdnad, inom alla institutioner, inrättningar och tjänster. Utformningen av artikel 16 i är identisk med den i artikel 17 i den Internationella konventionen om medborger- liga och politiska rättigheter, som säkerställer att ”ingen” ska utsättas för sådana ingripanden. 9 , Barn och föräldrars rättigheter i utbildning – en balansakt i Konven- tionen om barnets rättigheter, Utbildning som medborgerlig rättighet – föräldrarätt eller barns rätt eller…?, (red. ), 2011, s. 62. Elever och mänskliga rättigheter i internationella konventioner m.m. 5.3.6Uppfostran och utveckling, artikel 18 utgångspunkt är att ett barns föräldrar har det grundläggande ansvaret för barnets utveckling. I artikel 18 anges att konventionsstaterna ska göra sitt bästa för att säkerställa erkännan- det av principen att båda föräldrarna har gemensamt ansvar för barnets uppfostran och utveckling. Föräldrar, eller i förekommande fall, vårdnadshavare har huvudansvaret för barnets uppfostran och utveck- ling. Det är barnets bästa som ska komma i främsta rummet för dem. Föräldrarna ska alltså följa principen om barnets bästa i sin föräldraroll. Konventionsstaterna ska ge lämpligt bistånd till föräldrar och vårdnadshavare då de fullgör sitt ansvar för barnets uppfostran för att garantera och främja de rättigheter som anges i konventionen. Konventionsstaterna ska också säkerställa utvecklingen av institu- tioner, inrättningar och tjänster för vård av barn. Härutöver ska de vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att barn till förvärvs- arbetande föräldrar har rätt att åtnjuta den barnomsorg som de är berättigade till. 5.3.7Rätt till utbildning, artikel 28 I artikel 28 regleras barns rätt till utbildning. Konventionsstaterna åläggs i artikeln att arbeta för att gradvis förverkliga denna rättighet genom att göra grundutbildning obligatorisk och kostnadsfritt till- gänglig för alla. Konventionsstaterna ska vidare uppmuntra utveck- lingen av olika former av undervisning som följer efter grundut- bildningen, innefattande såväl allmän utbildning som yrkesutbildning, göra dessa tillgängliga och åtkomliga för varje barn samt vidta lämp- liga åtgärder såsom införande av kostnadsfri utbildning och ekono- miskt stöd vid behov. Härutöver ska konventionsstaterna göra högre utbildning tillgänglig för alla på grundval av förmåga genom varje lämpligt medel, göra studierådgivning och yrkesorientering tillgäng- lig och åtkomlig för alla barn samt vidta åtgärder för att uppmuntra regelbunden närvaro i skolan och minska antalet studieavbrott. I artikeln anges också att konventionsstaterna ska vidta alla lämp- liga åtgärder för att säkerställa att disciplinen i skolan upprätthålls på ett sätt som är förenligt med barnets mänskliga värdighet och i överensstämmelse med konventionen. Elever och mänskliga rättigheter i internationella konventioner m.m. Konventionsstaterna ska främja och uppmuntra internationellt samarbete i utbildningsfrågor, särskilt i syfte att bidra till att avskaffa okunnighet och analfabetism i hela världen för att underlätta tillgång till vetenskaplig och teknisk kunskap och moderna undervisnings- metoder. I detta sammanhang ska särskild hänsyn tas till utvecklings- ländernas behov. 5.3.8Utbildningens syfte, artikel 29 Artikel 28 om rätten till utbildning kompletteras med artikel 29 som reglerar syftet med barns utbildning. Enligt denna artikel är konven- tionsstaterna överens om att barnets utbildning ska syfta till att a)utveckla barnets fulla möjligheter i fråga om personlighet, anlag och fysisk och psykisk förmåga; b)utveckla respekt för de mänskliga rättigheterna och grundläg- gande friheterna samt för de principer som uppställts i stadga; c)utveckla respekt för barnets föräldrar, för barnets egen kulturella identitet, eget språk och egna värden, för vistelselandets och för ursprungslandets nationella värden och för kulturer som skiljer sig från barnets egen; d)förbereda barnet för ett ansvarsfullt liv i ett fritt samhälle i en anda av förståelse, fred, tolerans, jämlikhet mellan könen och vänskap mellan alla folk, etniska, nationella och religiösa grupper och personer som tillhör urbefolkningar; e)utveckla respekt för naturmiljön. I artikel 29 anges också att ingenting i den artikeln eller i artikel 28 får tolkas så att det medför inskränkning i den enskildes och orga- nisationers rätt att inrätta och driva utbildningsanstalter. Detta under förutsättning att de i artikeln uppställda principerna iakttas och att kraven uppfylls på att undervisningen vid dessa anstalter ska stå i överensstämmelse med vad som från statens sida angetts som mini- mistandard. Det kan konstateras att det i artikel 29 inte sägs något om diverse verktyg för inlärning såsom läs- och skrivkunnighet, förmåga att Elever och mänskliga rättigheter i internationella konventioner m.m. räkna etc. utan i stället inlärningens grundläggande syften. Målet är här att ge barnet egenmakt. Detta ska ske genom att ”utveckla barnets kunskaper, lärande och andra förmågor, mänsklig värdighet, själv- känsla och självförtroende”.10 I barnrättskommitténs allmänna kommentarer framhålls att arti- kel 29:1 kan ses som en grundpelare för olika utbildningsprogram om mänskliga rättigheter. En sådan utbildning ska tillhandahålla in- formation om innehållet i fördrag om mänskliga rättigheter. Därut- över ska barn också lära sig om mänskliga rättigheter genom att se människorättsnormer genomföras i praktiken, bl.a. i hemmet och i skolan.11 Vid en jämförelse av barnets rättigheter enligt och kan till en början konstateras att konventio- nerna har olika juridisk ställning. Europakonven- tionen har, i motsats till , status som svensk lag. har dock av regeringen fått i uppdrag att lämna förslag till en lag om inkorporering av (se tilläggsdirektiv 2015:17). Regeringens ambition är alltså att de båda konventionerna ska åtnjuta samma juridiska status. I lyfts som bekant föräldrars rätt att tillför- säkra sina barn sådan utbildning och undervisning som står i över- ensstämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiska övertygelse. I sägs däremot inte något om föräldrars rättig- heter. I ett arbete lyfts spänningen fram mellan Europakonven- tionen och när det gäller förhållandet mellan barns och föräldrars rättigheter avseende utbildning.12 Här hänvisas bl.a. till betänkande (SOU 1997:116) som anför att barn i och med tillerkändes en ny status där 10Barnrättskommitténs allmänna kommentar nr 1 (2001), Artikel 29:1: Utbildningens mål, s. 4. 11Ibid, s. 7. 12Tomas (redaktör), Utbildning som medborgerlig rättighet – föräldrarätt eller barns rätt eller…?, 2011, se särskilt , Relationen mellan barns och föräldrars rättigheter gällande utbildning i den svenska barnrättspolitiken, s. 169 ff. Elever och mänskliga rättigheter i internationella konventioner m.m. barnets rättigheter gavs en självständig betydelse. framhöll bl.a. vidare. Men trots att rätten till utbildning har en lång historia i internationella dokument är det först i som barnet själv ges rätt till sin egen utbildning. Barnet har setts som en passiv mottagare av utbild- ning och den verkliga rätten till barnets utbildning har, enligt de tidi- gare konventionerna, tillfallit föräldrarna (s. 280). Quennerstedt konstaterar att texten i egentli- gen inte stämmer överens med en nutida barnsyn som sätter barnets rätt före föräldrarna på utbildningsområdet, vilket däremot barnkon- ventionen gör. Hon har noterat att detta löstes genom den uttolk- ning av artikeln som gjordes av den Europeiska kommissionen.13 Som redogörs för i avsnitt 5.2.7 förklarade regeringen när Europa- konventionen inkorporerades i svensk rätt att avgörande vikt fästes vid det synsätt som kommissionen anlagt, nämligen att det grund- läggande är barnets rätt till undervisning och att föräldrars rätt till respekt för sin övertygelse måste ses i ljuset härav (prop. 1993/94:117 s. 45). Detta synsätt har för övrigt också gett ut- tryck för. I sammanhanget kan nämnas att om lyfter fram att en speciell åsikt hos eleven eller i elevens hemmiljö inte ska vara skäl för befrielse från en undervisning som bygger på läroplanens gemensamma värdegrund.14 13Ibid, s. 184. 14Handbok om (), 2008, s. 149. 6 Värdegrunden i skolan Skollagens formulering om syftet för utbildning inom skolväsendet rymmer skolans demokratiska uppdrag. Barn och elever ska inhämta och utveckla kunskaper och värden. Skolan ska ge barn och elever möjligheter att utveckla kunskaper och förmågor för att de aktivt ska kunna verka i demokratin. Detta uppdrag formuleras i skollagen och i läroplanerna där det bl.a. sägs att utbildningen ska utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar och de mänskliga rättig- heterna som människolivets okränkbarhet, individens frihet och inte- gritet, alla människors lika värde, jämställdhet samt solidaritet mellan människor. Där anges också att var och en som verkar inom utbild- ningen ska främja de mänskliga rättigheterna och aktivt motverka alla former av kränkande behandling. I skolans demokratiuppdrag har begreppet värdegrund en central roll. Viktiga utgångspunkter för benämningen värdegrund är den svenska författningen, dvs. våra grundlagar och interna- förpliktelser i form av antagna internationella förklaringar och konventioner. Grundlagarna är överordnade skollagen, vars be- stämmelser alltså enligt principerna om en s.k. normhierarki ska rym- mas inom och förstås i enlighet med grundlagsstadgandena. Skollagens bestämmelser om skolans värdegrund är av central bety- delse för utredningens uppdrag och presenteras i detta kapitel. Först redogörs för bestämmelserna ur ett historiskt perspektiv. Därefter beskrivs de nu gällande bestämmelserna i skollagen. Betydelsen i sam- manhanget av regeringsformen, de internationella konventionerna samt tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen har redogjorts för i kapitel 4 och 5. Skollagens värdegrundsbestämmelser har framförallt sin bakgrund i efterkrigstiden. I det slutskede och efter kriget flödade i hela västvärlden liksom i en demokratisk utbildningskonception, en tro på utbildningens fram- tida roll för att nya generationer åter och återigen ska säkra och erövra demokratin. Här stod skolutredning och skolkommission som centrala aktörer när de sökte formulera skolans politiska uppgift i dess roll för att säkra demokratin (, Den demokratiska skolan och demokratin, SOU 1999:93 s. 20 f.) När det gäller demokratiska värden anförde skolbered- ning att det rådde allmän enighet om att skolan skulle lära ung- domen ”vad det innebär att vara svensk, medborgare i ett fritt land, medarbetare i ett folkstyrt samhälle, medansvarig för sitt folks fram- tid” (SOU 1944:20, s. 49). Målet med den kommande skolreformen var att skolan skulle anpassas efter det moderna samhällets behov så att skolan överensstämde med det demokratiska samhällets struk- tur och liv. Efter slut fortsatte skol- kommission i samma anda och anförde att skolans främsta uppgift blir att fostra demokratiska människor (SOU 1948:27 s. 3). I skol- kommissionens betänkande framhålls att den omvårdnad som skolan ska ge eleverna bör ta sikte på att göra skolan till ett tryggt hem för dem alla, där deras personlighet respekteras och där alla är välkom- na. ska eleverna också tillgodoses den utbildning som är bäst avpassad efter deras förutsättningar (SOU 1948:27 s. 37). Dessa ändamålsformuleringar har sedan funnits med som en bakgrund till den fortsatta utvecklingen. skedde stora förändringar på skolområdet i och med ikraftträdandet av en samlad skollag – skollag. Skollagen (1962:319) inleddes med en principförklaring i 1 kap. 1 § enligt föl- jande. 1 kap. 1 § skollagen (1962:319) Den genom samhällets försorg bedrivna undervisningen av barn och ungdom har till syfte att meddela eleverna kunskaper och öva deras färdigheter samt i samarbete med hemmen främja elevernas utveckling till harmoniska människor och till dugliga och ansvarskännande sam- hällsmedborgare. Bestämmelser med liknande innebörd fanns i folkskolestadgan och läroverksstadgan. I ett av de betänkanden som föregick skollag framhålls bl.a. att skolans mål måste be- stämmas utifrån individens behov och samhällets krav. Skolans upp- gift är att främja den enskilda människans utveckling, hjälpa henne till självständighet och till att förverkliga sig själv. Samlivet i det demokratiska samhället måste utformas av fria och självständiga människor. I centrum för skolans verksamhet står den enskilda eleven och utgångspunkten är aktningen för elevens människovärde, hans personlighet och egenart (SOU 1961:30 s. 144 f.). Innehållet skollags principförklaring kom att utvecklas i och med ikraftträdandet av läroplan för , Lgr 80. Lgr 80 föregicks av ett av lämnat förslag till förändring av läroplan. I Lgr 80 angavs under rubri- ken Skolans mål bl.a. att skolan ska genom skolarbetet och i sam- arbete med hemmen stimulera elevernas verksamhetslust och fostra dem till ansvar, till goda arbets- och fritidsvanor och till ett demokra- tiskt handlingssätt (s. 13). Under rubriken och utveckling angavs vidare att skolan ska fostra, vilket innebär att skolan aktivt och medvetet ska påverka och stimulera barn och ungdomar att vilja omfatta vår demokratis grundläggande värderingar och låta dessa komma till uttryck i praktisk, vardaglig handling. Att väcka respekt för sanning och rätt, för människans egenvärde, för människo- livets okränkbarhet och därmed rätten till personlig integritet är en huvuduppgift för skolan. Skolan ska bl.a. fostra eleverna till insikt om att ingen människa får utsättas för förtryck och att ingen med problem och svårigheter får lämnas åt sitt öde (s. 16 f.). trädde en ny skollag i kraft, skollagen (1985:1100). Den skollag uttryckta principförklaringen återfanns i 1 kap. 1 § andra stycket. 1 kap. 1 § andra stycket skollagen (1985:1100) i dess lydelse Utbildningens allmänna mål är att ge eleverna kunskaper, utveckla deras färdigheter och i samarbete med hemmen främja elevernas utveckling till harmoniska människor och till dugliga ansvarskännande samhälls- medborgare. reformerades bestämmelsen ett antal gånger och flyttades till 1 kap. 2 §. Det ansågs väsentligt att slå fast de grundläg- gande syftena med utbildningen i skollagen, även om målen för ut- bildningen och riktlinjerna för arbetet till helt övervägande del skulle komma att ställas upp i läroplanerna (prop. 1990/91:18, s. 25). Stad- gandet genomgick den största förändringen genom SFS 1990:1477 och fick då följande lydelse. 1 kap. 2 § (SFS 1990:1477) Alla barn och ungdomar skall, oberoende av kön, geografiskt hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbild- ning i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Utbildningen skall inom varje skolform vara likvärdig, varhelst den anordnas i landet. Utbildningen skall ge eleverna kunskaper och färdigheter samt, i samarbete med hemmen, främja deras harmoniska utveckling till ansvars- kännande människor och samhällsmedlemmar. I utbildningen skall hän- syn tas till elever med särskilda behov. Verksamheten i skolan skall utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar. Var och en som verkar inom skolan skall främja aktning för varje människas egenvärde och respekt för vår gemensamma miljö. I förarbetena framhålls att eftersom syftena är av sådan grundläg- gande betydelse får inte någon av aktörerna i skolverksamheten dra sig undan sitt ansvar för att de förverkligas. Skolans bidrag till barnens fostran måste avse sådana värderingar som är väsentliga och om vilka det råder överväldigande enighet inom vår samhällsgemenskap. De för vårt samhälle fundamentala normer som skolan måste ha ett särskilt ansvar för att lära eleverna är de grund- läggande demokratiska värderingarna, aktningen för varje människas egenvärde och respekten för miljön (prop. 1990/91:18 s. 26 f.). I förarbetena hänvisas också till 1 kap. 2 § (dåvarande tredje och nuvarande fjärde stycket) RF där det betonas att det allmänna ska verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden. Denna uppgift ansågs så viktig att den borde komma till uttryck i skollagen. Med aktningen för varje människas egenvärde ska exempelvis förstås att kraftfullt motverka alla former av mobb- ning och att på alla sätt söka främja att människor av olika ursprung i vårt land innefattas i samhällsgemenskapen. Ett annat fostransmål inom ramen för aktningen för varje människa egenvärde är enligt för- arbetena strävan mot jämställdheten mellan könen (prop. 1990/91:18 s. 28 ff.). Dessa uttalanden kom senare, i lite olika varianter, att anges direkt i bestämmelsen. I den sista versionen, års lag upp- hävdes till förmån skollag, angavs i en sista mening i tredje stycket (SFS 1997:1212): Särskilt skall den som verkar inom skolan 1.främja jämställdhet mellan könen samt 2.aktivt motverka alla former av kränkande behandling såsom mobbning och rasistiska beteenden. En annan sak som sker är att begreppet värdegrund börjar förekomma i skollagstiftningssammanhang. Första gången begreppet används är i betänkande Skola för bildning, SOU 1992:94, som låg till grund för läroplaner för det obli- gatoriska skolväsendet och de frivilliga skolformerna, Lpo 94 och Lpf 94. I sitt betänkande anför att de värden som anges i skollagens portalparagraf kan kallas oförytterliga. Oför- ytterliga värden är de som i en given kulturkrets gäller under alla omständigheter (SOU 1992:94 s. 47). I förarbetena lyftes fram att kravet på att skolans undervisning ska vara allsidig och neutral i åskådningsfrågor inte får innebära att varje åsikt och ståndpunkt ses som lika god som en annan.