sou · H4B378 · 2016-11-08 00:00:00 — Även om det redan enligt den föreslagna lagstiftningen finns möjlighet att beakta behovet av att garantera de viktiga egenskaper avseende tjänsterna som anges i direktivet, är det enligt utredning- ens mening betydelsefullt att belysa på vilket sätt sådana behov kan beaktas. Den omständigheten att dessa hänsyn uttryckligen anges i direktivet tydliggör att de tillmäts särskild betydelse vid upphand- ling av sociala tjänster och andra särskilda tjänster. Exempelvis kan situationer där enskilda personer har behov av stabilitet och kon- tinuitet motivera långa kontrakt, och även vid en förnyad kon- kurrenssituation bör hänsyn kunna tas till sådan kontinuitet. Genom kravet på tillgänglighet, som kan innebära att den enskilde får till- gång till tjänsterna i sin närmiljö, kan det också vara möjligt att ta geografiska hänsyn vid upphandling av dessa tjänster i större ut- sträckning. bör mot denna bakgrund ges i uppdrag att analysera och beskriva möjligheterna att beakta så- dana behov inom ramen för den föreslagna lagstiftningen, och att utforma stöd åt de upphandlande myndigheterna i dessa frågor. Välfärdstjänster ska omfattas av den nya regleringen Utredningens huvuduppdrag avser välfärdstjänster, dvs. tjänster inom vård, omsorg och skola. Utredningen har också redogjort för att dessa tjänster har särdrag i förhållande till andra tjänster. Som fram- gått finns det därför enligt utredningen skäl för att föreslå en mer flexibel reglering för välfärdstjänster. 22Artikel 76 i LOU-direktivet. 2015/16:195 del 2 s. 904 f. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster och sociala tjänster kommer därmed att omfattas av regleringen. Enligt uppgift från omfattas myndighetens upp- handlingar av bl.a. asylboenden av CPV-koder24 som faller under denna kategori. Dessa upphandlingar kommer därmed att omfattas av den föreslagna regleringen. Även sådana tjänster inom utbild- ningsområdet som omfattas av nya bör enligt utredningens mening omfattas av den mer flexibla regleringen. Skälet för en särskild reglering av sådana tjänster är som framgått att många av dessa tjänster syftar till att tillgodose enskilda personers ofta svårbedömda behov, och att det därmed behövs större flexi- bilitet i regelverket. Det kan naturligvis finnas fall där det inte finns sådana speciella behov, som exempelvis administrativa stödtjänster inom området. Att försöka separera ut sådana tjänster skulle dock skapa ett mycket svårtillgängligt regelverk. Enligt utredningen bör därför samtliga de tjänster som omfattas av direktivets enklare regler och som anges i kategorin ”hälsovård, socialtjänst och närbesläktade tjänster” omfattas av den föreslagna regleringen, liksom vissa admi- nistrativa tjänster och tjänster inom undervisning och utbildning. De tjänster som omfattas ska framgå genom angivande av CPV-koder i en bilaga till lagen. Bland de tjänster som omfattas av direktivets enklare reglering finns utöver ovan angivna tjänster ett flertal andra typer av tjänster, så som hotell- och restaurangtjänster, vissa juridiska tjänster och posttjänster. Dessa tjänster kommer även fortsatt att regleras i 19 kap. . Regeringen har som nämnts aviserat en översyn av dessa bestämmelser. Enligt utredningens mening bör frågan om ett mer flexibelt regelverk för sådana tjänster prövas inom ramen för den översynen. Regleringen ska ske i ett särskilt kapitel Utredningens bedömning att upphandling av välfärdstjänster har särdrag i förhållande till annan upphandling talar för en separat reglering av sådan upphandling, lämpligen i ett eget kapitel i nya . Mot en fristående reglering talar att en sådan medför att fler 24 CPV-koder är en gemensam terminologi och ett klassificeringssystem som ska tillämpas vid offentlig upphandling. Se och rådets förordning (EG) nr 2195/2002 om en gemensam terminologi vid offentlig upphandling (CPV) och SFS 2011:1039. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster bestämmelser tillförs ett redan omfattande regelverk. Enligt utredningen är det dock inte lämpligt att införa ytterligare särreg- leringar i det föreslagna 19 kap., dels då detta kapitel redan är svårt att hantera, dels då det kommer bli föremål för en särskild över- syn.25 Enligt utredningen är därför en fristående reglering att före- dra, även om denna i delar överensstämmer med 19 kap. nya . Utredningen föreslår nedan i avsnitt 18 att den möjlighet att reser- vera kontrakt avseende välfärdstjänster till vissa organisationer som finns enligt LOU-direktivet ska genomföras i det nya kapitlet. Även möjligheten att reservera deltagandet i ett upphandlings- förfarande för bl.a. s.k. skyddade verkstäder ska framgå av den nya regleringen. Detta är visserligen en möjlighet som följer av nya , och behöver därför inte anges i kapitlet för att kunna tillämpas av upphandlande myndigheter.26 Utredningen anser dock att det är vik- tigt att även denna möjlighet att reservera en upphandling tydligt framgår i det nya kapitlet.27 Utredningens förslag: Annonsering av upphandling av välfärds- tjänster ska ske på motsvarande sätt som regeringen föreslagit i den nya lagen om offentlig upphandling, men bestämmelserna ska utformas annorlunda. Samtliga bestämmelser som reglerar annonsering vid upphandling av välfärdstjänster ska ingå i det nya kapitlet. Den upphandlande myndigheten ska vid annonseringen som huvudregel ge fri, direkt, fullständig och kostnadsfri till- gång till upphandlingsdokumenten. 2015/16:195 del 2 s. 882. 26Jfr kommentaren till 15 kap. 1 § , prop. 2015/16:195 del 2 s. 1372 f. 27Bestämmelsen följer av 4 kap. 18 § nya . En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster Hur annonseringen av upphandlingar av sociala tjänster och andra särskilda tjänster ska ske regleras i LOU-direktivet. Enligt artikel 75 ska en upphandlande myndighet som har för avsikt att tilldela ett kontrakt avseende sociala tjänster eller andra särskilda tjänster infor- mera om detta genom en annons om upphandling eller en förhands- annons.28 Sådan annonsering är dock inte nödvändig om ett förhandlat förfarande utan föregående annonsering hade kunnat användas.29 En upphandlande myndighet som har tilldelat ett kontrakt ska vidare informera om resultatet genom en annons om kontraktstilldelning, dvs. Motsvarande bestämmelser gäller i princip även vid upphandling enligt direktivet i övrigt.30 Vad gäller efterannon- sering finns också för sociala tjänster och andra särskilda tjänster möjlighet att samla sådana meddelanden kvartalsvis. Hur offentliggörande ska ske och vilken information som ska ingå i de olika typerna av annonser framgår av direktivet och en bilaga till detta.31 Informationen ska anges i standardformulär, som fastställts av kommissionen, och innehålla bl.a. uppgifter om upp- handlingens omfattning, beskrivning av upphandlingen, villkor för deltagande och villkor för fullgörande av kontrakt, beskrivning av tilldelningsförfarandet och viss administrativ information om exem- pelvis tidsfrister.32 Regeringen har föreslagit att särskilda bestämmelser för upp- handling av sociala tjänster och andra särskilda tjänster endast ska tas in i de nya lagarna, och i föreskrifter, i den mån de avviker från vad som gäller allmänt. I övrigt ska allmänna bestämmelser om annon- sering gälla. Vad gäller efterannonsering finns för dessa tjänster inte någon särskild tidsfrist angiven i direktiven. Om myndigheten använ- der möjligheten att samla annonserna kvartalsvis ska de dock sändas 28I direktiven används begreppen meddelande om upphandling eller förhandsmeddelande. I de svenska upphandlingslagarna ersätts dock meddelande med annons, se prop. 2015/16:195 del 1 s. 600 f. 29Möjligheten att använda förhandlat förfarande utan föregående annonsering regleras i arti- kel 32 i LOU-direktivet, och genomförs i 6 kap. 12–19 §§ nya . 30Artiklarna 48–50 i LOU-direktivet. 31Offentliggörande ska ske i enlighet med artikel 51 i LOU-direktivet. Vad annonserna ska innehålla framgår av bilaga V del H–J i LOU-direktivet. 32Bilaga XVIII till kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/1986 om fastställ- ande av standardformulär för offentliggörande av meddelanden om offentlig upphandling och om upphävande av genomförandeförordning (EU) nr 842/2011. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster senast efter utgången av varje kvartal. Regeringen har bedömt att en tidsfrist bör gälla även när en myndighet inte samlar annonser kvartalsvis. Därmed kommer samma regler om efterannon- sering, som huvudregel, gälla för all upphandling. Nya föreslås därför innehålla särskilda bestämmelser om förhandsannonsering av dessa tjänster och bestämmelser om möjlighet att samla efterannonser kvartalsvis. Ytterligare föreskrifter som rör annonsering av sådan upphandling tas in i förordning, i likhet med vad som gäller enligt nuvarande reglering.33 De skyldigheter i fråga om annonsering som följer av direktivet föreslås genomföras i nya och utredningen instämmer i de bedömningar regeringen gjort. I förslaget till nya har emeller- tid dessa bestämmelser placerats i 10 kap., som reglerar annonsering för direktivstyrd upphandling i övrigt. Utredningen anser att reg- leringen av annonsering av välfärdstjänster ska ske i det nya kapitlet, eftersom detta ger en mer sammanhållen reglering. Förslaget innebär visserligen att det uppstår en lagteknisk skillnad mellan 19 kap., som innehåller en hänvisning till bestämmelserna i 10 kap., och det nya kapitlet, men detta kan eventuellt ses över i samband med den kom- mande översynen av nationella upphandlingar.34 Elektronisk tillgång till upphandlingsdokumenten Av direktivet följer vidare för annan upphandling en skyldighet att göra upphandlingsdokumenten elektroniskt tillgängliga vid annon- seringen.35 Med upphandlingsdokument avses alla dokument som den upphandlande myndigheten utarbetar eller hänvisar till för att beskriva eller fastställa innehållet i upphandlingen. Regeringen har därför föreslagit att en upphandlande myndighet vid annonsering av upphandling eller förhandsannons som huvudregel med elektro- niska medel ska ge fri, direkt, fullständig och kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokumenten från den dag annonsen publiceras.36 Skyldigheten att ge elektronisk tillgång till upphandlingsdoku- menten gäller inte vid upphandling av sociala tjänster eller andra sär- 2015/16:195 del 1 s. 610 ff. 2015/16:195 del 2 s. 882. 35Artikel 53.1 i LOU-direktivet. 2015/16:195 del 1 s. 612 ff. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster skilda tjänster, och en sådan ordning är därmed inte nödvändig för dessa tjänster.37 Utredningen konstaterar dock att ett sådant till- handahållande av dokumenten innebär många fördelar. Inte minst torde det underlätta för mindre aktörer att enkelt få tillgång till samtliga upphandlingsdokument. Utredningen delar därför rege- ringens bedömning att skyldigheten bör gälla även vid upphandling av dessa tjänster. 17.2.3Uteslutning och kvalificering av leverantörer Utredningens förslag: Den upphandlande myndigheten får i en upphandling fastställa objektiva villkor för uteslutning och kvali- ficering. De obligatoriska och frivilliga uteslutningsgrunder som gäller för det direktivstyrda området i övrigt ska, respektive får, tillämpas vid upphandling enligt det nya kapitlet. Vid upphandling av sociala tjänster och andra särskilda tjänster följer inte av LOU-direktivet att den upphandlande myndigheten är begränsad till att använda vissa specifika kvalificeringskrav, vilket är fallet för annan direktivstyrd upphandling.38 Den upphandlande myndigheten bör därmed kunna ställa de krav som myndigheten anser lämpliga, så länge kraven är förenliga med de grundläggande principerna för upphandling. Som princip bör den upphandlande myndigheten inte heller vara bunden av de uteslutningsgrunder som gäller för det direktivstyrda området i övrigt, utan kan om den vill tillämpa uteslutningsgrunder som går utöver de som regleras i lagen för det direktivstyrda området i övrigt. Detta förutsätter givetvis att de grundläggande principerna som proportionalitetsprincipen och likabehandlingsprincipen följs.39 Om en upphandlande myndighet fastställer sådana krav måste de anges i förhand. Leverantörerna kommer därmed att vara medvetna om de villkor för deltagande i upphandlingen som gäller. 37Jfr bilaga V del H–J i LOU-direktivet. 38Se 14 kap. nya . 39Motsvarande möjlighet finns för upphandlande enheter enligt nya LUF. Enligt 14 kap. 1 § nya LUF gäller att upphandlande enheter i en upphandling får fastställa objektiva villkor för uteslutning och kvalificering. Den upphandlande enheten är som princip inte bunden av de uteslutningsgrunder som regleras i lagen utan kan, om den vill, tillämpa uteslutningsgrunder som går utöver dessa, se prop. 2015/16:195 del 2 s. 1258. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster I nya regleras de grunder för uteslutning av en leverantör som anges i LOU-direktivet.40 Vissa av dessa är tvingande och andra fakultativa, dvs. De frivilliga uteslutningsgrunder som an- ges i direktivet är en uttömmande reglering vad gäller leverantör- ernas yrkesmässiga förtjänster.41 Dessa bestämmelser föreslås gälla även vid upphandling av sociala tjänster och andra särskilda tjänster enligt 19 kap. nya . Det är dock som nämnts inte nödvändigt att låta upphandling av sociala tjänster och andra särskilda tjänster omfattas av de uteslut- ningsgrunder som gäller för det direktivstyrda området i övrigt. Det skulle kunna överlåtas på de upphandlande myndigheterna att be- stämma grunder för uteslutning i varje upphandling. De uteslut- ningsgrunder som en upphandlande myndighet under sådana förut- sättningar väljer att använda måste dock anges i förhand. Om detta inte sker kan myndigheten sannolikt inte, i avsaknad av lagreglering, utesluta en leverantör trots att denne hade omfattats av en obliga- torisk uteslutningsgrund enligt nya LOU.42 Syftet med de tvingande uteslutningsgrunderna är att i möjligaste mån förhindra att upphandlande myndigheter ingår avtal med leve- rantörer som dömts för viss brottslighet. Det har även ur kon- kurrenssynpunkt ansetts viktigt att endast seriösa leverantörer tilldelas offentliga kontrakt.43 Mot denna bakgrund bör de obliga- toriska uteslutningsgrunderna i , liksom möjligheten att använda de fakultativa uteslutningsgrunderna, framgå av bestämmelserna i det nya kapitlet. Genom LOU-direktiv införs fler fakultativa uteslut- ningsgrunder än vad som gäller enligt LOU-direktiv.44 Bestämmelserna genomförs i nya LOU.45 Exempelvis får en leveran- tör under vissa förutsättningar uteslutas om denne ingått överens- kommelser med andra leverantörer i syfte att snedvrida konkurrensen, om myndigheten inte kan garantera en likabehandling av leveran- 40Se 13 kap. nya . 41Dom Michaniki, C-213/07, EU:C:2008:731, p. Förteckningen hindrar dock inte att medlemsstaterna kan behålla eller föreskriva materiella bestämmelser som syftar till att säker- ställa att upphandlande myndigheter iakttar bl.a. principerna om likabehandling och öppen- het, se nämnda dom p. 42Jfr Sundstrand, , Offentlig upphandling – primärrättens reglering av offentliga kon- trakt, 2012, s. 230. 2006/07:128 s. 225 f. 44Artikel 57.4 i LOU-direktivet. 2015/16:195 del 2 s. 733 ff. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster törerna p.g.a. jäv, eller leverantören lämnat vilseledande uppgifter. Det införs också en möjlighet att utesluta en leverantör som visat allvarliga eller ihållande brister i fullgörandet av något materiellt krav enligt ett tidigare kontrakt, om detta medfört att det tidigare kon- traktet sagts upp eller lett till skadestånd eller jämförbara påföljder. Enligt utredningen är det positivt att dessa ytterligare grunder för uteslutning tillkommit. Särskilt möjligheten att utesluta leve- rantörer p.g.a. tidigare brister i fullgörandet av kontrakt har fram- stått som viktig från de upphandlande myndigheternas sida. Det kan dock konstateras att dessa brister enligt bestämmelsen avser tidigare kontrakt enligt upphandlingslagarna. Det är således inte möjligt att tillämpa denna bestämmelse i fall då motsvarande brister uppvisats i andra avtalsrelationer, som exempelvis i ett avtal enligt lagen (2008:962) om valfrihetssystem.46 Vidare krävs att missköt- samheten måste ha varit av så allvarlig art att kontraktet sagts upp eller föranlett skadestånd, för att denna uteslutningsgrund ska kunna användas. Enligt utredningens mening kan det finnas andra situationer som bör kunna utgöra grund för uteslutning, utan att det strider mot de grundläggande principerna. Det bör exempelvis vara möjligt att fastställa att leverantörer som visat allvarliga eller ihållande brister i fullgörandet av något väsentligt krav även i andra avtal än sådana som omfattas av upphandlingslagstiftningen kan uteslutas, om detta lett till att det tidigare avtalet sagts upp eller lett till skadestånd eller jämförbara påföljder. 46 Jfr prop. 2015/16:195 del 2 s. 737 f. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster 17.2.4Utvärdering av anbud och tilldelning av kontrakt Utredningens förslag: En upphandlande myndighet ska tilldela den leverantör ett kontrakt vars anbud är det ekonomiskt mest fördelaktiga för myndigheten. Detta ska utvärderas på samma grunder som gäller enligt den nya lagen om offentlig upphandling i övrigt. Den upphandlande myndigheten kan välja om de kriterier som används vid utvärderingen ska viktas inbördes eller om dessa ska anges i fallande prioritetsordning. Om ett anbud förefaller vara onormalt lågt, ska den upp- handlande myndigheten begära att leverantören förklarar det låga priset eller kostnaden. Myndigheten ska förkasta anbudet om någon tillfredsställande förklaring inte ges, eller om det onormalt låga priset beror på att anbudet inte överensstämmer med tillämp- liga miljö-, social- eller arbetsrättsliga skyldigheter. Regleringen av tilldelning av kontrakt föreslås i 19 kap. nya huvudsakligen på motsvarande sätt som enligt lagen i övrigt. Den leverantör vars anbud är det ekonomiskt mest fördelaktiga för myn- digheten ska tilldelas kontrakt. Vilket anbud som är det ekonomiskt mest fördelaktiga ska utvärderas på grundval av bästa förhållandet mellan pris och kvalitet, kostnad eller pris. Vidare anges att när en upphandlande myndighet utvärderar ett anbud på grundval av bästa förhållandet mellan pris och kvalitet, ska myndigheten bedöma anbudet på grundval av tilldelningskriterier som har anknytning till det som ska anskaffas.47 I LOU-direktivet anges att tilldelningskriterier inte får ha den effekten att de ger den upphandlande myndigheten obegränsad valfrihet. De ska garantera en effektiv och rättvis konkurrens och kompletteras med specifikationer som gör det möjligt att effektivt kontrollera de uppgifter som lämnas av anbudsgivarna med tanke 47 Tilldelningskriterierna regleras för annan upphandling i 16 kap. 2 § nya , som till- sammans med 16 kap. 1 § genomför motsvarande bestämmelse i artikel 67.2 i LOU-direk- tivet. I 16 kap. finns dock även bestämmelser om tilldelningskriteriernas utformning, se 4 §. Denna bestämmelse genomför artikel 67.4 i LOU-direktivet. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster på en bedömning av hur väl anbuden uppfyller tilldelningskrite- rierna. I tveksamma fall ska den upphandlande myndigheten effek- tivt kontrollera om de uppgifter och bevis som har lämnats av anbudsgivarna är korrekta.48 Motsvarande krav på tilldelningskrite- rier gällde emellertid även tidigare, enligt praxis. Enligt domstolen måste tilldelningskriterier uppfylla vissa kriterier; de måste ha ett samband med kontraktsföremålet, får inte medföra någon obegränsad valfrihet för den upphandlande myndigheten, de måste uttryckligen anges i kontraktshandlingarna eller i annonsen och de måste vara förenliga med alla grundläggande principer i gemenskapsrätten, särskilt med principen om icke-diskriminering.49 Kraven ska också vara möjliga att kontrollera.50 praxis avseende tilldelningskriterier grundas på de grundläggande principerna och gäller därför även vid upphandling som inte om- fattas av direktivets bestämmelser i dessa delar.51 Det är inte nödvändigt att tillämpa samma bestämmelser för tilldelning av kontrakt för sociala tjänster och andra särskilda tjän- ster, som gäller för det direktivstyrda området i övrigt, utan andra grunder för utvärdering av anbud skulle kunna föreskrivas. Att de angivna grunderna för utvärdering tillämpas innebär dock, såvitt utredningen kan bedöma, inte några begränsningar för de upphand- lande myndigheterna. Det är dessutom enligt utredningens mening en fördel att tilldelning av kontrakt regleras på samma sätt för de tjänster som omfattas av lagen. Som ovan beskrivits finns många möjligheter att vid utvärde- ringen av anbud särskilt beakta kvalitetsaspekter och enskilda per- soners särskilda behov. Enligt utredningens mening kan det emellertid i vissa fall vara det mest ändamålsenliga alternativet att utvärdera ett anbud på grunden pris. Som regeringen framhåller innebär inte detta att det inte kan ställas några krav på kvaliteten på det som ska 48Artikel 67.4 LOU-direktivet. 49Dom , C-513/99, EU:C:2002:495, p. 50Dom EVN och Wienstrom, C-448/01, EU:C:2003:651, p. Även Sundstrand, , 2012, s. 224 f. 51Sundstrand, , 2012, s. 241 ff. De grundläggande principerna medför också krav på att föremålet för varje kontrakt, liksom tilldelningskriterierna, är klart definierade (dom Kom- missionen mot , C-299/08, EU:C:2009:769, p.41 och dom Kommissionen mot , C-340/02, EU:C:2004:623, p. 34) och att tilldelningskriterier ska meddelas i förväg och vara formulerade på ett sådant sätt att alla rimligt informerade och normalt omsorgsfulla anbudsgivare kan tolka dem på samma sätt (dom EVN och Wienstrom, C-448/01, EU:C:2003:651, p. En mer ändamålsenlig reglering av upphandling av välfärdstjänster Tvärtom är det möjligt att uppställa höga krav på kva- litet i form av obligatoriska krav även när avsikten är att endast utvärdera priset.52 Direktivet innehåller bestämmelser som möjliggör att medlems- staterna inför obligatoriska regler om att valet av tjänsteleverantör ska göras på grundval av det anbud som har det bästa förhållandet mellan pris och kvalitet. Mot bakgrund av vad som ovan anförts anser dock utredningen, i likhet med den bedömning regeringen gjort i samband med genomförandet av LOU-direktivet, att några sådana regler inte bör införas.53 Den upphandlande myndigheten har dock alltid möjlighet att välja att tillämpa den grunden för till- delning av kontraktet. Enligt bestämmelserna i nya föreslås vid all upphandling, även av sociala tjänster och andra särskilda tjänster, att tilldel- ningskriterierna ska viktas inbördes. Endast om detta inte är möj- ligt ska hänsyn tas till kriterierna i fallande prioritetsordning. Detta motsvarar vad som gäller för direktivstyrd upphandling enligt lagen (2007:1091) om offentlig upphandling. Vid upphandling av B-tjänster enligt den lagen får emellertid den upphandlande myndigheten avgöra om kriterierna ska viktas inbördes eller om dessa ska anges i fallande prioritetsordning.54 Enligt utredningens mening bör det, i likhet med vad som gäller enligt dessa regler, vara den upphand- lande myndighetens sak att avgöra om antingen kriteriernas vikt- ning eller prioritetsordning ska anges. Detta ska anges i något av upphandlingsdokumenten. Det kan också nämnas att upphandlande myndigheter och en- heter enligt motsvarande bestämmelse i endast ska ange till- delningskriterierna i fallande prioritetsordning. I denna bestäm- melse ges också en möjlighet att ändra prioritetsordningen. Detta gäller om det i ett anbud föreslås en innovativ lösning med funk- tionell prestanda på en synnerligen hög nivå, som myndigheten 2015/16:195 del 2 s. 787. 53Jfr artikel 76.2 LOU-direktivet och prop. 2015/19:195 del 2 s. 905. 5412 kap. 2 § och 15 kap. 16 § lagen (2007:1091) om offentlig upphandling respektive 16 kap. 8och 9 §§ och 19 kap. 26 § nya .