sou · H4B381 · 2016-11-25 00:00:00 — Enligt bestämmelsen ska sökanden, utöver att ange vilken åtgärd som yrkas, bl.a. ange sökandens och svarandens namn, person-, eller organisationsnummer, postadress samt telefonnummer till bostaden och arbetsplatsen samt förhållan- den i övrigt av betydelse för delgivning med svaranden. Om sökan- den har hemligt telefonabonnemang ska det lämnas om Kronofogde- myndigheten begär det. Om sökanden företräds av ett ombud ska ombudets namn, postadress och telefonnummer anges. Uppgifterna ska gälla förhållandena när de lämnas till . I dagens samhälle är det allt färre som har ett telefonabonnemang knutet till sin bostadsadress. Några av de mest effektiva sätten att snabbt komma i kontakt med en person är att ringa eller skicka meddelande till hans eller hennes mobiltelefon eller att skicka ett e- postmeddelande. Sådana kontaktuppgifter bör därför regelmässigt lämnas till i samband med en ansökan. Detta kan innebära effektivitetsvinster för handläggning av utsökningsmålen genom att myndigheten snabbare kan nå parterna. Nuvarande reglering i 2 kap. 2 § UF kan anses innehålla en upp- giftsskyldighet för parternas och ombuds mobiltelefonnummer och e-postadress genom formuleringen ”förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning”. Vi anser dock att bestämmelsen bör kompletteras med en uttrycklig uppgiftsskyldighet om e-postadress och att kravet att telefonnummer ska lämnas till bostad och arbetsplats ändras till att uppgift ska lämnas om telefonnummer. Ansökan om verkställighet av beslut om intrångsundersökning ska kunna göras elektroniskt Av 18 kap. 6 a § UF följer att beslut om intrångsundersökningar ska verkställas skyndsamt. En ansökan om verkställighet får göras genom telefax. Eftersom vi föreslår att utsökningsbalkens krav att en skrift- lig ansökan om verkställighet ska vara undertecknad av sökanden eller dennes ombud och att kravet att en utsökningstitel ska ges in i original eller bevittnad kopia ska tas bort finns det inte längre behov av en särskild reglering som tillåter ansökan om verkställighet genom telefax. Sådana ansökningar kommer således att kunna göras munt- ligen eller skriftligen där skriftligen även omfattar ansökningar i elektronisk form. Särregleringen att verkställighet av kvarstad får ske på grund av ett meddelande om innehållet i ett beslut om kvarstad tas bort I utsökningsförordningens femtonde kapitel finns bestämmelser om verkställighet av kvarstad. Enligt kapitlets 2 § får verkställighet ske på grund av ett meddelande genom ett telefonbefordringsföretag om innehållet i ett beslut om kvarstad. Vår tolkning av denna bestämmelse är att den reglerar hur exeku- tionstiteln ska ges in. Med den tolkningen innebär bestämmelsen således ett undantag från dagens krav att exekutionstiteln ska ges in i original eller bestyrkt avskrift (2 kap. 2 § UB). Det är oklart vad som avses med ”telebefordringsföretag”. När bestämmelsen in- fördes användes telebefordringsföretag för att förmedla telegram eller telefax. I doktrin har bestämmelsen tolkats som att verk- ställighet får ske på grund av ett faxmeddelande avseende kvarstads- beslutet47. Ordalydelsen torde dock inte utesluta muntliga med- delanden över telefon eller SMS. Vi anser att rättssäkerhetsaspekter kräver att ett beslut om kvarstad på något sätt förevisas i skriftlig form. Med dagens teknik går det också oftast fortare eller i vart fall lika fort att skicka ett elektroniskt meddelande med en kopia av kvarstadsbeslutet som att ringa. Vi föreslår därför att bestämmelsen i 15 kap. 2 § UF upphävs. Ett beslut om kvarstad måste då enligt vår nya bestämmelse i 3 kap. 2 § UB som huvudregel ges in när verk- ställighet begärs. 4.3.20Särreglering för maskinella beslut Vårt förslag: Maskinella beslut bör undantas från myndighets- förordningens (2007:515) krav på att det av beslutet ska framgå vem som har fattat beslutet, vem som har varit föredragande och vem som har varit med vid den slutliga handläggningen utan att delta i avgörandet. Maskinella beslut bör undantas från vissa krav i myndighetsförordningen Myndighetsförordningen (2007:515) gäller för förvaltningsmyndig- heter under regeringen. Om en lag eller förordning innehåller en bestämmelse som avviker från myndighetsförordningen gäller den bestämmelsen (1 §). Enligt myndighetsförordningens 21 § ska det för varje beslut i ett ärende upprättas en handling som visar 1.dagen för beslutet, 3.vem som har fattat beslutet, 4.vem som har varit föredragande, och 5.vem som har varit med vid den slutliga handläggningen utan att delta i avgörandet. 47 Gregow, Kvarstad och andra säkerhetsåtgärder enligt 15 kap. , s. 122. fattar ett mycket stort antal maski- nella beslut. fattades följande maskinella beslut. –Tilläggsbeslut i löneutmätningsmål: 373 000 –Maskinell omräkning av löneutmätningsbeslut: 100 000 –Utmätning av överskott på skattekonto: 84 300 –Avräkning av överskott i skattekonto: 112 500 –Utmätning av /och EU-stöd: 9 000 I de maskinella besluten anges ”” som beslutsfattare. Maskinella beslut fattas även av som har ett undan- tag från myndighetsförordningens krav inskrivet i förordningen (2007:780) med instruktion för (28 §). En liknande undantagsbestämmelse för del skulle således innebära att myndigheten får stöd för ett arbets- sätt som myndigheten använder sig av. Vi föreslår därför att det införs en motsvarande bestämmelse som i förordningen med instruktion för i förordningen (2007:781) med in- struktion för . 4.3.21Kronofogdemyndigheten bör utveckla ett webbaserat informationsverktyg Våra förslag: bör utveckla ett webbase- rat informationsverktyg som bl.a. innebär att parterna, genom personliga inloggningsuppgifter, får tillgång till aktuella beslut och uppgifter i utsökningsmålet. bör ges i uppdrag att ta fram ett kostnadsunderlag för utvecklandet av ett sådant informations- verktyg. Som vi nämnt i föregående avsnitt har det blivit allt viktigare att kommunikation kan ske elektroniskt. Myndigheter blir i allt större utsträckning tillgängliga via internet och flera myndigheter har redan rutiner för olika e-tjänster. Ett rättssäkert utsökningsförfarande måste innebära att parterna kan ta del av samtliga beslut som fattas i ett utsökningsmål och även kunna få besluten överprövade när be- dömningar och ställningstaganden ifrågasätts. som kraven på rättssäkerhet ska vara uppfyllda ska utsökningsförfarandet vara effektivt. Ett effektivt förfarande innebär givetvis korta handlägg- ningstider men kännetecknas också bl.a. av att antalet omprövningar och överklaganden är få. Utsökningsförfarandet behöver också vara modernt och anpassat till den teknik och de funktioner som an- vänds i samhället i övrigt. upprättar inte fördelnings- och utbetalningsbeslut i löneutmätningsmålen. En gäldenär som står under löneutmätning har inte heller möjlighet att följa de betalningar som görs eller hur mycket som kvarstår att betala på respektive skuld. Eftersom beslut om fördelning respektive utbetalning som regel inte skickas ut, får gäldenären i praktiken inte besked om när respektive överklagandefrist går ut. Vi anser att utsökningsförfarandet skulle bli effektivare och mer rättssäkert om parterna på ett enkelt och smidigt sätt kan följa vad som händer i målet och få del av alla beslut som fattas. Om part- erna enkelt får sådan inblick torde parternas ifrågasättande och benägenhet att överklaga besluten minska. I löneutmätningsmålen kommer ett sådant system även innebära att gäldenären kan följa de utbetalningar som sker och hur skulderna minskar hos respektive fordringsägare . Det skulle också kunna öka gäldenä- rens betalningsmotivation. Eftersom hanterar en stor mängd ut- sökningsmål skulle det vara administrativt tidskrävande och mycket kostsamt om skulle skicka samt- liga dessa beslut till parterna48. Ett sådant förfaringssätt är inte heller i 48 Enligt årsredovisning för uppgick antalet inkomna mål för året till 2 269 013 stycken. Totalt antal avslutade mål uppgick till 2 215 188 stycken. linje med dagens teknikutveckling och hur uppgifter kommuni- ceras i samhället i övrigt. Det kan inte heller förutsättas att samtliga parter vill ha del av all denna information. En modernare, effek- tivare och mycket mer kostnadsbesparande ordning är i stället att it-stödet hos utvecklas så att parterna i ett utsökningsmål får webbaserad tillgång till uppgifterna i sitt eget mål. bör därför tilldelas nödvändiga resurser för att utveckla sitt it-stöd så att ett webbaserat informa- tionsverktyg kan användas där parterna kan logga in och följa vad som händer i utsökningsmålet.49 Det kommer också behöva övervägas vad för slags elektronisk åtkomst parterna ska ha till uppgifterna och om det behöver införas några författningsändringar för att det inte ska finnas några lagliga hinder för parterna att få del av uppgifterna (se avsnitt 4.3.19 och 6.4.4 där vi bl.a. redovisar skillnaderna mellan direktåtkomst och annat elektroniskt uppgiftslämnande på automatiserad väg)50. Det har inte gått att inom ramen för vårt utredningsuppdrag och utredningstid ta fram de närmare detaljerna för vad ett sådant här informationsverktyg ska innehålla och hur det ska utvecklas. Det har därför inte heller gått att göra någon konkret beräkning av vad ett sådant informationsverktyg skulle kosta. En myndighet som har utvecklat ett webbaserat informationsverktyg och en mobilapp är . Enligt uppgift från Försäkrings- kassan uppgick myndighetens sammanlagda kostnader för utveck- ling av det webbaserade informationsverktyget med inloggning på ”Mina sidor” och en s.k. mobilapp till . För att följa teknikutvecklingen i samhället och möta de krav som ställs för att vara en modern myndighet är det angeläget att Krono- fogdemyndigheten tilldelas de resurser som behövs för att kunna utveckla ett webbaserat informationsverktyg. 49Detta förslag är i linje med regeringens ställningstagandena om verksamhet för (prop. 2014/15:1 utg.omr. 3, bet. 2014/15:SkU1, rskr. 2014/15:62). Regeringen framhöll bl.a. att ska fortsätta arbetet med att effektivisera och utveckla sina arbetsmetoder. Regeringen underströk vikten av att detta arbete leder till ökad effektivitet och snabbare handläggning och att det därför är cen- tralt att myndigheten prioriterar utveckling av it-system och automatisering samt att det är viktigt att myndigheten möjliggör för medborgare och företag att i högre grad använda elek- troniska lösningar. 50Enligt 9 och 10 §§ förordningen (2001:590) om behandling av uppgifter i Kronofogde- myndighetens verksamhet får enskilda och deras ombud ha direktåtkomst till i bestämmel- serna angivna uppgifter. heten bör därför ges i uppdrag att ta fram ett kostnadsunderlag för utvecklandet av ett sådant informationsverktyg. 5Kronofogdemyndighetens medverkan till frivilliga överenskommelser och processledning I utredningens direktiv anges att eftersom har en roll som neutral verkställare och opartisk myndighet, bör det finnas förutsättningar för en ökad medverkan från när det gäller att processleda parterna och att medverka till att parterna uppnår frivilliga överenskommel- ser. En jämförelse görs med de allmänna domstolarnas skyldighet att verka för samförståndslösningar. Vidare anges att Kronofogde- myndighetens förutsättningar för att processleda parterna skulle kunna förbättras i syfte att effektivisera utsökningsföfarandet. Vi har därför fått i uppdrag att ta ställning till på vilka sätt Krono- fogdemyndighetens möjligheter till processledning och medverkan till frivilliga överenskommelser kan förbättras. I avsnitt 5.2.1–5.2.2 redovisar vi översiktligt Kronofogdemyn- dighetens serviceskyldighet och processledning samt några JO- uttalanden i ärenden där enligt JO inte längre framstått som opartisk. I avsnitt 5.2.3–5.2.7 redovisar vi hur de allmänna domstolarnas och hyres- och arrendenämndenars ut- övar materiell processledning och medverkar till att parter uppnår en förlikning eller annan samförståndslösning, möjligheterna till medling enligt lagen (2011:860) om medling i vissa privaträttsliga tvister samt vissa andra former av tvistlösning. Våra överväganden finns i avsnitt 5.3. medverkan till frivilliga överenskommelser… 5.2.1Kronofogdemyndighetens serviceskyldighet och processledning Inom ramen för serviceskyldighet enligt 4 § förvaltningslagen (1986:223) arbetar myndigheten på olika sätt med att informera och vägleda parter. Enligt den bestämmelsen ska varje myndighet lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndigheternas verksam- hetsområde. Hjälpen ska lämnas i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myn- dighetens verksamhet. När bestämmelsen infördes konstaterades i motiven att den hjälp som enskilda behöver i förvaltningsärenden ofta bäst och billigast kan lämnas av de myndigheter som handlägger ärendena. Bestämmelsen innebär att myndigheterna ska hjälpa enskilda att ta till vara sin rätt. Hjälpen kan avse exempelvis upplysningar om hur man gör en an- sökan, råd om vilka handlingar som bör bifogas och hjälp med att fylla i blanketter. Bestämmelsen tar inte bara sikte på sådan hjälp som ligger på det formella planet. När det behövs och är lämpligt ska myndigheten också vägleda den enskilde genom att t.ex. fästa uppmärksamhet på att det finns ett annat bättre sätt att nå det han eller hon eftersträvar (prop. 1985/86:80 s. 18 och 59). Myndigheters serviceskyldighet gäller dock inte utan inskränk- ning. Enligt förarbetena kan och bör varje myndighet anpassa sin service till den aktuella arbets- och resurssituationen. Myndigheten kan också göra vissa begränsningar efter en mera allmän lämplighets- bedömning. Endast sakligt motiverade begränsningar är tillåtna. I ärenden där det finns flera enskilda parter med motstridiga intressen måste hänsyn också tas till att hjälp som myndigheten lämnar en av parterna ibland kan vara till nackdel för motparten och skada tilltron till myndighetens opartiskhet (prop. 1985/86:80 s. 19–21 och 60). I serviceskyldigheten ingår att myndigheter ska ta emot besök och telefonsamtal från enskilda. Om särskilda tider är bestämda för detta, ska allmänheten underrättas om dem på lämpligt sätt. Myn- digheter ska också se till att det är möjligt för enskilda att kontakta dem med hjälp av telefax och e-post och att svar kan lämnas på samma sätt (5 § förvaltningslagen). medverkan till frivilliga överenskommelser… En ytterligare föreskrift om att en myndighet ska tillhandahålla information om sin verksamhet finns i 6 § tredje stycket myndig- hetsförordningen (2007:515). lägger mycket arbete på att försöka aktivera och vägleda gäldenärer för att de själva ska ta tag i sin eko- nomiska situation. Det kan vara allt från att informera en gäldenär om möjligheten att betala räkningar genom autogiro till att infor- mera om möjligheten att ansöka om skuldsanering. När det gäller sökandena handlar det ofta om att förklara hur en ansökan om verk- ställighet går till och vad som händer i verkställighetsprocessen. I avhysningsmålen arbetar aktivt med att vägleda och processleda parterna och uppmanar parterna att ta kon- takt med varandra med syfte att en frivillig lösning ska uppnås. I många avhysningsmål ringer en handläggare upp såväl sökanden som svaranden för att stämma av om parterna har haft någon kontakt. Inom ramen för sina borgenärsuppgifter i det som benämns allmänna mål (indrivningsmål) kan upp- rätta och godta en avbetalningsplan för gäldenären. I övriga mål upp- manar gäldenären att på egen hand ta kontakt med sökanden för att försöka nå en betalningsöverens- kommelse. Vidare lämnar myndigheten information om möjligheten att få stöd och rådgivning av kommunernas budget- och skuld- rådgivare. Även i skuldsaneringsförfarandet arbetar Kronofogdemyndig- heten med upplysning och vägledning. trädde en ny skuldsaneringslag i kraft. Ett syfte med den nya lagen är att fler s.k. evighetsgäldenärer ska få möjlighet att ansöka om och genom- gå skuldsanering. Ansökningsförfarandet har förenklats, kravet på överskuldsättning har nyanserats och det ska gå snabbare att ta sig igenom skuldsaneringsförfarandet.1 Samma datum trädde även en lag om skuldsanering för företagare i kraft. Enligt den lagen erbjuds en särskild form av skuldsanering (F-skuldsanering) för överskuld- satta personer som är eller har varit engagerade i en näringsverk- samhet som drivits på ett försvarligt och lojalt sätt. Regeringen har framhållit att ska kunna lämna objektiv information om skuldsanerings- och F-skuldsaneringsinstituten till 1 Propositionen (2015/16:125) Skuldsanering – bättre möjligheter för överskuldsatta att starta om på nytt, s. 52 ff. medverkan till frivilliga överenskommelser… svårt skuldsatta personer som är eller har varit föremål för utmät- ning av lön eller annan verkställighet enligt utsökningsbalken. Krono- fogdemyndigheten ska få informera om skuldsanering utifrån de uppgifter som myndigheten har tillgång till i sina register. Upplys- ningsskyldigheten ska utformas på ett sådant sätt att det inte finns risk för att myndighetens opartiskhet kan ifrågasättas. Den uppsökan- de verksamheten bör därför handla om att informera om skuld- sanering. Det kan t.ex. handla om vad skuldsanering innebär, i vilka fall en skuldsanering får beviljas och hur en ansökan kan göras. Den skuldsatte bör även få information om att han eller hon kan vända sig till kommunens budget- och skuldrådgivare för att få hjälp. Efter- som är beslutsmyndighet får den inte i förväg ta ställning till om förutsättningarna för skuldsanering är uppfyllda. Det finns därför inte någon risk för att myndigheten får dubbla roller som beslutsfattare och rådgivare (prop. 2015/16:125 s. 55 ff.). I socialtjänstlagen (2001:453) har det införts en ny bestäm- melse enligt vilken kommunernas och uppgifter att hjälpa skuldsatta personer förtydligas. 5.2.2Några JO-uttalanden om serviceskyldighet och kravet på opartiskhet JO har riktat kritik mot för att myndig- heten i två olika fall har gått för långt i sin serviceskyldighet. JO har i båda besluten kommit fram till att myndigheten inte längre framstått som opartisk. I det följande redogör vi kort för innehållet i dessa beslut. I det första beslutet, (2009/10 s. 191), riktade JO kritik mot en chefskronofogde för att i strid med regeringsformens krav på opartiskhet ha hjälpt en part att bemöta ett överklagande. Bak- grunden i det målet var att en part hade ansökt om verkställighet av ett utslag om betalningsföreläggande mot en svarande. Kronofogde- myndighetens beslut innebar att sökandens anspråk delvis bifölls som vissa invändningar från svaranden godtogs. Sökanden överklagade beslutet. överlämnade över- klagandet till tingsrätten. Till överlämnandet bifogade chefskrono- fogden vissa upplysningar om sitt beslut och framförde att Krono- fogdemyndigheten inte fann skäl att tillstyrka bifall till överklagandet. Som en bilaga översändes en skrift betecknad som ”Gälde- medverkan till frivilliga överenskommelser… närens utsaga”. Det angavs att skriften var nedtecknad av chefs- kronofogden och svaranden bekräftade med sin signatur att ”Redo- görelsen ovan återger korrekt min inställning”. Skriften innehöll en rättslig argumentation till förmån för det överklagade beslutet och svarandens sak. JO uttalade att den som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen enligt 1 kap. 9 § regeringsformen ska beakta allas lik- het inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Att en besluts- fattare i ett ärende som gäller en tvist mellan två parter engagerar sig för den ena partens sak, på det sätt chefskronofogden gjort, står i uppenbar strid med dessa grundläggande regler. JO uttalade vidare att av motiven till serviceskyldigheten i 4 § förvaltningslagen framgår att i ärenden där det finns flera enskilda parter, kan det skada till- tron till myndighetens opartiskhet om den lämnar ena parten hjälp och detta är till nackdel för motparten och serviceskyldigheten be- gränsas med tanke på fall av det slaget (prop. 1985/86:80 s. 20 f.). Serviceskyldigheten är med andra ord underordnad kravet på opartisk- het och saklighet, något som ju även följer av att det senare stadgas i grundlag. Det är alltså inte fråga om att avväga serviceskyldigheten mot regeringsformens bestämmelse, utan den service myndigheterna ger ska hålla sig inom den bestämmelsens ramar. Att en part är mer resursstark än en annan medför inte vare sig rätt eller skyldighet för en myndighet att ge avkall på kravet på opartiskhet gentemot parterna. I det andra beslutet, (2011/12 s. 67), riktade JO kri- tik mot för att ha formulerat ett beslut på ett sådant sätt att myndighetens opartiskhet kunnat ifrågasättas. Bakgrunden i det målet, som var mellan två enskilda parter, var att hade avslagit en ansökan från en av par- terna om handräckning. Ansökan gällde återtagande av egendom från den andra parten. Efter att meddelat att ansökan lämnas utan bifall rekommenderades parten i det skrift- liga beslutet att i stället ansöka om ett alternativt förfarande. Mot- parten framställde klagomål till JO som främst gällde att den besluts- fattande tjänstemannen hade agerat i strid med det krav på opartiskhet som ställs upp i 1 kap. 9 § regeringsformen. JO uttalade att det är självklart att en myndighet riskerar att inte framstå som objektiv om den i ett beslut av detta slag lämnar upplysningar som inte kan förstås som annat än råd till den ena parten och som kan ge intryck medverkan till frivilliga överenskommelser… av att myndigheten går denna parts ärenden, dvs. att den inte är opartisk. Med hänvisning till det ovan redovisade beslutet erinrade JO om att serviceskyldigheten enligt 4 § förvaltningslagen är under- ordnad grundlagens objektivitetskrav. 5.2.3Materiell processledning i domstol och hyres- och arrendenämnder Inom ramen för sin allmänna serviceskyldighet lämnar domstolar och hyres- och arrendenämnder upplysningar av mer formell art. Domstolar kan till exempel övergripande beskriva vad en stäm- ningsansökan ska innehålla och hur en rättegång går till. Domstolar kan däremot inte lämna juridisk rådgivning t.ex. om processföring eller tillämpning av en rättsregel i ett enskilt fall. I princip gäller mot- svarande för hyres- och arrendenämnderna. Nämnderna lämnar inte råd om hur en part bäst ska lägga upp sin process, hur en uppkom- men tvist ska lösas eller hur ett avtal, en uppsägning eller någon annan handling ska tolkas. Däremot kan nämnderna lämna allmän information om hur handläggningen i nämnden går till samt om hyreslagstiftningen och annan lagstiftning som berör frågor som kan tas upp i nämnderna. Domstolarna och nämnderna har en lagreglerad skyldighet att utöva materiell processledning. Domstolarnas skyldighet att utöva materiell processledning i tvistemål regleras i 42 kap. 8 § andra stycket RB2. Bestämmelsen innebär bl.a. att rätten under målets förberedelse är skyldig att fastställa parternas ståndpunkter och därigenom be- gränsa, eller berika, processmaterialet. Processledningen måste göras under stort hänsynstagande till det enskilda målets och situationens karaktär. Enligt motiven måste domaren i varje läge där ett behov av processledning kan uppstå noga överväga vad som är förenligt 2 42 kap. 8 § RB: Under förberedelsen skall parterna var för sig ange de ytterligare omständigheter som de vill anföra samt yttra sig över vad motparten anfört. De skall också, i den mån det inte skett tidigare, uppge de bevis de vill åberopa och vad de vill styrka med varje bevis. Skriftliga bevis som inte redan företetts skall genast framläggas. Parterna är skyldiga att på framställning av motparten uppge, vilka andra skriftliga bevis de innehar. Rätten skall, allt efter målets beskaffenhet, vid förberedelsen verka för att tvistefrågorna blir klarlagda och att parterna anger allt som de vill åberopa i målet. Rätten skall genom frågor och påpekanden försöka avhjälpa otydligheter och ofullständigheter i parternas framställningar.