sou · H4B37 · 2016-02-03 00:00:00 — Beroende på omständigheterna kan bilder som tagits på brotts- offer i samband med rättegångar, unga anhållna eller personer som visar tecken på berusning eller abstinens omfattas av bestämmelsen. Bestämmelsen gäller även upplysningar eller bilder gällande en död person. I likhet med vad som gäller ärekränkning av döda, kan straffbarheten bero på hur som gått sedan dödsfallet. Att märka är att det kan ha inneburit en direkt kränkning av de efterlevande. Enligt engelsk strafflagstiftning kan det i vissa fall vara straffbart att sprida fotografier eller filmer utan samtycke från den person som skildras. Det finns bestämmelser i lagstiftningen till skydd för trakasserier (Protection from Harassment Act 1997). Vidare finns det bestämmelser som kriminaliserar framställande, spridning eller innehav av opassande fotografier som porträtterar barn. Därutöver finns det bestämmelser i lagstiftningen om kommunikation och illvillig kommunikation (Act 2003 and the Act 1988). En ny lagstiftning med tillämpning i och har införts som särskilt tar sikte på det fenomen som blivit känt som hämndporr (Revenge pornography). Särskilt om den nya lagstiftningen mot s.k. hämndporr Bakgrunden till lagstiftningen är de farhågor som rests rörande uppladdning och spridning av s.k. hämndporr (revenge porno- graphy). Det nya brottet straffbelägger att man avslöjar (disclose) foto- grafier eller filmer som visar människor som ägnar sig åt sexuella aktiviteter eller som är avbildade på ett sexuellt sätt om det som visas inte vanligtvis skulle kunna ses offentligt. För straffbarhet förutsätts att avslöjandet sker utan tillåtelse från åtminstone någon av dem som avbildas och att det sker i avsikt att orsaka den per- sonen lidande. Lagstiftningen är begränsad och gäller inte personer som av- slöjar sådant material i syfte att hindra, upptäcka eller undersöka brott. Detsamma gäller den som avslöjar sådant material som en del av, eller i syfte att, göra en journalistisk publicering som han eller hon hade skäl anta skulle vara av allmänt intresse. Straffansvar ute- sluts också om den som utför gärningen hade skäl att anta att materialet redan hade blivit publicerat mot ersättning (såsom kom- mersiell pornografi) eller om han eller hon saknade anledning att misstänka att materialet tidigare hade publicerats utan berörda personers tillstånd. Lagstiftningen inriktar sig på fotografiskt material (oavsett om det är stillbilder eller rörliga bilder). Den är tillämplig på material som förefaller vara fotografiskt och som härstammar från ett foto- grafi eller filmupptagning, även om det blivit manipulerat på något sätt. Bestämmelsen blir dock inte tillämplig om det endast är på grund av manipulationen som filmen eller fotografiet framstår som privat eller sexuell till sin natur eller om personen är avbildad på ett sexuellt sätt endast på grund av manipulationen. Brottet kan straffas med fängelse på maximalt . I Criminal and Courts Act 2015 föreskrivs det nya brottet ”Disclosing private sexual photographs and films with intent to cause distress”. I kapitel 1, paragraf 33 föreskrivs följande: (1)Det är straffbart att avslöja/lämna ut (disclose) ett privat foto eller en privat film av sexuell natur (a sexual photograph or film) om utlämnandet görs (a)utan samtycke från den person som visas på fotografiet eller filmen, och (b)i avsikt att orsaka den personen smärta/sorg (distress). (2)Det är inte brottsligt enligt denna bestämmelse att lämna ut fotografiet eller filmen till den person som visas där. (3)Det utgör ett försvar för den som anklagas för brott enligt denna bestämmelse, att visa att han eller hon rimligen trodde att ett avslöjande var nödvändigt i syfte att hindra, upptäcka eller undersöka ett brott. (4)Det utgör ett försvar för den som anklagas för brott enligt denna bestämmelse att visa att (a)avslöjandet gjordes i samband med publicering av journal- istiskt material eller med det syftet, och (b)han eller hon rimligen trodde, under de givna omständig- heterna, att publiceringen av det journalistiska materialet var, eller skulle bli, av allmänintresse. (5)Det utgör ett försvar för den som anklagas för brott enligt denna bestämmelse att visa att (a)han eller hon rimligen trodde att fotografiet eller filmen tidigare hade lämnats ut mot ersättning, antingen av den person som visas där eller av någon annan person, och (b)han eller hon saknade anledning att tro att det tidigare ut- lämnandet mot ersättning hade skett utan samtycke från den person som visas på fotografiet eller i filmen. (6)En person ska anses ha visat omständigheter enligt (4) och (5) om (a)tillräcklig bevisning framförs för att göra det sannolikt, och (b)motsatsen inte bevisas bortom rimligt tvivel. (7)I tillämpningen av (1) till (5) ska (a)”samtycke” till att lämna ut inkludera ett generellt sam- tycke som täcker in utlämnandet såväl som ett samtycke till ett specifikt utlämnande, och (b)”publicering” av journalistiskt material avse utlämnande till publiken i allmänhet eller till en särskild publik. (8)En person som anklagas för brott enligt denna bestämmelse ska inte förutsättas ha lämnat ut fotografier eller filmer i avsikt att orsaka den personen smärta/sorg (distress) enbart på grund av att det var en naturlig och sannolik konsekvens av avslöjandet. (9)En person som gör sig skyldig till en sådan gärning döms till (a)böter eller fängelse i högst två (eller både och) vid dom efter åtal, och (b)böter eller fängelse (eller både och) vid dom efter summariskt förfarande. I paragraf 34 anges vissa definitioner av begrepp som används i regleringen. Dessa fyller ut och ger anvisningar (i likhet med för- fattningskommentarer) till hur bestämmelserna ska tillämpas. (1)Följande ska gälla för paragraf 33, denna bestämmelse samt paragraf 35. (2)En person lämnar ut något (discloses) till en annan person om han eller hon på något sätt ger till eller visar det för den andra personen eller gör det tillgängligt för den andra personen. (3)Något som ges, visas eller tillgängliggörs till en person ska anses utlämnat (a)oavsett om det getts, visats eller tillgängliggjorts mot ersättning eller inte, och (b)oavsett om det har getts, visats eller tillgänglig- gjorts för den personen. (4)Med fotografier eller filmer avses stillbild eller rörliga bilder i någon form som (a)framstår som att det består av eller innehåller en eller flera fotograferade eller filmade bilder (images), och (b)det också i realiteten består av eller innehåller en eller flera fotograferade eller filmade bilder. (5)Referensen i 4 (b) till fotograferade eller filmade bilder inklud- erar fotografier eller filmer som har förändrats på något sätt. (6)Med fotograferade eller filmade bilder avses en stillbild eller en film av något som (a)ursprungligen fångades på foto eller film, eller (b)är del av något som ursprungligen fångades på foto eller film. (7)Med filmning avses att man gör en inspelning, i något medium, från vilket rörliga bilder kan produceras på något sätt. (8)Referenser till fotografier inkluderar (a)ett negativ av det som avses i (4) och (b)data som lagrats på något sätt som kan omvandlas till en bild. I paragraf 35 anges betydelse av begreppen ”privat” och ”sexuell”. (1)Följande gäller vid tillämpningen av paragraf 33. (2)Ett fotografi eller en film är privat om det visar något som inte är av det slag som vanligtvis kan ses offentligt. (3)Ett fotografi eller en film är sexuell om (a)det visar hela eller delar av en persons blottade könsorgan eller nakenhet (or pubic area) (b)det visar något som en förnuftig person skulle betrakta som sexuellt på grund av dess natur, eller (c)innehållet, sett sammantaget, är sådant att en förnuftig per- son skulle betrakta det som sexuellt. (4)Underparagraf (5) appliceras i fall där (a)ett fotografi eller en film som består av eller inkluderar filmer eller bilder som har blivit förändrade på något sätt, (b)ett fotografi eller en film som kombinerar två eller fler fotografier eller filmer, och (c)ett fotografi eller en film som kombinerar ett fotografi eller en film med något annat. (5)Fotografiet eller filmen är inte privat och sexuell om (a)det inte består av eller inkluderar fotografiska eller filmade bilder som i sig är privata och sexuella, (b)det är privat eller sexuellt i kraft av en sådan ändring eller kombination som avses i (4), eller (c)det bara är i kraft av den ändringen eller kombinationen som avses i (4) som en sådan person som avses i 33 (1)(a) och (b) visas som en del av, eller i samband med, det som gör fotografiet eller filmen privat och sexuell. Skadeståndsskyldighet på grund av kränkning av privatlivet Enligt den civilrättsliga sedvanerätten (civil common law) är det möjligt att framställa skadeståndsanspråk pga. att en persons privat- liv har kränkts genom missbruk av information. Det gäller både publiceringar som sker digitalt och på annat sätt. Domstolarna har slagit fast ett antal vägledande principer för att avgöra om privat information har missbrukats. En nyckelfråga i alla avgöranden är huruvida klaganden har en rimlig förväntan på privatliv/integritet. I varje sådant fall ska en avvägning göras mellan artikel 8 och 10 i . Civilrättsliga rättsmedel utöver skadeståndsrätten kan omfatta skyldighet att ta bort material och/eller hindra fortsatt publicering. 10.5Behovet av och inriktningen för en reform När vi utifrån våra direktiv överväger både behovet av ett utvidgat straffrättsligt skydd mot spridning av bilder eller andra uppgifter med ett integritetskränkande innehåll som ska gälla utanför det grundlagsskyddade området och hur ett sådant straffskydd skulle kunna utformas, utgår vi från några tydliga samhällsförändringar. Utgångspunkterna för våra överväganden blir att teknikutveck- lingen medför nya risker för integriteten, att Europarätten ställer nya krav på medlemsstaterna och att andra samhällsförändringar innebär nya problem som sammantaget gör att straffrätten måste utvecklas för att skydda integriteten och privatlivet på ett bättre sätt. Vår uppgift blir att analysera vilket skydd för integriteten som behövs och hur det bör utformas för att åstadkomma en rimlig balans mellan skyddet för privatlivet och skyddet för yttrande- friheten. 10.5.2Nya tekniker för att sprida information och kommunicera innebär nya risker för integriteten Bedömning: Genom internet och annan elektronisk kom- munikation har möjligheterna att sprida integritetskränkande uppgifter om andra ökat väsentligt. Det är enkelt att nå ett stort antal personer . De uppgifter som sprids är svåra att få bort och de ligger ofta kvar . De nya sätten att kommunicera sker på olika forum. Det ger nya risker för integriteten och de nya skyddsintressen som finns kan inte motverkas genom självsaneringssystem. Ett tillräckligt skydd mot intrång i privatlivet för enskilda är ett samhällsintresse. Nya tekniska möjligheter att sprida integritetskränkande uppgifter kan inte motverkas genom ett självsaneringssystem Internets utveckling och de i övrigt ökade förutsättningarna för elektronisk kommunikation ger nya möjligheter att sprida bilder och andra uppgifter som är integritetskränkande. går att utan någon dyr utrustning eller särskild utbildning foto- grafera, filma och spela in ljud från andra människor och tillgäng- liggöra detta för andra via internet. Den som vill sprida bilder, texter eller annan information kan mycket snabbt göra informat- ionen tillgänglig för ett mycket stort antal människor, geografiskt spridda över hela jorden. Den som sprider en uppgift kan därefter inte påverka hur den sprids vidare. Det är möjligt att genom olika sökmotorer söka efter information och därigenom kan informationen nå inte bara dem som informationen ursprungligen har varit avsedd att nå utan även dem som söker efter den. Genom möjligheterna att kopiera och spara information, kan man inte genom något enkelt handgrepp ta bort informationen, utan det som en gång spritts blir oftast fortsatt tillgängligt. Information som tidigare lagts ut och blivit tillgänglig kan uppmärksammas på nytt och genom aktiva för- faranden få ny stor spridning. Internets möjligheter till både snabb och omfattande spridning innebär många och omvittnade fördelar för det demokratiska åsiktsutbytet men har också klara nackdelar för integriteten, efter- som uppgifter som sprids ofta blir tillgängliga för vem som helst . Detta innebär att en spridning av privata uppgifter kan ge mycket stora personliga skadeverkningar. Internet präglas av en mångfald av olika forum vilka ger olika möjligheter att sprida uppgifter. För vissa forum – särskilt mer etablerade sociala medier eller andra sajter – finns olika slags system för kontroll och moderering. Till skillnad från vad som gäller för grundlagsskyddade medier, finns det dock inget heltäckande system för självsanering.65 Inte heller finns det något särskilt utgivaransvar som liknar det som är särskilt reglerat i TF och YGL. Teknik- utvecklingen i sig gör också att det skulle vara en mycket svår och komplicerad uppgift att åstadkomma ett självsaneringssystem lik- nande det som finns inom det grundlagsskyddade området och som skulle ge ett tillräckligt skydd mot integritetskränkningar genom spridning av bilder och uppgifter via internet och annan elektronisk kommunikation. 65 Se avsnitt 7.6 angående självsaneringssystemet för grundlagsskyddade medier. Skydd mot intrång i privatlivet är av vikt för enskilda och för samhället Uppgifter om en människas person och privatliv hör till den privata sfären. Man kan uttrycka det på så sätt att varje människa har ett berättigat intresse att själv få avgöra om och i vilken utsträckning sådana uppgifter ska delas med andra. Om sådan information sprids mot någons uttryckliga vilja sker ett intrång i integriteten och privatlivet. Detsamma gäller när uppgifter sprids utan någons sam- tycke. I de fall någon visserligen har gett sitt samtycke men det av olika skäl inte kan få betydelse – t.ex. eftersom denne inte är behörig att avge ett samtycke eller inte är kapabel att förstå inne- börden av ett samtycke – kan spridningen av information innebära ett motsvarande intrång i integriteten och privatlivet. Beroende på informationens art, vilken spridning den får, hur den utpekade per- sonen upplever spridningen samt hur omgivningen uppfattar och förhåller sig till uppgifterna, kan spridningen leda till olika grad av personligt lidande och olika negativa sociala konsekvenser. Själva integritetsintrånget handlar alltså om att någon utan lov sprider informationen och därigenom gör det möjligt för andra att ”smygtitta” på någons liv i de delar som de flesta vill – och har ett berättigat intresse – att hålla fördolt. Skyddsintresset är enskilda personers rätt att hålla viss information privat och för sig själv. Utöver intresset av att skydda enskilda mot integritetskränk- ningar som leder till personligt lidande och negativa sociala kon- sekvenser, finns det ett starkt samhällsintresse av att kommunikation mellan människor och opinionsbildning kan ske under trygga former. Vår forskningsöversikt visar att det särskilt vid kommunik- ation via internet eller andra tekniska lösningar inte är ovanligt med angrepp mot den personliga integriteten genom att uppgifter sprids.66 Om riskerna för att utsättas för allvarliga sådana angrepp inte möts med åtgärder som leder till konsekvenser för en angrip- are, finns det en risk för att människor avstår från att ge uttryck för sina åsikter och att den fria debatten och åsiktsbildningen hämmas. Minskad trygghet och tillit mellan människor, som kan bli effekten av att integritetskränkande uppgifter sprids, kan därför bli ett demokratiskt problem. 66 Se avsnitt 6.2.4. Straffrättsligt skydd för intrång i privatlivet bör gälla sanna uppgifter Ett intrång i privatlivet genom spridning av integritetskränkande uppgifter bör anses uppkomma när uppgifter som finns i den privata sfären sprids, dvs. uppgifter som är sanna. Det innebär att ett straffskydd för integriteten inte bör gälla spridning av falska upp- gifter eller manipulerade bilder. Att falska och manipulerade upp- gifter sprids kan givetvis också upplevas som mycket integritets- kränkande. En sådan spridning innebär dock inte ett intrång i den privata sfären genom att någon ”smygtittar in i ens hemliga rum”. Spridning av falska uppgifter och manipulerade bilder är – i den mån det kan leda till andra människors missaktning – dessutom redan kriminaliserat genom förtalsregeln. Att bilder eller andra uppgifter som är sanna ändras, omstuvas eller på något annat sätt manipuleras, utesluter inte att en spridning av uppgifterna kan utgöra ett intrång i privatlivet. Det måste dock finnas en ”kärna av sanning” – något som härrör från den privata sfären och som sprids utanför den mot den berördes vilja eller utan dennes giltiga samtycke – för att uppgiftsspridningen ska kunna ses som ett intrång i privatlivet. Om det som kan upplevas som integritetskränkande endast härrör från själva ändringen eller manipulationen, kan en spridning knappast anses utgöra ett intrång i privatlivet, utan spridningen kan då i stället att komma att omfat- tas av förtalsbestämmelsen om uppgifterna är nedsättande. En jämförelse kan göras med regleringen i och gällande s.k. hämndporr.67 10.5.3Europakonventionen och grundlagen ställer krav på ett tillräckligt skydd för integriteten Bedömning: och ställer krav på medlemsstaterna att skydda både privatlivet och yttrandefriheten. Regeringsformen innehåller bestämmelser till skydd för den personliga integriteten och för yttrandefriheten. 67 Se avsnitt 10.4.6. En ny reglering om skydd för den personliga integriteten måste därför innebära en rimlig balans mellan dessa olika intressen. Medlemsstaterna ska skydda privatliv och familjeliv har åtaganden att leva upp till enligt artikel 8 i Europa- konventionen (den artikel som behandlar skydd för privat- och familjeliv, hem och korrespondens). Konventionen innebär en positiv skyldighet för medlemsstaterna att skydda enskilda från angrepp utförda av andra enskilda.68 Ett antal rättsfall – flera från senare år – visar på att en avsaknad av rättsligt skydd mot spridning av privata uppgifter om någon kan innebära att en konventions- ansluten stat överträder artikel 8. I korthet kan följande rättsfall lyftas fram. mot (uppgifter om att en pojke var intresserad av sexuella relationer lades ut på internet), mot (dold filmning av en underårig när hon var naken i badrummet), Reklod och Davourlis mot (fotografier togs utan föräld- rars samtycke på ett nyfött barn på sjukhus, fotografier som riskerade att spridas mot föräldrarnas vilja), M.A.K. K mot (blodprov och närgångna fotografier togs på sjukhus utan föräldrarnas medgivande), mot (bilder på en arresterad person publicerades), Alkaya mot (uppgifter om adressen till en känd skådespelerska vars bostad ut- satts för inbrott publicerades i en tidning), mot (smygtagna paparazzi-bilder av av publicerade i tidningar), Peck mot (visning av en filmupptagning av en persons självmordsförsök), Armoniene mot (tidningsuppgifter om att klagandens make var hiv- positiv), mot (tidningspublicering av bilder med en person i sexuella situationer), Craxi mot (innehållet i telefonavlyssning röjdes till media) samt C.C. mot (uppgifter i en dom att en person var hiv-positiv). Det är enligt inte alltid nödvändigt med straffrättsliga sanktioner, utan möjligheter till civilrättsliga åtgärder kan ibland innebära ett tillräckligt skydd. I vissa fall har dock dom- 68 Se närmare om konventionen och hur den uttolkats i praxis i avsnitt 4.3. stolen funnit att rätten till privatliv endast kan säkerställas genom straffrättslig reglering. Enligt artikel 13 i måste medlemsstaterna säkerställa rätten till en prövning av om någon fri- och rättighet enligt konventionen har kränkts, genom att ge tillgång till ett effektivt rättsmedel inför en nationell myndighet. Medlemsstaterna ska värna yttrandefriheten artikel 10 innebär en förpliktelse för medlems- staterna att värna rätten till yttrandefrihet. Yttrandefriheten får endast underkastas inskränkningar som är nödvändiga för vissa särskilt angivna ändamål.69 Ett antal rättsfall från slår fast att rättsliga ingripanden mot exempelvis publiceringar av uppgifter som inte varit nödvändiga, har inneburit överträdelser av artikel 10. I detta sammanhang kan följande avgöranden lyftas fram där olika med- lemsstater har fällts för att de har utfärdat ett förbud eller dömt ut sanktioner med anledning av publicering av vissa uppgifter. mot (publicering av uppgifter om att en känd skådespelare använt kokain), Karhuvaara och Iltalehti mot (publicering av uppgifter om att en riksdagsledamots man hade åtalats för att ha uppträtt störande), Lahtonen mot (namnpublicering av en polisman som åtalats för bilstöld och som skulle genomgå psykiatrisk undersökning) samt Fressoz och Roire mot (publicering av sekretessbelagda uppgifter om en hög chefs löneförhållanden). Regeringsformen skyddar den personliga integriteten I regeringsformen (RF) finns flera bestämmelser som tar sikte på skyddet för den personliga integriteten.70 Enligt 1 kap. 2 § RF ska det allmänna värna den enskildes privat- liv och familjeliv. Det innebär att det måste finnas fungerande 69Se närmare i avsnitt 4.3.2 och 4.3.4 om artikel 10 och hur den uttolkats i praxis. 70Se närmare om detta i avsnitt 4.2. lagstiftning som ger ett tillräckligt skydd för den personliga integriteten. Det finns även särskilt angivet i 2 kap. 6 § andra stycket RF, att var och en är skyddad gentemot det allmänna mot betydande intrång i den personliga integriteten. Den bestämmelsen gäller inte angrepp från enskilda utan avser den enskildes skydd mot integritetsintrång från det allmänna. Att det relativt införts en sådan särskild bestämmelse visar dock vilken vikt som den personliga integriteten tillmäts i grundlagen. Yttrandefriheten är en grundbult i den svenska demokratin. Den är garanterad enligt bestämmelsen i 2 kap. 1 § RF. Begränsningar av yttrandefriheten får enligt 2 kap. 21 § RF göras endast för att till- godose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hän- syn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen som en av folkstyrelsens grundvalar. Regleringen innebär att det måste finnas starka skäl för att kriminalisera spridning av yttranden och information. Detta gäller även om – på det sätt som vårt uppdrag är utformat – en kriminalisering inte ska avse grundlagsskyddade medier som i stället omfattas av TF eller YGL. Nya risker för integritetsintrång och Europarättens utveckling ger upphov till nya skyddsintressen De nya sätt att kommunicera människor emellan som ständigt växer fram ger stora möjligheter till ett fritt meningsutbyte som inte hindras av nationella gränser eller regleringar. Att denna möj- lighet finns är en viktig grundpelare i en demokrati och teknik- utvecklingen har också bidragit till att stärka och värna den fria åsiktsbildningen. Både utvecklingen i och i andra länder visar dock att den öppenhet och den positiva möjlighet till informationsspridning som teknikutvecklingen ger också har en baksida. Vår forsknings- översikt och våra hearings och möten med myndigheter, organisat- ioner och enskilda visar att kränkningar av integriteten genom spridning av integritetskänsliga uppgifter är vanligt och att det leder både till skador för enskilda och i vissa fall till en rädsla för att delta i debatten. För att värna ett fortsatt fritt demokratiskt utbyte av tankar och åsikter blir det därmed ett mycket viktigt samhälls- intresse att skydda medborgarna mot angrepp från andra som riktar sig mot den personliga integriteten och privatlivet.