sou · H4B358d2 · 2016-09-15 00:00:00 — Om en skrift sprids utan upp- gifter om vem som har tryckt skriften och det inte kan klarläg- gas vem denne är, blir spridaren ansvarig i stället för den som har tryckt skriften. Detsamma gäller om uppgifterna om vem som har tryckt skriften är felaktiga och spridaren känner till detta. Om ansvaret för tryckt skrift, som ej är periodisk som inte är periodiska För tryckfrihetsbrott genom tryckt skrift, som ej är periodisk, svare skriftens författare, om han på sätt i 3 kap. 2 § sägs uppgivits vara författare till skriften. För- fattaren vare dock ej ansvarig, om skriften utgivits utan hans sam- tycke eller hans namn, pseudo- nym eller signatur utsatts därå mot hans vilja. Författaren är ansvarig för tryckfrihetsbrott i en tryckt skrift som inte är periodisk, om han eller hon enligt 3 kap. 2 § har uppgetts vara författare till skriften. Författaren är dock inte an- svarig om skriften har getts ut mot hans eller hennes vilja. Författar- en är inte heller ansvarig om namn, pseudonym eller signatur har satts ut på skriften mot hans eller hennes vilja. Är författare ej enligt 5 § an- Om en särskild utgivare har svarig för skrift, vilken innehåller uppgetts enligt 3 kap. 2 § för en eller är avsedd att innehålla bi- tryckt skrift som innehåller eller drag av flera författare, och har på är avsedd att innehålla bidrag av sätt i 3 kap. 2 § sägs särskild utgi- vare för skriften uppgivits, svare utgivaren. För annan skrift än i första stycket avses svare utgivaren, allenast om författaren var avli- den, då skriften utgavs. Utgivaren vare ej ansvarig, om hans namn, pseudonym eller signatur utsatts å skriften mot hans vilja. Med utgivare av tryckt skrift, som ej är periodisk, förstås den som, utan att vara skriftens för- fattare, tillhandahållit den för tryckning och utgivning. Är varken författare eller ut- givare enligt 5 eller 6 § ansvarig eller var han vid skriftens utgiv- ning avliden, svare förläggaren. Med förläggare till tryckt skrift, som ej är periodisk, förstås den som omhänderhaft tryckning och utgivning av annans skrift. Fanns ej förläggare eller kan det ej visas vem han är, svare i förläggarens ställe den som tryckt skriften. flera författare, är utgivaren an- svarig för tryckfrihetsbrott. Utgi- varen är inte ansvarig om förfat- tarna till de enskilda bidragen är ansvariga enligt 6 § eller om utgi- varens namn, pseudonym eller signatur har satts ut på skriften mot hans eller hennes vilja. Det som anges i första stycket om utgivarens ansvar gäller även för andra tryckta skrifter, om författaren var avliden när skrif- ten gavs ut. Med utgivare avses i denna paragraf den som har tillhandahållit en skrift för tryckning och utgivning utan att vara författare till skriften. Om varken författaren eller utgivaren är ansvarig enligt 6 eller 7 §, är i stället förläggaren ansvarig. Detsamma gäller om författaren eller utgivaren var avliden när skriften gavs ut. Med förläggare avses den som har haft hand om tryckning och utgivning av någon annans skrift. Om det inte finns någon för- läggare enligt 8 §, är i stället den som har tryckt skriften ansvarig. Detsamma gäller om det inte kan visas vem förläggaren är. I fråga om ansvar för utspri- dare av tryckt skrift, som ej är periodisk, äge vad i 4 § stadgats motsvarande tillämpning. Det som sägs i 5 § om sprid- arens ansvar tillämpas även på tryckta skrifter som inte är perio- diska. Hade den som enligt 2, 5, 6 eller 7 § skulle ha att svara vid skriftens utgivning ej känt hem- vist inom riket och kan ej heller i målet utrönas, var han här i riket uppehåller sig, skall ansvaret övergå å den som efter honom har att svara, dock ej å utgivare av tryckt skrift, som ej är periodisk, i annat fall än som avses i 6 § första stycket eller å utspridare. Lag samma vare, om beträf- fande den som enligt 1, 2, 5, 6 eller 7 § skulle ha att svara förelåg omständighet, vilken enligt lag utesluter straffbarhet, samt den efter honom ansvarige ägt eller bort äga kännedom om omstän- digheten. Övergång av ansvar i vissa fall Om den som enligt 3, 6, 7 eller 8 § skulle ha varit ansvarig som ägare, författare, utgivare eller förläggare inte har känd hemvist i , går ansvaret i stället över på den som skulle ha varit ansvarig efter honom eller henne. Detsamma gäller om det inte kan klarläggas var han eller hon befinner sig. Det som sägs i första stycket ska inte innebära att ansvaret på den grunden går över på utgivare i annat fall än som avses i 7 § första stycket eller på spridare. Om det finns omständigheter som enligt lag utesluter straffbar- het för den som skulle ha varit ansvarig enligt 1, 2, 3, 6, 7 eller 8 § som utgivare, ägare, författare eller förläggare, går ansvaret över på den som skulle ha varit an- svarig efter honom eller henne. Detta gäller endast om den som blir ansvarig har haft eller borde ha haft kännedom om den aktu- ella omständigheten. omständighet, som enligt Om den som är tilltalad för detta kapitel skulle medföra att annan än den tilltalade hade att svara, må hänsyn tagas allenast kapitel medför att han eller hon inte om den åberopas före huvudför- ska vara ansvarig, ska denna om- ständighet åberopas före huvud- stolen inte ta hänsyn till om- Vid bedömande av fråga om Den som är ansvarig enligt ansvar för den som enligt detta kapitel har att svara för tryckt ska anses ha haft kännedom om skrift skall så anses som om vad innehållet i skriften och medgett utgivning av den. med hans vetskap och vilja. Om tillsyn och åtal Justitiekanslern skall vaka över att de gränser för tryckfri- heten som angivas i denna för- ordning ej överskridas. Justitiekanslern ska vaka över att de gränser för tryckfriheten som anges i denna grundlag inte överskrids. Justitiekanslern är ensam åklagare i mål om tryckfrihets- brott. Ej må annan än Justitie- kanslern inleda förundersökning rörande tryckfrihetsbrott. Endast Justitiekanslern och rätten äga besluta om tvångsmedel med an- ledning av misstanke om sådant brott, om ej annat är föreskrivet i denna förordning. Regeringen äger hos Justitie- kanslern anmäla skrift till åtal för tryckfrihetsbrott. I lag må före- skrivas att allmänt åtal för tryck- frihetsbrott må väckas endast efter regeringens medgivande. Justitiekanslern är tillika en- sam åklagare i annat tryckfri- hetsmål än mål om tryckfrihets- brott samt i mål som eljest avser brott mot bestämmelse i denna förordning; om befogenhet för ombudsman att vara åklagare i mål som angivits gäller dock vad i lag är stadgat. Justitiekanslern är ensam åklagare i mål om tryckfrihets- brott enligt 7 kap. 1–20 §§. Ingen annan än Justitiekanslern får inleda förundersökning om ett sådant brott. Endast Justitiekanslern och rätten får besluta om tvångsmedel med anledning av misstanke om tryckfrihetsbrott, om inte något annat anges i denna grundlag. Allmänt åtal för tryck- frihetsbrott skall väckas, i fråga om periodisk skrift för vilken vid utgivningen gällde utgivnings- bevis och i fråga om annan skrift Justitiekanslern är ensam åklagare även i mål som avser meddelar- och anskaffarbrott enligt 7 kap. 22 och 23 §§. Detta gäller under förutsättning att det är fråga om ett tryckfrihetsmål enligt 12 kap. 1 §. Justitiekanslern är ensam åklagare även i mål som i övrigt avser brott mot bestämmelser i denna grundlag. I lag finns det dock bestämmelser om befogenhet för ombudsmän att vara åklagare i mål som avses i denna paragraf. Regeringens anmälan och medgivande till åtal Regeringen får till Justitie- kanslern anmäla en skrift till åtal för tryckfrihetsbrott. I lag får det föreskrivas att all- mänt åtal för ett tryckfrihetsbrott kräver regeringens medgivande. Preskription vid allmänt åtal Allmänt åtal för tryckfri- hetsbrott ska väckas från det att skriften gavs ut, om åtalet avser en periodisk skrift för vilken utgivningsbevis gällde vid utgivningen. från det skriften utgavs, vid på- följd att skriften eljest är från sådant åtal fri. Utan hinder av vad nu sagts må dock, sedan allmänt åtal inom nämnda tid blivit väckt, nytt åtal väckas mot annan, som är för brottet ansvarig. Vad i lag är stadgat om tid, inom vilken brott skall beivras för att påföljd för brott ej skall anses bortfallen, gälle även i fråga om tryckfrihets- brott. skrifter ska allmänt åtal väckas från utgivningen. Annars får allmänt åtal inte väckas (preskription). Om allmänt åtal har väckts inom den tid som anges i första stycket, får nytt åtal väckas även efter den tiden mot någon annan som är ansvarig för brottet. Vad som föreskrivs i lag om den tid inom vilken brott ska beivras för att påföljd för brott inte ska anses falla bort, gäller även för tryckfrihetsbrott. Vid tillämpning av 5 § ska ut- givning enligt 1 kap. 5 och 6 §§ anses ha skett när programmet sändes eller började tillhanda- hållas på det sätt som avses i 1 kap. 4 § yttrandefrihetsgrund- lagen eller den tekniska upptag- ningen lämnades ut för spridning. Angående målsägandes rätt att angiva tryckfrihetsbrott eller tala därå gälle vad i lag är stadgat. Angivelse och enskilt åtal Vad som föreskrivs i lag om målsägandens rätt att ange brott till åtal eller att själv väcka åtal gäller även för tryckfrihetsbrott. Finnes ej någon, som enligt 8 kap. är för brottet ansvarig, eller kan ej stämning här i riket delgi- Finns det ingen ansvarig för ett tryckfrihetsbrott enligt 8 kap., får Justitiekanslern eller målsä- vas honom, må åklagaren eller målsäganden i stället för att väcka åtal göra ansökan om skriftens konfiskering. ganden i stället för att väcka åtal ansöka om att skriften ska konfis- keras. Detsamma gäller om den som är ansvarig för brott inte kan delges stämning i . Om ett tryckfrihetsbrott har förövats genom ett sådant tillhan- dahållande ur en databas som avses i 1 kap. 5 eller 6 § utan att det finns någon som enligt 8 kap. är ansvarig för brottet, får Justi- tiekanslern eller målsäganden i stället för att väcka åtal ansöka om att domstolen ska besluta att det brottsliga yttrandet ska tas bort ur databasen enligt 7 kap. 27 §. Detsamma gäller om den som är ansvarig för brott inte kan delges stämning i . En ansökan som avses i första stycket kan framställas trots att straff för brottet inte kan dömas ut på grund av preskription. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om 1.beslag av tryckta skrifter i avvaktan på beslut om konfiskering (2–12 §§), 2.beslag av exemplar av tryckta skrifter som kan ha betydelse för utredningen i ett tryckfrihetsmål (13 §), och 3.tvångsmedel vid krig och krigsfara (14–16 §§). 2 § Om det finns anledning att konfiskera en tryckt skrift på grund av tryckfrihetsbrott, får skriften tas i beslag i avvaktan på beslut om konfiskering. 3 § Innan åtal för tryckfrihetsbrott har väckts eller ansökan gjorts hos rätten om att skriften ska konfiskeras, får beslut om beslag meddelas av Justitiekanslern. En förutsättning är att brottet hör under allmänt åtal. I lag får det föreskrivas att även allmän åklagare får besluta om beslag. 4 § Om ett beslag har verkställts utan rättens beslut, får den som drabbas begära att rätten prövar beslaget. Har allmän åklagare beslutat om beslag, ska beslutet skyndsamt anmälas till Justitiekanslern, som genast ska pröva om beslaget ska bestå. 5 § När Justitiekanslern har beslutat om beslag eller fastställt ett beslag enligt 4 § andra stycket, ska åtal väckas efter Justitiekanslerns beslut. Annars upphör beslaget. Detsamma gäller ansökan enligt 9 kap. 8 § om konfiskering. Beslag efter åtal eller ansökan om konfiskering 6 § Om det har väckts åtal för tryckfrihetsbrott eller gjorts en an- sökan om konfiskering av en skrift, får rätten besluta om beslag och häva beslag som har meddelats. Prövning av beslag när ett mål avgörs 7 § När ett mål avgörs, prövar rätten om tidigare beslag ska bestå. Om målet avvisas på den grunden att rätten inte är behörig och det kan antas att talan om konfiskering kommer att föras i ett annat mål, får rätten bestämma att ett beslag ska bestå . Väcks inte talan upphör beslaget. Bestämmelserna i andra stycket tillämpas också när rätten av nå- got annat skäl skiljer målet från sig utan att pröva om en skrift är brottslig. Uppgifter i beslut om beslag 8 § Beslut om beslag ska innehålla uppgifter om det eller de avsnitt i den tryckta skriften som har gett anledning till beslaget och ska avse endast band, delar, nummer eller häften där ett sådant avsnitt förekommer. 9 § Polisen ska genast verkställa ett beslut om beslag. 10 § Verkställighet av beslag ska omfatta endast de exemplar av den tryckta skriften som är avsedda för spridning. 11 § Bevis om beslag ska utan avgift lämnas till den som beslaget har gjorts hos och till den som tryckt skriften. Beviset ska innehålla uppgifter om det eller de avsnitt i skriften som har gett anledning till beslaget. Ett sådant bevis ska lämnas så snart det är möjligt. 12 § Om ett beslag har upphävts, ska verkställigheten genast av- brytas och det beslagtagna lämnas tillbaka. 13 § Sådana exemplar av en tryckt skrift som skäligen kan antas ha betydelse för utredningen i ett tryckfrihetsmål enligt 12 kap. får tas i beslag. För ett sådant beslag gäller 3, 4, 6, 8, 9 och 12 §§. I övrigt ska i tillämpliga delar gälla vad som i allmänhet är föreskrivet om beslag. Åtal ska dock alltid väckas inom en månad från det att beslut om beslag meddelades, om inte rätten på begäran från Justitiekanslern medger att tiden förlängs. Tvångsmedel vid krig och krigsfara 14 § Om riket är i krig får i avvaktan på rättens beslut enligt 7 kap. 29 § tillfälligt utgivningsförbud meddelas för en periodisk skrift. För ett sådant beslut gäller det som sägs om beslag i 3, 5 och 6 §§. I fråga om beslag av en periodisk skrift som sprids i strid med ett utgivningsförbud eller som uppenbart utgör en fortsättning på en periodisk skrift som omfattas av ett sådant förbud, gäller det som föreskrivs i lag om beslag av föremål som kan förklaras förver- kade. Förvar i avvaktan på beslag 15 § Om riket är i krig eller krigsfara och det vid en avdelning av försvarsmakten anträffas en tryckt skrift som uppenbart innebär sådan uppvigling som är straffbar enligt 7 kap. 5 § genom att krigsman därigenom kan förledas att åsidosätta vad som åligger honom eller henne i tjänsten, får skriften tas i förvar i avvaktan på beslut om beslag. Beslut om förvar fattas av en befattningshavare som enligt lag ska avgöra frågor om disciplinansvar för personal vid avdelningen. Är det fara i dröjsmål får en åtgärd enligt första stycket vidtas av någon annan befattningshavare enligt föreskrifter som meddelas i lag. Om ett sådant beslut har fattats, ska anmälan skyndsamt göras hos den befattningshavare som avses i första stycket. Denne ska genast pröva om skriften ska bli kvar i förvar. 16 § Ett beslut om förvar enligt 15 § ska så snart det kan ske anmä- las till Justitiekanslern, som genast ska pröva om skriften ska läggas under beslag. Enskilt anspråk i anledning av missbruk av tryckfriheten må grundas allenast därå att den skrift, som anspråket avser, in- nefattar tryckfrihetsbrott. Så- dant anspråk må, om ej annat nedan stadgas, icke göras gällande mot annan än den som enligt 8 kap. svarar för brottet. Har på grund av omständighet, som avses i 8 kap. 10 §, ansvaret övergått å honom, må anspråket göras gäl- lande även mot den som före honom haft att svara, om och i den omfattning sådant anspråk eljest enligt lag må göras gällande. Vad i 8 kap. 12 § är stadgat i fråga om ansvar gälle ock beträf- fande enskilt anspråk. Om enskilt anspråk på grund av brott enligt 7 kap. 2 eller 3 § gäller vad i lag är stadgat. För enskilt anspråk, som må göras gällande mot utgivare av periodisk skrift eller ställföreträdare för denne, svare ock skriftens ägare. I fråga om annan tryckt skrift svare för anspråk, som må göras gällande mot författaren eller utgivaren, även skriftens förläggare. Skadestånd för missbruk av tryckfriheten får grundas endast på att den skrift som kravet avser innefattar tryckfrihetsbrott. I fråga om skadestånd på grund av brott som avses i 7 kap. 21–23 §§ gäller vad som är före- skrivet i lag. Vad som sägs om skadestånd enligt detta kapitel gäller i till- lämpliga delar även krav enligt 7 kap. 25 § på att en dom om förtal eller förolämpning ska föras in i en skrift. Har någon som laga ställföre- trädare för juridisk person eller som förmyndare, god man eller förvaltare att svara för enskilt anspråk på grund av tryckfrihets- brott, får anspråket göras gällande även mot den juridiska personen eller mot den, för vilken förmyn- daren, gode mannen eller förval- taren förordnats, om och i den omfattning sådant anspråk eljest enligt lag får göras gällande. Vem som är ansvarig Den som är ansvarig för tryckfrihetsbrott enligt 8 kap. är även ansvarig för skadestånd. Krav på skadestånd som kan riktas mot utgivaren till en perio- disk skrift eller dennes ställföre- trädare kan även riktas mot skriftens ägare. För andra tryckta skrifter kan krav på skadestånd mot en författare eller utgivare även riktas mot skriftens förläggare. Om ansvaret för brott har gått över på någon annan enligt 8 kap. 11 eller 12 §, får krav på skade- stånd även riktas mot den som skulle ha varit ansvarig, i den utsträckning skadestånd får dö- mas ut enligt lag. Om någon är ansvarig för skadestånd på grund av tryckfri- hetsbrott i egenskap av ställföre- trädare för en juridisk person, får krav på skadestånd även riktas mot den juridiska personen. Om förmyndare, god man eller förvaltare är ansvarig för skade- stånd på grund av tryckfrihets- brott, får krav på skadestånd även riktas mot den för vilken förmyn- daren, den gode mannen eller förvaltaren har utsetts. Skall någon enligt detta kapitel jämte annan svara för enskilt anspråk, svare de en för båda och båda för en. Om bestämmande av ansvarigheten mellan dessa inbördes gälle vad eljest är stadgat. Krav på skadestånd enligt denna paragraf får framställas om och i den omfattning anspråket kan göras gällande enligt lag. Om två eller flera är ansvar- iga för skadestånd enligt detta kapitel, ansvarar de solidariskt för skadeståndet. I fråga om an- svaret dem emellan gäller vad som föreskrivs i lag. Skadestånd när åtal inte kan väckas Enskilt anspråk i anledning av tryckfrihetsbrott må göras gäl- lande utan hinder av att fråga om ansvar för brottet förfallit eller talan därom eljest ej kan föras. Krav på skadestånd med an- ledning av ett tryckfrihetsbrott kan framställas trots att straff för brottet inte kan dömas ut på grund av preskription eller av något annat skäl. Tryckfrihetsmål upptagas av tingsrätt inom vars domkrets länsstyrelse har sitt säte. Före- kommer anledning att även annan tingsrätt inom länet skall äga upptaga tryckfrihetsmål, äger Till tryckfrihetsmål hänföras mål angående ansvar eller enskilt anspråk på grund av tryckfrihets- brott så ock ansökningsmål, som avses i 9 kap. 5 §. Till tryckfri- hetsmål hänföras även mål angå- ende ansvar eller enskilt anspråk på grund av brott enligt 7 kap. 3 §. Är fråga om brott enligt sist- nämnda paragrafs andra stycke och har den som anskaffat upp- giften eller underrättelsen ej of- fentliggjort denna i tryckt skrift eller meddelat den till annan för sådant offentliggörande, skall dock målet handläggas som tryck- frihetsmål endast om det är uppenbart att anskaffandet skett för offentliggörande i tryckt skrift. Tryckfrihetsmål enligt denna grundlag är mål om 1.ansvar eller skadestånd på grund av tryckfrihetsbrott enligt 7 kap. 1–20 §§, 2.ansvar eller skadestånd på 7 kap. 22 §, eller 3. konfiskering eller gande efter ansökan enligt 9 kap. 8 eller 9 §. Även mål om ansvar eller skadestånd på grund av an- skaffarbrott enligt 7 kap. 23 § är tryckfrihetsmål, om den som an- skaffat uppgiften eller underrät- telsen har offentliggjort denna i en I tryckfrihetsmål, vari talan föres om ansvar, skall frågan, huruvida brott föreligger, prövas av en jury om nio medlemmar, såframt ej parterna å ömse sidor förklara sig vilja utan sådan prövning hänskjuta målet till rättens avgörande. Frågan, huru- vida den tilltalade enligt 8 kap. är ansvarig för skrift, prövas dock alltid enbart av rätten. Då jury prövar, huruvida brott föreligger, skall så anses vara fallet, om minst sex jurymän äro ense därom. Finner juryn att brott icke fö- religger, skall den tilltalade fri- kännas. Har juryn funnit brott föreligga, skall även rätten pröva tryckt skrift eller meddelat den till någon annan för att offentliggöras på det sättet. I andra fall är målet ett tryckfrihetsmål endast om det är uppenbart att anskaffandet har skett för offentliggörande i tryckt skrift. Tryckfrihetsmål prövas av den tingsrätt inom vars domkrets har sitt säte. Om det finns skäl att även låta en annan tingsrätt i länet pröva tryckfri- hetsmål, får regeringen besluta om det. I tryckfrihetsmål som gäller ansvar för brott ska en jury som består av nio medlemmar pröva om brott föreligger. Är parterna överens om det, avgörs målet av de lagfarna dom- arna (rätten) utan medverkan av jury. Det är enbart rätten som prövar om den tilltalade är ansvarig för en skrift enligt 8 kap. Är rätten av annan mening än juryn, äger rätten fri- känna den tilltalade eller hänföra brottet under mildare straffbe- stämmelse än den som juryn till- lämpat. Högre rätt, dit talan mot tingsrättens dom fullföljts, äge ej i vidare mån än tingsrätten frångå juryns bedömning. Juryn har funnit att brott före- ligger om minst sex medlemmar är överens om det. Då ska även rätten pröva frågan. Har rätten en annan uppfatt- ning än juryn, får rätten frikänna den tilltalade eller tillämpa en lindrigare straffbestämmelse. Anser juryn att brott inte före- ligger ska den tilltalade frikännas. Om tingsrättens dom över- klagas, får högre rätt inte frångå juryns bedömning i större ut- sträckning än tingsrätten. För varje län skall utses ju- rymän, fördelade i två grupper med sexton jurymän i första gruppen och åtta jurymän i andra För varje län ska det utses juryledamöter som fördelas i två grupper. Den första gruppen ska innehålla sexton juryledamöter För skall dock första gruppen om- fatta tjugofyra jurymän och andra gruppen tolv jurymän. Jurymännen i den andra grup- pen skall vara eller ha varit nämndemän vid allmän domstol eller allmän förvaltningsdom- stol. Jurymännen utses genom val för av fyra kalenderår. Valet skall förrättas av lands- tingsfullmäktige i länet eller, då inom länet finns kommun som ej tillhör landsting, av landstings- fullmäktige och kommunfull- mäktige i kommunen. I förrättas valet av kommun- fullmäktige i . Skall enligt vad nu sagts jury- männen väljas av mer än en val- myndighet, fördelar antalet jurymän inom vardera gruppen mellan valmyndigheterna med ledning av folkmängden. Då juryman skall väljas, an- kommer det på tingsrätten att göra anmälan därom till den som har att föranstalta om valet. och den andra åtta. För län ska dock den första gruppen omfatta tjugofyra jury- ledamöter och den andra grup- pen tolv. Juryledamöter i den andra gruppen ska vara eller ha varit nämndemän vid allmän domstol eller allmän förvaltningsdom- stol. Juryledamöter utses genom val för av fyra kalenderår. Juryledamöter väljs av lands- tingsfullmäktige i länet. Om en kommun i länet inte tillhör ett landsting, väljer landstingsfull- mäktige samt kommunfullmäk- tige i kommunen. I är det kommunfullmäktige i som väljer. Ska valet utföras av mer än en valmyndighet, fördelar läns- styrelsen antalet juryledamöter inom vardera gruppen mellan valmyndigheterna med ledning av folkmängden. När en juryledamot ska väljas, ska tingsrätten anmäla detta till den valmyndighet som enligt första stycket ska genomföra valet. svensk medborgare och folkbok- bosatta inom länet. förd i länet. Den som är under- kända för omdömesgillhet, själv- årig eller har förvaltare enligt sär- ständighet och rättrådighet. skilda bestämmelser i lag får inte jurymännen bör skilda samhälls- En juryledamot bör vara om- samt olika delar av länet vara dömesgill, självständig och rätt- Den som är underårig eller som har förvaltare enligt skilda samhällsgrupper och men- särskilda bestämmelser i lag får