sou · H4B332 · 2016-04-27 00:00:00 — Vidare har standarder för analysmetoder anpassats till de som gäller inom vattenförvaltningen. Det gäller även kvantifi- eringsgräns och mätosäkerhet. Se närmare avsnitt 8.2.1. 5019 § 2 livsmedelslagen och 31 § 1 livsmedelsförordningen. 512 § föreskrifter (LIVSFS 2009:13) om rapporteringsskyldighet för kontrollmyndigheter. 52Rådets direktiv /83/EG av om kvaliteten på dricksvatten (EGT L 330, 5.12.1998, s. 32, Celex 31998L0083). I detta avsnitt behandlas de krav i de svenska dricksvattenföre- skrifterna54 som är relevanta för kontroll av råvatten. Kvalitetskrav för dricksvattenkvalitet har behandlats i avsnitt 8.2.1. gäller för anläggningar för dricks- vattenförsörjning som i genomsnitt tillhandahåller dricks- vatten eller mer eller som försörjer minst 50 personer. Dricksvatten som tillhandahålls eller används som en del av en kommersiell eller offentlig verksamhet omfattas alltid av före- skrifterna oavsett verksamhetens storlek.55 Det innebär att före- skrifterna gäller för både kommunala va-huvudmän och privata aktörer, t.ex. samfälligheter, när de är av sådan storlek som anges ovan. Föreskrifterna gäller också för privata och offentliga kom- mersiella aktörer, t.ex. golfbanor, pensionat, förskolor, skolor och gruppboenden med egen vattenförsörjning. Föreskrifterna gäller även för vattenproduktion inom Försvarsmakten. Med vattenverk avses sådan del av en anläggning för dricks- vattenförsörjning som avser uppfordring, beredning eller liknande hantering av dricksvatten samt tillhörande reservoarer eller lik- nande anordningar för förvaring av dricksvatten.56 En uppford- ringsanläggning kan t.ex. utgöras av en brunnsanläggning för upp- fordring av grundvatten som råvatten. har tagit fram en vägledning till dricksvattenföre- skrifterna57 som berörs nedan i samband med att kraven i föreskrift- erna behandlas. Vägledningen är inte rättsligt bindande och utesluter inte andra handlingssätt för att uppfylla kraven i lagstiftningen. I dricksvattenföreskrifterna anges att verksamhetsutövaren ska utföra egna undersökningar av dricksvattnet. I begreppet under- sökningar ingår, enligt vägledning, provtagning och analys samt bedömning eller värdering av resultatet.58 Före- skrifterna ställer krav på en rad olika undersökningar. I följande avsnitt tas de undersökningar som är relevanta för undersökning av råvattenkvaliteten upp till närmare behandling. 54Livsmedelsverkets föreskrifter (SLVFS 2001:30) om dricksvatten. 55Ibid., 2 §. 56Ibid., 1 § 2. 57Livsmedelsverket (2014). Vägledning Dricksvatten, . 58Ibid., s. 89. Faroanalys och kritiska styrpunkter Den som producerar eller tillhandahåller dricksvatten, ska när det är nödvändigt för att uppfylla kraven i föreskrifterna, inrätta, ge- nomföra och upprätta ett eller flera permanenta förfaranden grun- dade på de s.k. HACCP-principerna.59 HACCP står för Hazard Analysis Critical Control Points, vilket är ett system för identifie- ring, bedömning och styrning av faror som är viktiga för livs- medelssäkerheten. Systemet avser förebyggande åtgärder snarare än kontroll av slutprodukter. Systemet består av följande principer. 1.Att identifiera de faror som måste förebyggas, elimineras eller reduceras till en acceptabel nivå. 2.Att identifiera kritiska styrpunkter i det eller de steg där kontroll är nödvändig för att förebygga eller eliminera en fara eller för att reducera den till en acceptabel nivå. 3.Att fastställa kritiska gränser vid kritiska styrpunkter vilka skil- jer acceptabelt från icke acceptabelt i de kritiska styrpunkterna i syfte att förebygga, eliminera eller reducera identifierade faror. 4.Att upprätta och genomföra effektiva förfaranden för att över- vaka de kritiska styrpunkterna. 5.Att fastställa vilka korrigerande åtgärder som ska vidtas när övervakningen visar att en kritisk styrpunkt inte är under kontroll. 6.Att upprätta förfaranden, vilka ska genomföras regelbundet, för att verifiera att de åtgärder som avses i punkterna ovan fungerar effektivt. 7.Att upprätta dokumentation och journaler avpassade för livs- medelsföretagets storlek och art för att visa att de åtgärder som avses i punkterna ovan tillämpas effektivt. Enligt vägledning är all dricksvattenverksamhet till sin karaktär farofylld och kan innebära hälsorisker. Det är mer eller mindre omöjligt att ha full kunskap om råvattnets kvalitet vid 59 2 b § dricksvattenföreskrifterna som hänvisar till artikel 5.2 i och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av om livsmedelshygien (EGT L 139, 5.12.1998, s. 1 Celex 32004R0852). varje given tidpunkt, vilket innebär att det är nödvändigt för alla producenter och tillhandahållare av dricksvatten att göra en faro- analys. En faroinventering knyter an till krav i olika delar av före- skrifterna, t.ex. kravet att känna till råvattnets beskaffenhet. Syste- met lämpar sig väl för att identifiera mikrobiologiska och kemiska hälsorisker som kan utgöra en fara för människors hälsa, även om det saknas gränsvärden i föreskrifterna. Om verksamhetsutövaren har infört s.k. Water Safety Plans60 anses det, enligt vägledningen, uppfylla kraven.61 Water Safety Plans bygger till stor del på HACCP- principerna, men har ett vidare tillämpningsområde och inkluderar bland annat åtgärder i råvattentäkten och leveranssäkerhet. Vid beredning av dricksvatten ska sådana metoder användas som krävs för att säkerställa att det uppfyller kraven i dricksvattenföre- skrifterna när det når användarna. Särskild hänsyn ska tas till be- skaffenheten av det vatten som är avsett att efter beredning använ- das som dricksvatten (råvatten).62 I vägledning anges att det är viktigt att råvattnet har så bra kvalitet som möjligt. Bra råvattenkvalitet förenklar och underlättar beredningen och gör det därmed lättare att producera ett bra dricksvatten. Det är också viktigt att, bland annat genom en noggrann faroanalys, skaffa sig kunskap om föroreningskällor i råvattentäkten och dess tillrin- ningsområde och kontinuerligt arbeta för att avlägsna eller mini- mera de aktuella utsläppen. Kunskap om variationer i råvattnets mikrobiologiska och kemiska kvalitet är en förutsättning för att kunna utforma beredningen i vattenverket, liksom för styrning av beredningsprocesserna. Av särskild vikt är att kartlägga de sämsta förhållandena i råvattnet, och att se till att beredningen klarar dessa med marginal. I vägledningen anges även att klimatets utveckling kan leda till en försämrad råvattenkvalitet. Variationer och trender i råvattenkvaliteten bör därför övervakas.63 60Världshälsoorganisationen, WHO (2011). Guidelines for drinkingwater quality. 4:e upp- lagan. 61Livsmedelsverket (2014). Vägledning Dricksvatten, s. 41–53. 623 § dricksvattenföreskrifterna. 63Livsmedelsverket (2014). Vägledning Dricksvatten, s. 54–55, . Undersökningar på förekommen anledning Verksamhetsutövaren ska göra undersökningar på förekommen anledning. Undersökningar av förekomsten av andra ämnen och mikroorganismer än vad som anges i föreskrifterna ska utföras om det finns anledning att misstänka att de kan förekomma i sådana halter att de kan utgöra en fara för människors hälsa.64 I vägled- ningen till föreskrifterna anges att även ämnen och organismer i råvattnet som kan misstänkas förorena dricksvattnet bör undersö- kas. Det räcker enligt vägledningen med rimlig misstanke om före- komst. Som exempel anges ämnen eller organismer från jordbruk, avlopps- eller avfallshantering och från industriell verksamhet. Ett annat exempel är undersökningar av sjukdomsframkallande mikro- organismer i dricksvattnet som misstänks ha orsakat vattenburen smitta. Faroanalysen kan vara ett underlag för att avgöra vilka undersökningar som kan behöva göras. Vid arbetet med att ta fram föreskrifter för vattenskyddsområden kan det också komma fram ny information som ger upphov till undersökningar. Som exempel nämns undersökning av förekomst av perfluorerade alkylsyror (PFAA) om vattentäkten är belägen så att den har kunnat påverkas av utsläpp av brandskum från brandövningsplatser och flygplatser. För att planera, genomföra och värdera resultatet av dessa under- sökningar kan det, enligt vägledningen, krävas särskild kompetens och erfarenhet i t.ex. hydrogeologi, toxikologi, kemi och mikro- biologi. Verksamhetsutövaren bör vid behov anlita laboratorier, konsulter, forskningsinstitutioner eller expertmyndigheter för att få hjälp. Verksamhetsutövaren bör dessutom samråda med kon- trollmyndigheten eftersom annan lagstiftning, t.ex. avseende miljö- och smittskydd, kan behöva tillämpas. Det bör, enligt vägled- ningen, finnas en rutin som beskriver hur verksamhetsutövaren av- ser att uppfylla kraven på undersökningar av ämnen och organismer som kan utgöra en fara för människors hälsa.65 Det kan också bli aktuellt med undersökningar för att utreda or- saken till problem, om värdena inte uppfylls eller om dricksvattnet av någon annan anledning kan utgöra en hälsorisk. 6412 § fjärde stycket dricksvattenföreskrifterna. 65Livsmedelsverket (2014). Vägledning Dricksvatten, s. 102–105. 6615 § dricksvattenföreskrifterna. Svenskt Vatten har tagit fram särskilda branschriktlinjer för råvat- tenkontroll.67 De är inte bindande, utan utgör branschens syn på hur kraven i lagstiftningen kan uppfyllas. Riktlinjerna vänder sig till vattenproducenter för allmänna vattenverk och utgör ett stöd vid utformning av undersökningsprogram. De har även som syfte att ge stöd vid utformning av föreskrifter för vattenskyddsområden. Branschriktlinjerna togs fram för att fylla tomrummet efter den mer utförliga reglering av råvattenprovtagningen för ytvatten, som upphörde att gälla när tidigare kungörelse68 upphävdes och ersattes med dricksvattenföreskrifterna. Bransch- riktlinjerna anger bland annat rekommenderad provtagnings‐ och analysfrekvens för yt- och grundvatten för ett antal parametrar som bör analyseras i råvatten avsett för dricksvattenberedning. Indel- ning sker i mikrobiologiska, fysikaliska och kemiska parametrar. Riktvärden är hämtade från tidigare kungörelse om dricksvatten och de nuvarande dricksvattenföreskrifterna.69 Branschriktlinjerna behandlas mer utförligt i avsnitt 8.4.3. Svenskt Vatten har även tagit fram branschriktlinjer i form av en med HACCP vid produktion och distribution av dricksvatten.70 Det anges där att egenkontroll- programmet ska omfatta undersökningar av råvatten. Kunskap om variation i råvattnets kvalitet är en förut- sättning för lämplig utformning av dricksvattenberedningen. Före- byggande arbete är att identifiera risker i vattentäkten med hjälp av bland annat faraoanalys. Kännedom om risker och verksamheter vid täkten ger underlag för undersökning av råvattnets kvalitet. Sådana undersökningar bör minst omfatta samma parametrar som normal och utvidgad undersökning. Resultaten bör regelbundet följas upp med en trendanalys. Rutinen för undersökning av råvat- tenkvalitet bör omfatta parametrar, provtagningsfrekvens och provtagningspunkter. Kritiska styrpunkter ska identifieras och de 67Svenskt Vatten (2008). Råvattenkontroll – Krav på råvattenkvalitet, 2008‐12‐08. 68SLV FS 1993:35. 69Svenskt Vatten (2008). Råvattenkontroll – Krav på råvattenkvalitet, 2008‐12‐08. 70Svenskt Vatten (2014). med HACCP vid produktion och distribution av dricksvatten. Med online-övervakning menas kontinuerlig övervakning och provtagning, t.ex. genom nyttjande av partikelräknare, fotospektrometri etc. ska vara övervakningsbara på ett sätt som gör det möjligt att vidta åtgärder innan någon användare påverkas. Det innebär enligt Svenskt Vatten att s.k. online-övervakning är den enda rimliga övervakningsmetod som kan ge information i tid.71 EU:s ramdirektiv för vatten Ramdirektivet för vatten72 innebär en samlad reglering av vatten- frågorna inom EU där syftet är att bevara och förbättra vatten- miljön i grund- och ytvatten. God vattenkvalitet avses även bidra till att befolkningens dricksvattenförsörjning säkerställs.73 Ramdirektivet innehåller krav på övervakning av det råvatten som är ämnat som dricksvatten. Bestämmelser om skyddade områ- den för dricksvatten har mer övergripande behandlats i kapitel 6 om skyddet av vattentäkter. Nedan behandlas de bestämmelser i direktivet som mer specifikt gäller övervakning. Medlemsstaterna ska se till att det upprättas program för över- vakning av ytvattenstatus, grundvattenstatus och skyddade områ- den inom varje avrinningsdistrikt. För ytvatten ska dessa program omfatta volym och nivå eller flödeshastighet i den mån det är rele- vant, den ekologiska och kemiska statusen samt den ekologiska potentialen.74 För grundvatten ska dessa program omfatta övervak- ning av kemisk och kvantitativ status.75 För skyddade områden ska de ovan nämnda programmen kompletteras med specifikationerna i den gemenskapslagstiftning enligt vilken de enskilda skyddade områdena upprättades. Programmen ska vara operationella senast 71Ibid., s. 35–36 och 46. 72Europaparlamentets och rådets direktiv /60/EG av om upp- rättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327 22.12.2000, s. 1, Celex 32000L0060). 73Skäl 1, 9 och 24 till ramdirektivet för vatten och skäl 9 till dricksvattendirektivet. 74Med ekologisk status avses kvaliteten på strukturen och funktionen hos akvatiska eko- system som är förbundna med ytvatten, med kemisk ytvattenstatus avses den kemiska status som krävs för att uppnå miljömålen i artikel 4 och med ekologisk potential avses tillståndet hos en kraftigt modifierad eller konstgjord ytvattenförekomst som klassificeras på visst sätt (artikel 2, se även 1 kap. 4 § vattenförvaltningsförordningen). 75Med kemisk grundvattenstatus avses den kemiska sammansättningen hos en grund- vattenförekomst som klassificeras på visst sätt och med kvantitativ status avses ett tillstånd relaterat till direkta och indirekta vattenuttags påverkan på en grundvattenförekomst (artikel 2 se även 1 kap. 5 § vattenförvaltningsförordningen). Kontroll och övervakning SOU 2016:32 2006 och övervakningen ska stämma överens med kraven i bilaga V.76 Beträffande skyddade områden för dricksvatten anges i artikel 7.1 att medlemsstaterna, i enlighet med bilaga V, ska över- vaka sådana vattenförekomster som i genomsnitt ger mer än per dygn.77 Artikel 7.3 som anger att medlemsstaterna ska säkerställa erfor- derligt skydd för de identifierade vattenförekomsterna, i syfte att undvika försämring av deras kvalitet för att minska den nivå av vattenrening som krävs för framställning av dricksvatten, kan även ha indirekt relevans för krav på övervakning. I direktivet finns tilläggskrav i bilaga V för övervakning av yt- vattenförekomster som är skyddade områden för dricksvatten. Beträffande punkter där uttag av dricksvatten sker ska de ytvatten- förekomster som anges i artikel 7 och som ger mer än i genomsnitt väljas ut som övervakningsstationer och ska underställas sådan ytterligare övervakning som är nödvändig för att uppfylla kraven i artikel 7. Dessa vattenförekomster ska övervakas med avseende på alla prioriterade ämnen78 som släpps ut och alla andra ämnen79 som släpps ut i betydande mängd, vilka kan påverka vattenförekomstens status och vilka regleras enligt bestämmelserna i direktivet om dricksvatten. Övervakning ska ske enligt en viss frekvens. Om antalet förbrukare är färre än 10 000 ska den vara , om antalet förbrukare är mellan 10 000 och 30 000 ska den vara och om antalet förbrukare är över 30 000 ska den vara 12 gånger per år.80 Till skillnad från vad som gäller för ytvatten finns inga tilläggs- krav i bilaga V för övervakning av grundvattenförekomster som utgör skyddade områden för dricksvatten. I vägledningen om över- vakning av grundvatten, som är en del av den gemensamma genom- 77Utredningen använder fortsättningsvis begreppet m3 , eftersom det bättre speglar definitionens verkliga innebörd. 78Europaparlamentets och rådets direktiv /105/EG av om miljö- kvalitetsnormer inom vattenpolitikens område och ändring och senare upphävande av rådets direktiv /176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG, samt om ändring av och rådets direktiv /60/EG (EUT L 348, 24.12.2008, s. 84, Celex 32008L0105). 79Det kan noteras att begreppet ämnen används här till skillnad från artikel 7.3 som använder begreppet vattnets kvalitet för att inkludera även mikrobiologiska parameterar. 80Avsnitt 1.3.5 i bilaga V. förandestrategin,81 anges att det är lämpligt att programmen för övervakning av kvantitativ och kemisk status kompletteras och integreras med övervakningen av skyddade områden för att över- vakningen ska tillgodose så många syften som möjligt. Även om ramdirektivet inte innehåller några tilläggskrav för övervakning av grundvatten krävs enligt målen för skyddade områden för dricksvatten en övervakning för att tillhandahålla korrekt och till- förlitlig data för förvaltning och bedömning av sådana områden. Exempelvis behövs informationen för att kunna bedöma försäm- ringar av vattenkvaliteten enligt artikel 7.3.82 Det är, enligt vägledningen om övervakning av grundvatten, inte nödvändigt att övervaka alla parametrar som anges i dricksvatten- direktivet. Endast de parametrar som direkt relaterar till det aktu- ella grundvattnets kvalitet behöver övervägas. Vilka parametrar som blir aktuella baseras på riskbedömningen, existerande kunskap om grundvattenkvalitet och tekniken för vattenrening. Dricksvatten- direktivet inbegriper även parametrar som gäller mikrobiologi och radioaktivitet,83 sådana parametrar kan därmed också behöva ingå i övervakningsprogrammet. Övervakning av grundvatten som utgör skyddade områden för dricksvatten bör därför, enligt vägledningen, utföras i enlighet med det program för kontrollerande och operativ övervakning som är relevant för den aktuella grundvattenföre- komsten för att nå miljömålen, med tillägget att säkerställa över- ensstämmelse med artikel 7.3 att nå icke-försämningskravet och kraven på ytterligare karaktärisering i form av översyn av konse- kvenser från mänsklig verksamhet.84 I vägledningen om övervakning av grundvatten anges vidare att artikel 7.3 bygger på att det finns data om vattenkvaliteten som försämringar kan bedömas mot. Det finns dock ingen specifikation 81European Commission (2007). Common Implementation Strategy for the Water Framework Directive, Guidance Document No. 15, Guidance on Groundwater Monitoring, Technical Report 002–2007, s. 22–23. Vägledningen har utarbetats av Europeiska kom- missionen, medlemsstater och andra intressenter och redovisar en informell konsensus om hur direktivet på bästa sätt genomförs. De nationella vattendirektörerna står bakom vägledningen. 83Numera regleras radioaktivitet i rådets direktiv /51/Euratom av om fastställande av krav avseende skydd av allmänhetens hälsa mot radioaktiva ämnen i dricksvatten (EUT L 296, 7.11.2013, s. 12, Celex 32013L0051). 84Bilaga II avsnitt 2.3 c. I artikeln anges att information om den kemiska sammansättningen hos det vatten som tas ut från grundvattenförekomsten ska samlas in och bevaras. av detta i direktivet, varför det kan antas att endast övervakning som är tillräcklig för att bedöma om en försämring sker behövs. I vägledningen anges att det verkar tydligt att data om råvattenkvali- teten behövs och det är logiskt att anta att det bör koncentreras till uttagspunkter för dricksvatten. För grundvattenförekomster för vilka det bedöms finnas en risk att inte nå målen för skyddade om- råden för dricksvatten rekommenderas att det ska finnas tillräcklig övervakning av ett representativt urval av uttagspunkter, som om- fattas av dricksvattendirektivets tillämpningsområde, för att be- kräfta riskbedömningen. Det bör enligt vägledningen införlivas i den kontrollerande övervakningen eller andra nationella övervak- ningsprogram. För grundvattenförekomster där det finns en risk att inte nå målen rekommenderas att uttagspunkter som omfattas av dricksvattendirektivets tillämpningsområde ska övervakas minst en gång före och en gång efter en vattenförvaltningscykel. Över- vakningen kan koncentreras till områden där risker finns, t.ex. säkerhetszoner.85 Om data från övervakning av råvattnet redan finns kan de användas.86 Beträffande rapportering ska sådan göras till Europeiska kom- missionen. Medlemsstaterna ska lämna kopior av förvaltnings- planer samt lämna sammanfattande rapporter om kartläggning och analyser och övervakningsprogram. efter offentlig- görandet av en förvaltningsplan ska en interimsrapport läggas fram med beskrivning av hur långt genomförandet av åtgärdsprogram- met framskridit.87 Grundvattendirektivet88 utgör ett dotterdirektiv till ramdirektivet för vatten. Genom direktivet inrättas särskilda åtgärder i syfte att hindra och reglera förorening av grundvatten. Åtgärderna omfattar särskilt kriterier för bedömning av god kemisk grundvattenstatus 85Begreppet säkerhetszoner behandlas i kapitel 6. 86European Commission (2007). Common Implementation Strategy for the Water Frame- work Directive, Guidance Document No. 15, Guidance on Groundwater Monitoring, Tech- nical Report 002–2007, s. 22–23. 88Europaparlamentets och rådets direktiv /118/EG av om skydd för grundvatten mot föroreningar och försämring (EUT L 372, 27.12.2006, s. 19, Celex 32006L0118). och kriterier för identifiering och vändning av trender. Det anges även vilka parametrar som är obligatoriska att övervaka. I direktivet om miljökvalitetsnormer (även kallat prioämnes- direktivet)89 fastställs miljökvalitetsnormer för runt 50 prioriterade ämnen och 8 andra förorenande ämnen som är utvalda för åtgärder inom EU för att förhindra förorening av ytvatten. Ämnena är valda för att de utgör en risk för ytvattenmiljön och/eller finns uppmätta i ytvattnen inom EU. Miljökvalitetsnormerna finns i bilaga I till direktivet. Om de överskrids uppnås inte god kemisk status i yt- vattenförekomsten och åtgärder måste vidtas. Det finns vidare ett särskilt direktiv om tekniska specifikationer och standardmetoder för kemisk analys och övervakning av vatten- status.90 Direktivet omfattar minimikriterier för sådana analys- metoder som medlemsstater använder för att övervaka vattenstatus, sediment och biota, samt bestämmelser för att påvisa analysresul- tatens kvalitet. Nationella föreskrifter om vattenförvaltning Övervakningen regleras i förordningen om förvaltning av kvali- teten på vattenmiljön, den s.k. vattenförvaltningsförordningen.91 Det anges att varje vattenmyndighet ska se till att program för övervakning av vattnets tillstånd i vattendistriktet finns och genomförs. Programmen ska revideras minst . Då vattenmyndigheten genomför programmen ska det ske i samarbete med de myndigheter, kommuner, organisationer och övriga som vattenmyndigheten finner lämpligt.92 89Europaparlamentets och rådets direktiv /105/EG av om miljö- kvalitetsnormer inom vattenpolitikens område och ändring och senare upphävande av rådets direktiv /176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG, samt om ändring av och rådets direktiv /60/EG (EUT L 348, 24.12.2008, s. 84, Celex 32008L0105). 90Kommissionens direktiv /90/EG av om bestämmelser, i enlighet med och rådets direktiv /60/EG, om tekniska specifikationer och stan- dardmetoder för kemisk analys och övervakning av vattenstatus (EUT L 201, 01.08.2009, s. 36, Celex 32009L0090). 927 kap. 1 § förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön. Havs- och vattenmyndigheten, HaV,93 och geologiska undersökning, SGU, får inom sina ansvarsområden rörande yt- respektive grundvatten meddela närmare föreskrifter om pro- grammens innehåll och genomförande.94 I SGU:s föreskrifter om övervakning av grundvatten95 anges att ett program för övervakning av grundvattnets kemiska och kvantitativa status ska upprättas. Övervakning av kemisk grundvattenstatus utgörs av kontrollerande och operativ övervakning. Den kontrollerande övervakningen ska representera alla grundvattenförekomster och provtagning ska utföras minst en gång . Den operativa övervakningen omfattar alla grundvattenförekomster som bedömts vara utsatta för risk att inte uppnå eller bibehålla god kemisk grundvattenstatus.