sou · H4B376 · 2016-11-07 00:00:00 — Företrädare för försäkringsbranschen har uppgivit att stora företag redovisat en tidsåtgång för att ta fram rutinen som varierar mellan 160 och . Ett av företagen har uppskattat engångs- kostnaden för IT-utveckling och underhåll av data till . Enligt en bankföreträdare har en bank gjort mot- svarande kostnadsuppskattning. För den löpande administrationen har samma företrädare uppgivit att företagen redovisat en tids- åtgång som varierar mellan 2 och . Ett av före- tagen har uppskattat de löpande kostnaderna till . Enligt en bankföreträdare har en bank gjort motsvarande kostnadsuppskattning. I fråga om personella resurser har en bankföreträdare uppgivit att en bank redovisat att det sannolikt krävs två momsspecialister för den löpande hanteringen och processer med . Omfattningen av den tillkommande administrationen för före- tagen är således svåruppskattad, men tidsåtgången och behovet av personella resurser förefaller i stor utsträckning vara avhängigt fö- retagens struktur och vilka administrativa hjälpmedel de skaffar sig tillgång till. Det är sannolikt att större företag har lättare att strukturera sig effektivt och att skaffa sig tillgång till bättre admini- strativa hjälpmedel än mindre företag, varför det är rimligt att anta att administrationen, liksom oftast, blir mer betungande för små och nystartade företag än för stora och etablerade företag. Sammantaget gör utredningen ändå bedömningen att den ökade administrationen, som framför allt torde gälla bestämningen av beskattningsunderlaget när det får bestämmas genom uppdelning efter skälig grund, överlag bör bli måttlig (se även avsnitt 8.2.3). För föranleder utredningens förslag ökad admini- stration och därmed förenade ökade kostnader av såväl initial som löpande karaktär. Utredningen bedömer att de initiala kostnaderna kommer att uppgå till . Detta avser engångskostnader för extern information, intern information, justering av befintliga blanketter och systemanpassning. Vidare bedömer utredningen att de löpande kostnaderna kommer att uppgå till i vart fall och därefter till i vart fall . Detta avser årliga kostnader för systemförvaltning, kontroll av finansiell verksamhetsskatt och kontroll av återförd verksamhetsskatt samt skatteprocess. Om dessa kostnadsökningar inte kan finansieras inom tillgänglig budgetram, kan de enligt ut- redningens bedömning finansieras med intäkterna av den finansiella verksamhetsskatten (se avsnitt 8.4). Utredningens förslag föranleder ökad initial administration och därmed förenade ökade kostnader för . Detta gäller extern information, intern information, justering av befintliga blanketter och systemanpassning. Extern information avser Skatteupplysningen, broschyrer, webbplats och rättslig vägledning. Kostnaderna för detta bedöms uppgå till totalt . Intern information avser utbildning av personal. Kostnaderna för detta bedöms uppgå till . Justering av befintliga blanketter avser ändringar av inkomst- deklaration och mervärdesskattedeklaration. har be- räknat att kostnaderna för ändringar av inkomstdeklarationen upp- går till . Kostnaderna för ändringar av mer- värdesskattedeklarationen bör inte överstiga . Kostnaderna för justering av befintliga blanketter bedöms uppgå till totalt . Systemanpassning avser anpassning av IT-stöd för hantering av preliminärskatte- och inkomstskatteärenden samt mervärdesskatte- ärenden. Rutiner för exempelvis indatakontroller, ärendehantering samt grund- och omprövningsbeslut behöver anpassas, liksom funktioner för skatteberäkning och förtryckning av inkomst- deklarationen. Därtill kommer att skattekontosystemet behöver utvecklas så att den finansiella verksamhetsskatten kan särskiljas från övriga skatter och avgifter vid debitering på skattekonto och vid överföring till riksbokföringen. System för statistik och upp- följning behöver också anpassas. Det finns inte skäl att ifrågasätta bedömning att kostnaderna för detta kommer att uppgå till totalt . Sammanfattningsvis bedömer utredningen att förslagen innebär initial administration för . Utredningens förslag föranleder ökad löpande administration och därmed förenade ökade kostnader för . Detta gäller systemförvaltning, kontroll av finansiell verksamhetsskatt och kontroll av återförd verksamhetsskatt samt skatteprocess. avser förvaltning av IT-stöd m.m. för finansi- ell verksamhetsskatt. Kostnaderna för detta bedöms uppgå till om- kring . Kontroll av finansiell verksamhetsskatt avser kontroll, utredning och beslutsfattande i ärenden om verksamhetsskatt. För företag inom den finansiella sektorn, varmed här avses företag med SNI- kod 64190–66309; finansiella tjänster samt finans- och försäkrings- verksamhet, har bedömt att kostnaderna för detta uppgår till . För företag utanför den finansiella sektorn har , på grundval av statistik om vilka som redovisat både ränteintäkter och avgiftsunderlag för so- cialavgifter, vilka enligt verket kan komma att omfattas av skatt- skyldighet till finansiell verksamhetsskatt, uppskattat kostnaderna till i vart fall samma belopp. Enligt utredningens mening går det dock inte att utifrån detta underlag dra några säkra slutsatser rö- rande omfattningen av det merarbete som företag utanför den fi- nansiella sektorn kan föra med sig. Dessa förhållandevis höga kostnader för kontroll av finansiell verksamhetsskatt har förklarats med att utredningar i ärenden om verksamhetsskatt i stor utsträckning sannolikt kommer att gälla bestämningen av beskattningsunderlaget när det får bestämmas genom uppdelning efter skälig grund samt att dessa utredningar, i likhet med vad som gäller utredningar om upp- delning efter skälig grund vid bestämning av avdragsrätt för ingående mervärdesskatt, kan förväntas bli långa och komplicerade. Det kan i sammanhanget noteras att har redovisat kostnader om för utredning och kontroll av mervärdesskatt avseende finansiella företag, där den mest omfattande arbetsuppgiften enligt verket är utredning av uppdelning efter skälig grund vid bestämning av avdragsrätt för ingående mervärdesskatt. Dessa uppdelningar torde i någon ut- sträckning överlappa varandra, varför gemensam handläggning av ärendena förefaller önskvärd och dessutom får antas innebära åt- minstone vissa effektivitetsvinster. På grund av det anförda bedöms kostnaderna för kontroll av finansiell verksamhetsskatt, inklusive kontroll av företag utanför den finansiella sektorn för vilka under- laget är bristfälligt och svårbedömt i förhållande till rättsläget avseende mervärdesskatteundantaget,49 uppgå till i vart fall . Kontroll av återförd finansiell verksamhetsskatt avser kontroll av att verksamhetsskatten, som inte avses få dras av som en kost- nad i inkomstbeskattningen, på ett korrekt sätt återförs till be- skattning i inkomstdeklarationen. Det finns inte skäl att ifrågasätta bedömning att kostnaderna för detta kommer att uppgå till . Skatteprocess avser handläggning i samband med mål om finan- siell verksamhetsskatt i allmän förvaltningsdomstol. har bedömt att kostnaderna för detta avseende företag inom den finansiella sektorn kommer att uppgå till omkring 4 miljoner kro- nor (baserat på uppskattade 55 överklaganden ) och därefter till (baserat på uppskattade 35 överklaganden ). För före- tag utanför den finansiella sektorn har uppgivit att verket gjort en grov uppskattning av att kostnaderna kommer att uppgå till samma belopp. Enligt utredningens mening går det emellertid inte heller i detta avseende att dra några säkra slutsatser 49 Se bl.a. , , Moms på bank och finans, s. 77 ff., med där angivna hänvisningar. rörande omfattningen av det merarbete som företag utanför den finansiella sektorn kan föra med sig. har bedömt att kostnaderna för skatteprocess per överklagande kommer att öka . Utred- ningen bedömer emellertid att det måste betraktas som mer sanno- likt att kostnaderna för skatteprocess per överklagande minskar eller i vart fall inte ökar , när rättspraxis och annan vägledning utvecklats (jfr avsnitt 8.3.3). Detta ställnings- tagande kvarstår även med beaktande av att de överklagade målens svårighetsgrad kan öka . På grund av det anförda bedöms kostnaderna för skatteprocess, inklusive skatteprocess avseende företag utanför den finansiella sektorn för vilka underlaget är brist- fälligt och svårbedömt i förhållande till rättsläget avseende mer- värdesskatteundantaget,50 uppgå till i vart fall och därefter i vart fall unge- fär . Sammanfattningsvis bedömer utredningen att förslagen innebär löpande administration för i vart fall och därefter i vart fall . Även för de allmänna förvaltningsdomstolarna föranleder utred- ningens förslag ökad administration och därmed förenade kostna- der. På grundval av uppskattning av antalet över- klaganden inom den finansiella sektorn (se avsnitt 8.3.2) och med beaktande av överklagandefrekvensen för skattemål i respektive domstolsinstans har uppskattat att utredningens förslag innebär att antalet mål ökar med omkring 55 i förvaltnings- rätt, 18 i kammarrätt och sex i . Med hänsyn till den genomsnittliga styckkostnaden för skattemål i respektive domstolsinstans har uppskattat att kostnaderna ökar med , varav i förvaltningsrätt, i kammarrätt och 50 Se bl.a. , , Moms på bank och finans, s. 77 ff., med där angivna hänvisningar. därefter har uppskattat att antalet skattemål ökar med omkring 35 i förvaltningsrätt, 11 i kammarrätt och fyra i Högsta förvaltningsrätten till en total kostnad av , varav i förvaltningsrätt, i kammarrätt och i Högsta förvalt- ningsdomstolen. Mot denna bakgrund bedömer utredningen att förslagen innebär ökad administration för i vart fall och därefter i vart fall , med reservation för att denna bedömning enbart utgått från företag inom den finansiella sektorn och baserar sig på styckkostnaden per genomsnittligt skattemål. Om dessa kostnadsökningar inte kan finansieras inom tillgänglig budgetram, kan de enligt utredningens bedömning finansieras med intäkterna av den finansiella verksamhetsskatten (se avsnitt 8.4). I sammanhanget bör också erinras att utredningens förslag innebär att finansiell verksamhetsskatt ska kunna bli föremål för förhandsbesked (se avsnitt 1.4). Sådana ärenden handläggs av . Förslagen kommer således sannolikt även att innebära ökad administration för . Av avsnitt 8.2.2 framgår att en finansiell verksamhetsskatt, , kan förväntas övervältras både på priserna och på lönerna. Utred- ningen saknar underlag för att närmare bedöma hur övervältringen kan förväntas fördelas och presenterar därför, i vad som följer, en analys av de offentligfinansiella effekterna av en finansiell verksam- hetsskatt som fullt ut övervältras på priserna såväl som en som fullt ut övervältras på lönerna. Även om det teoretiskt sett kan finnas ett utrymme att övervältra en finansiell verksamhetsskatt på de skatt- skyldigas vinster, bedömer utredningen att så inte kommer att ske annat än i obetydlig omfattning, varför några offentligfinansiella effekter av en sådan övervältring inte ingår i analysen. 8.4.1Vid övervältring på pris Med en finansiell verksamhetsskatt med en skattesats som fullt ut övervältras på priserna på finansiella tjänster och samma beräk- ningsmodell som i avsnitt 2.1 i bilaga 3 kan den förändring av skatteintäkten som skatten ger upphov till beräknas till 6,7 miljar- der kronor. Detta är beräknat i relation till prisnivå och omfattning av finansiella tjänster. Hänsyn har då tagits till att efterfrågan på finansiella tjänster kan förväntas minska när priserna ökar. Det innebär att följd- effekter på intäkterna från den, i de finansiella tjänsterna, ingående mervärdesskatten är inberäknade. Därtill är effekter av att både den finansiella tjänsten och verksamhetsskatten blir underlag för mer- värdesskatt i nästföljande produktionsled, inberäknade. Att sådana effekter kan uppkomma i flera påföljande produktionsled är där- emot inte inberäknat. Det är utredningens bedömning att sådana effekter bör avklinga förhållandevis snabbt och att bortseendet av effekten i senare produktionsled i sammanhanget inte bör ha mer än marginell betydelse. En mindre produktion av finansiella tjänster får också antas medföra att vinsten mätt i kronor blir mindre för dem som produ- cerar sådana tjänster. Om det kapital som frigörs inte kommer till produktiv användning i skulle statens intäkter av skatten på inkomster i inkomstslaget näringsverksamhet (bo- lagsskatten) minska. Utredningen utgår dock ifrån att merparten av detta kapital kommer till produktiv användning i landet och räknar därmed inte med några följdeffekter på bolagsskatten. Finansiella tjänster används inom offentlig och offentligfinansi- erad verksamhet. Inom områdena offentlig förvaltning, försvar och allmänna socialförsäkringar användes finansiella tjänster till ett värde av 2013. Områden såsom utbildning, hälsovård, socialt arbete, arbetsförmedling och rekrytering är i stor utsträckning finansierade med offentliga medel. Totalt användes finansiella tjänster till ett värde av inom dessa områden . I hur stor utsträckning dessa tjänster användes inom offentligfinansierad verksamhet är inte känt. Den finansiella verksamhetsskatten får antas belasta olika verk- samheter i proportion till deras användning av finansiella tjänster. Det innebär att områdena offentlig förvaltning, försvar och all- männa socialförsäkringar, med utgångspunkt prisnivå och omfattning av finansiella tjänster, kan beräknas få betala mer för finansiella tjänster p.g.a. denna skatt. Om utbildning, hälsovård, socialt arbete, arbetsförmedling och rekryte- ring fullt ut betalades med offentliga medel skulle den offentlig- finansiella kostnadsökningen till följd av den finansiella verksam- hetsskatten, inom dessa områden, bli . Sam- mantaget kan den kostnaderna inom offentligfinansierad verk- samhet således beräknas öka med upp emot p.g.a. den finansiella verksamhetsskatten. Skatteintäkterna minskat med offentligfinansierade kostnads- ökningar kan alltså beräknas uppgå till 6,5–6,. Omräknat till prisnivå skulle det bli närmare 6,8–7,. 8.4.2Vid övervältring på lön Om den finansiella verksamhetsskatten fullt ut övervältras på lö- nerna påverkas inte priser, efterfrågan eller producenternas kostna- der. En finansiell verksamhetsskatt skulle, utgående års prisnivå och omfattning av finansiella tjänster, då generera skatte- intäkter på . Detta gäller under förut- sättning att det minskade löneutrymmet fördelas på samma sätt som tidigare mellan egentlig lön, ålderspensionsavgift och avtalade försäkringar o.d. Det innebär att den egentliga lönen, som i stort sett överensstämmer med underlagen för socialavgifter, vilket också beskattningsunderlaget för den finansiella verksamhets- skatten baseras på, blir mindre än vad den annars skulle ha varit. Med sådan löneminskning kan intäkterna från den kommunala inkomstskatten beräknas minska med och intäkterna från den statliga inkomstskatten med . Vidare kan intäkterna från arbetsgivaravgifterna beräknas minska med . Utredningen saknar uppgifter om sammansatta förvärvsinkomster, vari underla- get för egenavgifter ingår, för den finansiella sektorn och kan där- för inte beräkna hur intäkterna från egenavgifterna skulle för- ändras. Enligt avsnitt 8.2.3 fanns det, 2013, visserligen 13 335 före- tag i sektorn utan anställda, men inte fler än 488 företagare som var sysselsatta och hade yrkesställning som enskilda näringsidkare, handelsbolagsägare och kommanditbolagsägare. Detta kan jämföras med antalet anställda i sektorn som var 92 500 . Att ute- lämna effekten på egenavgifterna uppskattas därför inte ha någon avgörande påverkan på skatteintäkterna.51 Att lönerna blir lägre än vad de annars hade blivit innebär också att statens socialförsäkringsutgifter (inklusive utgifterna för ar- betslöshetsförsäkring och aktivitetsstöd) blir lägre (netto) än vad de annars hade blivit. Det är en effekt av att rätten till ersättning från olika socialförsäkringar baseras på löneinkomsten. På mycket lång sikt skulle lägre löner också innebära minskade pensionsutbetalningar. För statens del kan denna effekt beräknas till (netto). 51 Minskade nettolöner i den finansiella sektorn betyder också att de anställdas möjligheter att konsumera minskar, vilket minskar intäkterna från mervärdesskatten. Några sådana effekter har dock inte inkluderats. Dessa effekter, vilka sammantaget, verkar i intäktsminskande riktning innebär att den beräknade direkta skatteintäkten på när- mare skulle reduceras med så att återstår. Omräk- nat till prisnivå skulle det bli . Som framgick inledningsvis i avsnitt 8.4 förväntas en finansiell verksamhetsskatt, , övervältras både på priserna och lönerna. Någon närmare bedömning av hur övervältringen fördelas låter sig inte göras. Avsnitt 8.4.1 har visat att om en finansiell verksamhetsskatt, med skattesatsen , fullt ut övervältras på priserna på fi- nansiella tjänster kan skatteintäkterna, netto, beräknas bli 6,8–7,prisnivå. En mindre del av detta (en del av som mest ) skulle bestå av ökade kostnader för kommuner och landsting. Avsnitt 8.4.2 har visat att om skatten i stället fullt ut övervältras på lönerna inom den finansiella sektorn kan skatteintäkterna, netto, beräknas bli prisnivå. Inbe- räknat i detta är minskade kommunal- skatteintäkter. I dessa uppskattningar har inte inberäknats att det i vissa fall kan bli fördelaktigt att övergå till import av finansiella tjänster eller av stödtjänster som har producerats inom ramen för den finan- siella verksamheten (se avsnitt 8.2.2). Inte heller är effekter av att ökade lönekostnader kan innebära att arbete ersätts med kapital (t.ex. datorer) i produktionen inberäknade. Utredningen bedömer alltså att skatteintäkterna av en finan- siell verksamhetsskatt , netto, skulle ligga inom intervallet 3,7–7,, prisnivå och sannolikt i den övre delen av intervallet. Från detta ska, oavsett om skatten övervältras på pris eller lön, administrativa kostnader dras. För del handlar det om i vart fall . För de allmänna förvaltningsdomstolarnas del handlar det om i vart fall . (Se avsnitt 8.3.2 och 8.3.3). 9.1Förslag till lag (XXXX:XXXX) om finansiell verksamhetsskatt Paragrafen är en inledande förklaring till vad avsikten är att lagen ska beskatta, d.v.s. verksamhet som avser omsättning av vissa finansiella tjänster som har undantagits från mervärdesskatteplikt. Vad som avses med detta och på vilket sätt finansiell verksamhets- skatt ska tas ut anges närmare i de senare paragraferna i lagen. Av paragrafen framgår också att finansiell verksamhetsskatt ska betalas till staten. Finansiell verksamhetsskatt utgör alltså en statlig skatt. Paragrafen innehåller en bestämning av skattskyldigheten. För skattskyldighet krävs att två förutsättningar är uppfyllda (punkterna 1 och 2). Den första förutsättningen (punkten 1) är att man inte är skyl- dig att betala mervärdesskatt (inte är mervärdesskattskyldig) för omsättning av tjänster av den anledningen att omsättningen har undantagits från skatteplikt enligt 3 kap. 9 eller 10 § mervärdes- skattelagen (1994:200), ML (se avsnitt 5.4.2 och 7.2.3). Under vilka förutsättningar mervärdesskatt ska betalas framgår av 1 kap. 1 § ML. Vem som är mervärdesskattskyldig framgår av 1 kap. 2 § ML. Tidpunkten för mervärdesskattskyldighetens inträde framgår av 1 kap. 3–5 a §§ ML. Vad som förstås med omsättning av tjänst framgår av 2 kap. 1 § ML. Vid gränsdragningen mellan, å ena sidan, omsättning av tjänster för vilka mervärdesskattskyldighet inte före- ligger av den anledningen att omsättningen har undantagits från skatteplikt enligt 3 kap. 9 eller 10 § ML och, å andra sidan, annan omsättning av varor eller tjänster får man i första hand utgå från mervärdesskattedirektivet och den rättspraxis som utvecklats på det mervärdesskatterättsliga området (se avsnitt 5.4.2). Anledningen till att man inte är mervärdesskattskyldig för om- sättning av tjänster ska alltså vara att omsättningen har undantagits från skatteplikt enligt 3 kap. 9 eller 10 § ML. Om man redan av någon annan anledning inte är mervärdesskattskyldig för omsätt- ning av den typen av tjänster, exempelvis därför att omsättningen inte utgör omsättning inom landet eller inte görs av en beskatt- ningsbar person i denna egenskap, är förutsättningen inte uppfylld. Inte heller är förutsättningen uppfylld om man inte är mervärdes- skattskyldig för omsättning av tjänster av den anledningen att omsättningen, utöver 3 kap. 9 eller 10 § ML, även har undantagits från skatteplikt enligt någon annan bestämmelse i 3 kap. Med andra ord är förutsättningen uppfylld endast om man skulle ha varit mervärdesskattskyldig för omsättning av tjänster om omsätt- ningen inte hade undantagits från skatteplikt enligt 3 kap. 9 eller 10 § ML, d.v.s. om man förutan 3 kap. 9 eller 10 § ML vore mervärdesskattskyldig för omsättningen. Dessa lagrum ska alltså vara den enda anledningen till att omsättning av tjänster inte föran- leder mervärdesskattskyldighet. Det betyder också att förutsätt- ningen inte är uppfylld för verksamhet som över huvud taget faller utanför ML:s tillämpningsområde, s.k. out of scope. Vem som inte är mervärdesskattskyldig för omsättning av tjänster av den anledningen att omsättningen har undantagits från skatteplikt enligt 3 kap. 9 eller 10 § ML saknar betydelse för om förutsättningen är uppfylld. Normalt sett är det tillhandahållaren som inte är mervärdesskattskyldig för sådan omsättning. Vid viss gränsöverskridande handel kan det dock i stället vara förvärvaren. Omfattningen av omsättning av tjänster för vilken man inte är mervärdesskattskyldig av den anledningen att omsättningen har undantagits från skatteplikt enligt 3 kap. 9 eller 10 § ML saknar också betydelse för om förutsättningen är uppfylld. En enda sådan omsättning är tillräcklig. Huruvida också annan omsättning av varor eller tjänster förekommer i verksamheten saknar betydelse. Den andra förutsättningen (punkten 2) är att man har verk- samhet som medför avgiftsskyldighet till socialavgifter enligt 2 eller 3 kap. socialavgiftslagen (2000:980). Förutsättningen är uppfylld om man är avgiftsskyldig till arbetsgivaravgifter eller till egen- avgifter. I fråga om handelsbolag, är förutsättningen även uppfylld om handelsbolaget har delägare som är avgiftsskyldig till egen- avgifter för handelsbolagets verksamhet. I fråga om mervärdes- skattegrupp, är förutsättningen uppfylld om gruppen har grupp- medlem som är avgiftsskyldig till arbetsgivaravgifter eller till egen- avgifter eller har gruppmedlem som är handelsbolag som har del- ägare som är avgiftsskyldig till egenavgifter för handelsbolagets verksamhet. (Se avsnitt 7.2.3.) Vad som avses med en mervärdes- skattegrupp framgår av 6 a kap. ML (se avsnitt 5.4.4). Vad som avses med ett handelsbolag framgår av lagen (1980:1102) om han- delsbolag och enkla bolag. För att skattskyldighet ska föreligga krävs alltså att båda dessa förutsättningar är uppfyllda (punkterna 1 och 2). Det följer av den första förutsättningen att skattskyldigheten inträder som för mervärdesskatt enligt 1 kap. 3–5 a §§ ML, d.v.s. som huvudregel när tjänsten har tillhandahållits eller har tagits i anspråk genom uttag, förutsatt att den andra förutsättningen är uppfylld (se avsnitt 7.2.3). Åskådliggörande av bestämningen av skattskyldigheten finns i figur 7.1 i avsnitt 7.2.3. Paragrafen innehåller ett undantag från skattskyldighet. riksbank kan komma att uppfylla förutsättningarna för skattskyldighet enligt 2 §. Genom denna paragraf har dock riksbank undantagits från skattskyldighet (se avsnitt 7.2.3). Paragrafen behandlar beskattningsunderlagets omfattning. Be- skattningsunderlagets innehåll behandlas i 5 §. Utgångspunkten är att beskattningsunderlaget ska utgöras av den skattskyldiges under beskattningsåret sammanräknade löne- Med det avses att den skattskyldiges samtliga lönekost- nader ska ingå i beskattningsunderlaget. Vad som avses med beskattningsår framgår av 3 kap. 4 § skatteförfarandelagen (2011:1244), SFL (se avsnitt 1.2).