sou · H4B368 · 2016-10-12 00:00:00 — I stället ska en samlad bedömning göras av räntan och lånevillkoren i övrigt. tog sedan hänsyn till den fallande årsräntan (dvs. krediträntan) för de aktuella krediterna, som var mellan , och att kredi- terna därtill var förenade med avgifter. anförde också att kreditkostnaderna, enligt ett yttrande av Finansinspektio- nens, översteg kostnaderna för en typisk av finansbolag er- bjuden kredit med . I detta kapitel beskrivs översiktligt några europeiska länders regle- ring av konsumentkrediter. I förekommande fall beskrivs också överväganden och undersökningar om kreditprodukter som är jäm- förbara med snabblån. Utredningen har tittat på regleringen i fler länder och förekomsten av snabblån, där, än vad som framgår av sammanställningen i detta kapitel. Det har dock inte varit möjligt att få tillräcklig information om lagstiftning och marknad för att kunna göra någon mer hel- täckande beskrivning av samtliga. En övergripande kommentar är följande. Inte i något land som utredningen undersökt saknas en marknad för små och korta krediter som förefaller vara lättillgäng- liga och kan utbetalas snabbt. Villkoren för krediterna varierar dock och framför allt varierar priset från land till land, något som får tolkas som att de kostnads- eller ränteregleringar som finns i vissa länder har fått genomslag på prissättningen. Ränteregleringars ekono- miska och sociala följder har undersökts bl.a. i den EU-studie som beskrivs i kap. 10. I regleras konsumentkrediter, liksom i , av flera lagar. Den huvudsakliga regleringen finns i lov om kreditaftaler (kreditaftaleloven)1. Den innehåller bestämmelser om bl.a. förhands- information, innehållet i kreditavtalet, kreditprövning, beräkning av 1 Lovbekendtgørelse nr. 1336 af 26. . den effektiva räntan, rätt att betala krediten , särskilda be- stämmelser om kreditköp, m.m. Enligt § 7 c ska kreditgivaren pröva konsumentens kreditvärdig- het innan ett kreditavtal ingås. Kreditprövningen ska göras på grund- val av tillräckliga uppgifter som inhämtas från konsumenten, om det är relevant, och från en databas, om det är nödvändigt. Kreditaftaleloven innehåller också en generalklausul i § 22 som innebär att orimliga kreditkostnader kan sättas ned av rätten till en nivå som anses rimlig. Överträdelse av vissa av kreditaftalelovens bestämmelser leder till straffansvar (§ 56). En kreditgivare kan också föreläggas att upphöra med kreditgivning som omfattas av lagen (§ 57). Lagen innehåller också en civilrättslig sanktion om en näringsidkare brustit i sina skyldigheter att lämna information enligt lagen. Det gäller förhandsinformation om den effektiva räntan och om kreditkost- naderna. Konsumenten är i sådana fall inte skyldig att betala mer i ränta än den av fastställda utlåningsräntan plus (§ 23). Kreditgivning till konsumenter är inte tillståndspliktig i , om inte företaget också tar emot inlåning och därmed anses som tillståndspliktig finansiell verksamhet. Forbrugerombudsmanden har tillsyn över kreditgivning till konsumenter, om företaget inte är ett finansiellt företag och därmed står under tillsyn av Finanstilsynet.2 Reglering med inriktning på snabblån I skedde en första reglering med specifik inriktning på snabblån när 2009 gav ut riktlinjer för mindre lån tagna på distans. Riktlinjerna innehöll bl.a. krav på kredit- prövning. Mindre lån omfattades då inte av kreditaftalaloven, men då denna ändrades för att genomföra konsumentkreditdirektivet togs tidigare beloppsbegränsning för tillämpningsområdet bort, bl.a. med hänvisning till sms-lånen och att mindre lån ofta tas av konsu- menter där behovet av t.ex. information kan vara särskilt stort, bl.a. ungdomar.3 Forbrugerombudsmandens riktlinjer ändrades därefter 2Markedet for kviklån 2015, Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen, , s. 18 och 56. 3Lovforslag nr L 91, Folketingstidende –2010, s. 42. och anpassades till att det i lag infördes nya krav, bl.a. ett allmänt krav på kreditprövning.4 I de nuvarande riktlinjerna anges bl.a. angående kreditprövningen att en kreditgivare inte ska medverka till upptagandet av en kredit som är oförsvarlig med beaktande av vad som framkommit om konsumentens ekonomiska situation. Kreditgivaren ska kunna dokumentera att kreditgivningen skett på ett försvarligt sätt och med ett tillräckligt underlag.5 gjordes ändringar i kreditaftaleloven genom införan- det av en obligatorisk betänketid vid avtal om kortfristiga konsum- tionslån (kortfristede forbrugslån). Definitionen av sådana kortfris- tiga lån omfattar lån som ges till en konsument utan säkerhet och med en löptid (§ 4 nr. Definitionen omfattar inte krediter för köp av varor eller tjänster. Betänketiden innebär att konsumentens accept av ett erbjudande om ett kort- fristigt lån inte är giltig om det inte har gått efter erbju- dandet om ett lån (§ 8 c). Bestämmelsen träder i kraft den 1 januari 2017.6 Bakgrunden till införandet av en betänketid Konkurrence- och Forbrugerstyrelsens rapport om snabblån (kviklån), se nästa stycke. Konkurrence- och Forbrugerstyrelsens rapport om kviklån I en rapport konstaterar att marknaden för mindre, kortfristiga lån i växer. Rapporten är ett resultat av myndighetens första granskning av marknaden. De lån som omfattas har samlats under begreppet kviklån. Det avser konsumentkrediter, utan säkerhet och utan sam- band med ett köp av en vara, med en löptid om maximalt tre måna- der.7 konstaterar i rapporten att den danska marknaden för kviklån är koncentrerad, eftersom det både är fråga om relativt få kreditgivare och eftersom den största kreditgivaren står för av utlåningen. 4Nuvarande riktlinjer (Retningslinjer for kortfristede lån ingået som fjernsalgsaftaler) antogs 2014. Jfr lovforslag nr L 91, Folketingstidende –2010, s. 43. 5Retningslinjer for kortfristede lån ingået som fjernsalgsaftaler, , s. 14. 6Lov om ændring af lov om kreditaftaler (Obligatorisk betænkningsperiode ved indgåelse af aftaler om kortfristede forbrugslån), Til lovforslag nr. L 156, 2015–16. 7Markedet for kviklån 2015, Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen, , s. 5. Kviklånen är populärast bland unga konsumenter, 20–gamla.8 Lånen tas oftast av personer med nettoinkomster . av tillfrågade konsumenter angav att de använt lånen till att köpa olika varor såsom möbler eller elektronik, eller använt dem till resor och nöjen. hade använt lånen till att betala räkningar eller andra levnadsomkostnader eller till att betala andra lån.9 Bland tillfrågade konsumenter som tagit kviklån var det fler som värderade sin ekonomi som dålig, än de som inte tagit kviklån. Bland dem som inte tagit kviklån ansåg att deras egen ekonomi var god, medan av dem som tagit kvik- lån gjorde samma värdering av den egna ekonomin. av kviklåntagarna ångrade att de tagit lånet, och som främsta skäl an- gavs att lånet blivit dyrare än vad de tänkt sig eller att de borde ha sparat ihop pengar i stället.10 I rapporten gör slutligen vissa överväganden och ger rekommendationer för framtida åtgär- der. Myndigheten avvisar möjligheten att införa ett räntetak för kviklån. Den rekommenderar i stället att det ska krävas en betänke- tid och att avtal som ingåtts genom att konsumenten accepterat ett låneerbjudande innan denna betänketid gått ut inte ska anses giltiga. Myndigheten vill också att det ska klargöras om konsumentkreditdirektivet medger att nationella myndigheter kan utfärda preciserade krav på hur en kreditprövning ska gå till och vilka uppgifter den ska omfatta.11 Regleringen av konsumentkrediter i allmänhet Konsumentkrediter regleras i i kapittel 3 lov om finansavtaler og finansoppdrag (finansavtaleloven)12. Lagen innehåller bestäm- melser om marknadsföring, förhandsinformation, kreditavtalets 8När det gäller ungas skuldsättning finns också undersökningar som berör olika aspekter av kviklån i rapporten på kredit – Gældsproblemer i forbrugersamfundet utgiven av TrygFonden och Taenk, 2015, s. 13, 32 f., 47, 52 f., 55, 57 f. 60, 68, 76, 111, 114. 9Markedet for kviklån 2015, Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen, , s. 29–31. a. s. 39 f. a. s. 6 f. och s. 11. innehåll, kreditprövning, rätt att betala krediten , särskilda bestämmelser om kreditköp, m.m. När det gäller marknadsföring av krediter har särskilda bestämmelser diskuterats i , vilket redogörs för i avsnitt 14.3. Enligt § 46 b ska kreditgivaren bedöma konsumentens kredit- värdighet på grundval av tillräckliga upplysningar inhämtade från konsumenten och om nödvändigt från en relevant databas. Enligt § 47 har kreditgivaren en skyldighet att avråda konsumenten i vissa situationer (frarådingsplikt). Frarådingsplikten innebär att om kredit- givaren kan anta att en konsuments ekonomiska förmåga eller andra förhållanden är sådana att konsumenten allvarligt bör över- väga att avstå från att ta krediten, ska kreditgivaren skriftligen under- rätta konsumenten om detta. Har kreditgivaren brustit i sin skyldig- het att avråda kan kreditavtalet jämkas om det är lämpligt (§ 47 [3]). I avsnitt 9.3.3 beskrivs närmare de överväganden som ligger bakom införandet av plikten att avråda konsumenten. I detta avsnitt be- skrivs också förarbetsuttalanden och praxis om kreditprövning. Enligt finansavtaleloven krävs att ett kreditavtal ska vara skrift- ligt och undertecknat av konsumenten för att vara giltigt, såvida inte konsumenten väljer att ändå följa avtalet (§ 48). Enligt uttalan- den i propositionen kan undertecknandet även göras elektroniskt.13 Forbrukerombudet har tillsyn över att bestämmelserna i tredje kapitlet finansavtaleloven följs och kan ge förelägganden om att förhållanden som strider mot lagen ska upphöra (§ 56 a)14. läggandet kan förenas med böter. Verksamhet med att ge eller förmedla krediter är tillståndspliktig i enligt Lov om finansforetak og finanskonsern (finans- foretaksloven)15 och står under tillsyn av Finanstilsynet. Tillstånds- plikten gäller dock inte för krediter i samband med försäljning av varor eller tjänster (§ 2-1 [d]). 14Ansvaret för tillsynen framgår av § 16 om kredittavtaler, FOR-2010-05-07-654. framgick tillståndsplikten av Lov om finansieringsvirksom- het og finansinstitusjoner (finansieringsvirksomhetsloven), LOV-1988-06-10-40. Särskilda överväganden om snabblån I lagstiftningsarbetet med att genomföra konsumentkreditdirekti- vet i norsk rätt gjordes vissa överväganden om sms-lån i samband med kravet på konsumentens signatur. Dessa överväganden redo- görs för i avsnitt 13.5. Regleringen av konsumentkrediter i allmänhet I regleras konsumentkrediter i 7 kap. konsumentskydds- lagen16. I kapitlet finns bestämmelser om reklam, förhandsinforma- tion, kreditavtalets innehåll, kreditprövning, rätt att betala krediten , särskilda bestämmelser om kreditköp, m.m. När det gäller kravet på kreditprövning redogörs för förarbetsuttalanden om kra- vets närmare innebörd i avsnitt 9.3.3. I finns, liksom i , en särskild bestämmelse om god kreditgivningssed (7 kap. 13 §). I bestämmelsen föreskrivs att kreditgivaren ska handla ansvarsfullt, och att det därvid särskilt för- utsätts att kreditgivaren –inte marknadsför en kredit så att marknadsföringen tydligt bidrar till att försämra konsumentens förmåga att noggrant överväga krediten, –inte använder kreditgivningen som ett huvudsakligt argument vid marknadsföringen av andra konsumtionsnyttigheter, –inte använder sms-tjänster eller andra motsvarande kommunika- tionstjänster mot extra avgift vid marknadsföring eller bevilj- ande av kredit eller vid annan kommunikation i anslutning till kreditförhållandet, –ger konsumenten en sådan tillräcklig och klar utredning innan kreditavtalet tecknas som gör det möjligt för konsumenten att bedöma om krediten är lämplig för hans eller hennes behov och ekonomiska situation, –i händelse av försenad betalning ger konsumenten information och råd för att förhindra att betalningssvårigheter uppstår eller förvärras och informerar om hur situationen med betalnings- oförmåga kan skötas samt att kreditgivaren förhåller sig ansvars- fullt till betalningsarrangemang. Kravet på kreditprövning finns i 7 kap. 14 § där det anges att kredit- givaren, innan ett kreditavtal ingås, ska bedöma om konsumenten har förutsättning att fullgöra sina skyldigheter enligt kreditavtalet. Bedömningen ska grundas på tillräckliga uppgifter om konsumen- tens inkomster och övriga ekonomiska omständigheter. Tillsynen över bestämmelserna i sjunde kapitlet konsument- skyddslagen utövas av flera myndigheter, bl.a. Konsumentombuds- mannen. Tillsynsmyndigheterna ska samarbeta på lämpligt sätt (51 §). Kreditgivare och kreditförmedlare som bryter mot bestämmelserna om konsumentkrediter får förbjudas att fortsätta med förfarandet, om det med hänsyn till konsumentskyddet är nödvändigt. Förbud kan förenas med vite (50 §). Kreditgivare, som inte är underkastade annan tillståndsplikt, ska registreras i för att ha rätt att utöva verksamhet med kredit- givning till konsumenter enligt Lag om registrering av vissa kredit- givare.17 Registreringsplikt gäller inte för näringsidkare som beviljar konsumenter krediter endast för finansiering av köp av konsum- tionsnyttigheter som de själva säljer (1 § andra stycket 2). För att bli registrerad krävs bl.a. att näringsidkaren är tillförlitlig och har så- dan kännedom om kreditverksamhet som är nödvändig med beak- tande av verksamhetens art och omfattning (4 §). Särskild reglering och överväganden avseende snabblån Från gäller i ett räntetak för krediter . Regleringen har tagits in i 7 kap. 17 a § konsument- skyddslagen. Den effektiva räntan får för sådana krediter inte över- stiga den referensränta som anges i 12 § räntelagen utökad . Avsikten med lagändringen var att minska de skuldproblem som snabblånen ansågs förorsaka. Syftet var vidare att konsumenter ska kunna få små krediter på rimligare villkor. förväntad effekt av införandet av räntetaket var att avsevärt minska utbudet av snabblån.18 Det finska räntetaket behandlas utförligare i avsnitten 10.3.3. och 10.4.2. Införandet av en registreringsplikt för kreditgivare skedde mot bakgrund av kreditmarknadens utveckling och de problem som uppkommit i samband med utbudet av snabbkrediter. Det anmärk- tes särskilt i propositionen att registreringsplikten skulle komma att omfatta snabblåneföretag.19 Regleringen av konsumentkrediter i allmänhet Den grundläggande regleringen av konsumentkrediter finns i Consumer Credit Act 1974. I avdelning III ställs krav på licens för den som driver verksamhet med konsumentkrediter. I avdelning IV finns bestämmelser som rör marknadsföring, i avdelning V bestäm- melser som rör ingående av kreditavtal, t.ex. när det gäller för- handsinformation och kreditprövning.20 Kreditgivaren ska göra en bedömning av konsumentens kreditvärdighet. Bedömningen ska bygga på tillräckliga uppgifter från konsumenten, när det är lämp- ligt, och från ett kreditupplysningsföretag, när det är nödvändigt. En ansökan i domstol om verkställighet ska inte bifallas om vissa av kreditgivarens skyldigheter inte iakttagits. Kredittagarens skuld kan i stället jämkas om det är lämpligt.21 Financial Conduct Authority (FCA) är den myndighet som har tillsyn över kreditgivare och meddelar mer detaljerade föreskrifter avseende verksamheten med konsumentkrediter.22 FCA:s föreskrif- ter finns i the Consumer () och rör bl.a. marknadsföring, kreditprövning, förhandsinformation, skuldrådgiv- ning m.m. När det gäller FCA:s föreskrifter och allmänna råd om kreditprövning lämnas en närmare redogörelse i avsnitt 9.3.3. 18Regeringens proposition till med förslag till lagar om ändring av 7 kap. konsument- skyddslagen, lagen om registrering av vissa kreditgivare och 2 § i räntelagen, RP 78/2012 rd, s. 1. 19RP 24/2010 rd s. 13 och 18. 20Section 55 och 55B. 22FCA:s normgivningskompetens framgår av Act 2012, kapitel 1, 137 A–D, se även the Consumer () 5A 1.4. Reglering av snabblån (high-cost short-term credit) I har ett flertal bestämmelser införts av FCA som riktar sig mot vad som kallas high-cost short-term credits, förkortas HCSTC i det följande. Sådana lån är jämförbara med snabblån, eftersom de ofta tas för och kan ha en effektiv ränta på mer än tusen procent. En vanlig form av HCSTC är s.k. löne- dagslån (pay-day loans). Legaldefinitionen av HCSTC är en kredit med en effektiv ränta på eller mer och som ska återbetalas , dock är vissa särskilda kreditformer undantagna, exempelvis lån med säkerhet.23 För HCSTC gäller specifika regler om riskvarningar i marknadsföring och ett förbud att förlänga eller refinansiera kredi- ten mer än två gånger. Vidare gäller ett tak för priset och för andra kostnader, som kan beskrivas som dels ett räntetak, dels ett kost- nadstak.24 Regleringen och övervägandena bakom den beskrivs mer i detalj i avsnitten 10.3.2 och 10.3.3. Marknaden för high-cost short-term credit Flera undersökningar och rapporter har getts ut om den brittiska snabblånemarknaden. konstaterade FCA att marknaden för HCSTC är en marknad som vuxit väsentligt , men att konkurrensen är svag och att konsumenter sällan under- söker marknaden innan de tar lån. Detta kan bero på att konsu- menter som tar sådana lån ofta har ett brådskande behov av pengar och att det också kan vara svårt att identifiera det bästa erbjudan- det, särskilt när det gäller kostnader vid eventuella försenade åter- betalningar. Intäkten från HCSTC var mellan per dag i ränta och andra kostnader för konsumenten.25 FCA anger också att tidigare undersökningar och deras egna studier bekräftar att konsumenter som tar HCSTC ofta befinner sig i en svår ekonomisk situation. Många har redan andra skulder, t.ex. kreditkortsskulder, och lika många har inga sparade pengar (i båda fallen). Mer än hälften () av 23FCA Handbook, Glossary. 24CONC 3.4, 5A och 6.7.23. 25Consultation Paper CP14/10, Proposals for a price cap on high-cost short term credit, 2014, s. 15 f. krediterna används till dagliga levnadsomkostnader. Nästan en fjärde- del av konsumenterna uppgav att de tog krediten för att de inte hade några andra alternativ.26 På regleras konsumentkrediter i Consumer Credit Act, 1995. Den innehåller bl.a. bestämmelser om marknadsföring, kreditavtalets form och innehåll och konsumentens ångerrätt. ska vara skriftligt och undertecknat av konsumenten.27 Skyldigheten att göra en kreditprövning framgår av olika för- fattningar. En närmare redogörelse lämnas i avsnitt 9.3.3. Att bryta mot bestämmelser som rör konsumentkrediter, både enligt the Consumer Credit Act och bestämmelser som genomför konsumentkreditdirektivet, kan medföra olika sanktioner.28 För vissa bestämmelser om informationsskyldighet och kreditavtalets innehåll gäller också att en domstol kan ogiltigförklara eller jämka kreditavtalet om kreditgivaren brustit i sina skyldigheter.29 En dom- stol kan också jämka kreditavtal om den finner kostnaderna orimliga (excessive).30 I the Consumer Credit Act finns en grundläggande tillståndsplikt för moneylenders och särskilda bestämmelser som rör avtal mellan dessa kreditgivare och konsumenter. Kreditgivning med en effektiv ränta om eller mer omfattas av det särskilda tillstånds- kravet.31 De närmare villkoren för hur kreditgivningen får gå till regleras också i själva tillstånden.32 Villkor för hur hög ränta som får tas ut ska ingå i licensen.33 a. s. 17 f. 27Consumer Credit Act 1995 avdelningarna II–IV, se särskilt punkterna 50 och 30 om ånger- frist respektive skriftlighetskrav. 28Consumer Credit Act [12–13]. 29Consumer Credit Act [38]. 30Consumer Credit Act [47–48]. 31Consumer Credit Act [2] definitionen av moneylender och [98]. 32Consumer Credit Act [93]. 33Consumer Credit Act [93 (8) e]. Irländska ger tillstånd och utövar tillsyn över moneylenders. Banken utfärdar också föreskrifter.34 Av föreskrif- terna framgår att konsumenten ska få särskild information om kredit- avtalet som även innehåller en särskild skriftlig varning att krediten är ett högkostnadslån med följande utformning: Warning: This is a high-cost loan. På finns i princip ingen marknad för produkter motsvarande snabblån eller lönedagslån. Moneylenders står för högkostnads- segmentet på kreditmarknaden. I en rapport framgår bl.a. följande om marknaden. Det vanligaste lånebeloppet är 200–. Den vanligaste krediten har en löptid och en effektiv ränta om . Återbetalning av krediten kan göras genom att en representant för kreditgivaren tar upp betalningar genom besök i kredittagarens hem (home collection). I sådana fall tillkommer en särskild avgift för detta, vilket ökar på den effektiva räntan. Utan särskild avgift ligger den effektiva räntan mellan , med särskild avgift inkluderad sträcker sig den effektiva räntan från knappt 40 till nästan 290 procent.35 I regleras konsumentkrediter och andra konsument- rättigheter (t.ex. distansavtal) i Code de la consommation. Kapitlet avseende konsumentkrediter innehåller bl.a. bestämmelser om mark- nadsföring, förhandsinformation, kreditgivarens förklaringsskyldig- het, kreditprövning och ränta. Kapitlets reglering omfattar dock inte krediter som är eller större än 75 000 euro.36 I praktiseras ett räntetak för konsumentkrediter, som utgår från en bestämmelse om ocker i Code de la consommation 34Consumer Protection Code for Licensed Moneylenders, Financial Regulator, . Föreskriftsrätten följer av the Consumer Credit Act och the Act 1989, vilket framgår av föreskrifterna. Se även hemsida, /regulation/industry-sectors/money-lenders/Pages/legislation 35Report on the , , , s. 2–4 och 6. 36Code de la consommation Article L. (le taux d’usure).37 Nivån bestäms utifrån medelräntan på markna- den och en ränta är att bedöma som ocker om den överstiger denna medelränta med en tredjedel. Genom föreskrifter har fått i uppdrag att varje kvartal räkna fram medelräntor för olika intervaller av kreditbelopp och fastställa ockerräntan. För konsumentkrediter utan säkerhet var exempelvis den högsta fast- ställda räntan (som avser kreditbelopp som understiger ) (effektiv ränta).38 Den civilrättsliga följden av att en avtalad ränta överstiger ockerräntan är att domstolen sätter ned räntan till den maximalt tillåtna.39 finns en särskilt tillsatt kommitté som har till upp- drag att övervaka och utvärdera utvecklingen av räntesättningen och även att följa effekterna av den reform av lagstiftningen gällande ockerräntan som genomfördes . Kommittén avger årliga rappor- ter till parlamentet och regeringen.40 Ett kontrakt om konsumentkrediter ingås skriftligen. Ett konsu- mentkreditavtal anses inte slutet om inte två förutsättningar är uppfyllda – dels ska konsumenten inte ha utnyttjat sin ångerrätt, dels ska kreditgivaren, inom en frist , skicka konsu- menten ett meddelande att avtalet bekräftas. från att konsumenten accepterat det skriftliga avtalet får dessutom inga betalningar utväxlas mellan konsumenten och kreditgivaren.41 Kreditgivarens skyldighet att pröva konsumentens kreditvärdig- het innebär att kreditgivaren ska bedöma tillräckligt många upp- gifter, innefattande sådana som konsumenten gett på begäran av kreditgivaren. Kreditgivaren är vidare skyldig att inhämta en kredit- upplysning.42 Detta innebär att kreditgivaren ska inhämta uppgifter från ett register hos , som omfattar betalnings- försummelser. Vissa uppräknade institut, bland dem sådana som 314-6–L. 38www.banque-france.fr/economie-et-statistiques/changes-et-taux/taux-dusure 39Se t.ex. d'appel de , 28 juin 2011, 10/01350. 40Loi n° 2010-737 du 1er juillet 2010 (Lag nr 2010-737 av ). Lagen innehåller även de reformer som behövdes med anledning av det franska genomförande av konsument- kreditdirektivet. Om den franska ränteregleringen, se även faktablad utgivet av , La législation française relative au seuil de l’usure, kan hämtas på /economie-et-statistiques/changes-et-taux/taux-dusure 41Code de la consommation Article L. 312-24, L. 312-25 och L. har tillstånd att ge krediter, ska rapportera betalningsförsummelser till för registrering.43