sou · H4B360 · 2016-10-05 00:00:00 — Det var heller inte klarlagt att han sett de ärr som A hade på armarna innan han uppmanade henne att föra in analpluggen. Vid- are var det inte visat att M.V. på något annat sätt borde ha förstått omfattningen av hennes problematik under den korta tid som de hade träffats. ansågs därmed sakna uppsåt till våldtäkten. , dom i mål B 5879-15 åtalades för våldtäkt med påstående om att han hade genom- fört flera samlag och/eller annan sexuell handling, som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag, med målsäganden A genom att otillbörligt utnyttja att hon på grund av berusning och drogpåverkan befann sig i en särskilt utsatt situation. Av utredningen framkom bl.a. följande. och A hade varit vänner sedan någon månad tillbaka. hade de druckit alkohol och A hade även tagit ett narkotikaklassat preparat. Framåt morgonen var A så påverkad att hon måste åka hem. Någon i A:s sällskap kontaktade M.V. som kom för att hjälpa henne hem, var- efter M.V. och A tog en taxi hem till honom. Det förekom visst sexuellt umgänge därefter och det är ostridigt att M.V. och A även försökte ha sex när A var vaken. Åtalet avsåg det första av dessa sexuella umgängen. Efteråt hade A en svullnad och en rispa i den ena inre blygdläppen. gjorde gällande att A varit aktiv under det sexuella um- gänget och att det varit frivilligt från hennes sida. Tingsrätten ogillade åtalet. Efter överklagande till hovrätten fast- ställde hovrätten tingsrättens dom. Hovrätten drog slutsatsen att A hade befunnit sig i en särskilt utsatt situation. Åtalet ogillades dock på grund av att det inte var bevisat att M.V. hade haft uppsåt att utnyttja A:s särskilt utsatta situation. Skälen för hovrättens bedömning var att M.V. själv hade varit påverkad av alkohol och att det inte fanns något i utredningen som tydde på att han var medveten om att A var drogpåverkad. Hovrätten gjorde bedömningen att M.V. inte kunde ha undgått att uppfatta att A varit berusad vid tillfället. Av taxichaufförens upp- gifter framgick det att A verkade onykter men pratade och var glad under taxiresan. I övrigt saknades det uppgifter om M.V:s möjlig- heter att bedöma A:s tillstånd. Det kunde därmed inte klarläggas att M.V. haft uppsåt i förhållande till den omständigheten att A till följd av sin alkohol- och drogpåverkan var i en sådan situation att hon inte kunde freda sin sexuella integritet. Hovrätten för , dom i mål B 1957-16 åtalades för våldtäkt bestående i att han hade genomfört ett vaginalt samlag med målsäganden A genom att otillbörligt utnyttja att hon på grund av sömn befann sig i ett hjälplöst tillstånd. Av utredningen framgick i huvudsak följande. och A, som hade varit vänner i ungefär , hade sovit tillsammans hemma hos J.L. Vid det aktuella tillfället hade de varit ute på krogen varefter A följde med J.L. hem för att sova över. De sov i samma säng. Enligt A vaknade hon av att J.L. hade vaginalt samlag med henne. uppgav att han fick intrycket av att A ville ha samlag. Han hade uppfattat A som vaken eftersom hon var närgången. Vidare hade hon tryckt upp sig mot honom med kroppen och rumpan när de låg sked. Tingsrätten ogillade åtalet. Efter överklagande till hovrätten fast- ställde hovrätten tingsrättens dom. Hovrätten konstaterade att J.L:s uppgifter skulle läggas till grund för bedömningen när det gällde frågan om han hade uppsåt i för- hållande till den omständigheten att A sov. Situationen var sådan att J.L. måste ha insett att risken för att A sov var långt ifrån obe- tydlig. Han skulle därmed kunna ha genomfört våldtäkten med lik- giltighetsuppsåt. För att det skulle ha varit fallet krävs dock att J.L. varit likgiltig till att A sov och att det inte innebar att han avstod från att genomföra samlaget. Eftersom samlaget avbröts omedel- bart efter det att A vaknat och protesterat och då J.L varit ångerfull efteråt fanns stöd för att han inte varit likgiltig på det sätt som krävs för straffansvar. Åtalet ogillades därmed på grund av uppsåts- brist. Hovrätten för , dom i mål B 163-16 A.A. och S.W. åtalades för grov våldtäkt med påstående om att de med våld tvingat målsäganden A till oralt och vaginalt samlag. I hov- rätten justerades gärningspåståendet bl.a. på så sätt att åklagaren i förhållande till S.W. i andra hand yrkade ansvar för sexuellt ofre- dande. Av utredningen framgick i huvudsak följande. A och hennes . blev av S.W. inbjudna till A.A:s lägenhet. De kände inte varandra . Efter att de suttit och pratat gick S.W. ut ur rummet och S.Å. Därefter ut- förde A oralsex på A.A. i hans säng. Medan det pågick kom S.W. tillbaka och gick fram till A, som stod på alla fyra, och hade samlag med henne varefter han återigen lämnade rummet. och A.A. invände att A deltagit frivilligt och att det inte hade förekommit något våld. uppgav därutöver att han inte visste om A ville ha sexuellt umgänge med honom, men att han an- tog det eftersom hon inte protesterade mot hans agerande. Tingsrätten ogillade åtalet. Efter överklagande till hovrätten dömdes A.A. för grov våldtäkt medan tingsrättens dom fastställdes beträffande S.W. Hovrätten ansåg det vara utrett att det sexuella umgänget skett mot A:s vilja och att A.A. tvingat henne till det med våld, bestå- ende i att han med kraft greppat hennes huvud och fört det mot sitt kön samt i slutskedet av händelseförloppet utdelat ett flertal slag med öppen hand mot A:s ansikte. När det gäller frågan om S.W. var medveten om att A hade tvingats till det sexuella umgänget med våld anförde hovrätten att det inte var visat att S.W. hade sett att A.A. utdelade slag mot A. Hovrätten ansåg det därmed inte bevisat att S.W. hade gjort sig skyldig till våldtäkt eftersom A inte i förhåll- ande till S.W. på något sätt, som varit märkbart för honom, gett ut- tryck för att samlaget med honom skedde mot hennes vilja. S.W:s uppgift om att han uppfattat samlaget som frivilligt var därmed inte motbevisat. Han kunde därför inte dömas för vare sig våldtäkt eller sexuellt ofredande. , dom i mål B 165-16 åtalades för två fall av våldtäkt med påstående om att han tvingat målsäganden A att företa eller tåla en sexuell handling som med hänsyn till kränkningens art var jämförlig med samlag (åtals- punkt 6) samt att han tvingat A till analt samlag (åtalspunkt 8). Av utredningen framgick att M.G. och A, som båda var , hade ett förhållande där sex med dominanta och till viss del våldsamma inslag förekom. Vid ett av tillfällena fördes en analplugg upp i A:s ändtarm (åtalspunkt 6) och vid ett annat tillfälle hade de analt samlag (åtalspunkten 8). gjorde gällande att de varit överens om det sexuella um- gänget. Tingsrätten ogillade åtalet. Sedan domen överklagats fastställde hovrätten tingsrättens dom. Vad gäller bedömningen av åtalspunkt 6 anförde hovrätten i huvudsak följande. A gick inledningsvis med på att försöka föra upp analpluggen. Hon ändrade sig då det gjorde mycket ont. Hov- rätten ansåg det dock inte bevisat att M.G. hade uppsåt till att A inte längre samtyckte till handlingen när han fortsatte att föra in analpluggen. Bedömningen gjordes framför allt mot bakgrund av A:s uppgifter. Hon hade visserligen berättat att hon sade ”nej” till honom när hon inte längre ville fortsätta. Hon hade dock även läm- nat uppgifter om att han övertalade henne, genom att han var på- drivande och att hon gjorde som han sa. Slutligen hade A också sagt att hon inte trodde att M.G. ville att det skulle göra ont. Vad avser åtalspunkt 8 lade hovrätten bl.a. följande uppgifter till grund för sin bedömning. Parterna hade haft analsex vid flera till- fällen under sitt förhållande. Vid det aktuella tillfället hade A sam- tyckt till vaginalt sex, men inte till analsex. hade å sin sida berättat att han förde sina fingrar mot hennes analöppning och att det ”ledde till” analsexet, som han uppfattade att A var med på. Även i den här delen av åtalet ansågs det därmed oklart vad M.G. kunde ha uppfattat om A:s inställning till den sexuella handlingen. Det var därför inte bevisat att M.G. hade uppsåt till att A inte ville ha analsex med honom vid det aktuella tillfället. Vilseledande i fråga om gärningsmannens fysiska person (kropp) Rättsfallen under denna rubrik rör sexuella bedrägerier, dvs. situa- tioner där gärningsmannen vilselett offret om sin identitet (fysiska kropp). Nedanstående fall är hämtade från den praxisgenomgång som sexualbrottsutredning gjorde (se SOU 2010:71). Vi har inte stött på några ytterligare fall vare sig genom den praxisbevakning som har pågått eller genom de rätts- fallssökningar som har vidtagits i övrigt. Inte heller en specifik sök- ning av orden ”sexuell* bedrägeri” har gett några ytterligare träffar. , dom i mål B 1413-03 åtalades för sexuellt utnyttjande. Enligt gärningsbeskrivningen hade han vilselett målsäganden A om sin identitet genom att före- spegla henne om att han var hennes pojkvän samt förmått henne att ställa upp ytterdörren och invänta honom i sin säng. Han påstods därefter ha utnyttjat A sexuellt genom att bl.a. slicka henne i under- livet och sticka in ett eller flera fingrar i hennes underliv. Tingsrätten dömde L.K. för sexuellt utnyttjande. Hovrätten ändrade tingsrättens dom på så sätt att gärningen i stället bedömdes som sexuellt ofredande. Enligt hovrätten kunde det förhållandet att A varit vilseledd om L.K:s identitet inte anses innebära att hon där- igenom hade befunnit sig i ett hjälplöst tillstånd. Åtalet för sexuellt utnyttjande skulle därför ogillas och gärningen bedömas som sexu- ellt ofredande. dömdes för grovt hemfridsbrott och sexuellt ofredande av A till fängelse i sex månader.2 2 Påföljden avsåg även ytterligare ett fall av grovt hemfridsbrott, ett försök till stöld, ett fall av egenmäktigt förfarande samt ett brott mot alkohollagen. , dom i mål B 1211-10 D.S. åtalades för våldtäkt med påstående om att han otillbörligt ut- nyttjat att målsäganden A på grund av sömn befann sig i ett hjälp- löst tillstånd samt då hon vaknat, mot hennes vilja genomfört sexu- ella handlingar som var jämförliga med samlag. Tingsrätten dömde D.S. för våldtäkt. Efter överklagande ändrade hovrätten tingsrättens dom på så sätt att hovrätten ogillade åtalet för våldtäkt och i stället dömde D.S. för sexuellt ofredande. Hov- rätten konstaterade att A under en del av händelseförloppet möjligen hade befunnit sig i någon form av stadium mellan att vara vaken och sovande. Hon var dock så pass medveten att hon varit inför- stådd med vad som pågick men hade ändå valt att inte reagera efter- som hon felaktigt trodde att det var hennes pojkvän som utförde de sexuella handlingarna. Enligt hovrätten kunde hon då inte anses ha befunnit sig i ett hjälplöst tillstånd. Hovrätten ansåg att det inte kunde uteslutas att A, i tron om att D.S. var hennes pojkvän, hade medverkat på ett sådant sätt att D.S. inte uppfattat henne som sovande utan tvärt om som vaken och delaktig i det som utspelade sig. Vid bedömningen saknade det betydelse att D.S. hade utnyttjat A:s misstag. Åtalet skulle därmed ogillas. Eftersom D.S. var med- veten om att A inte var intresserad av att utföra eller delta i några sexuella handlingar med honom skulle han dock dömas för sexuellt ofredande. Påföljden bestämdes till fängelse i åtta månader.3 Sexualbrott som har rubricerats som sexuellt ofredande trots att gärningen har innefattat sådana sexuella handlingar som avses i 6 kap. 1 och 2 §§ Nedanstående rättsfall avser åtal för brott som har innefattat så- dana sexuella handlingar som avses i de nuvarande bestämmelserna om våldtäkt respektive sexuellt tvång, dvs. samlag eller därmed jämförlig handling. Gemensamt för rättsfallen är att domstolarna har funnit det bevisat att målsäganden inte har velat delta i den sexuella handlingen och att gärningarna har bedömts som sexuellt ofredande i stället för våldtäkt eller sexuellt tvång. 3 Påföljden avsåg även brott mot annan målsägande, nämligen två fall av misshandel, ett olaga hot och ett övergrepp i rättssak. valda rubriceringen är att gärningsmannen inte har använt sig av något medel, såsom våld eller tvång, för att framtvinga handlingen. Gärningsmannen har inte heller utnyttjat att offret har befunnit sig i en särskilt utsatt situation. Det som framför allt har ansetts vara av intresse för dessa mål har varit att lyfta fram de straffvärden som domstolarna har åsatt gärningarna. För det fall den tilltalade har dömts för flera brott och straffvärdet för det sexuella ofredandet inte har kunnat utläsas av domen har vi i stället angett vilken påföljd den tilltalade har fått för den samlade brottsligheten. Vid sökningen har ”sexuellt ofredande” använts. Hovrätten för , dom i mål B 5357-12 åtalades för sexuellt ofredande bestående i att han berört måls- äganden A:s penis/onanerat åt honom och utfört oralsex på honom. Av utredningen framgick att A var medan G.J. Tingsrätten dömde G.J. för sexuellt ofredande. Efter överklagande från åklagaren och G.J. fastställde hovrätten tingsrättens dom i skuldfrågan. Hovrätten konstaterade att brottets straffvärde mot- svarade åtminstone tre månaders fängelse. , dom i mål B 84-14 åtalades för våldtäkt. Enligt gärningsbeskrivningen hade han berört målsäganden A:s underliv med sin tunga. Det framgick av utredningen att den påstådda händelsen ägt rum på en arbetsplats där K.Y. var överordnad A.B. Tingsrätten, som konstaterade att K.Y:s agerande omfattas av begreppet sexuell handling, dömde K.Y. för sexuellt ofredande. Tingsrätten bedömde att straffvärdet motsvarade ungefär sex måna- ders fängelse, men bestämde påföljden till fängelse med beaktande av att utredningen tagit . över- klagat domen fastställde hovrätten tingsrättens dom. , dom i mål B 2900-15 åtalades för sexuellt ofredande med påstående om att han bl.a. upprepade gånger penetrerat målsäganden A vaginalt med sina fing- rar samt tryckt hennes hand mot sin penis. Tingsrätten dömde M.A. för sexuellt ofredande. Påföljden be- stämdes till villkorlig dom med samhällstjänst . Om fängelse i stället hade valts som påföljd skulle fängelse ha dömts ut. Vid påföljdsbestämningen tog tingsrätten hänsyn till att M.A. var när brottet begicks. överklagat domen fastställde hovrätten tingsrättens dom. , dom i mål B 1298-15 åtalades för sexuellt ofredande med påstående om att han bl.a. tagit målsäganden A:s hand och fört den till sin penis, fört in ett finger i slidan på A och genomfört ett samlag med henne. Det fram- gick av utredningen att händelsen ägt rum i A:s hem. Tingsrätten ogillade åtalet. Efter att åklagaren och A överklagat domen till hovrätten dömdes J.D. för sexuellt ofredande. Påföljden bestämdes till villkorlig dom med samhällstjänst . Om fängelse i stället hade valts som påföljd skulle fängelse ha dömts ut. Vid straffmätningen beaktade hovrätten att J.D. var när han begick brottet. , dom i mål B 5324-15 åtalades för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställ- ning, i andra hand sexuellt ofredande. Enligt gärningspåståendet hade hon bl.a. smekt målsäganden A:s penis samt naken lagt sig på hans kropp och rört sig. Tingsrätten dömde C.N.N. för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning. Efter att åklagaren och C.N.N. överklagat domen till hovrätten ändrades den på så sätt att C.N.N. i stället dömdes för sexuellt ofredande. Hovrätten instämde därvid i tingsrättens be- dömning att agerandet var att anse som en sexuell handling. Enligt hovrätten motsvarade gärningens straffvärde två månaders fängelse. , dom i mål B 10649-15 åtalades vid tingsrätten för våldtäkt, alternativt sexuellt ofre- dande. Enligt gärningspåståendet hade han fört upp sina fingrar i målsäganden A:s underliv medan hon satt på huk med blottat under- liv för att kissa. I hovrätten justerades gärningspåståendet i huvud- sak på så sätt att åklagaren i första hand yrkade att F.T. skulle dömas för våldtäkt, i andra hand för sexuellt tvång och i tredje hand för sexuellt ofredande. Tingsrätten dömde F.T. för sexuellt ofredande. Sedan domen överklagats av alla parter fastställde hovrätten tingsrättes dom i skuldfrågan. Hovrätten konstaterade att brottets straffvärde för en vuxen person motsvarade tre månaders fängelse. Hovrätten för Nedre , dom i mål B 1030-15 åtalades för våldtäkt mot barn. I andra hand yrkades ansvar för våldtäkt, alternativt sexuellt ofredande. Enligt gärningspåståendet hade L.A. bl.a. stuckit in ett finger i målsäganden A:s slida och sugit på hennes ena bröst. Av utredningen framgick bl.a. att L.A. var medan A var och att L.A. i någon mån var närstående till L.A. Tingsrätten dömde L.A. för sexuellt ofredande. Påföljden bestäm- des till fängelse . överklagat domen fast- ställde hovrätten tingsrättens dom. Hovrätten för , dom i mål B 4468-15 R.J. åtalades för sexuellt ofredande med påstående om att hon bl.a. onanerat åt målsäganden A samt försökt föra in hans penis i hennes analöppning och slida. Av utredningen framgick att händelsen in- träffat i A:s bostad och att A uppfattat R.J. som närstående. Tingsrätten ogillade åtalet. Efter att A överklagat domen till hovrätten dömdes R.J. för sexuellt ofredande. Hovrätten ansåg att det bl.a. var bevisat att R.J. onanerat åt A och att R.J. fört hans penis mot sitt underliv, men att hon då inte var naken. Hovrätten ansåg att brottets straffvärde motsvarade två månaders fängelse. Hovrätten för , dom i mål B 450-16 åtalades för sexuellt ofredande bestående i att han fört sina fingrar fram och tillbaka i målsäganden A:s slida. Det framgick av utredningen att händelsen föregåtts bl.a. av smekningar och av att de pussat varandra. Tingsrätten dömde E.Å. för sexuellt ofredande. Påföljden för E.Å., som var när han begick brottet, bestämdes till ungdomstjänst . Efter att E.Å. överklagat domen fast- ställde hovrätten tingsrättens dom. Sexuella övergrepp utan kroppslig beröring från gärningsmannen I följande rättsfall har frågan varit om straffansvaret i 6 kap. brotts- balken omfattar fall då gärningsmannen ”genomför” en sexuell hand- ling med målsäganden utan att fysiskt befinna sig på samma plats, s.k. virtuella våldtäkter. I ett fall har domstolen även bedömt frågan om den sexuella handling som genomförts med hänsyn till kränk- ningens allvar kan vara jämförlig med samlag. De fall som redogörs för nedan har kommit till kommitténs känne- dom genom den praxisbevakning som kontinuerligt har genom- förts . NJA 2015 s. 501 För en närmare redogörelse, se avsnitt 5.5.6. i betänkandet. , dom i mål B 693-15 Två män åtalades för ett stort antal sexualbrott via internet mot barn mellan . En av frågorna i målet var om männen kunde fällas till ansvar för sexuellt övergrepp mot barn och försök till sådant brott (dvs. om de kunde anses ha ”genomfört” eller för- sökt genomföra en sexuell handling med barnen). I de fall som var föremål för hovrättens prövning hade männen förmått målsägan- dena att i anslutning till sexuell posering penetrera sig själva med fingrar eller föremål, smeka sina egna underliv, onanera på sig själva eller – enligt uttryckliga direktiv – sära på blygdläppar och skinkor inför en webbkamera. Hovrätten konstaterade att männens syfte enbart hade varit att bereda sig själva sexuell tillfredsställelse och att det uppnåtts genom upprepat tjat blandat med smicker och i vissa fall hot. De hade vidare förlett målsägandena att tro att de var jämnåriga eller endast något äldre pojkar eller flickor. Förledandet bestod bl.a. i att de hade utnyttjat olika identiteter för att bekräfta en redan påhittad identitet eller för att skapa en hotfull situation för det utsatta barnet. Även om det beträffande de flesta målsäganden inte hade varit fråga om allvarliga hot eller tvångssituationer ansågs männens förfaran- den och tillvägagångssätt beträffande samtliga målsägande genom- gående ha varit så förslaget, beräknande, förledande och bedrägligt att gärningarna skulle bedömas som sexuella övergrepp mot barn eller försök till sådant brott. Brotten bedömdes som grova. , dom i mål B 5801-15 åtalades för flera hundra sexualbrott via internet mot 68 måls- ägande. Åtalet avsåg bl.a. flera påståenden om grovt sexuellt över- grepp mot barn. påstods ha förmått flickor i åldrarna 11–att genomföra sexuella handlingar framför en webkamera. De sexu- ella handlingarna bestod bl.a. i att målsägandena förmåddes att föra in fingrar eller föremål i anus eller underlivet på sig själva. an- vände sig av olika identiteter och hotade i flera fall flickorna att han skulle sprida bildmaterial till deras familj och/eller vänner. Hovrätten gjorde bedömningen att A.B. hade förmått målsägan- dena att inför honom genomföra sexuella handlingar. Gärningarna skulle bedömas som sexuellt övergrepp mot barn. Brotten bedömdes som grova med hänvisning till att händelseförloppet varit utdraget och det varit fråga om mycket förnedrande handlingar. I vissa fall var handlingarna dessutom förenade med hot och smärta. Påföljden bestämdes till fängelse och . Det strängaste straff som kunde komma i fråga som gemensamt straff för den samlade brottsligheten var fängelse . Vid bedöm- ningen beaktades att A.B. skulle dömas för ett mycket stort antal brott och att flera av gärningarna avsåg grovt sexuellt tvång och grovt sexuellt övergrepp mot barn som varit så allvarliga att straff- värdet för det enskilda brottet var närmare . Enligt hovrätten uppgick straffvärdet för den samlade brottsligheten till närmare , men straffet reducerades något på grund av att A.B. hade varit häktad med restriktioner under och . Attunda tingsrätt, dom i mål B 1687-14 I målet väcktes åtal för våldtäkt mot barn vid övergrepp som skett via internet. Domen är överklagad till hov- rätten. För en närmare redogörelse av målet, se avsnitt 5.6.3 i betän- kandet. Våldtäktsbrottets rubricering och straffvärde när offret är Nedan har vi redovisat rättsfall som ger en bild av gränsdragningen mellan våldtäkt och grov våldtäkt mot en målsägande som var när gärningen begicks. Syftet är att visa hur domstolarna rubricerar gärningar som riktas mot unga brottsoffer och i vilken utsträckning offrets ålder påverkar gärningens straffvärde. I de fall straffvärdet inte har framgått har vi i stället angett påföljden. Vi har i förekommande fall redovisat domstolens resonemang kring rubri- ceringen och/eller straffvärdet. Sökningen har gjorts med orden ”våldtäkt ålder”. , dom i mål B 6515-13 åtalades för våldtäkt med påstående om att han med våld tvingat målsäganden A () till samlag och till annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens art och omständigheterna i övrigt är jämförlig med samlag. Tingsrätten dömde A.V. för våldtäkt och bestämde påföljden till fängelse och . Vid påföljdsbestämningen beaktade tingsrätten att A.V. var när han begick brottet. Efter över- klagande från A.V. fastställde hovrätten tingsrättens dom. , dom i mål B 921-13 åtalades för våldtäkt med påstående om att han med våld tvingat målsäganden A () till oralt och vaginalt samlag. Tingsrätten dömde R.O. för våldtäkt och bestämde påföljden till fängelse (i enlighet med straffvärdet). Efter överklagande från R.O. fastställde hovrätten tingsrättens dom. , dom i mål B 5105-13 åtalades för våldtäkt bestående i att han tillsammans och i samförstånd med flera andra personer med våld tvingat målsägan- den A () till vaginala samlag och fört in fingrar i hennes slida. Tingsrätten dömde A.A.Y. Tingsrätten ansåg att straffvärdet motsvarade fängelse. Därvid beaktades att gär- ningen utförts tillsammans med flera andra personer mot en person som var endast och berusad. Den begicks på en enslig plats och med användande av icke obetydligt våld. Vidare utgjorde våldtäkten en svår integritetskränkning mot A och bidrog till vissa psykiska problem för henne. Efter överklagande från åklagaren och A.A.Y. fastställde hovrätten tingsrättens dom vad avser skuld och rubricering. Beträffande gärningens straffvärde anförde hovrätten att det i vart fall inte understeg fängelse. Hovrätten för , dom i mål B 3362-13 åtalades för våldtäkt med påstående om att han genom våld tvingat målsäganden A () till samlag. Tingsrätten dömde M.B.B. för våldtäkt och bestämde påföljden till fängelse och .