sou · H4B372d2 · 2016-10-17 00:00:00 — Uppgörelsen med borgenärerna som kan komma till stånd inom ramen för rekonstruktionsförfarandet kan ske antingen ge- nom en frivillig överenskommelse, s.k. underhandsackord, eller ha formen av ett offentligt ackord som beslutas av rätten. LFR är tillämplig på näringsidkare. Enligt förarbetena till lagen bör termen näringsidkare fattas i vidsträckt mening och omfatta var och en som yrkesmässigt driver verksamhet av ekonomisk art (prop. 1995/96:5 s. 63 och s. 171). Reglerna är alltså tillämpliga på såväl fysiska som juridiska personer och oavsett i vilken form nä- ringsverksamheten drivs. Vissa verksamheter är dock undantagna från lagens tillämpningsområde. Företagsrekonstruktion kan inte tillämpas avseende vissa kreditinstitutioner, försäkringsföretag och liknande.5 Verksamheter vari det allmänna har ett bestämmande inflytande har också undantagits från tillämpningsområdet (1 kap. 5 Se beträffande kreditinstitut med flera, lag (2015:1016) om resolution. Se även SOU 2014:52 Resolution - en ny metod för att hantera banker i kris och prop. 2015/16:5, Genomfö- randet av krishanteringsdirektivet. Se även och rådets direktiv /59/EU om inrättandet av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag. 3 §). LFR är däremot tillämplig på de angivna kategorierna när de uppträder i egenskap av borgenär. Förfarandet inleds och avslutas av domstol. En ansökan om fö- retagsrekonstruktion kan göras av såväl gäldenären som borgenä- rerna (2 kap. 1 §). För att en ansökan om företagsrekonstruktion ska bifallas krävs det antingen att det kan antas att gäldenären inte kan betala sina förfallna skulder eller att det kan antas att en sådan oförmåga inträ- der (2 kap. 6 § första stycket). Gäldenären ska således vara illikvid eller det ska föreligga en risk för snar illikviditet. Av förarbetena framgår att gäldenären vid ansökan inte ska kunna be- tala förfallna skulder. Det innebär att kontanta medel och andra tillgångar som lätt kan omsättas i kontanter inte räcker till för be- talning av förfallna skulder (a.a. prop. s. 180). Någon nedre eko- nomisk gräns angående gäldenärens betalningssvårigheter har inte angivits av lagstiftaren. Gäldenären kan mycket väl vara insolvent när ansökan kommer in till rätten. Nästa steg för rätten att pröva är om en rekonstruktion kan ge- nomföras med ett framgångsrikt resultat. I lagtexten anges att be- slut om företagsrekonstruktion inte får meddelas om det saknas skälig anledning att anta att syftet med rekonstruktionen kan upp- nås (2 kap. 6 § andra stycket). Rätten måste alltså göra en prognos beträffande utsikterna för att rekonstruktionen ska lyckas. Regeln i andra stycket är tänkt att förhindra ansökningar som saknar fog, t.ex. ska en gäldenär vara förhindrad att ansöka om rekonstruktion bara för att få till stånd ett betalningsanstånd. Beviskravet för att för- utsättningarna i 2 kap. 6 § är uppfyllda är lågt ställda och rättens mate- riella prövning torde inte behöva vara särskilt ingående (a.a. prop. s. 70 f. och s. 72 f.). Enligt förarbetena måste rättens prövning av an- sökan bli relativt summarisk och av i huvudsak formell natur.6 Slutligen är gäldenärens medgivande en förutsättning för att en ansökan om företagsrekonstruktion ska kunna bifallas (2 kap. 6 § tredje stycket). Om rätten bifaller en ansökan om företagsrekonstruktion ska den utse en eller flera rekonstruktörer (2 kap. 10 §). Re- konstruktören ska tillsammans med gäldenären ta fram en rekon- struktionsplan där det framgår hur syftet med företagsrekonstruk- 6 Se prop. 1995/96:5 s. 72 samt SOU 1992:113 s. 380 och s. 426. tionen ska kunna uppnås (2 kap. 11 §). Under rekonstruktionen leds förfarandet av rekonstruktören. Domstolen har inte någon operativ funktion utan endast en kontrollerande. Ett förfarande får normalt inte pågå än från beslutet om företagsrekonstruktion. Det är dock möjligt för gäldenären att ansöka om förlängning med högst i taget. En rekonstruktion får emellertid inte pågå såvida inte ackordsförhandling har beslutats (4 kap. 8 §). Förfarandet inleds med en ansökan. En ansökan får, som fram- kommit ovan, göras av gäldenären eller av en borgenär. Som skäl för att låta såväl borgenär som gäldenär ansöka om företagsrekon- struktion anfördes i förarbetena att det är viktigt att rekonstrukt- ionen inleds i ett så tidigt skede som möjligt, vilket underlättas om flera aktörer kan initiera förfarandet (prop. 1995/96:5 s. 67). En ansökan från gäldenären ska enligt 2 kap. 3 § LFR innehålla en kortfattad redogörelse för gäldenärens ekonomi och orsakerna till betalningssvårigheterna. En ansökan ska också innehålla en bor- genärsförteckning. I ansökan ska vidare anges dels hur gäldenären avser att verksamheten ska bedrivas i fortsättningen, dels hur en eventuell uppgörelse kan nås med borgenärerna. Gäldenären ska slutligen lämna förslag på en lämplig rekonstruktör. Är det en borgenär som gör ansökan är kraven lägre ställda på innehållet i ansökan. En sådan ansökan ska innehålla uppgift om den fordran borgenären har på gäldenären. Borgenären ska vidare lämna upplysningar om vad han eller hon känner till om gäldenä- rens betalningssvårigheter samt ett förslag till rekonstruktör (2 kap. 4 §). Rekonstruktionsförfarandet bygger på frivillighet från gäldenä- rens sida att rekonstruera sin verksamhet. En förutsättning för att bifalla en ansökan från en borgenär är som redan nämnts att gälde- nären uttryckligen har medgett den (2 kap. 6 § tredje stycket). En ogrundad ansökan från en borgenär kan i vissa fall medföra skade- ståndsskyldighet mot gäldenären (4 kap. 12 §). Om det är gäldenären som ansöker om företagsrekonstruktion, ska rätten normalt pröva ansökan genast (2 kap. 7 §). genären som gjort ansökan ska rätten sammanträda inom två och undantagsvis för prövning av ansökan (2 kap. 8 §). Om ansökan bifalls ska den av rätten utsedde rekonstruktören tillsammans med gäldenären ta fram en rekonstruktionsplan som anger hur företaget ska rekonstrueras (1 kap. 2 § och 2 kap. 12 §). Rekonstruktionsplanen måste inte fastställas av domstol för att bli gällande och det finns inget som hindrar att rekonstruktören i ett senare skede frångår rekonstruktionsplanen. LFR ger inte heller några anvisningar om vad rekonstruktionsplanen ska innehålla, och en rekonstruktionsplan kan komma att se mycket olika ut bero- ende på omständigheterna i det enskilda fallet. Utöver ovan nämnda utredning tillkommer en ytterligare utred- ning i de fall som gäldenären ansöker om ackordsförhandling under företagsrekonstruktionen (se vidare avsnitt 4.2.8). Om en sådan begäran görs ska skrivelsen innehålla ett ackordsförslag som anger hur mycket gäldenären bjuder i betalning och när betalningen ska ske samt om säkerhet har ställts för ackordet och vad den i så fall består av (3 kap. 10 § LFR). Till skrivelsen ska fogas en förteckning över boets tillgångar och skulder som har upprättats av rekonstruk- tören enligt 3 kap. 14 § tidigast ansökan om ackordsförhandling gjordes samt den senaste balansräkningen (3 kap. 10 § andra stycket). Av 3 kap. 14 § framgår att gäldenärens tillgångar ska tas upp till noggrant specificerade värden. Om möj- ligt ska det även lämnas specificerad uppgift om de värden som i bokföringshandlingarna har åsatts tillgångarna eller, när sådan värdering inte har gjorts, om anskaffningskostnaden. Bouppteck- ningen ska vidare innehålla uppgift om varje borgenärs namn och postadress. Har en borgenär förmånsrätt, ska det anges jämte grunden till det. Om någon anmärker mot en fordran eller bedöms värdet av den egendom, i vilken en borgenär har särskild förmåns- rätt, understiga hans eller hennes fordran, ska även detta anges, jfr 3 kap. 16 § om anmärkning mot fordran som omfattas av ackordet. I 3 kap. 11 § LFR stadgas att till en begäran om ackordsförhand- ling ska även fogas en berättelse av rekonstruktören. Berättelsen ska ange boets tillstånd, orsakerna till gäldenärens betalningssvå- righeter samt en översikt över gäldenärens tillgångar och skulder. Vidare ska det i berättelsen finnas uppgifter om den utdelning som borgenärerna skulle kunna påräkna i en konkurs. Berättelsen ska även innehålla upplysning om egendom som frångått gäldenären under sådana förhållanden att den kan bli föremål för återvinning och om det finns skälig anledning att anta att gäldenären har gjort sig skyldig till brott mot sina borgenärer och i så fall grunden där- för. Slutligen ska berättelsen innehålla uppgifter om hur gäldenären har fullgjort sin bokföringsskyldighet. Utöver ansökan och rekonstruktörsberättelsen ska rekonstruk- tören bifoga ett yttrande huruvida ackordsförslaget bör antas av borgenärerna. Rekonstruktören ska även bifoga ett intyg avseende viss förhandsanslutning av borgenärerna till ackordsförslaget. I intyget ska det framgå att antalet anslutande borgenärer till för- slaget utgör minst två femtedelar av de i bouppteckningen upp- tagna borgenärer, vilkas fordringar skulle omfattas av ackordet och som tillsammans innehar minst två femtedelar av dessa fordringars sammanlagda belopp. Ytterligare en handling som ska bifogas är ett bevis att ackordsförslaget samt rekonstruktörens berättelse och yttrande har sänts till alla borgenärer som tas upp i boupp- teckningen. Avslutningsvis ska gäldenären betala ett förskott avse- ende kostnader för ackordsfrågans handläggning hos rätten.7 Räck- er inte det förskott som betalas för handläggningen måste säkerhet ställas för återstoden (3 kap. 11 §). Som redovisats ovan följer av 2 kap. 10 § LFR att rätten ska utse en rekonstruktör om en ansökan om företagsrekonstrukt- ion bifalles. LFR ställer vissa krav på rekonstruktörens kompetens. En rekonstruktör ska ha den särskilda insikt och erfarenhet som uppdraget kräver, ha borgenärernas förtroende samt även i övrigt vara lämplig för uppdraget (2 kap. 11 § LFR). När inte omständig- heterna i det särskilda fallet motiverar annat bör enligt förarbetena en advokat ur konkursförvaltarkretsen eller en högre tjänsteman vid en ackordscentral utses. Detta garanterar att rekonstruktören har en viss erfarenhet av företagsledning, gedigna kunskaper i obeståndsrätt och är van att hantera situationer i vilka motstående intressen kan göra sig gällande (prop. 1995/96:5 s. 184). Lagstifta- ren uppställer inte något formellt krav på viss utbildning, examen 7 Se förordning (1987:452) om avgifter vid de allmänna domstolarna. eller liknande för en rekonstruktör. Det finns inget som hindrar att en person med ekonomisk bakgrund utses som rekonstruktör om det är motiverat med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Kraven på en rekonstruktör kan beskrivas utifrån de krav som uppställs på en konkursförvaltare i 7 kap. 1 § KonkL.8 En skill- nad mellan en konkursförvaltare och en rekonstruktör är att den senare måste ha förutsättningar att bedöma de rent affärsmässiga förutsättningarna för fortsatt drift. Den som är anställd vid domstol eller får inte vara rekonstruktör (2 kap. 11 §). Rekonstruktörens huvudsakliga uppgift är att tillsammans med gäldenären undersöka möjligheterna till en hållbar rekonstruktion av verksamheten och finanserna samt föreslå hur en sådan eventuell rekonstruktion ska genomföras. När rekonstruktören fullgör sitt uppdrag ska han eller hon verka för att borgenärernas intresse inte åsidosätts. Rekonstruktören ska som redovisats ovan tillsammans med gäldenären ta fram en rekonstruktionsplan som anger hur fö- retaget ska rekonstrueras (1 kap. 2 §). Planen ska tillställas rätten och borgenärerna (2 kap. 12 §). Efter beslutet om företagsrekonstruktion är det alltså rekon- struktören (som tillsammans med gäldenären) ska driva rekon- struktionen vidare. Rekonstruktören ska inom från beslu- tet om rekonstruktion underrätta samtliga kända borgenärer om beslutet. Till underrättelsen ska fogas en preliminär förteckning över gäldenärens tillgångar och skulder. Det behöver inte vara fråga om någon fullständig och slutlig förteckning över gäldenärens eko- nomiska förhållanden, men det ska vara möjligt att utläsa gäldenä- rens ungefärliga ekonomiska status (prop. 1995/96:5 s. 113). Re- konstruktören ska även bifoga gäldenärens senaste balansräkning och de ytterligare upplysningar som behövs om ekonomisk ställ- ning, uppgift om orsakerna till betalningssvårigheterna och om hur verksamheten kan rekonstrueras. I underrättelsen ska också lämnas upplysning om den tidpunkt för borgenärssammanträdet som be- stämts enligt 10 § andra stycket (2 kap. 13 §). Borgenärssamman- trädet ska som huvudregel äga rum från beslutet om att inleda företagsrekonstruktion. 8 Se , T. & , M., a.a., s. 81 f. Rekonstruktören har rätt till ersättning för arbete och för de ut- lägg som uppdraget har krävt, 4 kap. 4 § LFR. Arvodet får inte be- stämmas till ett högre belopp än som med hänsyn till det arbete som uppdraget har krävt, den omsorg och skicklighet varmed det har utförts samt näringsverksamhetens omfattning kan anses ut- göra skälig ersättning för uppdraget. Rekonstruktörens rätt till ersättning ska, på begäran av rekonstruktören eller gäldenären, prövas av rätten. Det är gäldenären som är skyldig att betala ersättningen till rekon- struktören (4 kap. 6 §). Det finns inget krav på att arvodesräkningen måste gå via rätten. Rekonstruktören kan fakturera gäldenären direkt utan inblandning av rätten. Rekonstruktörens fordran är, i den mån den är skälig, förenad med förmånsrätt enligt 10 § första stycket 2 förmånsrättslagen om gäldenären senare försätts i konkurs. I LFR saknas, till skillnad från vad som gäller för konkursförval- tare enligt 17 kap. 1 § KonkL, uttryckliga bestämmelser om rekon- struktörens skadeståndsansvar. 4.2.5Gäldenärens skyldigheter under företagsrekonstruktion Gäldenären är skyldig att lämna rekonstruktören alla upplysningar om sina ekonomiska förhållanden som är av betydelse för rekonstruktion- en av verksamheten och gäldenären ska följa rekonstruktörens anvis- ningar om hur verksamheten ska bedrivas (2 kap. 14 § LFR). Gäldenären får inte utan rekonstruktörens samtycke betala skulder som uppkommit före beslutet om företagsrekonstruktion eller ställa säkerhet för sådana skulder, åta sig nya förpliktelser eller överlåta, pantsätta eller upplåta annan rätt till egendom av väsentlig betydelse för gäldenärens verksamhet. Skulle gäldenären åsidosätta vad som gäller i detta avseende inverkar det inte på rättshandlingens giltighet (2 kap. 15 §). Eventuell förmånsrätt som motparten skulle fått vid en efterföljande konkurs faller dock bort, jfr 10 § 4 FRL. 4.2.6Exekutiva åtgärder under företagsrekonstruktion företagsrekonstruktionen pågår får utmätning eller annan verkställighet enligt utsökningsbalken inte äga rum mot gäl- denären. Handräckning enligt lagen (1978:599) om avbetalnings- köp mellan näringsidkare m.fl. får heller inte ske. Förbudet i para- grafen gäller inte borgenärer som har handpanträtt eller retentions- rätt eller för fordran som avser underhållsbidrag. Under företags- rekonstruktionen får inte heller meddelas beslut om kvarstad eller betalningssäkring (2 kap. 17 § LFR). I 2 kap. 18 § LFR uppställs en skyddsregel om säkerställande av en borgenärs rätt. Om det finns särskilda skäl att befara att gälde- nären vidtar eller underlåter att vidta en viss åtgärd och därigenom sätter en borgenärs rätt i fara, får rätten på borgenärens begäran besluta om lämplig åtgärd för att säkerställa dennes rätt. De ovan redovisade bestämmelserna i 2 kap. 17 § hindrar inte verkställighet av ett sådant beslut. Vad det innebär att ”borgenärens rätt är i fara” kan inte anges i några entydiga termer. Exempel som uppfyller rek- visitet är att gäldenären i större omfattning avhänder sig egendom som ingår i företagshypoteksunderlaget likaväl som att han eller hon står i begrepp att överlåta en maskin som han/hon innehar enligt ett leasingavtal (prop. 1995/96:5 s. 195). De åtgärder som rätten kan besluta om är av samma slag som de civilprocessuella säkerhetsåtgärder som kan beslutas enligt 15 kap. 3 § rättegångs- balken. Gäldenären kan vid vite förbjudas att vidta eller att avstå från en tilltänkt åtgärd. Vidare är möjligt att sätta egendom som gäldenären står i begrepp att avhända sig under särskild förvaltning (a.a. prop. s. 195). LFR innehåller även regler för hur gäldenärens avtal ska hanteras under företagsrekonstruktionen. Av 2 kap. 20 § första stycket föl- jer att en motpart, som före beslutet om rekonstruktion fått häv- ningsrätt, efter ett beslut om rekonstruktion inte kan häva ett avtal på grund av dröjsmål med betalning eller annan prestation, om gäl- denären med rekonstruktörens samtycke begär att avtalet ska full- Gäldenären ska på motpartens begäran inom skälig tid ge besked om avtalet ska fullföljas.9 Ska ett avtal fullföljas görs enligt 2 kap. 20 § andra stycket skillnad mellan situationen att tiden för motpartens fullgörelse är inne (första punkten) och den situationen att tiden för motpartens fullgörelse inte är inne (andra punkten). Är tiden för motpartens fullgörelse inne, ska gäldenären på motpartens begäran fullgöra sina prestationer eller, om anstånd har medgetts beträffande vissa prestationer, ställa säkerhet för dem. Om tiden för motpartens fullgörelse inte är inne, har motparten rätt att erhålla säkerhet för gäldenärens framtida prestationer i den mån det av särskild anledning är nödvändigt för att skydda honom mot förlust. Om inte gäldenären lämnar besked om avtalet ska fullföljas eller inte fullgör sina skyldigheter, får motparten häva avtalet. LFR gäl- ler alla typer av varaktiga, successiva och momentana avtal utom anställningsavtal och vissa avtal där finansiella instrument, valuta eller fordringar som avses i 8 kap. 10 § andra stycket konkurslagen (1987:672), KonkL, är ställda som säkerhet. Bestämmelsen inbegri- per både natura- och penningprestationer och gäller oavsett vilka som är parter i avtalsförhållandet. Paragrafen är tvingande, dvs. ett avtalsvillkor som inskränker gäldenärens rätt enligt 2 kap. 20 § första eller andra stycket är ogiltigt. I 2 kap. 21 § LFR regleras de närmare förutsättningarna för kvittning under företagsrekonstruktion. Av regeln framgår att en borgenär som hade en fordran hos gäldenären när ansökan om re- konstruktion gjordes, även om fordringen inte är förfallen till be- talning, får använda den till kvittning mot fordran som gäldenären då hade mot honom. Detta gäller dock inte, om kvittning är uteslu- ten på grund av någon av fordringarnas beskaffenhet, till exempel underhållsbidrag eller lön (första stycket). Den redovisade huvud- regeln begränsas av flera undantag, vilka redovisas nedan. Om en fordran mot gäldenären har förvärvats genom överlåtelse från tredje man senare än före ansökan om företagsre- konstruktion, får den inte användas till kvittning mot en fordran som gäldenären hade när borgenären förvärvade sin fordran, om förvärvet inte med hänsyn till omständigheterna kan anses som 9 Se beträffande rekvisitet skälig tid, prop. 1995/96:5 s. 198. Jfr proposition till köplagen 1988/89:76 s. 183. Om gäldenären är ett dödsbo kan också borgenären vara förhindrad att kvitta, trots att han/hon förvärvat sin fordran tidi- gare än före ansökan om företagsrekonstruktion. Detta gäller om dödsboet har avträtts till boutredningsman och ansökan om rekonstruktion följt från att bout- redningsmannen utsågs. Om borgenären förvärvat sin fordran ge- nom överlåtelse tidigare än före ansökan men vid tid- punkten för förvärvet hade skälig anledning att anta att gäldenären var på obestånd är kvittning inte tillåten (andra stycket). En borgenär, som har satt sig i skuld till gäldenären under såd- ana omständigheter att det är att jämställa med betalning med annat än sedvanliga betalningsmedel, får inte kvitta, i den mån sådan be- talning hade kunnat bli föremål för återvinning enligt 3 kap. 5–7 §§ (tredje stycket). Bestämmelserna i 3 kap. 5–7 §§ hänvisar i sin tur till 4 kap. KonkL om återvinning. En fordran på ersättning som tillkommer en borgensman eller annan med anledning av en förpliktelse som han/hon infriat (regressfordran) anses vid tillämpning av vad som sägs ovan ha förvärvats när hans/hennes förpliktelse grundades (fjärde stycket). Om en borgensman tvingats infria en förpliktelse har denne rätt att rikta regresskrav mot gäldenären. I det fall borgensmannen också står i skuld till gäldenären kan det tänkas att borgensmannen vill använda sin regressfordran till kvittning för att frigöra sig från sin förpliktelse gentemot gäldenären. Om gäldenären är föremål för företagsrekonstruktion är sådan kvittning möjlig endast om bor- gensåtagandet (inte betalningen) har gjorts tidigare än före ansökan om rekonstruktion.10 Regeln är utformad med före- bild i 5 kap. 17 § första stycket KonkL. Avslutningsvis gäller att om en gäldenär, sedan ansökan om fö- retagsrekonstruktion gjorts, överlåter sin fordran så att en borgenär därigenom förlorar sin rätt till kvittning är gäldenären skyldig att ersätta borgenären för detta (femte stycket). 10 Se , T. & , M., a.a. s. 156. 4.2.8Offentligt ackord under företagsrekonstruktion I ett ärende om företagsrekonstruktion kan gäldenären begära för- handling om offentligt ackord (3 kap. 1 § LFR). Ett offentligt ack- ord innebär att en borgenärsmajoritet kan träffa ett avtal med gäl- denären om en ekonomisk uppgörelse som binder även minori- teten. Den klassiska formen för en sådan uppgörelse innebär att borgenärernas fordringar sätts ned med en angiven procentsats (prop. 1995/96:5 s. 115). Det är inte möjligt att få till stånd ett offentligt ackord utan att ett förfarande om företagsrekonstruktion har inletts. För att en ackordsförhandling ska komma till stånd fordras således att gälde- nären begär det i ett pågående ärende om rekonstruktion (3 kap. 1 §). Av 3 kap. 2 § LFR följer att ackordet ska ge alla likaberätti- gade borgenärer som får delta i ackordsförhandlingen lika rätt och av fordringarnas belopp, om inte lägre ackords- procent godkänns av samtliga kända borgenärer eller det finns sär- skilda skäl för lägre procent. Ett ackord får också avse att gäldenä- ren endast får anstånd med betalningen eller annan särskild eftergift. I 3 kap. 3 § LFR stadgas att endast borgenärer vilkas fordringar uppkommit före ansökan om företagsrekonstruktion deltar i ackordsförhandlingen. En borgenär som kan få täckning för sin ford- ran genom kvittning eller vars fordran är förenad med förmånsrätt eller återtaganderätt deltar inte i förhandlingen. En borgenär som vid konkurs skulle ha rätt till betalning först efter övriga borgenärer deltar inte heller i förhandlingen om inte övriga borgenärer som deltar i förhandlingen medger det. Om en borgenär helt eller delvis avstår från kvittningsrätt eller förmånsrätt, deltar han/hon i förhand- lingen i motsvarande mån. Kan en borgenärs fordran endast till viss del täckas genom kvittning eller understiger värdet av den egendom i vilken en borgenär har särskild förmånsrätt borgenärens fordran, deltar borgenären med återstående del av fordringen. Innehåller ackordsförslaget en bestämmelse om att borgenärer som inte har förmånsrätt ska få full betalning intill ett visst belopp, ska deras fordringar i ackordsförfarandet anses som förmånsberättigade i motsvarande mån. En borgenär får delta i förhandlingen även om fordringen inte är förfallen till betalning eller den är beroende av särskilt villkor. Gäldenärens begäran om offentligt ackord ska vara skriftlig. Vilken utredning en begäran om ackordsförhandling ska innehålla har behandlats ovan under rubriken ”4.2.3 Krav på utredningen”. Om en begäran om ackordsförhandling tas upp ska rätten gen- ast meddela beslut om ackordsförhandling och bestämma tidpunkt för ett ackordsborgenärssammanträde, kalla gäldenären, rekonstruktören och borgenärerna till sammanträdet, och kungöra beslutet i Post- och och i övrigt på det sätt som regeringen föreskriver (3 kap. 13 § LFR). För att ett ackordsförslag ska kunna antas ska borgenärerna rösta om förslaget (3 kap. 20 § LFR).