sou · H4B378 · 2016-11-08 00:00:00 — Totalt i landet står kommunerna för av äldreboendet och av hemtjänsten.61 Färre än tio av landets 428 kommuner tillämpar valfrihet inom och då främst för servicetjänster.62 Definitionen av vad som ryms inom begreppet valfrihet varierar mellan kommunerna och valfrihet kan ibland innebära att brukarna får välja mellan olika offentliga aktörer.63 I tillämpas fritt brukarval för all hemtjänst och för hem- sjukvård. hade av brukarna valt en privat utförare inom . Antalet godkända utförare uppgick till elva stycken. Inom hemsjukvården var antalet utförare sex stycken och andelen brukare som valt någon av dessa var 3 procent.64 De privata utförarna av hemtjänst i har ökat se- dan 2013 och det mesta av ökningen har skett i . När det gäller hälso- och omsorgsinstitutioner, d.v.s. sjukhem, äldreboenden samt barn- och avlastningsinstitutioner, så bedrevs av verksamheten av privata utförare. bedrevs av icke-vinstsyftande aktörer och av kommersiella aktörer. Det var som en större andel drevs av kommersiella aktörer än icke-vinstsyftande aktörer. Lokala myndigheter i har samarbetat med privata äldre- boenden och det finns av tradition många icke- vinstsyftande utförare som driver sådana boenden. Kommunerna har gamla avtal med organisationer och stiftelser av olika storlek och avtalen har i hög utsträckning förnyats kontinuerligt. I de traditionella samarbetena finns också ett begränsat antal små fa- miljeföretag eller aktiebolag som omfattas av avtalen.65 upphandlas också tjänster. Upphandlingarna har främst vunnits av kommersiella aktörer. 60SOU 2014:2 Framtidens valfrihetssystem – inom s. 47. 61Hanne Bogen, Privat drift av omsorgstjenester, 2011. 62Exakt hur många kommuner det rör sig om är svårt att fastställa eftersom ett antal kommuner infört valfrihet och sedan återgått till att ha all verksamhet i egen regi. 63Marketisation in Nordic eldercare, s. 185, , 2013 och SOU 2014:2. Framtidens valfrihetssystem – inom s. 47. 64SOU 2014:2 s. 48. 65Marketisation in Nordic eldercare, s. 180 f., , 2013. Omsorg om barn och familjer Inom , dvs. omsorgen om unga och familjer, så är det främst fosterhem och institutionsboenden som drivs av privata aktörer. Ansvaret för fosterhem är delat mellan stat och kommun. Kommunen har ansvar för att barnen får ett hem, men det är staten som rekryterar hemmen och erbjuder kommunen platser. Kommu- nerna kan därmed inte själva vända sig till de privata aktörerna. I har det, liksom i , etablerats ett antal privata familje- hemskonsulenter som utgör en kontaktpunkt mellan staten och hemmen och som erbjuder staten samlade paket. Kommunen beta- lar kostnaden för fosterhemmen upp till en viss nivå. Allt fler stora kommersiella aktörer etablerar sig som utförare av omsorgstjänster för barn. Det finns ingen reglering av vinster, men i kontrakten ställs krav på bl.a. personalens utbildning. De icke-vinstsyftande enskilda aktörerna har brett politiskt stöd och när deras andel minskat har det resulterat i politiska diskus- sioner. Aktörerna har ofta funnits länge och har inga behov av ex- tern finansiering. Andel privata aktörer inom omsorgssektorn Siffror från motsvarigheten till det svenska SCB indikerar att av arbetstimmarna i omsorgssektorn utförs av privata aktörer. Statistiken gör ingen skillnad på vinstdrivande och icke- vinstdrivande aktörer.66 Andelen nya privata aktörer ökade men minskade sedan efter den s.k. skandalen (som rörde arbetsförhållanden hos en privat utförare). En del av den verksamhet som lämnats över till privata utförare togs tillbaka i offentlig regi. Marknaden för äldreboenden dominerades 2012 av fyra stora företag.67 har andelen anställda i privat utförd verksamhet återigen stigit med . Ökningen har främst skett inom . I finns ingen diskussion om införande av obligatoriskt brukarval inom omsorgen. 67Marketisation in Nordic eldercare, s. 179 f. samt s 183, , 2013. Sjukvården är i huvudsak skattefinansierad. Staten finansierar spe- cialistsjukvården via de regionala helseforetaken. Kommunerna ansvarar för finansieringen av primärvård och omsorg om äldre och personer med funktionsnedsättning. Familjehemsverksamhet och institutioner för barn finansieras delvis av staten och delvis av kommunerna. 6.8.3Tillstånd och andra krav Tillstånd att driva sjukhus utfärdas efter prövning av Helse- og Omsorgsdepartementet med Helsedirektoratet som rådgivande instans.68 För att få tillstånd ställs bl.a. krav gällande bemanning, anställningsformer, jour och beredskap samt beskrivning av bygg- naderna. Det krävs också redovisning av styrelse, ägare, chef, medi- cinsk rådgivare, eventuella vårdavtal samt CV på anställda i verk- samheten. Ett sjukhusgodkännande medför inte rätt till offentlig finansiering. Verksamheter som ingår i godkännandeordningen ska godkännas av Helsedirektoratet.69 När det gäller omsorgstjänster för äldre och personer med funktionsnedsättning så finns inga tillståndskrav. Det krävs emel- lertid avtal med en kommun för att få tillgång till offentlig finansi- ering. Kommuner som köper tjänster av privata utförare ansvarar för att kvaliteten i utförarnas verksamhet är tillräcklig. Privata aktörer ska ha tillstånd för att få bedriva familjehems- verksamhet och institutionsboenden för barn. Det finns inte några regler för att pröva ägare och ledning inom sektorn. I den mån upphandlingar görs är upphandlande part ansva- rig för kontrollen av det upphandlade företaget. Hälso- och sjukvårdspersonal har en särskild skyldighet att lämna in en anmälan till kommunen eller det ansvariga regionala helseforetaket när de öppnar, övertar eller går in i privat hälso- och sjukvårdsverksamhet.70 68Lov om spesialisthelsetjenesten m.m. (spesialisthelsetjenesteloven), 1999-07-02-61, § 4–1. 69Lov om spesialisthelsetjenesten m.m. (spesialisthelsetjenesteloven), 1999-07-02-61, § 4–3. 70Lov om helsepersonell m.v. (helsepersonelloven), 1999-07-02-64, § 18 och om lønns- og arbeidsvilkår i offentlige kontrakter, 2008-02-08-112. Arbetstagarnas rättigheter regleras i en särskild lag som syftar till att undvika försämring av arbetsvillkoren för anställda när lo- kala myndigheter flyttar tjänster från en utförare till en annan, sär- skilt när tjänster överlämnas från offentlig till privat regi.71 Den medicinska tillsynen av sjukvård och omsorg görs av Helsetill- synet och fylkesmännen. Tillsynen har två olika inriktningar, den traditionella reaktiva tillsynen och en risk- eller områdesorienterad tillsyn. Institutionsboenden för barn tillsynas . Någon särskild tillsyn av ägare och ledning hos de privata utfö- rarna genomförs inte. Inte heller krävs någon särskild uppföljning eller redovisning av ekonomiska förhållanden i de privata välfärds- bolagen. I kungjordes en ny lag om offentlig upphandling, Anskaffelsesloven.72 Lagen gäller när upphandlande myndigheter ingår kontrakt vars värde uppgår till minst 100 , och innehåller grundläggande bestämmelser om bl.a. grundläggande principer vid upphandling, om särskilda hänsyn som ska beaktas och om rättsmedel. I lagen anges också att departementet kan be- sluta om föreskrifter för genomförande av lagen. För hälso- och socialtjänster anges särskilt att departementet ska föreskriva sär- skilda regler för upphandling av sådana tjänster och att särskild vikt ska läggas vid tjänsternas särdrag. Reglerna ska bidra till att främja viktiga hänsyn som bl.a. mångfald, kvalitet, kontinuitet och med- verkan av brukarna.73 Närings- och fiskeridepartementet kungjorde tre nya föreskrifter om offentlig upphandling, forskrift om offentlige anskaffelser (anskaffelsesforskriften)74, forskrift om innkjøpsregler 71Marketisation in Nordic eldercare, s. 177, , 2013. 73§ 7 a Anskaffelseloven. i forsyningssektorene (forsyningsforskriften)75 och forskrift om konsesjonskontrakter (konsesjonskontraktforskriften)76. Nedan redogörs endast för föreskriften för den klassiska sektorn, anskaf- felsesforskriften. Föreskriften är uppbyggd i sex delar. Del I gäller vid all upphandling enligt föreskriften och omfattar allmänna be- stämmelser om bl.a. tillämpningsområde, tröskelvärden och beräk- ning av ett kontrakts värde, liksom andra gemensamma bestämmel- ser. Del II tillämpas för upphandlingar vars värde understiger det EU-rättsliga tröskelvärdet men uppgår till minst 1,1 miljon NOK (dock ej för upphandlingar av hälso- och socialtjänster) och för upphandling av andra särskilda tjänster vars värde uppgår till minst 1,1 miljon NOK.77 I del III regleras upphandling vars värde över- stiger det EU-rättsliga tröskelvärdet. Vid upphandling av hälso- och socialtjänster tillämpas del IV. För dessa tjänster gäller inte något nationellt tröskelvärde. Slutligen finns i del V bestämmelser om projekttävlingar och i del VI ikraftträdande- och övergångs- bestämmelser. För upphandling av hälso- och socialtjänster, vars värde uppgår till minst det EU-rättsliga tröskelvärdet, gäller huvudsakligen följande.78 Den upphandlande myndigheten ska i upphandlings- dokumenten fastställa hur upphandlingen ska genomföras. Leve- rantörer ska behandlas lika och ges möjlighet att ta del av de villkor som myndigheten uppställt för val av leverantör och anbud. Vidare anges att tjänsternas särdrag, och särskilt brukarens behov, kan beaktas exempelvis när myndigheten uppställer krav på tjänsten, kontraktsvillkor, krav för kvalificering och tilldelningskriterier. Det anges också att myndigheten kan ingå långvariga kontrakt när detta är nödvändigt med hänsyn till brukarnas behov, kontraktsföre- målet, investeringskostnader och andra relevanta grunder. Kontrakt kan i sådana fall ingås tills vidare. Kontrakt kan också tilldelas ge- nom brukarens val. Därutöver regleras möjligheten att reservera deltagandet i en upphandling dels för s.k. skyddande verkstäder m.m. och dels till vissa organisationer som bl.a. återinvesterar sin 77Andra särskilda tjänster innefattar de tjänster som omfattas av artikel 74 i LOU-direktivet som inte regleras särskilt i del IV i föreskriften. Det nationella tröskelvärdet har genom dessa bestämmelser höjts från tidigare 500 till 1,1 miljon NOK. 78Kapitel 30 i anskaffelseforskriften. Vilka tjänster som omfattas av kapitlet anges i en bilaga till föreskriften. vinst i verksamheten.79 Det föreskrivs vidare särskilt att i fall då det inte är möjligt att genomföra en upphandling utan att lämna ut sekretessbelagda uppgifter om en enskild person och denne inte samtycker till att upplysningarna lämnas, gäller endast vissa be- stämmelser i föreskriften. I kapitlet finns även bestämmelser om bl.a. annonsering, om kommunikation och om information till leverantörer. Enligt nuvarande regelverk finns vid upphandling av hälso- och socialtjänster en möjlighet för den upphandlande myndigheten att välja att endast använda vissa allmänna bestämmelser, bl.a. när tjänsterna upphandlas av ideella organisationer.80 Bestämmelsen har tolkats så att myndigheten kan reservera upphandlingar inom om- rådet för ideella aktörer, och undantaget har används relativt ofta när omsorg ska överlämnas till privata aktörer. Undantaget över- förs dock inte i det nya regelverket, eftersom det bedöms som tveksamt om ett sådant undantag är förenligt med EU-/EES- rätten.81 har dock bett regeringen att inhämta en extern utredning avseende utrymmet att vid offentlig upphandling till- varata ideella aktörer, och om möjligheten för undantag för sådana aktörer.82 Det kan konstateras att det inte i något annat nordiskt land är til- låtet med vinstdrivande skolor. I och är inslaget av friskolor begränsat. I är det däremot mycket vanligt med friskolor. Det går alltså inte att dra slutsatsen att en möjlighet att ta ut vinster är nödvändig för att det ska uppstå en stor friskolesektor. Vad gäller kontrollen av friskolor är denna begränsad i och . I sker mycket av kontrollen informellt ge- nom att det finns krav på föräldrarepresentation i styrelserna för friskolorna. I finns däremot en mycket omfattande och de- taljreglerad tillsyn. 79Den sistnämnda möjligheten att reservera ett upphandlingsförfarande genomför artikel 77 i LOU-direktivet. Vilka tjänster som omfattas av bestämmelsen framgår av en bilaga till föreskriften. 80§ 2–1 (3) a forskrift om offentlige anskaffelser, FOR-2006-04-07-402. 81Se Forenklingsutvalgets betänkande NOU 2014:4, avsnitt 1.2.4.4. 82Uppgift från Närings- och fiskeridepartementet. Vad gäller förskolor, omsorg och hälso- och sjukvård tillåts pri- vata vinstdrivande aktörer i alla länder. Inslaget av idéburna aktörer är större i alla länder än i . Utvecklingen går dock mot att de vinstsyftande aktörerna tar en allt större del av marknaden. De nuvarande upphandlingsreglerna i ger utrymme för att reservera kontrakt till idéburna aktörer, men denna möjlighet överförs inte i det nya regelverket. 7Effektivitet och kvalitet inom välfärden Som beskrivits i avsnitt 3 syftade de reformer som möjliggjort en ökad grad av enskilda aktörer och konkurrens till att öka effektiviteten och kvaliteten i den offentligt finansierade välfärden. I detta avsnitt redo- visas resultat av den forskning och de utvärderingar som gjorts av hur effektiviteten och kvaliteten utvecklats på de olika välfärdsområdena. I detta har utredningen även lagt hur fördelningen av välfärdstjänsterna påverkats. Effektivitet och kvalitet belyses främst ur medborgarnas och brukarnas perspektiv. Hur reformerna exempelvis påverkat per- sonalens villkor berörs därför inte. I avsnittet belyses hur effektivitet och kvalitet påverkats av ökad konkurrens och av att mer verksamhet bedrivs i enskild regi. Sär- skild uppmärksamhet ägnas betydelsen av att allt fler vinstsyftande företag är verksamma inom välfärden och skillnaden mellan vinst- syftande och icke-vinstsyftande företag. I avsnittet diskuteras även hur kvalitet och effektivitet kan förstås och mätas på olika väl- färdsområden. Syftet med avsnittet är att ligga till grund för utred- ningens överväganden om hur ett nytt regelverk för utförande av välfärdstjänster som presenteras i detta betänkande ska utformas. Redovisningen ligger även till grund för utredningens förslag om mätning och uppföljning av kvalitet som utredningen avser att redo- visa i slutbetänkandet . I avsnittet redovisas resultat av mätningar som gjorts inom skol- väsendet, hälso- och sjukvården och verksamhets- områden. Avsnittet inleds med utredningens utgångspunkter och andra förutsättningar för att bedöma effektivitet och kvalitet inom välfärden. Effektivitet och kvalitet inom välfärden 7.1Utgångspunkter och förutsättningar för att bedöma effektivitet och kvalitet 7.1.1Vad som menas med effektivitet och kvalitet Begreppen effektivitet och kvalitet kan definieras på olika sätt. Det gäller i synnerhet kvalitetsbegreppet som används i en mängd olika sammanhang. Med effektivitet kommer utredningen fortsättningsvis avse kost- nadseffektivitet, om inte annat anges. Med det avses hur resultat eller effekter av en verksamhet förhåller sig till de resurser som används i den. Ju mindre resurser som krävs för att uppnå ett givet resultat eller en given effekt ju mer effektiv är verksamheten.1 Effektivitet kan även beteckna s.k. samhällsekonomisk effektivitet som handlar om att samhällets resurser används på rätt sätt eller går till rätt ändamål. Detta effektivitetsbegrepp används exempelvis vid be- dömningen av hur mycket av samhällets resurser som bör läggas på viss verksamhet. Begreppet kvalitet används vanligen för att värdera något i posi- tiv eller negativ mening. När vi säger att en tjänst eller en produkt har hög kvalitet menar vi vanligen att den uppfyller en viss funktion eller en målsättning väl.2 Om exempelvis målet med ut- bildning är att elevers kunskaper ökar har pedagogik som ökar elevernas kunskaper högre kvalitet än sådan pedagogik som inte har sådana konsekvenser. Beroende på vilket som är målsättningen för en verksamhet kan olika kvalitetsbedömningar göras. Kvalitet och effektivitet har tydliga likheter, båda innebär att bedömningar görs utifrån målen för verksamheten. En skillnad är dock att kvalitetsbedömningen normalt inte inrymmer en vägning mot de resurser som använts. En verksamhet kan hålla hög kvalitet men ha låg effektivitet om det är så att verksamheten fordrar stora resurser för att genomföras. Det innebär att effektivitets- och kvalitetsjämförelser tenderar att sammanfalla i situationer då resurserna för en verksamhet är givna. Det gäller exempelvis när man jämför olika verksamheter som 1Ett alternativt sätt att uttrycka detta är att ju bättre resultat eller effekter man kan få för givna resurser, desto effektivare är verksamheten. 2Brülde, , Kvalitet, värde och livskvalitet, i Strannegård, , (red) Den omätbara kvaliteten, 2014. Effektivitet och kvalitet inom välfärden agerar inom ett valfrihets- eller pengsystem där verksamheter, allt annat lika, ersätts med en given ersättning. Olika sätt att mäta kvalitet Vid sidan om resultat- eller utfallsmått används ofta s.k. struktur- och processmått för att bedöma kvalitet. Det är mått som avspeglar egenskaper som antas leda till goda resultat och därför bedöms av- spegla kvalitetsegenskaper. Ett skäl till att man använder sådana mått är att det ofta är svårt att mäta resultaten i offentlig verksamhet. För den egna organisationen kan det även vara intressant att mäta sådana egenskaper för att bättre förstå vad som leder till goda resultat i verk- samheten. Med de olika måtten avses vanligen följande. Strukturmått är sådana mått som speglar förutsättningarna för verksamheten, det kan vara ekonomiska resurser, personaltäthet, personalkompetens, lokal- och gruppstorlekar. Processmått är sådant som speglar vad som faktiskt görs, det kan vara genomförda riskbedömningar, upprättande av planer, kon- troll av tandhälsa, och bemötande av brukare. Resultatmått är mått som avspeglar resultat som är relaterade till målen för verksamheten, det kan vara elevers betyg i skolan, över- levnadsfrekvens vid medicinska behandlingar inom hälso- och sjukvården och förekomst av trycksår inom äldreomsorgen. Produktivitet – en delmängd av effektivitet Ett med effektivitet näraliggande begrepp är produktivitet. Med detta begrepp avses vanligen relationen mellan insatta resurser och prestationer. Ju mindre resurser som krävs för att uppnå en viss prestation ju mer produktiv är en verksamhet. Skillnaden mellan effektivitet och produktivitet består sålunda i om det är resultat/effekt 3 Beskrivningen bygger på SOU 2005:110, Jämförelsevis – Styrning och uppföljning med nyckeltal i kommuner och landsting, s. 61. och Kommuner och landsting, Modell för utveckling av kvalitetsindikatorer, 2005, s. 10. och Kommuner och landsting, Modell för utveckling av kvalitetsindikatorer inom , 2007, s. 21. Att använda struktur- process- och resultatmått för att mäta kvalitet är ursprungligen utvecklat av Donabedian, Avedis, Evaluating the Quality of Care 1966. Effektivitet och kvalitet inom välfärden eller prestationer som avses. I vissa fall kan detta sammanfalla men resultat avser till skillnad från prestation det som man i slutändan vill ska åstadkommas av en verksamhet. Exempelvis består resulta- tet i skolan bl.a. i de kunskaper som eleverna förvärvar genom under- visningen medan den undervisning som genomförs är att betrakta som en prestation. Ett annat sätt att skilja begreppen är att utgå från den s.k. effekt- kedjan illustrerad i figur 7.1. Produktivitet avser alltså relationen mellan prestationer och resur- ser medan effektivitet avser relationen mellan resultat/effekt och resurser. Produktivitet kan alltså betraktas som en delmängd av effektivitet. En verksamhet som är maximalt effektiv är också maxi- malt produktiv. Det omvända gäller dock inte. En verksamhet som har hög produktivitet kan vara ineffektiv om det är så att fel saker produceras eller det som produceras har låg kvalitet. I detta sammanhang kan nämnas att Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi () lät genomföra flera mätningar av produktivitetsutvecklingen i offentlig sektor . Mätningarna visade på en tydligt negativ produktivitetsutveckling inom utbildning, hälso- och sjukvård och socialvård.4 Dessa studier kritiserades dock, framför allt för att de inte systematiskt tog hänsyn till kvalitetsförändringar. Produktivitets- jämförelserna blev missvisande då exempelvis en medicinsk behand- ling som genomfördes ofta hade högre kvalitet än mot- svarande som genomfördes på 1960-talet.5 4För en översikt se , , i Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi, Den offentliga sektorn – en antologi om att mäta produktivitet och prestationer, s. 21 ff. Se även , i Statskontoret, Den effektiva staten, 2012, s. 15 ff. 5Det riktades även kritik mot relevansen hos de mått som användes. I mätningarna mättes prestationerna i sådant som antalet vårddagar, antal patienter, antal elevtimmar m.m. Se 2013:8, s. 21. Effektivitet och kvalitet inom välfärden 7.1.2Målen för välfärden bör ligga till grund för bedömningar av effektivitet och kvalitet Som framgått måste bedömningar av kvalitet och effektivitet utgå från någon form av mål eller syfte med en verksamhet. Mål för väl- färdsverksamheterna finns uttryckta både på nationell nivå och på regional och lokal nivå. Det sistnämnda kan exempelvis avse kvali- tetskrav som kommuner och landsting ställer i upphandlingar. På nationell nivå finns mål uttryckta i lagstiftning, förordningar och i myndigheternas föreskrifter. Utredningens uppfattning är att kvali- tet i första hand bör bedömas utifrån de mål och krav som uttrycks i lagstiftningen för olika verksamheter. Detta ligger även i linje med hur och Skolinspektionen i olika sammanhang valt att definiera begreppet.6 Ett till detta alternativt synsätt är att definiera kvalitet utifrån ett kundperspektiv. Detta är vanligt när kvaliteten inom privat finan- sierad verksamhet bedöms och innebär att kundens mål eller vär- deringar ligger till grund för att bedöma om en verksamhet är effektiv eller håller hög kvalitet. Utredningen anser dock att ett så- dant synsätt är för begränsat inom offentligt finansierade välfärden där det ofta finns flera olika mål med verksamheten. Beroende på vilka mål man bedömer utifrån kan man komma till olika bedöm- ningar om en verksamhet är effektiv eller håller hög kvalitet. Att utgå från ett kundperspektiv är också svårt att tillämpa inom offentlig verksamhet eftersom ”kunden” inte alltid sammanfaller med slutkonsumenten av en vara eller tjänst. Kunden kan vara såväl brukarna av välfärdstjänster, de offentliga huvudmännen och med- borgarna i stort, se vidare avsnitt 8. Nedan redovisas mål som finns uttryckt i skollagens, hälso- och sjukvårdslagens och socialtjänstlagens inledande bestämmelser. En del av målen är uttryckta som krav och utredningen har därför in- kluderat dessa i framställningen.7 6Socialstyrelsen föreskrifter SOSFS 2011:9 2 kap. 1 §, Skolinspektionen 2010, Terminologi- kvalitetsgranskningar, s. 36. 7Denna beskrivning bygger på 1 kap. 4 §, skollagen (2010:800) 2 §, hälso-och sjukvårdslagen (1982:763) 1 kap. socialtjänstlagen (2001:453). Även lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade innehåller syftesbestämmelser. Dessa har dock ett liknande inne- håll som Socialtjänstlagens motsvarande bestämmelser varför utredningen inte här redogör för dem närmare. Effektivitet och kvalitet inom välfärden Målen och kraven kan delas i tre huvudtyper. Välfärdsverksam- heterna ska: ge sådant som ökade kunskaper, god hälsa eller ekonomisk trygghet, bedrivas på ett visst sätt, exempelvis med respekt för individen och människors lika värde och utjämna skillnader och/eller fördelas efter behov. Den första typen av mål och krav innebär att verksamheten ska uppnå vissa resultat, exempelvis att utbildningen inom skolväsen- det ska utveckla barn och elevers kunskaper och värden, demokra- tiska värderingar, personlig utveckling m.m. Hälso- och sjukvården syftar till god hälsa och ska främja människornas ekonomiska och sociala trygghet, aktiva deltagande i samhällslivet och frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser.