sou · H4B332 · 2016-04-27 00:00:00 — De senare berör frågor kring samhällets samlade kontroll och tillsyn, styrnings- och finansieringsfrågor. Avloppsfrågorna påverkar dricksvattenförsörjningen och krets- loppet av vatten. En rad anknytande frågor behöver utredas vidare. Det gäller investeringar och förnyelsebehov hos reningsanlägg- ningar och ledningsnät med möjligheter och kostnader för rening av miljö- och hälsopåverkande kemiska ämnen och produkter, t.ex. läkemedelsrester, hormonstörande ämnen, spårelement, mikro- plaster och nanopartiklar. Förekomsten av orenade utsläpp vid överbelastning till följd av stora flöden av avlopps- och dagvatten (s.k. bräddning) behöver också belysas. Det finns cirka 2 000 kommunala reningsverk för avlopps- vatten i landet. De utgör avgörande och samhällskritiska system, som också sätter långsiktiga betingelser för delar av dricks- vattenförsörjningen. Otillräcklig rening gäller också utsläppen från ett stort antal enskilda små avlopp. Nära hälften av de 700 000 fastigheter i som har enskilda avlopp med vattentoalett bedöms ha anläggningar som inte är godkända. Belastningen från dessa mindre avlopp har ökat . Det innebär risker för smitta om dricks- eller badvatten förorenas. Utredningen bedömer att fortsatta utredningsinsatser behövs kring det större kretsloppssammanhang där dricksvattnet ingår. föreslår att en kontrollstation för dricks- vattnet sätts upp , där förslag och förut- sättningar för den framtida dricksvattenförsörjningen följs upp för att vid behov kunna anpassa utvecklingen. Främst gäller det att Samlade överväganden och förslag bedöma om takten är tillräcklig i det samverkans- och samord- ningsarbete som krävs och i vilken utsträckning regionala plane- ringsunderlag tas fram och arbetet med att inrätta och ompröva vattenskyddsområden fullföljs i olika delar av landet. Ytterligare uppföljningsfrågor gäller förmåga till klimatanpass- ning och krisberedskap, finansieringsfrågor och kommunernas fortsatta möjligheter att på allvar ta ansvar för och säkerställa försörjningen. Uppföljningen bör belysa de arbetssätt och ansvarig- heter som utvecklas i den kommunala dricksvattenförsörjningen, och som vid behov kan behöva justeras. Utredningens förslag om obligatoriskt inrättande och ompröv- ning av vattenskyddsområden för alla större täkter kommer inte att kunna fullföljas i närtid. Processerna är ofta tidskrävande och förutsätter omfattande förberedelser där underlag ska tas fram för utformning av vattenskyddsområdet och tillhörande föreskrifter, samlade konsekvenser ska bedömas och samråd genomföras. Utredningen har lagt förslag om en rimlig genomförandeperiod, där bortre tidsgränser för kommunens ansökan om att inrätta eller ompröva vattenskyddsområden lagts fast. Ett uppföljningsarbete kan därför främst ägnas åt att fånga upp omfattning, karaktär och kvalitet på de inrättandeprocesser som inletts och i mer begränsad omfattning bedöma effekterna av genomfört skyddsarbete. En relativt snar uppföljningsinsats bedöms dock som angelägen. Verkningsgraden behöver bedömas av de samlade åtgärder som kan komma att sättas in som följd av utredningens förslag. Fortsatta an- passningar kan behövas av regelverk, ansvarsfrågor och organisatoriska förutsättningar om utvecklingstakten bedöms för låg. Kommunernas framtida uppgifter som ansvariga för dricksvattenförsörjningen får bedömas utifrån verksamhetens kvalitet och förmåga. Samverkan och mer storskaliga synsätt kan här visa sig avgörande. Så har skett i flera andra länder, som genomfört koncentration i utförarledet, infört tydligare samhällskrav på arbetssätt och kvalitetsarbete eller kring- gärdat prissättningen med pristak och effektivitetskrav. uppdrag innebär att lämna väl avvägda och kostnadseffektiva förslag på hur identifierade och potentiella problem i dricksvattenförsörjningen kan lösas. Direktiven för utredningens arbete betonar att en samhällsekonomisk analys ska åtfölja förslagen, där kostnader, nytta och kostnadseffektivitet ska bedömas. De ekonomiska konsekvenserna för staten, kommunerna och de kommunala bolagen ska beskrivas med utgångspunkt i rådande ansvarsfördelning och ansvarsprinciper. Utredningens förslag kan, särskilt i det korta perspektivet, generera kostnadsökningar inom en rad delområden utan att den ekonomiska och samhälleliga nyttan för olika aktörer kan balansera detta. En diskontering av den samhällsekonomiska nyttan blir därför nödvändig, där antaganden om värdeutveckling för framtida kostnader och nyttor görs.1 Det kan visa sig särskilt viktigt att söka uppskatta de initiala kostnadsökningar som kan prägla en inledande omställningsperiod också mot bakgrund av hur fördelningen bör se ut mellan de finansieringskällor som gäller inom området. För kommunerna kan det gälla ökade kostnader i egenskap av producent och distributör av dricksvatten, kontrollmyndighet och utövare av allmänna kommunala uppgifter. För staten handlar det bland annat om kostnader för att utveckla nödvändig planering och styrning, t.ex. nationell dricksvattenstrategi, regionala vattenför- sörjningsplaner och uppföljning av vattenrelaterad krisberedskap och klimatanpassning i kommunerna. 1 Se t.ex. (2008), Samhällsekonomisk konsekvensanalys av miljöåtgärder, med särskild tillämpning på vattenmiljö, 2008:4. För såväl kommunerna som staten utgör också skyddet av vattenförekomster för dagens och morgondagens brukare en stra- tegiskt nödvändig uppgift. Utredningens förslag innebär här mer- kostnader för att öka tempot i åtgärdsarbetet, till exempel genom inrättandet av vattenskyddsområden. Det ger direkta kostnader för centrala myndigheter, länsstyrelser, kommuner och i förekom- mande fall kommunala bolag. Kostnaderna avser framtagande av lokala underlag för ansökningar (expertunderlag, konsekvens- utredningar, samrådskostnader m.m.) samt länsstyrelsernas kostna- der för att bereda och besluta om skyddsområden. Vidare får centrala myndigheter, främst Havs- och vattenmyndigheten, ökade kostnader för vägledning. Kommuner och kommunala bolag kan få tillkommande kostnader för att täcka de ersättningsanspråk som kan komma att medges markägare och verksamhetsutövare. Ökade kostnader kan till följd av förslaget om anpassad offent- lig kontroll komma att uppstå för och kontroll- myndigheterna. Kommuner och kommunala bolag i egenskap av vattenproducenter kan vidare få ökade kostnader för rapportering av kvalitetsdata till och andra databashållare. sker sådan rapportering på frivillig grund. Ökade kostna- der kan här uppstå till följd av utredningens förslag om utvecklad råvattenkontroll och den samordning av data som kan krävas. Anknytande kostnader gäller uppgift att förtyd- liga funktionskrav och vattenmyndigheternas inhämtande av data. Utredningens förslag kommer också att kunna ge fortsatta kost- nader för staten, främst och länsstyrelserna, för stärkta och mer kontinuerliga krisberedskapsåtgärder, t.ex. anord- nande av regelbundna övningar och annan kompetensutveckling. kostnader för uppföljning av kommunernas analys- och planeringsarbete kan också öka. Kostnaderna för vatten- katastrofgruppen VAKA kan med utredningens förslag kvarstå för staten under ytterligare en period. Förslag som rör säkrare produktion och distribution, med för- tydligade krav på säkerställt tillhandahållande av dricksvatten, kan komma att innebära långsiktiga och utökade investeringar för att säkra kontinuerlig och robust försörjning. Det kan gälla ökad redundans, nöd- och reservvattenplanering, liksom investeringar i vattenverk, distributionsnät m.m. Denna typ av kostnader berör kommuner och kommunala bolag i egenskap av producenter och distributörer av dricksvatten, och i förlängningen va-kollektiven, vars avgifter ska täcka nödvändiga kostnader. I ett följande kapitel om konsekvensbedömningar diskuteras utredningens förslag genomgående i termer av sina kostnader och bedömda nyttoeffekter ur ett samhällsekonomiskt perspektiv. En rad konsekvenser av utredningens förslag kan också komma att uppstå för enskilda och företag, vilket också tas upp i kapitlet. Det gäller såväl de positiva effekterna av en trygg och långsiktigt säker vattenförsörjning som de kostnader som kan uppstå, t.ex. genom ökade taxenivåer eller inskränkningar i verksamheter i anslutning till skyddet av vattentäkter. Utredningen redovisar i detta kapitel dagens finansieringssystem kring dricksvattenförsörjningen, följt av de möjliga finansierings- modeller som kan övervägas . Förhållanden i några av våra grannländer belyses kortfattat, följt av utredningens över- väganden och förslag. De underlagsuppgifter som olika kostnadsberäkningar bygger på utgår i huvudsak från uppgifter sammanställda för utredningen samt 2016. Bedömningen är därför att dessa är ut- tryckta i kostnadsnivån 2016, om inte annat anges. De uppgifter som åligger aktörerna i dricksvattenkedjan finansieras på olika sätt. Staten avsatte genom sina centrala och regionala myndigheter 2015 inemot , vartill kommer de betydande och motsvarande belopp som avsåg FoU-insatser. Den samlade omfattningen är svår att fastställa, särskilt som statliga resurser inom utveckling och utbildningsområdet som har bety- delse för dricksvattnet är svåra att överblicka. En betydande del av de statliga myndigheternas satsningar avsåg området krisberedskap. På den kommunala sidan omfattade avgiftsintäkterna för all- mänt vatten- och avlopp 2015 cirka 21 mdkr.2 I tabellen nedan ges 2 Svenskt Vatten (2015), Kommentarer till taxestatistik, samt för utveckling av va-taxan –2015. I rapporterna särredovisas inte kostnaderna för vatten respektive avlopp. Dricksvattnet bedöms dock svara för något mindre än hälften av den samlade va-kostnaden. en översiktlig beskrivning av de olika typer av finansiering som förekommer för centrala aktörer i dricksvattenkedjan. Utöver de offentliga aktörer som anges i tabellen ovan, kan vissa kostnader bäras av andra parter. Det kan t.ex. gälla sådana mer- kostnader och eventuella ekonomiska inskränkningar som fastig- hetsägare och rättighetsinnehavare får bära efter inrättandet av vattenskyddsområden. Jord- och skogsbruksverksamhet som be- rörs av vattenskyddsområden kan förutom sänkt markvärde och lägre avkastning påverkas kostnadsmässigt i en rad hänseenden. Det kan gälla kostnader som på olika sätt har samband med föränd- rade produktionsvillkor, som investeringar i byggnader, maskiner och anläggningar, avvecklings- eller anpassningskostnader. Därtill kommer ofta behov av stödjande tjänster, t.ex. underlagskalkyler och datakörningar med verktyg som MACRO-DB eller inför tillståndsansökningar och växtnäringsbalanser. Fördyringar kan också uppstå avseende insatsvaror, drivmedel, tillståndsavgifter m.m. De samlade kostnaderna kan därmed vara betydande. Viss ersättning kan efter prövning i mark- och miljödomstol komma att utgå. Fastställda ersättningskostnader täcks då genom kommunala skattemedel eller av va-kollektiven, som nödvändiga kostnader, och redovisas i ovanstående tabell under dessa poster. I följande avsnitt ges en närmare redovisning av dagens finansie- ring, med tyngdpunkt i det offentliga åtagandet och va-kollektivens kostnader. En uppdelning görs på statlig och finansie- ring, respektive med avseende på skatte- och avgiftsfinansiering. De minskade intäkter respektive kostnader som kan komma att bäras av fastighetsägare och andra parter beskrivs och diskuteras närmare i kapitel 14 om konsekvenser av utredningens förslag. kostnader för arbete med regelverket kring dricksvatten och offentlig kontroll av dricksvattenanläggningar finansieras via anslaget 1:15 ap. 1 , utgiftsområde 23, som totalt uppgår till drygt 2016. Anslaget har –2015 i huvudsak haft oförändrad men något lägre nivå.3 Den del som avsattes för dricksvattenfrågor uppskattas till cirka 6,0 mnkr 2015 och avser huvudsakligen att leda, samordna och följa upp dricksvattenkontrollen, myndighetens nationella samordningsansvar för dricksvattenfrågor samt finansiering av arbetet med insamling av dricksvattendata för rapporteringsända- mål. sköttes insamlingen av SGU, som då erhöll 3 Regleringsbrev för budgetåren 2010–2016 avseende . resurser för detta.4 Även arbete med kris- beredskap omfattas av anslaget i enlighet med ansvarspricipen.5 Arbetet har dock i praktiken finansierats med anslaget 2:4 ap. 5 Krisberedskap, utgiftsområde 6, genom att verket söker medel för projektverksamhet hos Myndigheten för samhällskydd och bered- skap, MSB. Omfattningen, som helt dominerat myndighetens samlade dricksvattenrelaterade resurser, redovisas i tabell 13.2 och 13.6. Det har åren 2013–2015 särskilt angivits att MSB fått lämna bidrag om 3,5 mnkr respektive år till kris- beredskap på dricksvattenområdet, vilket framgår av myndighetens regleringsbrev. Finansieringen har främst avsett vattenkatastrof- gruppen, VAKA. Gruppen finansierades även tidigare, sedan sin tillkomst 2004, med sådant stöd utan att det särskilt angetts av regeringen. Kostnaderna –2012 var något högre, mellan 3,7–5,årligen.6 För har inga resurser för VAKA avsatts i MSB:s regleringsbrev.7 Myndigheten har i sitt budgetunderlag –2018 inte heller angett behov av medel för denna verksamhet.8 Anslaget 2:4 är enbart avsett att fördelas för tidsbegränsade projekt. Projekten ska vara väl avgränsade och uppföljningsbara. Det innebär att det ska finnas en tydlig början och ett tydligt slut där finansiering med medel från anslag 2:4 upphör och övergår till myndighetens ordinarie verksamhet. Medför ett projekt framtida löpande kostnader ska ansvarig myndighet redovisa finansiering av dessa. Ett projekt kan som regel finansieras i högst . Projekt- ansökan och slutrapportering ska göras på ett sådant sätt att pro- jektets genomförande och resultat går att följa upp samt går att utvärdera. Den myndighet eller utförare som har ansvaret för en verksamhet under normala förhållanden har även ansvaret i en kris- situation. I linje med detta ska åtgärder för att upprätthålla en till- räcklig förmåga vid allvarliga händelser och kriser finansieras inom ramen för myndighetens ordinarie verksamhet.9 4Livsmedelsverket (2015). Underlag till utredningen, och . I begränsad omfattning ingår även arbete med enskild dricksvattenförsörjning. 2014/15:1, utgiftsområde 23, anslag 1:5 . 6Livsmedelsverket (2015). Underlag till utredningen, . 7Regleringsbrev för avseende Myndigheten för samhällsskydd och bered- skap. 8Livsmedelsverket (2015). Budgetunderlag för –2018, dnr. 2015/06033. 9MSB (2015). Finansieringsprinciper, Anslag 2:4 Krisberedskap, s. 5. Verket bedriver laborativ verksamhet och tar för detta arbete ut avgifter för kompetensprovning och referensmaterial för att säker- ställa krav och kvalitet i analysarbetet på dricksvattenlaboratori- erna.10 arbete med att stödja, leda och samordna den offentliga kontrollen finansierades genom kommunala tillsynsavgifter.13 Havs- och vattenmyndighetens dricksvattenrelaterade arbete, bland annat med samordning och vägledning avseende vattenskyddsom- råden, finansieras via myndighetens anslag 1:17 ap. 1 Havs- och vattenmyndigheten, utgiftsområde 20. Det totala anslaget omfat- tade 2016 drygt 225 mnkr.14 Myndigheten avsätter därav visst befattningsutrymme för arbetet, motsvarande cirka 900 tkr. Speciella projektuppdrag som utförs av externa aktörer kan finansieras genom anslag 1:12 Åtgärder för havs- och vattenmiljö, utgiftsområde 20. Uppskattade resurser för dricksvattenrelaterade insatser redovisas i tabell 13.3.15 10Livsmedelsverket (2015). Underlag till utredningen, . 11Livsmedelsverket (2016). Underlag till utredningen, . 12Avser finansiering av uppdrag och projekt via FORMAS, , , EU m.fl. 13Se närmare avsnitt 13.3. 14Regleringsbrev för avseende Havs- och vattenmyndigheten. Underlag till utredningen. arbete med regionala vattenförsörjningsplaner, vattenskyddsområden och krisberedskap kan finansieras med anslaget 5:1 Länsstyrelserna m.m., utgiftsområde 1. Det totala anslaget för länsstyrerlsernas verksamhet omfattade 2016 cirka 2,6 mdkr.17 Förvaltningsanslaget motsvarade cirka hälften av den totala finansieringen. Resterande del finansieras genom avgifter och bidrag, främst olika sakanslag.18 arbete med inrättande av vattenskyddsområden finansieras med något undantag med anslag 5:1. Finansiering av regionala vattenförsörjningsplaner kan förutom med detta anslag ske med anslag 1:10 Klimatanpassning, utgiftsområde 20 och anslag 1:12 Havs- och vattenmyndighetens, utgiftsområde 20.19 För arbete med krisberedskap kan även ansöka om projektmedel från MSB, vilket redovisas i tabell 13.6. Det framgår att denna typ av projektfinansiering varit betydande i samlade finansiering av dricksvatten- relaterade uppgifter. Inom området klimatanpassning samordnar med stöd av medel från anslag 1:10 Klimatanpassning det regionala anpassningsarbetet där bland annat arbete med regionala handlingsplaner för klimatanpassning ingår.20 Arbetet omfattar bland annat insatser för en trygg dricksvattenförsörjning. Kopplingar finns även till arbete inom vatten- förvaltning och krisberedskap. Sammantaget avsätts betydande belopp för vattenförvaltningsarbetet, inemot 16HaV (2015). Underlag till utredningen. 17Regleringsbrev för avseende länsstyrelserna. 2015/16:1, utgiftsområde 1, s. 83. 19Länsstyrelsen i län (2015). Underlag till utredningen, . 20Regleringsbrev för avseende länsstyrelserna. från Havs- och vattenmyndighetens anslag 1:12, vilket fördelades till de länsstyrelser som utgör vattenmyndigheter samt till övriga länsstyrelser för beredningssekretariat kopplade till vattenförvalt- ningen.21 En mindre del av dessa resurser har nyttiggjorts arbetet som rör skyddade förekomster och därmed gagnat dricksvatten- försörjningen. Ytterligare ett antal centrala förvaltningsmyndigheter har verksam- hetsuppgifter eller bedriver projektverksamhet som rör dricksvatten. Det gäller närmast , , Statens jord- bruksverk, Myndigheten för samhällskydd och beredskap (MSB), geologiska undersökning (SGU), , , (), Strålskyddsmyndig- heten och . Myndigheter med särskilda myndighets- 21Regleringsbrev för avseende Havs- och vattenmyndigheten. 22Uppgifter om kostnad för kompetensutveckling, tillsynsvägledning m.m. avseende vattenskyddsområden har inte kunnat uppskattas. Angivelsen att uppgift saknas grundar sig på att länsstyrelsernas redovisningssystem inte medger särredovisning av nyttjade resurser för detta ändamål. Detsamma gäller länsstyrelsernas arbete med dricksvattenfrågor inom ramen för krisberedskap och klimatanpassning. 23Länsstyrelsen (2016). 26Medlen för krisberedskap ingår även i redovisningen i tabell 13.6. uppgifter och därmed i regel avsatta anslagsmedel i anslutning till dricksvatten redovisas närmare under avsnitt 11.3. Engångsvisa utrednings- och utvärderingsinsatser som rör dricksvattenfrågor har vidare genomförts av . Statligt finansierade forskningsmyndigheter, som t.ex. Totalförsvarets forskningsinsti- tut, FOI, och , , har på olika sätt arbetat med dricksvattenanknutna frågor. I nedanstående tabell redovisas egna anslagsresurser för dricksvattenrelaterade frågor vid några av dessa myndigheter. I nedanstående tabell redovisas medel varmed MSB efter ansökan från andra myndigheter finansierar dricksvattenrelaterade frågor genom anslag 2:4 Krisberedskap, utgiftsområde 6. Urvalet är inte heltäckande. Anslaget omfattar inemot 1,1 mdkr och ska användas för att finansiera åtgärder som stärker samhällets samlade beredskap och förmåga i samhällsviktig verksamhet att motstå 27Boverket (2015). Underlag till utredningen, . 28Folkhälsomyndigheten (2015). Underlag till utredningen, . Medel avser myndigheterna och . Medlen avser främst mikrobiologiska analyser. Vissa bidrag från Svenskt Vatten Utveckling ingår. 29SGU (2015). Underlag till utredningen, och 2015- 09-10. SGU förfogar även över medel från SLV med cirka 700 tkr 2013 respektive cirka 100 tkr 2014. 30MSB (2015). Medlen avser arbete med skydd mot olyckor och krisberedskap som rör dricksvatten. Underlag till utredningen, . allvarliga händelser och kriser samt till åtgärder som syftar till att skapa eller vidmakthålla en grundläggande civil försvarsförmåga.31 Behovet av fortlöpande kunskapsförsörjning inom dricksvatten- området är betydande. Klimatförändringar med sämre råvatten och ökande föroreningsproblem ökar trycket på det tekniska utveck- lingsarbetet kring provtagning, detektion, barriärer och bered- ningsprocesser. Förutom de mer tekniska och naturvetenskapliga forsknings- och utvecklingsinsatser som kan appliceras på själva dricksvattenkedjan, från skyddet av vattentäkter till beredning och distribution av dricksvatten, finns en rad anknytande och för dricksvattnet viktiga kunskapsområden. Det kan gälla miljö- och hälsorelaterade frågeställningar, förvaltningsmässiga, samhälls- vetenskapliga eller ekonomiska aspekter på olika typer av åtgärder. Mer grundvetenskapligt inriktad forskning kan också vara relevant, även om omsättning och tillämpning i praktiska åtgärder kan ligga långt fram i tiden. På den grundvetenskapliga sidan finns också för- utsättningar att utnyttja resultat från internationell forskning. 31Regleringsbrev för –2016 avseende Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. 32Livsmedelsverket (2015). Underlag till utredningen, och . 33MSB (2015). Underlag till utredningen, . 36Folkhälsomyndigheten (2015). Underlag till utredningen, . 37MSB (2015). Underlag till utredningen, . Dricksvattenrelaterad forskning och utveckling saknar som en del andra sektorer en tydlig hemvist då det gäller beställare, finan- siärer och utförare. En del av förklaringen är att dricksvatten- området är ett komplext område med många inblandade aktörer inom vitt skilda disciplinära områden. Det gör att det faktiska resursutrymmet för dricksvattenforskning kan vara svårt att upp- skatta. Därtill kommer de utvecklingssatsningar som kan finan- sieras på olika sätt. Utredningen redovisar i nedanstående tabell översiktligt de resurser som avsatts av myndigheter, forskningsråd och dricks- vattenbransch för forskning som på olika sätt anknyter till dricksvattenförsörjning. Resurserna har under dessa år varit relativt omfattande, mellan 25 och drygt år- ligen, den övervägande merparten från staten. Volym och inrikt- ning beror i betydande grad på finansieringsmöjligheterna genom MSB och de olika programsatsningar som forskningsråden har utlyst . Dricksvattenbranschens bidrag till finansieringen baseras på avgifter och inte på statliga anslagsmedel. * Uppgift saknas för projektet . 38 (2016). Pekar, H. Sammanställning av forskningsmedel avsedda för dricksvattenrelaterad forskning, Dnr 977/2014. Underlag till utredningen, . De miljöforskningsmedel som hanteras av och HaV berör i huvudsak inte dricksvattenanknutna ändamål. Det förekommer dock att riktade insatser av forskningskaraktär initieras. Ett sådant exempel är den åtgärdsinriktade och forskningsnära verksamhet som HaV låtit bedriva kring rening av läkemedelsrester i vatten.39 En rad utbildningar har betydelse för kunskapsförsörjning och bemanning hos producenter, distributörer och lokala kontrollmyn- digheter inom dricksvattenområdet. Mer grundläggande tekniska och andra utbildningar kan ha sådan bredd, att de lämpar sig väl för sektorns behov men inte primärt kan sägas avsedda för just dricks- vattenförsörjningen. Även de för dricksvattnet mer anpassade ut- bildningarna, t.ex. som rörnätstekniker, kan trots sitt fokus utgöra lämplig grund också för andra och näraliggande områden. Det är således svårt att ange resursläge för de inom dricksvattensektorn typiska grundläggande utbildningarna på olika nivåer. Färdig- och vidareutbildning av olika slag ges ofta i anslutning till branschorga- nisationen Svenskt Vatten eller genom medverkan av berörda myn- digheter och andra aktörer. Kursutbudet är omfattande och bestod 2015 av ett 30-tal olika kurser, varav flera genomfördes vid åter- kommande tillfällen. Inemot 1 700 personer deltog vid öppna kurser eller uppdragsutbildningar, vilket innebar en ökning jämfört med .