sou · H4B329 · 2016-03-29 00:00:00 — Även om det finns variationer mellan personal- kategorierna är utlandsvistelser mer vanligt före- kommande bland kvinnor än bland män oavsett personalkategori. SOU 2016:29 Ökad mobilitet Tabell 8.4 Tid utomlands för dem som varit mobila . AFUP* med doktorsexamen AFUP* utan doktorsexamen *Annan forskande och undervisande personal. Undervisande och forskande personal inom naturvetenskap och humaniora är de som i högst grad uppgivit att de varit mobila . Om man räknar samman alla som svarat att de antingen varit utomlands för att både forska och undervisa, främst forska, främst undervisa eller för att bedriva egna studier hade av dem inom naturvetenskap och inom humaniora varit utom- lands. Lägst mobilitet hade medicin och hälsovetenskap. Då forsk- ningsämnesområdena beskrivs måste man komma ihåg att de varierar när det gäller sammansättningen av olika personalkategorier, något som kan påverka graden av mobilitet. Exempelvis är anställning som lektor mer vanligt förekommande inom samhällsvetenskap och huma- niora än inom andra ämnen. Materialet är emellertid för litet för att brytas ned på både personalkategori och forskningsämnesområde . Inom samtliga forskningsämnesområden var det ”främst forsk- ning” som var den vanligaste verksamheten utomlands. Inom natur- vetenskap var det som angav detta svarsalternativ vilket är den högsta andelen bland ämnena. Något fler av dem inom natur- vetenskap än inom andra ämnesområden angav också egna studier som verksamhet utomlands, . Humaniora skiljer sig från de övriga områdena genom att jämförelsevis många, , varit utomlands för att främst undervisa. Förhållandet mellan kvinnor och män beträffande rörlighet varierar mellan de olika forskningsämnesområdena. Inom fyra områden är det främst män som varit rörliga, detta gäller naturvetenskap, medicin och hälsovetenskap, samhällsvetenskap samt humaniora. Störst var skillnaden inom naturvetenskap där det skilde mellan könen. Men även inom medicin och hälsovetenskap var skill- naden tydlig, . Inom naturvetenskap anger männen i betydlig högre grad att de varit utomlands för ”främst forskning”. Inom medicin och hälsovetenskap är det snarare de tre andra svars- alternativen som ger upphov till skillnaden mellan könen. Inom teknik och lantbruksvetenskap var det däremot en större andel av kvinnorna som uppgav att de varit mobila . Största skillnaden finns inom lantbruksvetenskap, . SOU 2016:29 Ökad mobilitet Verksamhet under vistelsen utomlands. Både forskning och undervisning Minst en av verksamheterna Både forskning och undervisning Minst en av verksamheterna Både forskning och undervisning Minst en av verksamheterna Både forskning och undervisning Minst en av verksamheterna Både forskning och undervisning Minst en av verksamheterna Både forskning och undervisning Minst en av verksamheterna Den totala tid som tillbringades utomlands varierar mellan forskningsämnesområden. Inom lantbruksvetenskap och humaniora var många av dem som hade varit mobila borta under 1 , inom lantbruksvetenskap och inom huma- niora. Tittar man på den period som omfattar högst två veckors vistelse utomlands är det inom lantbruksvetenskap och inom humaniora som varit ute på en så pass kort total tid. Inom teknik och samhällsvetenskap hade jämförelsevis många tillbringat minst utomlands, . Inom några forskningsämnesområden förekommer tydliga skill- nader mellan kvinnor och män rörande den tid som vistats utom- lands. Inom lantbruksvetenskap hade av de mobila kvin- norna stannat utomlands . Motsvarande andel bland män var , vilket ger en skillnad på . Inom naturvetenskap hade av de mobila kvinnorna stannat utomlands mot bland männen, det vill säga en skillnad på . Till det kommer att betydligt färre av kvinnorna var mobila inom naturvetenskap (se tabell 8.5). Inom övriga ämnesområdena är skillnaderna något mindre påtag- liga. Inom medicin och hälsovetenskap samt humaniora har kvin- norna stannat utomlands än männen, men som vi såg tabell 5 var det inom dessa ämnen en mindre andel av kvinnorna än av männen som varit rörliga . SOU 2016:29 Ökad mobilitet Tabell 8.6 Tid utomlands för dem som varit mobila . 8.2.7Stratum för urvalet och antal respondenter Urvalet av dem som skulle ingå i undersökningen skedde genom ett så kallat stratifierat urval. Populationen, undervisande och fors- kande personal anställda , delades in i 16 stratum efter personalkategori och kön. Ur dessa stratum drogs ett slump- mässigt urval på 150 personer per stratum. Ökad mobilitet SOU 2016:29 Forskarassistenter/bitr. Forskarassistenter/bitr. Annan UF-personal med doktorsexamen, män Annan UF-personal med doktorsexamen, kvinnor Annan UF-personal utan doktorsexamen, män Annan UF-personal utan doktorsexamen, kvinnor De som sedan besvarat enkäten tilldelas en vikt så att olika stratum storleksmässigt förhåller sig till varandra på samma sätt som i verk- ligheten. Antalet respondenter i de olika stratum respektive från de olika forskningsämnesområdena ges av följande två tabeller. SOU 2016:29 Ökad mobilitet Antalet respondenter fördelat på urvalsstratum Antalet respondenter fördelat på forskningsämnesområde 8.3Nationell mobilitet bland doktorsexaminerad personal samt inresande internationell mobilitet – sammanfattning av en rapport från Vetenskapsrådet11 av forskare och lärare med doktorsexamen vid svenska lärosäten12 studerar var högskolans fors- kare13 och lärare har disputerat, i förhållande till vilka lärosäten de är anställda vid. Uppdelat på ämnesområde, anställningskategori och lärosätestyp, analyseras andelen forskare och lärare med doktors- 11Detta avsnitt är en lätt redigering av sammanfattningen i . 13Med forskare avses i detta avsnitt kategorin annan forskande och undervisande personal med doktorsexamen. examen från samma lärosäte som de är anställda vid, från annat svenskt lärosäte respektive från utländskt lärosäte. Analysen bygger på registerdata från SCB. I rapporten används begreppet intern rekrytering för rekrytering av personer med doktorsexamen från det egna lärosätet. Begreppet nationell rekrytering används för rekrytering av personer med doktorsexamen från annat svenskt lärosäte, medan internationell rekrytering används för rekrytering av personer med utländsk doktorsexamen. Det bör noteras att studien inte beaktar om personer har varit anställda vid andra lärosäten eller utomlands . av högskolans lärare och forskare med doktorsexamen är, med denna definition, internt rekryterade. Den interna rekryteringen i den svenska högskolan har dock minskat något , 1997–2014, vilket illustreras av figuren nedan. Figur 8.2 Andel forskare (till vänster) och meriteringsanställda (till höger) med doktorsexamen från samma, annat svenskt och utländskt lärosäte, utveckling 1997–2014 utländskt eller okänt lärosäte Källa: , 2016. 8.3.2Skillnader i mobilitet mellan ämnesområden, anställningskategorier och lärosätestyper studie visar relativt stora skillnader i mobilitet mellan ämnesområden, anställningskategorier och lärosätestyper. Naturvetenskap har högst andel internationellt rekryterade Inom naturvetenskap är den interna rekryteringen som lägst, medan rekryteringen av personer med utländsk doktorsexamen är som högst. Lantbruksvetenskap har den högsta graden av intern rekry- tering, vilket kan förklaras av att det endast finns ett lärosäte med lantbruksvetenskaplig inriktning. Medicin och hälsovetenskap samt teknikvetenskap har näst högst grad av intern rekrytering, . Omkring en tredjedel av de forskarutbildade anställda inom medicin, teknik och natur- vetenskap har doktorsexamen från ett annat svenskt lärosäte. Rekryteringsprofilerna för humaniora och samhällsvetenskap är mycket lika. Inom båda ämnesområden är andelen med utländsk doktorsexamen som lägst, strax , medan andelen anställda med doktorsexamen från ett annat svenskt lärosäte är strax . Bioteknik har i jämförelse med övriga ämnen, en hög grad av nationell och internationell rekrytering Det finns viss variation mellan olika ämnesgrupper inom ämnes- områden. Bioteknik – som förekommer inom fyra olika ämnes- områden: naturvetenskap, lantbruksvetenskap, medicin och teknik- vetenskap – utmärks genomgående av en högre grad av nationell och internationell rekrytering i jämförelse med andra ämnen. Inom samhällsvetenskap och humaniora är det ganska jämnt, med undan- tag av juridik, som utmärks av en högre grad av intern rekrytering än andra ämnen. Även inom naturvetenskap syns få variationer mellan de olika ämnesgrupperna, medan variationen är betydligt högre inom teknikvetenskap samt inom medicin och hälsovetenskap. Inom medicin och hälsovetenskap utmärker sig klinisk medicin med en grad av intern rekrytering på . Något högre grad av intern rekrytering för kvinnor Det finns en liten, men systematisk, skillnad mellan män och kvin- nor, där kvinnor i princip genomgående rekryteras internt i något större omfattning än män. Skillnaden återfinns både inom anställ- ningskategorier och ämnesområden. Skillnaden hänger samman med att en något högre andel män än kvinnor rekryteras internationellt. Stor variation i intern rekrytering mellan lärosätestyper Studien delar in lärosätena i olika typer: stora universitet, mindre universitet (inklusive och Handelshög- skolan i ) och högskolor. Konstnärliga högskolor och övriga utbildningsanordnare omfattas inte av studien. De stora universiteten har högst grad av intern rekrytering och detta är särskilt framträdande bland anställningskategorierna pro- fessor och lektor. Rekryteringsmönstren för de mindre universi- teten avspeglar troligen att de, förutom och , relativt erhållit rätt att examinera inom forskarutbildningen. De mindre universiteten har en lägre grad av intern rekrytering av professorer än de större universiteten, men de har en ökande grad av intern rekrytering av lektorer, liksom av postdoktorer och meriteringsanställda. Högskolorna har en lägre grad av intern rekrytering för alla anställningskategorier än såväl större som mindre universitet. Detta kan antas bero på att de inte har generell rätt att utfärda doktors- examina. Både de mindre universiteten och högskolorna uppvisar en lägre grad av internationell rekrytering än de stora lärosätena. Intern rekrytering vid de stora lärosätena Sammantaget tenderar de stora universiteten14 att i mycket stor utsträckning rekrytera doktorsexaminerad personal internt. Detta är särskilt tydligt för lektorer och professorer, men är även påtag- ligt i tidiga karriärsteg såsom meriteringsanställningar. 14 Med ”de stora universiteten” menas här , , , , och samt SLU, KI, KTH och . anställda och postdoktorer speglar i högre grad det nuvarande rekryteringsläget, eftersom dessa anställningar endast kan innehas i fyra respektive . Vi har följande figur (där lantbruksvetenskap exkluderats p.g.a. för litet dataunderlag). Figur 8.3 Andel forskare och lärare med doktorsexamen från anställnings- lärosätet vid de stora universiteten, uppdelat på anställnings- kategorier och ämnesområden. Källa: , 2016. Sammantaget för alla ämnesområden är strax av professorerna vid de stora lärosätena internt rekryterade. Den högsta interna rekryteringen av professorer vid de stora lärosätena finns inom medicin och hälsovetenskap, där av professorerna är anställda vid samma lärosäte som de disputerade vid. av professorerna i medicin har en utländsk doktors- examen. Lektorskategorin vid de stora universiteten uppvisar den isär- klass högsta graden av intern rekrytering. har en doktorsexamen från det lärosäte där de är verksamma. rekryterade lektorer varierar från i naturvetenskap till i medicin och hälsovetenskap. av meriteringsanställda är forskarutbildade vid det lärosäte där de är anställda. Detta är en förvånansvärd nivå, efter- som anställningskategorin är avsedd att möjliggöra en tydlig karriär- väg efter postdoktor och därmed kunna attrahera de mest lovande till en karriär inom högskolan. Inom naturvetenskap är något över hälften av de meriteringsanställda rekryterade internt, medan unge- fär två tredjedelar är rekryterade internt inom medicin och hälso- vetenskap respektive teknik. Att andelen internt rekryterade är lika stor för meriteringsanställda som för professorer är anmärkningsvärt, eftersom meriteringsanställningen bland annat ska vara en inkörs- port till en fortsatt karriär inom högskolan. Postdoktorer vid de stora universiteten uppvisar högst grad av internationell och lägst grad av intern rekrytering. Inom natur- vetenskap har en tredjedel av postdoktorerna doktorsexamen från det egna lärosätet och har en utländsk doktors- examen. Inom andra ämnesområden är den interna rekryteringen dock betydande, även för postdoktorer med nästan hälften internt rekryterade. Uppgifterna ska dock tolkas med viss försiktighet, efter- som det finns en relativt stor grupp postdoktorer som inte har tagit ut sin doktorsexamen. Det är främst andelen nationellt rekryterade postdoktorer som är lägre än motsvarande andel för övriga anställningskategorier, medan andelen internationellt rekryterade postdoktorer inom teknik och samhällsvetenskap är högre än motsvarande andel för andra an- ställningskategorier. Den lägsta andelen postdoktorer med utländsk doktorsexamen återfinns inom medicin och hälsovetenskap. I kategorin forskare vid de stora universiteten är internt rekryterade i alla ämnesområden utom naturvetenskap, där knappt hälften är internt rekryterade. Andelen internationellt rekry- terade varierar från inom naturvetenskap, där- efter i fallande ordning teknikvetenskap, medicin och samhälls- vetenskap, ned till inom humaniora. 8.4Långvarig eller permanent nationell mobilitet samt inresande internationell mobilitet med byte av arbetsgivare , som sammanfattas i föregående avsnitt, studerade i hur stor utsträckning lärare och forskare arbetar vid samma lärosäte där de avlagt doktorsexamen. I detta avsnitt studerar utredningen, med hjälp av data på individ- nivå från SCB, i hur stor utsträckning de forskare15 och lärare med doktorsexamen, som var anställda i högskolan 2014, har bytt arbets- givare under sin karriär. Den studerade perioden sträcker sig . Avgränsningen bakåt i tiden är gjord av pragmatiska skäl, beroende på tillgänglighet av datamaterial, men också efter- som vi främst är intresserade av dagens situation. Utredningen använder här samma avgränsningar som tidigare, dvs. individer med minst 50 procents anställning i högskolan och med huvudsaklig anställning i högskolan.16 Dubbla anställningar vid olika lärosäten täcks därför inte av denna studie. Rörligheten belyses ur två olika aspekter, dels antalet byten av anställningslärosäte under karriären efter doktorsexamen och dels antalet byten då även doktorsexamenslärosätet inkluderas. Vidare studeras när, dvs. hur efter doktorsexamen, lärosätesbyten sker. Slutligen belyses kortfattat mellan vilka anställningskategorier och anställningsformer byten har skett. Enbart anställningar vid svenska lärosäten inkluderas i studien. I undersökningen ingår således inte uppgifter om anställningar utom- lands eller inom andra svenska samhällssektorer. Den inresande inter- nationella rörligheten mäts, i likhet med , genom att studera andelen anställda med utländsk doktorsexamen. Utredningen har av tidsskäl inte haft möjlighet att belysa rörlig- heten mellan högskolan och andra sektorer, utan föreslår att detta ingår i en framtida uppföljning av mobiliteten i högskolan, se av- snitt 8.5.1. 15Annan forskande och undervisande personal med doktorsexamen. 16Ett litet fåtal personer anställning eller mer har exkluderats. Nationell rörlighet i högskolan efter doktorsexamen I detta delavsnitt studerar vi lärare och forskare anställda i högskolan 2014 med doktorsexamen. Av dessa hade varit anställda vid endast ett svenskt lärosäte efter sin doktorsexamen, dvs. hade varit nationellt rörliga i högskolan efter doktors- examen.17 Den nationella rörligheten, mätt på detta sätt, är något högre bland kvinnor, , än bland män, . En variation kan konstateras mellan forskningsämnesområdena. Högst nationell rörlighet efter doktorsexamen finns inom humaniora, där har bytt lärosäte minst en gång. Lägst nationell rör- lighet finns inom teknikvetenskap, , och lantbruksveten- skap, . I dessa ämnesområden har således varit anställda på endast ett svenskt lärosäte efter doktors- examen. Skillnaden mellan könen är genomgående mycket liten, kvinnor har dock i alla ämnesområden en något högre nationell rörlighet efter doktorsexamen än män. Nationell rörlighet mellan och efter doktorsexamen för anställda i högskolan med svensk doktorsexamen I detta delavsnitt studerar vi rörligheten för anställda i högskolan 2014 med svensk doktorsexamen. Vi tar med doktorsexamens- lärosätet i analysen av den nationella rörligheten. Sammantaget är av lärarna och forskarna i högskolan 2014 med svensk doktorsexamen anställda vid det lärosäte där de disputerade och har inte varit anställda vid något annat svenskt lärosäte under hela den studerade perioden –2014. Lika stor andel kvinnor som män har bara varit anställda vid doktorsexamenslärosätet. Rörligheten är som högst inom humaniora, även med detta mått. har bytt lärosäte åtminstone en gång och något fler än har bytt ytterligare minst en gång. 17 En del kan givetvis ha varit anställda utomlands eller anställda utanför högskolan. Notera också den studerade tidsperioden –2014, anställningar tas inte med. , har disputerat vid lärosätet de är anställda vid och har inte varit anställd på något annat svenskt lärosäte. Rörligheten är som lägst inom teknikvetenskap och lantbruks- vetenskap där inte varit anställda vid något annat svenskt lärosäte än där de disputerade. Vi har följande figur, där stapeln ”ett lärosäte” visar andelen som är anställda vid doktors- examenslärosätet och inte varit anställda vid något annat svenskt läro- säte. Figur 8.4 Nationell rörlighet mellan och efter doktorsexamen för anställda i högskola 2014 med svensk doktorsexamen fördelat på forskningsämnesområde Tidsperioden –2014. Nationell och inresande internationell rörlighet mellan och efter doktorsexamen för anställda i högskolan med svensk eller utländsk doktorsexamen I detta delavsnitt studerar vi samtliga lärare och forskare i högskolan 2014 med doktorsexamen, dvs. doktorsexamen kan vara svensk eller utländsk. Vi räknar alla svenska lärosäten en person varit anställd vid efter examen –2014 och lägger därtill dok- torsexamenslärosätet.18 av högskolans disputerade personal 2014 har en utländsk doktorsexamen, vilket medför att de automatiskt kan betecknas som inresande internationellt rörliga. Ytterligare 33 pro- cent av den disputerade personalen har en svensk doktorsexamen, men är inte anställd vid sitt examenslärosäte, och räknas därför också som rörliga, och då nationellt rörliga. Resten, , av den disputerade personalen är anställd vid examenslärosätet. Några av dem har dock varit anställda vid ett eller fler andra svenska lärosäten efter examen och sedan kommit tillbaka, och kan då också beteck- nas som nationellt rörliga. Sammantaget har precis hälften, , av högskolans dispu- terade personal 2014 varit rörliga sett på detta sätt, i stort sett lika stor andel av männen som av kvinnorna (). Det vanligaste är att byta lärosäte en gång, medan färre än tio pro- cent har bytt lärosäte två eller fler gånger. Lantbruksvetenskap och teknikvetenskap är minst rörliga också med detta mått, av forskare och lärare i lantbruksvetenskap och av de i teknikvetenskap är anställda vid doktorsexamenslärosätet och har inte varit anställda vid något annat svenskt lärosäte. Humaniora uppvisar återigen högst rörlighet med av forskar- och lärarkåren anställd vid examenslärosätet utan något mellan- liggande byte av lärosäte. Vi får följande figur. 18 Om personen varit anställd vid doktorsexamenslärosätet behöver det förstås inte läggas till. Figur 8.5 Nationell och inresande internationell rörlighet mellan och efter doktorsexamen för anställda i högskolan 2014 med svensk eller utländsk doktorsexamen fördelat på forskningsämnesområde tre eller fler lärosäten Tidsperioden –2014. Större rörlighet efter doktorsexamen Den allra största delen av rörligheten inträffar mellan doktorsexam- en och fortsatt anställning eller efter doktors- examen. Flest byten av anställningslärosäte inträffar omkring 2 till efter doktorsexamen. När vi ser på , räknat som antal år efter doktorsexamen, forskarna och lärarna anställda i högskolan 2014 har bytt lärosäte får vi följande figur. Andel som bytt lärosäte fördelat på antal år efter doktorsexamen Doktorsexaminerade anställda i högskolan 2014 Anm: Avser byten –2014. Den allra största andel som byter lärosäte gör det endast en gång. De som byter en gång förefaller också vara mer benägna att byta en andra gång, jämfört med hela populationens benägenhet att byta en första gång. Andelen som inte är anställda vid sitt doktorsexamens- lärosäte är således en god, men något för låg, indikator på den totala rörligheten genom byte av anställning i högskolan. Eftersom det är relativt enkelt att ta fram denna indikator förordas den, uppdelat på svensk respektive utländsk doktorsexamen, som en av indikatorer- na för mobilitet i högskolan. Det kan noteras att kvinnor överlag är något mer rörliga än män enligt de mått som används här. Lärare och forskare anställda i högskolan 2014 med doktorsexamen har –2014 gjort cirka 12 900 lärosätesbyten, antingen från doktorsexamenslärosätet, svenskt eller utländskt, till ett annat lärosäte eller ett byte efter doktorsexamen mellan svenska lärosäten.19 Cirka 4 700 av bytena gick mellan de 11 största univer- siteten,20 som också tog emot cirka 2 100 med utländsk doktors- examen. Ungefär 3 600 byten gick från de 11 största universiteten till hög- skolorna och de nya universiteten, medan bara drygt 1 100 byten gick åt andra hållet. Cirka 850 byten skedde inom gruppen högskolor och nya universitet, som också tog emot knappt 230 med doktors- examen från utlandet. Det stora nettoflödet från de 11 största universiteten till högskolor och nya universitet förklaras till stor del av att högskolorna inte har generell examinationsrätt i forskarutbild- ningen. Anställningskategori och anställningsform före och efter byte av lärosäte Omkring 6 200 av ovanstående 12 900 byten var från en anställning vid ett svenskt lärosäte till en anställning vid ett annat svenskt läro- säte. Cirka 4 300, , av dessa byten var från en visstids- anställning och 1 900, , var från en tillsvidareanställning. Detta stämmer överens med att byten oftare sker tidigt i karriären då visstidsanställning är vanligare. Cirka 2 500, , av bytena gick till en tillsvidareanställ- ning, medan cirka 3 700, , gick till en visstidsanställning. Det finns således en viss tendens att byta till tillsvidareanställning, men kan noteras att av de 1 900 bytena från en tillsvidare- anställning gick 700, en dryg tredjedel, till en visstidsanställning. Cirka 5 100 av ovanstående 6 200 byten var mellan eller inom anställningskategorierna professor, lektor, meriteringsanställning, postdoktor, adjunkt och annan forskande och undervisande per- sonal. Av cirka 2 000 byten från lektorsanställning gick nästan 1 300, , till en ny anställning som lektor, medan bara 170, 8 pro- cent, gick till professorsanställning. Cirka 1 700 byten gick från annan forskande och undervisande personal, varav gick till lektor och till ny anställning som annan undervisande 19Byten till lärosäten i utlandet och byte till och från anställning utanför högskolan tas inte med här. 20Dessa 11 är , , , , och samt SLU, KI, KTH, och . och forskande personal. Det var inte så många, cirka 470, byten från professor och nästan alla, , av dem gick till ny an- ställning som professor. Av de cirka 370 bytena från meriterings- anställning gick mer än hälften, cirka 190, till lektorsanställning. Cirka 310 byten gick från postdoktor, varav gick till annan forskande och undervisande personal och gick till lektor.