sou · H4B358d2 · 2016-09-15 00:00:00 — Brev eller annat meddelande som är ställt personligen till den som innehar befattning vid en myndighet anses som allmän handling, om handlingen gäller ett ärende eller någon annan fråga som ska handläggas av myndigheten. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 4 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Med myndighet jämställs i detta kapitel och beslutande församling. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 5 §. Ändringarna är endast språkliga. En handling anses ha kommit in till en myndighet, när den har anlänt till myndigheten eller kommit behörig befattningshavare till handa. I fråga om en upptagning som avses i 3 § gäller i stället att den anses ha kommit in till myndigheten när någon annan har gjort den tillgänglig för myndigheten på det sätt som anges i 5 §. , anbud eller andra sådana handlingar som enligt tillkän- nagivande ska lämnas i förseglat omslag anses inte ha kommit in före den tidpunkt som har bestämts för öppnandet. En åtgärd som någon vidtar endast som ett led i en teknisk bearbetning eller teknisk lagring av en handling som en myndighet har tillhandahållit ska inte anses leda till att handlingen har kommit in till den myndigheten. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 6 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. En handling anses upprättad hos en myndighet, när den har expedierats. En handling som inte har expedierats anses upprättad när det ärende som den hänför sig till har slutbehandlats hos myndigheten eller, om handlingen inte hänför sig till ett visst ärende, när den har justerats av myndigheten eller färdigställts på annat sätt. I stället för det som föreskrivs i första stycket gäller följande: 1.Diarium, journal samt sådant register eller annan förteckning som förs fortlöpande anses ha upprättats när de har färdigställts för anteckning eller införing. 2.Dom och annat beslut, som enligt vad som är föreskrivet ska avkunnas eller expedieras, samt protokoll och annan handling som hänför sig till ett sådant beslut, anses ha upprättats när beslutet har avkunnats eller expedierats. 3.Andra protokoll från en myndighet och därmed jämförliga anteck- ningar anses ha upprättats när de har justerats av myndigheten eller färdig- ställts på annat sätt. Det som sägs i andra stycket 3 gäller inte protokoll hos utskott, en kommuns revisorer, statliga kommittéer eller hos en myndighet iärende som denna endast bereder till avgörande. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 7 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Har ett organ som ingår i eller är knutet till en myndighetsorganisation lämnat över en handling till något annat organ inom samma myndighets- organisation, anses handlingen som inkommen eller upprättad därigenom endast om organen uppträder som självständiga i förhållande till varandra. Detsamma gäller om en handling har framställts för att lämnas på det sätt som anges i första stycket. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 8 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Minnesanteckning, utkast och koncept En minnesanteckning som har gjorts hos en myndighet och som inte har expedierats ska inte heller efter den tidpunkt då den enligt 10 § är att anse som upprättad anses som allmän handling hos myndigheten. Minnesanteck- ningen anses dock som upprättad om den har tagits om hand för arkivering. Med minnesanteckning avses promemoria och annan uppteckning eller upp- tagning som har kommit till endast för föredragning eller beredning av ett ärende, dock inte i den del den har tillfört ärendet någon sakuppgift. Utkast eller koncept till en myndighets beslut eller skrivelse och annan därmed jämställd handling som inte har expedierats anses inte som allmän handling. Handlingen anses dock vara allmän handling om den tas om hand för arkivering. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 9 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Teknisk bearbetning och säkerhetskopia En handling som förvaras hos en myndighet endast som ett led i en teknisk bearbetning eller teknisk lagring för någon annans räkning anses inte som allmän handling hos den myndigheten. Som allmän handling anses inte en handling som en myndighet förvarar endast i syfte att kunna återskapa information som har gått förlorad i en myndighets ordinarie system för automatiserad behandling av information (säkerhetskopia). Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 10 §. Ändringarna är endast språkliga. Som allmän handling anses inte 1.brev, telegram eller någon annan sådan handling som har lämnats in till eller upprättats hos en myndighet endast för befordran av ett meddelande, 2.meddelande eller annan handling som har lämnats in till eller upprät- tats hos en myndighet endast för offentliggörande i en periodisk skrift som ges ut genom myndigheten, 3.tryckt skrift, ljud- eller bildupptagning eller någon annan handling som ingår i ett bibliotek eller som från en enskild har tillförts ett allmänt arkiv uteslutande för förvaring och vård eller forsknings- och studieändamål eller privata brev, skrifter eller upptagningar som annars har överlämnats till en myndighet uteslutande för något ändamål som anges här, 4.en upptagning av innehållet i handling som avses i 3, om upptagningen förvaras hos en myndighet där den ursprungliga handlingen inte skulle vara att anse som allmän. Det som föreskrivs i första stycket 3 om handling som ingår i bibliotek tillämpas inte på en upptagning i en databas som en myndighet har tillgång till enligt ett avtal med en annan myndighet, om upptagningen är allmän handling hos den myndigheten. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 11 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Utlämnande av allmänna handlingar Rätten att ta del av allmänna handlingar Den som begär ut en allmän handling som får lämnas ut ska genast eller så snart det är möjligt och utan avgift få ta del av handlingen på stället på ett sådant sätt att den kan läsas eller avlyssnas eller uppfattas på annat sätt. En handling får även skrivas av, avbildas eller tas i anspråk för ljudöverföring. Kan en handling inte tillhandahållas utan att en sådan del av handlingen som inte får lämnas ut röjs, ska den i övriga delar göras tillgänglig för sökan- den i avskrift eller kopia. En myndighet är inte skyldig att tillhandahålla en handling på stället, om det möter betydande hinder. Detsamma gäller en upptagning som avses i 3 §, om sökanden utan beaktansvärd olägenhet kan ta del av upptagningen hos en närbelägen myndighet. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 12 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Kopior av allmänna handlingar Den som önskar ta del av en allmän handling har även rätt att mot fastställd avgift få en avskrift eller kopia av handlingen till den del handlingen får lämnas ut. En myndighet är dock inte skyldig att i större utsträckning än vad som följer av lag lämna ut en upptagning för automatiserad behandling i annan form än utskrift. En myndighet är inte heller skyldig att framställa en kopia av karta, ritning, bild eller någon annan upptagning som avses i 3 § än vad som följer av lag, om det skulle innebära svårigheter och handlingen kan tillhandahållas på stället. En begäran att få en avskrift eller kopia av allmän handling ska behand- las skyndsamt. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 13 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. En begäran att få ta del av en allmän handling görs hos den myndighet som förvarar handlingen. Begäran prövas av den myndighet som anges i första stycket. Om det finns särskilda skäl, får det dock föreskrivas i en bestämmelse som avses i 2 § andra stycket att prövningen vid tillämpningen av bestämmelsen ska göras av någon annan myndighet. I fråga om en handling som är av synnerlig betydelse för rikets säkerhet kan det även genom förordning föreskrivas att endast en viss myndighet får pröva frågan om utlämnande. I dessa fall ska begäran om utlämnande genast hänskjutas till en behörig myndighet. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 14 § första och andra styck- ena. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. En myndighet får inte på grund av att någon begär att få ta del av en allmän handling efterforska vem denne är eller vilket syfte han eller hon har med sin begäran i större utsträckning än vad som behövs för att myndigheten ska kunna pröva om det finns hinder mot att handlingen lämnas ut. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 14 § tredje stycket. Ändring- arna är endast språkliga. Om någon annan än eller regeringen avslår en begäran att få ta del av en handling eller lämnar ut en allmän handling med förbehåll som inskränker sökandens rätt att yppa dess innehåll eller annars förfoga över den, får sökanden överklaga beslutet. Beslut av statsråd ska överklagas till regeringen och beslut av någon annan myndighet ska överklagas till domstol. I den lag som avses i 2 § ska det närmare anges hur beslut som avses i första stycket får överklagas. Ett överklagande ska alltid prövas skyndsamt. För beslut av en myndighet som lyder under gäller särskilda bestämmelser om överklagande. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 15 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. En anteckning om hinder att lämna ut allmän handling får göras endast på en handling som omfattas av en bestämmelse som avses i 2 § andra stycket. Den tillämpliga bestämmelsen ska anges. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 16 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Ytterligare bestämmelser om allmänna handlingar Allmänna handlingar hos enskilda organ och hos Om en myndighets verksamhet ska övertas av ett enskilt organ, får det i lag föreskrivas att regeringen eller en beslutande församling får besluta att allmänna handlingar som hänför sig till den verksamheten och som organet behöver för verksamheten får överlämnas dit utan att handling- arna därigenom upphör att vara allmänna. Ett sådant organ ska i fråga om överlämnade handlingar jämställas med en myndighet när 15–20 §§ tillämpas. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 17 § första stycket. Ändring- arna är endast redaktionella och språkliga. I lag får det även föreskrivas att regeringen får besluta att allmänna hand- lingar får överlämnas till eller någon av dess organisatoriska delar för förvaring, utan att handlingarna därigenom upphör att vara all- männa. Detta gäller handlingar som har kommit in till eller upprättats hos 1.myndigheter som har upphört och som har haft uppgifter som hänför sig till verksamhet, eller 2.Svenska kyrkans beslutande församlingar. När 15–20 §§ tillämpas ska och dess organisatoriska delar jämställas med en myndighet i fråga om överlämnade handlingar. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 kap. 17 § andra och tredje styckena. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Grundläggande föreskrifter om hur allmänna handlingar ska bevaras samt om gallring och annat avhändande av sådana handlingar får meddelas i lag. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 2 kap. 18 §. Ändringarna är endast språkliga. 3 kap. Rätten till anonymitet En författare till en tryckt skrift är inte skyldig att sätta ut namn, pseudonym eller signatur på skriften. Detsamma gäller för den som har meddelat upp- gifter för offentliggörande enligt 1 kap. 7 § och för utgivare av en tryckt skrift som inte är periodisk. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 kap. 1 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. I mål om ansvar, skadestånd eller särskild rättsverkan på grund av tryckfri- hetsbrott får ingen ta upp frågan om vem som är författare eller vem som är meddelare enligt 1 kap. 7 §. Detsamma gäller frågan om vem som är utgivare till en tryckt skrift som inte är periodisk. Om författare eller utgivare har angetts på en skrift som inte är periodisk, med namn eller med en pseudonym eller signatur som enligt vad som är all- mänt känt syftar på en viss person, får dock frågan om han eller hon är ansvarig behandlas i målet. Detsamma gäller om någon i en skriftlig för- har uppgett sig vara författaren eller utgivaren eller självmant har lämnat en sådan uppgift i målet. Frågan om vem som är ansvarig för brott enligt 7 kap. 22 eller 23 § får handläggas i samma rättegång som avses i första och andra styckena. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 kap. 2 § TF. Flera formuleringar i första stycket har hämtats från motsvarande bestämmelse i nuvar- ande 2 kap. 2 § första stycket YGL. Ändringarna innebär inte några sakliga förändringar utan är endast redaktionella och språkliga. Den som har tagit befattning med tillkomsten eller utgivningen av en tryckt skrift eller med en framställning som har varit avsedd att införas i en tryckt skrift får inte röja vad han eller hon då har fått veta om vem som är författare eller meddelare eller, i fråga om en skrift som inte är periodisk, utgivare. Tystnadsplikt enligt första stycket gäller även för den som på något annat sätt har varit verksam inom ett företag för utgivning av tryckta skrifter eller inom ett företag för yrkesmässig förmedling av nyheter eller andra meddel- anden till periodiska skrifter. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 kap. 3 § första stycket. Bestäm- melserna delas här in i två stycken. Ändringarna är endast redakt- ionella och språkliga. Tystnadsplikt enligt 3 § gäller inte i följande fall: 1.Den till vars förmån tystnadsplikten gäller har samtyckt till att hans eller hennes identitet röjs. 2.Det är tillåtet enligt 2 § andra stycket att behandla frågan om identi- 3.Det rör sig om något av de brott av meddelare, författare eller andra upphovsmän eller av utgivare som avses i 7 kap. 22 § första stycket 1. 4.En domstol finner i fråga om brott enligt 7 kap. 21 § eller 22 § första stycket 2 eller 3 att det är nödvändigt att uppgifter lämnas om huruvida det är den som är tilltalad eller skäligen misstänkt för den brottsliga gärningen som har lämnat meddelandet eller medverkat till framställningen. Sådana upp- gifter lämnas vid en förhandling. En domstol finner i något annat fall att det av hänsyn till ett allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att en uppgift om identiteten lämnas vid vittnesförhör eller förhör med en part under sanningsförsäkran. Vid förhör som avses i första stycket 4 eller 5 ska rätten noga vaka över att det inte ställs frågor som kan inkräkta på tystnadsplikten utöver vad som har medgetts i varje särskilt fall. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 kap. 3 § andra och tredje styck- ena. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. En myndighet eller ett annat allmänt organ får inte efterforska 1.författaren till en framställning som har införts eller varit avsedd att införas i en tryckt skrift, 2.den som har gett ut eller avsett att ge ut en framställning i en sådan skrift, eller 3.den som har meddelat uppgifter enligt 1 kap. 7 §. Förbudet i första stycket hindrar inte efterforskning när det behövs för åtal eller något annat ingripande som inte står i strid med denna grundlag. I sådana fall ska den tystnadsplikt som anges i 3 § beaktas. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 kap. 4 § första stycket. Det införs en punktuppställning avseende den krets som skyddas av efterforsk- ningsförbudet. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. En myndighet eller ett annat allmänt organ får inte ingripa mot någon för att han eller hon i en tryckt skrift har brukat sin tryckfrihet eller medverkat till ett sådant bruk. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 kap. 4 § andra stycket. Ändring- arna är endast språkliga. Till böter eller fängelse i högst döms den som 1.uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot sin tystnadsplikt enligt 3 §, 2.uppsåtligen eller av oaktsamhet på en tryckt skrift sätter ut namn på eller pseudonym eller signatur för en författare eller, i fall som avses i 1 §, meddelare eller utgivare mot hans eller hennes vilja, 3.uppsåtligen eller av oaktsamhet på en tryckt skrift sätter ut namn på eller pseudonym eller signatur för någon som uppges vara författare, utgivare eller meddelare men som inte är det, 4.uppsåtligen efterforskar i strid med 5 §, eller 5.uppsåtligen ingriper i strid med 6 §, om åtgärden utgör avskedande, uppsägning, meddelande av disciplinpåföljd eller en liknande åtgärd. Allmänt åtal för brott som avses i första stycket 1–3 får väckas endast om målsäganden har anmält brottet till åtal. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 kap. 5 §. De olika brotten tas här upp i en punktuppställning och i en annan ordning än i den nuvar- ande paragrafen. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Andra upphovsmän än författare Det som sägs i detta kapitel om författare gäller även andra upphovsmän till framställningar som har införts eller varit avsedda att införas i en tryckt skrift. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 kap. 6 §. Ändringarna är endast språkliga. 4 kap. Rätten att trycka skrifter Var och en har rätt att själv eller med hjälp av andra trycka skrifter. Paragrafen motsvarar nuvarande 4 kap. 1 § med den ändringen i sak att det anges att ”var och en” har rätt att framställa tryckta skrifter och inte, som i den nuvarande bestämmelsen, enbart svenska rätts- Enligt föreslagna 14 kap. 5 § kan denna rätt inskränkas genom lag. Bestämmelsen uttrycker en del av etableringsfriheten på tryck- frihetens område och garanterar i första hand friheten att driva tryckeri. Här används begreppet ”trycka skrifter” i stället för den uttryckliga hänvisning till tryckpressen som görs i den nuvarande regleringen. Någon saklig ändring är inte avsedd. En skrift som är tryckt i och avsedd att ges ut här ska innehålla tyd- liga uppgifter om vem som har tryckt skriften samt om ort och år för tryck- ningen. Detsamma gäller en skrift som är mångfaldigad här genom fotokopiering eller någon liknande teknik och för vilken utgivningsbevis gäller. Skyldigheten att sätta ut uppgifter enligt första stycket gäller inte bild- eller tillfällighetstryck enligt 3 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 4 kap. 2 § första stycket. Innehål- let har delats upp i flera meningar och i två stycken. Ordet stencil- ering har tagits bort, se kommentaren till föreslagna 1 kap. 2 §. I fråga om bild- och tillfällighetstryck görs det en uttrycklig hänvis- ning till föreslagna 3 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Den nuvarande hänvisningen till den s.k. stencilregeln i nuvar- ande 1 kap. 2 § andra stycket tas bort. Hänvisningen är främst en upplysning och någon saklig ändring är inte avsedd med borttag- andet. Med bild- eller tillfällighetstryck avses i denna grundlag vykort och bild- album, visitkort och notifikationer, adresskort, etiketter, blanketter samt affärstryck såsom reklam- och emballagetryck och andra sådana trycksaker. En förutsättning är att missbruk av tryckfriheten kan anses uteslutet på grund av texten eller framställningen i övrigt. Paragrafen motsvarar nuvarande 4 kap. 3 §. I paragrafen definieras s.k. bild- eller tillfällighetstryck. Ändringarna är endast språkliga. Skyldighet att bevara exemplar Föreskrifter om skyldighet att bevara exemplar av tryckta skrifter för gransk- ning och att lämna exemplar av sådana skrifter till bibliotek eller arkiv får meddelas i lag. Detsamma gäller föreskrifter om skyldighet att spela in program och bevara tekniska upptagningar som avses i 1 kap. 5 och 6 §§ samt att till- handahålla dessa. Paragrafens första stycke motsvarar nuvarande 4 kap. 4 § och ger möjlighet att i lag införa bestämmelser om att exemplar av tryckta skrifter ska bevaras för att möjliggöra en straffrättslig granskning. Bestämmelsen ger även stöd för en lagstadgad plikt att leverera exemplar till bibliotek eller arkiv. Bestämmelsen har formulerats om och fått en lydelse som liknar motsvarande paragrafer i (nuvarande 3 kap. 6 och 9 §§). Bestämmelsen i andra stycket har flyttats hit från den s.k. bilage- regeln i nuvarande 1 kap. 7 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Till böter eller fängelse i högst döms den som framställer en skrift och bryter mot 2 § första eller andra styckena. Paragrafen motsvarar nuvarande 4 kap. 5 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. 5 kap. Rätten att ge ut periodiska skrifter En periodisk skrift ska ha en utgivare. Utgivaren utses av skriftens ägare. Här införs en ny paragraf där de mest grundläggande bestämmel- serna om utgivare har samlats. Första stycket motsvarar nuvarande 5 kap. 2 § första stycket. Andra stycket motsvarar bestämmelsen i nuvarande 5 kap. 3 § första stycket. Var och en får vara ägare till en periodisk skrift. I paragrafen, som i likhet med nuvarande 5 kap. 1 §, föreskriver behörighetskrav för ägare till periodiska skrifter anges det att ”var och en” får vara ägare till en periodisk skrift. Detta är en saklig ändring i förhållande till den nuvarande regleringen där enbart svenska rättssubjekt får vara ägare. Som en följd av detta upphävs bestämmelser i 2 kap. lagen (1991:1551) med föreskrifter på tryck- frihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden (til- lämpningslagen), se avsnitt 20.1.3. Enligt föreslagna 14 kap. 5 § kan denna rätt inskränkas genom lag för andra än svenska medborgare. En utgivare till en periodisk skrift ska ha hemvist i . Den som är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt särskilda bestäm- melser i lag får inte vara utgivare. Paragrafen motsvarar nuvarande 5 kap. 2 § tredje stycket. Det nu- varande kravet att utgivaren ska vara svensk medborgare tas bort. Som en följd av detta upphävs bestämmelser i 2 kap. tillämpnings- lagen, se avsnitt 20.1.3. Av föreslagna 14 kap. 5 § följer att ett krav på svenskt medborg- arskap för utgivare kan införas genom lag. Utgivaren ska ha befogenhet att utöva tillsyn över skriftens utgivning och bestämma över dess innehåll så att ingenting får föras in i den mot hans eller hennes vilja. Varje inskränkning i denna befogenhet ska vara utan verkan. Paragrafen motsvarar nuvarande 5 kap. 3 § andra stycket. Texten har formulerats om med utgångspunkt i de formuleringar som förekommer i nuvarande 4 kap. 3 § YGL, som är motsvarande bestämmelse i den grundlagen. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. När utgivare har utsetts, ska ägaren anmäla detta till en myndighet som anges i lag. Anmälan ska innehålla uppgift om utgivarens namn och hemvist. Den ska även innehålla bevis om att utgivaren är behörig enligt 3 § och en för- om att han eller hon har åtagit sig uppdraget. Paragrafen motsvarar nuvarande 5 kap. 4 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Om utgivaren är behörig eller om utgivarens uppdrag kommer att upphöra av något annat skäl, ska ägaren genast utse en ny utgivare och anmäla detta enligt 5 §. Anmälan ska om möjligt även innehålla bevis om att den förra utgivaren har fått del av anmälan. Bestämmelsen motsvarar nuvarande 5 kap. 8 § första stycket. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. En utgivare får utse en eller flera ställföreträdare. När ställföreträdare har utsetts, ska detta anmälas till den myndighet som avses i 5 §. Tillsammans med anmälan ska det lämnas ett bevis om att ställföreträdaren uppfyller behörighetsvillkoren för utgivare och har åtagit sig uppdraget och att ägaren har godkänt ställföreträdaren. För ställföreträdare gäller 3 §. Om utgivarens uppdrag upphör faller också uppdraget som ställföreträdare. Paragrafen motsvarar nuvarande 5 kap. 9 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga. Om anmälan av ställföreträdare har gjorts enligt 7 §, får utgivaren över- lämna åt ställföreträdaren att i utgivarens ställe utöva den befogenhet som utgivaren har enligt 4 §. Kan det antas att utgivaren på grund av sjukdom eller av annan tillfällig orsak oavbrutet under minst en månad inte kommer att utöva befogenheten som utgivare, ska han eller hon överlämna denna till en ställföre- trädare. Finns det ingen ställföreträdare, ska utgivaren genast utse en ställ- företrädare och anmäla detta enligt 5 §. Detsamma gäller om uppdraget för den som har utsetts till ställföreträdare kommer att upphöra. Paragrafen motsvarar nuvarande 5 kap. 10 §. Ändringarna är endast redaktionella och språkliga.