sou · H4B376 · 2016-11-07 00:00:00 — beskattningsår enligt 1 kap. 14 § mervärdesskattelagen det kalenderår då den felaktiga debiteringen har gjorts, eller förvärvet eller omsättningen har skett beskattningsår enligt 1 kap. 14 § mervärdesskattelagen det kalenderår då den händelse som medför skattskyldighet har inträffat det kalenderår som skatten ska det kalenderår som avgiften ska avgifter som ingår i slutlig skatt Med beskattningsår för fysisk person avses dock i fråga om preliminär skatt alltid kalenderår. Med beskattningsår för mervärdesskattegrupp avses huvudmannens beskattningsår enligt första stycket. får bilda en mervärdesskatte- får bilda en mervärdesskatte- grupp, ska den huvudman som grupp, ska den huvudman som verket utsett för gruppen enligt verket utsett för gruppen enligt 6 a kap. 4 § mervärdesskattelagen 6 a kap. 4 § mervärdesskattelagen (1994:200) redovisa (1994:200) redovisa och mervärdesskatt för den verksam- het som gruppen bedriver och i övrigt företräda gruppen i frågor som rör sådan skatt. verksamhetsskatt för den verksam- het som gruppen bedriver och i övrigt företräda gruppen i frågor som rör sådana skatter. Underlag för kontroll av redovisningen ska finnas tillgängligt hos huvudmannen. 1 §3 Inkomstdeklaration ska lämnas till ledning för 1. bestämmande av underlag för att ta ut skatt eller avgift enligt a)inkomstskattelagen (1999:1229), b)lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, 2Senaste lydelse 2013:369. 3Senaste lydelse 2011:1289. c)2 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvs- inkomster, d)lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel i de fall som avses i 2 § första stycket 1–4 och 6–10 den lagen, e)lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader, f)lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift, g) 2 § lagen (1994:1920) om g) 2 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, och h) lagen (2007:1398) om kom- h) lagen (2007:1398) om kom- munal fastighetsavgift, och i) lagen (XXXX:XXXX) om 2. bestämmande av underlag för att ta ut egenavgifter enligt 3 kap. socialavgiftslagen (2000:980), 3.bestämmande av skattereduktion, samt 4.beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt 59 kap. socialförsäkringsbalken. En fysisk person ska lämna en inkomstdeklaration, om 1. intäkterna i inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet i annat fall än som avses i 2 har uppgått till sammanlagt av prisbasbeloppet under beskattningsåret, 2. sådan intäkt i inkomstslaget tjänst som avses i 11 kap. 45 §, 50 kap. 7 § samt 57 kap. 20 och 21 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) eller intäkt av passiv näringsverksamhet har uppgått till sammanlagt under beskattningsåret, 3.intäkterna i inkomstslaget kapital, med undantag för sådan ränta, utdelning eller annan avkastning som kontrolluppgift ska lämnas om enligt 17 eller 19 kap. och för sådan schablonintäkt som kontroll- uppgift har lämnats om enligt 22 kap. 16 § eller 17–21 §§, har uppgått till sammanlagt under beskattningsåret, 4.han eller hon är begränsat skattskyldig och den skatte- eller avgiftspliktiga intäkten har uppgått till sammanlagt under beskattningsåret, 4 Senaste lydelse 2012:835. 5. underlag för statlig fastig- 5. underlag för statlig fastig- avgift, avkastningsskatt på pen- avgift, avkastningsskatt på pen- sionsmedel eller särskild löneskatt sionsmedel, särskild löneskatt på pensionskostnader ska fast- 6. uppgift om skalbolag enligt 31 kap. 14 § ska lämnas. efter dödsåret ska ett dödsbo lämna en inkomst- deklaration, om 1. de skattepliktiga intäkterna, med undantag för sådan ränta, utdelning eller annan avkastning som kontrolluppgift ska lämnas om enligt 17 eller 19 kap. och för sådan schablonintäkt som kontroll- uppgift har lämnats om enligt 22 kap. 16 § eller 17–21 §§, har uppgått till sammanlagt under beskattningsåret, 2. underlag för statlig fastig- 2. underlag för statlig fastig- avgift, avkastningsskatt på pen- avgift, avkastningsskatt på pen- sionsmedel eller särskild löneskatt sionsmedel, särskild löneskatt på pensionskostnader ska fast- 3. uppgift om skalbolag enligt 31 kap. 14 § ska lämnas. En inkomstdeklaration ska lämnas av 1.aktiebolag, ekonomiska föreningar och sådana stiftelser, andra liknande subjekt eller andra tillgångsmassor som enligt stiftelse- förordnande eller motsvarande bestämmelse har till huvudsakligt ändamål att tillgodose viss släkts, vissa släkters eller bestämda fysiska personers ekonomiska intressen, 2.sådana ideella föreningar och registrerade trossamfund som avses i 7 kap. 3 § inkomstskattelagen (1999:1229), om intäkterna 5Senaste lydelse 2011:1289. 6Senaste lydelse 2013:967. 4. andra juridiska personer än dödsbon för vilka underlag för statlig fastighetsskatt, fastighetsavgift, avkastningsskatt på pensionsmedel eller särskild löneskatt på pensionskostnader ska fastställas, eller om underlag för finansiell verksamhetsskatt ska fastställas. under beskattningsåret har överstigit grundavdraget enligt 63 kap. 11 § den lagen, 3. andra juridiska personer än sådana som avses i 1 och 2, med undantag för dödsbon och svenska handelsbolag, om de skatte- pliktiga intäkterna under beskattningsåret har uppgått till samman- lagt , och 4. andra juridiska personer än dödsbon för vilka underlag för statlig fastighetsskatt, fastighetsavgift, avkastningsskatt på pensionsmedel eller särskild löneskatt på pensionskostnader ska fastställas. En inkomstdeklaration ska innehålla 2.uppgifter om de intäktsposter och kostnadsposter som ska hänföras till respektive inkomstslag, 3.uppgifter om de allmänna avdrag som den deklarations- skyldige har rätt till, 4.de uppgifter som behövs för beräkning av skatt eller avgift enligt a) lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, b) 2 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvs- c)lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, d)lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader, e)2 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, f)34 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), g) 3 kap. g) 3 kap. (2000:980), och (2000:980), (2007:1398) om (2007:1398) om i) lagen (XXXX:XXXX) om 5.de uppgifter som behövs för beräkning av pensionsgrund- ande inkomst enligt 59 kap. socialförsäkringsbalken, samt 6.de uppgifter som behövs för att avgöra om en begränsat skatt- skyldig uppfyller kraven för att 5–8 §§ eller grundavdrag enligt 63 kap. inkomstskattelagen. I detta kapitel finns bestämmelser om – syftet med informationsuppgifter (2 §), – uppgifter till den deklara- tionsskyldige (3–5 §§), och tionsskyldige (3–5 a §§), och – uppgifter till den kontrolluppgiftsskyldige (6–11 §§). Uppgifter till handelsbolag som har delägare som är fysisk person Om handelsbolag som har del- ägare som är fysisk person begär det ska varje sådan delägare till handelsbolaget lämna de uppgifter om sitt avgiftsunderlag enligt 3 kap. socialavgiftslagen (2000:980) som behövs för att beskattningsunderlag till finansiell verksamhetsskatt ska kunna fastställas för handelsbolaget eller för den mervärdesskattegrupp som handelsbolaget är medlem av. I beslut om slutlig skatt ska fastställa underlaget för att ta ut skatt eller avgift enligt 1.inkomstskattelagen (1999:1229), 2.lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, 7 Senaste lydelse 2011:1289. 3.lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel i fall som avses i 2 § första stycket 1–4 och 6–10 den lagen, 4.lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader, 5.lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift, och 6.lagen (2007:1398) om kom- munal fastighetsavgift. 5.lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift, 6.lagen (2007:1398) om kom- munal fastighetsavgift, och 7.lagen om (XXXX:XXXX) finansiell verksamhetsskatt. Ett besked om den slutliga skatten och om resultatet av be- räkningen enligt 9 § ska skickas till fysiska personer och dödsbon efter beskattningsårets utgång. Till andra juridiska personer än dödsbon ska sådana besked skickas senast den 15 efter beskattningsårets utgång. Till mervärdesskattegrupper ska beskeden skickas senast den 15 efter beskattnings- årets utgång. fullgjort skyldigheten att betala fullgjort skyldigheten att betala mervärdesskatt, är varje annan beskattningsbar person som in- verksamhetsskatt, är varje annan går i gruppen tillsammans med beskattningsbar person som in- huvudmannen skyldig att betala går i gruppen tillsammans med skatten till den del skatten hän- huvudmannen skyldig att betala för sig till verksamhet som skatten till den del skatten hän- gruppen har bedrivit under den för sig till verksamhet som tid den beskattningsbara per- gruppen har bedrivit under den sonen varit medlem i gruppen. tid den beskattningsbara per- sonen varit medlem i gruppen. 8 Senaste lydelse 2013:369. Denna lag träder i kraft . Omfattar beskattningsåret tid såväl före som efter ikraftträdandet ska, om den skattskyldige inte visar annat, så stor del av beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattningsåret som infaller och hela beskatt- ningsåret. lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 4 §, 16 kap. 17 § och rubriken närmast före 9 kap. 4 § inkomstskattelagen (1999:1229)1 ska ha följande lydelse. Svenska allmänna skatter och Svenska allmänna skatter får inte dras av. Som sådana skatter räknas bland annat och statlig inkomstskatt och kupong- skatt. enligt lagen (XXXX:XXXX) om finansiell verksamhetsskatt får inte heller dras av. Särskilda skatter och avgifter Särskilda skatter och avgifter ska dras av. ska dras av. Om skatten eller av- avgiften sätts ned, ska motsvar- giften sätts ned, ska motsvarande ande del av avdraget återföras det del av avdraget återföras det bestämmelse om att finansiell verk- verksamhetsskatt inte får dras av. 1Lagen omtryckt 2008:803. 2Senaste lydelse 2011:1271. Avkastningsskatt som beräknas på avsättning i balansräkning med tillämpning av 3 a § fjärde stycket lagen (1990:661) om avkast- ningsskatt på pensionsmedel ska dras av. Om skatten sätts ned, ska motsvarande del av avdraget återföras det beskattningsår då debi- teringen ändras. Om skatten sätts ned genom avräkning av utländsk skatt, hindrar detta inte att hela skattebeloppet dras av. Andra stycket tillämpas också på avkastningsskatt som med tillämpning av 3 a § nionde stycket lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel beräknas på värdet av ett avtal om tjänstepension med villkor som innebär att det utländska tjänstepensionsinstitutet kan likställas med en pensionsstiftelse enligt lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. I 29–31 §§ finns bestämmelser om egenavgifter. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1998:189) om förhandsbesked i skattefrågor Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1998:189) om förhands- besked i skattefrågor ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §1 Denna lag gäller förhandsbesked om 1. skatt eller avgift som avses i a) lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, b) lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel för dem som avses i 2 § första stycket 1–4 och 6–10 i den lagen, c) lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader, d) lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift, e) inkomstskattelagen (1999:1229), och f) lagen (2007:1398) om fastighetsavgift, 2. punktskatt som avses i 3 kap. 15 § (2011:1244), 3. skatt enligt mervärdes- skattelagen (1994:200), 4.taxering enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152), och 5.skatt enligt kupongskattelagen (1970:624). Förhandsbesked lämnas av efter ansökan av en enskild eller det allmänna ombudet hos . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen tillämpas på ansökningar om förhandsbesked som kommer in till efter . 1 Senaste lydelse 2015:885. förordning om ändring i skatteförfarandeförordningen (2011:1261) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 5 § skatteförfarandeförord- ningen (2011:1261) ska ha följande lydelse. I en mervärdesskattedeklaration ska utgående skatt som avser sådana unionsinterna förvärv som anges i 1 kap. 1 § första stycket 2 mervärdesskattelagen (1994:200) redovisas särskilt. Omsättning av tjänster för vilken skyldighet att betala mer- värdesskatt inte föreligger av den anledningen att omsättningen har undantagits från skatteplikt enligt 3 kap. 9 eller 10 § mervärdes- skattelagen (1994:200) ska också redovisas särskilt i en mervärdes- skattedeklaration. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Förordningen tillämpas för redovisningsperioder som på- börjas efter . Regeringen beslutade vid sammanträde att en särskild utredare ska ta fram ett förslag till en skatt på finans- sektorn, som minskar den skattefördel som sektorn kan antas ha till följd av att omsättning av finansiella tjänster undantagits från mervärdesskatt. I direktiven till utredningen (dir. 2015:51), som utgör bilaga 1 till betänkandet, anges att den särskilde utredaren ska uppskatta skattefördelens storlek och med grund i den bedömningen ta fram ett förslag till en skatt på finanssektorn. Enligt direktiven ska skatten som utgångspunkt träffa företag som omsätter tjänster som avses i 3 kap. 9 och 10 §§ mervärdesskattelagen (1994:200). Skatten kan enligt direktiven utformas på olika sätt. Som exempel nämns att viss vägledning kan hämtas från den danska lønsumsafgiften. Enligt direktiven ska skatten vara lätt att tillämpa och inte kunna kringgås. Den ska dessutom vara förenlig med och unionsrätten i övrigt. Utredningen ska också innehålla en analys av de effekter som EU:s pågående arbete med att ta fram en s.k. skatt på finansiella transaktioner (EU FTT) skulle kunna få för . Konsekvenserna av förslaget ska enligt direktiven analyseras ur ett juridiskt, samhällsekonomiskt, offentligfinansiellt och admi- nistrativt perspektiv. Ur samhällsekonomiskt perspektiv ska sär- skilt belysas effekterna på konkurrensen mellan företag i olika sektorer och mellan svenska och utländska företag, effekterna på försäkrings- och kreditgivning till företag och privatpersoner samt incidensen, d.v.s. vilken grupp som kommer att bära skattebördan. Ur administrativt perspektiv ska effekterna för företagens admini- strativa börda belysas. Vidare ska konsekvenserna för och de allmänna förvaltningsdomstolarna belysas, liksom därmed förenade eventuella kostnadsökningar och finansiering av dessa. har åtta sammanträden med experterna ägt rum. Tillsammans med experterna har även ett seminarium hållits i utredningens slutskede. Utredningen har också hämtat in information om ett antal europeiska länders särskilda skatter i finanssektorn. Detta har gjorts genom att utredningen tillskrivit motsvarigheterna till det svenska i , , och samt , , , och . Vid urvalet av länder har utredningen beträffande de nordiska länderna beaktat att de har likartade finansiella sektorer och rättssystem som . Vad beträffar övriga länder har beaktats att de är stora europeiska länder med betydelsefulla ekonomier som, liksom , är EU-medlemsstater som har att förhålla sig till unionsrätten. Dessutom har utredningen gjort urvalet i förhoppning om att få en blandning av olika beskatt- ningsmetoder och särskilda skatter översiktligt belysta. Därvid har utredningen frågat de som tillskrivits om bl.a. motiven för den eventuella skattens införande, vilka överväganden som gjorts vid valet av beskattningsmetod och utformningen av skatten. I det sammanhanget har utredningen även frågat om det beaktats att finansiella tjänster är undantagna från mervärdesskatt och om undantaget ansetts utgöra en skattefördel för finanssektorn samt vilken betydelse mervärdesskatteundantaget i så fall haft för skattens införande. Utredningen har också frågat om skatten utvärderats och vad utvärderingen i så fall givit för resultat. Dess- utom har utredningen frågat om effekterna av EU FTT analyserats och vad man i så fall kommit fram till. Därutöver har utredningen haft fördjupade skriftliga kontakter med framför allt företrädare för det danska , som motsvarar det svenska . Utredningen har även haft ett sammanträde med chefkonsulenten och specialkonsulenten vid som därvid redogjort för erfarenheter av lønsumsafgiften. Utred- ningen har också deltagit i diverse seminarier och föreläsningar. Tillsammans med sedvanligt utredningsarbete har den informa- tion som hämtats in från ifrågavarande länder, liksom de kompletterande uppgifter som hämtats in från Finansdeparte- mentet och i övrigt, utgjort underlag för och bidragit till utred- ningens överväganden och förslag. Mervärdesskatt ska betalas till staten vid sådan omsättning inom landet av varor och tjänster som är mervärdesskattepliktig och görs av en beskattningsbar person i denna egenskap. Huvudregeln är att all omsättning av varor och tjänster är mervärdesskattepliktig. Från mervärdesskatteplikt undantas emellertid omsättning av bank- och finansieringstjänster samt sådan omsättning som utgör värde- pappershandel och därmed jämförlig verksamhet, liksom omsätt- ning av försäkrings- och återförsäkringstjänster. Undantaget från mervärdesskatt föranleds av skattetekniska svårigheter med att beskatta omsättning av finansiella tjänster, för vilken ersättningen är svårbestämbar. Flera länder har i stället infört särskilda skatter i finanssektorn. I föreslogs en sådan skatt , men förslaget ledde inte till lagstiftning. har frågan diskuterats på nytt. De tidigare borgerliga regeringspartierna ansåg att det faktum att den finansiella sektorn är undantagen från mervärdesskatt bidrar till att beskattningen är lägre än för andra delar av näringslivet och att skatteuttaget bör öka inom sektorn,1 något de därefter stått fast vid som oppositionspartier.2 Utredningen har fått i uppdrag av regeringen att ta fram ett förslag till en skatt på finanssektorn, som minskar den skattefördel som sektorn kan antas ha till följd av undantaget. Även om uppdraget såtillvida är begränsat är det ofrånkomligt, beträffande så gränsöverskridande tjänster, att inte inledningsvis belysa frågan i ett större sammanhang med en utblick. 1Alliansens valmanifest 2014–2018. 2Flerpartimotionen 2014/15:3002 samt partimotionerna 2015/16:2512, 2015/16:3043, 2015/16:3223, och 2015/16:3244. Diskussioner om beskattning av den finansiella sektorn har pågått . Den brittiska stämpelskatten på aktier, som är en begränsad form av finansiell transaktionsskatt, infördes ursprung- ligen . Redan i kölvattnet av 1930-talets ekonomiska depression förespråkade ekonomen mer allmänna finansiella transaktionsskatter. Han menade att det förekom en överdriven spekulation av okunniga finansiella aktörer som ökade den ekonomiska instabiliteten. För att motverka detta föreslog han en låg transaktionsskatt på handeln på börsen. lanserade ekonomen idén att beskatta valutahandeln för att stävja kortsiktiga spekulationer i utländsk valuta och på så sätt stabilisera valutavärdet, den s.k. Tobinskatten. Denna skatt skulle enligt honom vara låg och tas ut på all handel med utländsk valuta. Ekonomiprofessorn . föreslog 1989 en låg platt skatt på alla ekonomiska transaktioner i syfte att förbättra den ekonomiska effektiviteten och öka stabiliteten på finansmarknaderna. –1990-talen förekom olika typer av nationell beskattning av finanssektorerna runt om i världen.3 Exempelvis hade , liksom flera andra europeiska länder, en skatt på omsättning av vissa värdepapper.4 I och fanns även skatter på kreditgivning och på försäkringsgivning. Det har i efterhand visat sig att utformningen av dessa skatter i många fall inte var tillräckligt väl anpassad efter den alltmer globala finansiella handeln. Till följd av sviktande beskattningsunderlag och bristande skatteintäkter avskaffades sedermera flertalet av dessa skatter. Även den svenska skatten avskaffades, sedan en stor del av handeln flyttat utomlands.5 I stället föreslogs i en särskild skatt på finanssektorn, som enligt huvudregeln skulle tas ut på företagens lönekostnader och vinst, men förslaget ledde inte till lagstiftning.6 Däremot införde en motsvarande skatt på företagens 3En utförligare redogörelse för detta finns i bl.a. SOU 1990:46 s. 85 ff. 4Se den numera upphävda lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper. 5SFS 1991:1466 och prop. 1991/92:34 s. 3. Se vidare bl.a. Almenberg, och , , Skatt på finansiella transaktioner, , och , , Beskattning av finanssektorn, och Kaiding, , The Financial Transaction Tax, med där angivna hänvisningar. lönekostnader, den s.k. lønsumsafgiften, som tas ut . Lønsumsafgiften är inte begränsad till den finansiella sektorn, men tas ut efter en särskild metod för finansiella aktiviteter. En bank-, finans- och fastighetskris drabbade . Den bakomliggande orsaken till krisen var överopti- mistisk kreditgivning baserad på fastighetssäkerheter. Krisen berodde i stor utsträckning på att kreditmarknadsregleringen för bostadsmarknaden, som tidigare begränsat utlåningen, och valuta- regleringen avskaffades. I kombination med en rad andra faktorer gav krisen upphov till sviktande offentliga finanser. En följd av krisen blev att det svenska finansiella regelverket stramades upp och att det infördes ett ramverk för statligt stöd till bankerna.7 och var det framför allt s.k. globaliseringskritiska nätverk och rättviserörelser som höll debatten om beskattning av finanssektorn vid liv. tog emellertid diskussionerna om beskattning av finanssektorn ny fart i allt bredare kretsar. Efter den globala ekonomiska nedgången –2002 upplevde världen en stark ekonomisk tillväxt och låg inflation. Räntorna var låga, lån var lättillgängliga och de finansiella riskerna ansågs vara begränsade och under kontroll. Åren 2007–2008 uppkom dock turbulens på de internationella finansmarknaderna. Turbulensen kulminerade i en global finanskris som nådde 2008–2009. Efterdyningarna av krisen har fortfarande inte upphört och effekterna av krisen går ännu inte att överblicka fullt ut. Upprinnelsen till finanskrisen står framför allt att finna i övervärderade och överbelånade bostadsmarknad som resulterade i en s.k. bostadsbubbla som brast. Under mer än ökade huspriserna i kraftigt. En bidragande orsak till det var att även hushåll med svag betalningsförmåga och säkerhet fick bolån till relativt låg ränta, s.k. subprimelån. När dessa hushåll fick svårigheter att betala räntor och amortera på sina lån, som huspriserna började falla, resulterade det i ökade kredit- förluster för bolåneinstituten. De finansiella institut, som ursprungligen stått för bolånen, hade paketerat om dessa i s.k. strukturerade produkter och sålt dem vidare i form av komplexa 7 Se redogörelsen i prop. 2008/09:61 s. 21 f. samt bl.a. Barr, och , , Vad blev notan för 1990-talets bankstöd?. Dessa instrument hölls av en mängd aktörer, och på grund komplexiteten i instrumenten var det svårt att se vilka aktörer som hade större eller mindre problem. var soliditeten hos många banker låg. När problemen spred sig i den finansiella sektorn kunde även relativt begränsade förluster leda till stora problem. Detta gjorde det svårt att sälja finansiella instrument med koppling till den amerikanska bostadsmarknaden. Den bristande transparensen och den svaga motståndskraften ledde till brist på förtroende mellan finansiella institutioner. Banker blev tveksamma till att låna ut till varandra. Då bankerna i hög grad finansierar sig med lån från varandra och andra finansiella institu- tioner ledde förtroendebristen till likviditetstorka inom både den finansiella och den reala ekonomin. I takt med sviktande betal- ningsförmåga hos låntagarna och fallande priser på de belånade fastigheterna ökade dessutom kreditförlusterna. Via komplexa finansiella instrument och finansiella marknader spred sig problemen till andra länder och regioner. Detta resulterade i att flera finansiella institut runt om i världen fick ekonomiska problem och att myndigheterna gick in med olika typer av stöd för att undvika att systemviktiga finansiella institut slogs ut. I övrigt rörde det sig om lån till förmånliga villkor, kapitaltillskott och låga styrräntor. Världen över presenterades krispaket för att minimera konsekvenserna av finanskrisen.