sou · H4B311 · 2016-02-24 00:00:00 — I är det alltså tillåtet att vid en behandling använda donerade befruktade ägg eller både donerade ägg och donerade sper- mier. En donator får dock inte ge upphov till mer än tio levande barn. En donator har möjlighet att ange de villkor som ska gälla för användningen av hans eller hennes könsceller. Villkoren får dock inte vara sådana att de står i strid med innehållet i the Equality Act 2010. Villkoren får således inte innebära en diskriminering i fråga om t.ex. ålder, civilrättslig status, ras, kön eller sexuell läggning (se avsnitt 11 i koden). En kvinna som genomgår en befruktning utanför kroppen kan delta i så kallade ”egg sharing arrangements”. Detta innebär att kvin- nan donerar sina övertaliga ägg till andra kvinnor som ska genomgå en behandling. Den kvinna som donerar ägg behöver då ofta inte betala för sin egen behandling. Nedfrysta ägg får normalt inte sparas (se bl.a. avsnitt 12 i koden). Om en behandling ska utföras med donerade befruktade ägg eller med sådana befruktade ägg som har skapats av donerade ägg, får sjukvårdsinrättningen inte överföra fler än två ägg per behand- lingscykel. Sjukvårdsinrättningen får vid en behandlingscykel inte heller använda könsceller från mer än en man och en kvinna (se av- snitten 7 och 20 i koden). En donator har rätt till information om antalet barn som har kommit till genom behandlingar med hans eller hennes könsceller. En donator har också rätt till information om barnens kön och födelseår (se avsnitt 11 i koden). En person som har kommit till genom en behandling med done- rade könsceller har rätt till avidentifierad information om donatorn och rätt till identifierbar information om honom eller henne. En person som har fyllt har också rätt till information om de donatorsyskon som har samtyckt till att in- formation om dem lämnas ut till andra donatorsyskon. Med donator- syskon avses här personer som har tillkommit genom behandlingar med könsceller från samma donator (se bl.a. avsnitt 20 i koden). Regleringen i några andra länder 8.6.4Behandling inom ramen för ett surrogatarrangemang Bestämmelser om surrogatmoderskap finns i surrogatlagen, lag och avsnitt 14 i koden. Surrogatlagen innehåller bestämmelser om vad som avses med en surrogatmor och ett surrogatarrangemang samt bestämmelser om förbud mot kommersiella surrogatarrange- mang och vissa typer av marknadsföring. Lagen innehåller också vissa straff- och processrättsliga bestämmelser. lag finns det bestämmelser om rättsligt föräldraskap och överflyttning av för- äldraskap inom ramen för ett surrogatarrangemang. De senare be- stämmelserna behandlas först under nästa rubrik. Innehållet i koden innebär väsentligen följande. En förutsättning för att efter barnets födelse flytta över för- äldraskapet från surrogatmodern och hennes eventuella partner till de tilltänkta föräldrarna är att det ägg som implanteras i surrogat- modern har skapats av könsceller från minst en av de tilltänkta för- äldrarna. Det krävs också att de tilltänkta föräldrarna är gifta med varandra, ”civil partners” eller att de dels lever tillsammans ”as part- ners in an enduring family relationship”, dels inte är för nära släkt med varandra. Enligt 58 § lag är två personer för nära släkt med varandra om den ena är den andres förälder, mor- eller far- förälder, syster, bror, moster, faster, morbror eller farbror. Inför ett surrogatarrangemang ska sjukvårdsinrättningen under- söka den person eller de personer vars könsceller ska användas inom ramen för arrangemanget. Sjukvårdsinrättningen ska också göra en bedömning av alla aktörer som är involverade i arrangemanget. Vid bedömningen ska sjukvårdsinrättningen bl.a. ta hänsyn till tänkbara konsekvenser för det blivande barnet. Sjukvårdsinrättningen ska också försäkra sig om att de involverade aktörerna har fått information om det rättsliga föräldraskapet vid ett surrogatarrangemang och om innehållet i annan relevant lagstiftning samt uppmana parterna att söka juridisk och annan rådgivning om arrangemanget. Informationen till parterna ska även innefatta uppgifter om att ett surrogatavtal inte är verkställbart. Före barnets födelse har de tilltänkta föräldrarna inga rättigheter i förhållande till barnet. Det nu sagda gäller även om de är barnets genetiska föräldrar. Rättigheter uppkommer först vid upprättandet av en s.k. Parental Responsibility Agreement. Överenskommelsen innebär att den genetiska fadern eller modern i paret med de tilltänkta Regleringen i några andra länder föräldrarna ges samma rättigheter som surrogatmodern. Det är dock först vid en Parental Order som föräldrarättigheterna helt över- flyttas från surrogatmodern och hennes eventuella partner till de tilltänkta föräldrarna (se nästa avsnitt). Bestämmelser om rättsligt föräldraskap finns i 33–58 §§ lag samt avsnitten 6 och 14 i koden. Bestämmelserna innebär i huvud- sak följande. Den kvinna som föder ett barn ska alltid betraktas som barnets mor. Om kvinnan vid en assisterad befruktning var gift med en man, ska den mannen anses som barnets far. Undantag gäller om behand- lingen har genomförts med donerade spermier och det framkommer att kvinnans make inte har samtyckt till behandlingen. Det som har angetts om en kvinnas manliga make gäller också för en kvinnas kvinnliga make eller ”civil partner”. I sådana fall ska alltså den andra kvinnan anses som barnets förälder. Det är också möjligt för en man, t.ex. en spermiegivare, att åta sig faderskapet för ett barn som tillkommer genom en assisterad befruktning med donerade spermier. Det nu sagda förutsätter dock att behandlingen har utförts vid en licensierad sjukvårdsinrättning i , att det inte finns någon annan man eller kvinna som ska anses som barnets far respektive barnets andra förälder, att både mannen och kvinnan skriftligen har samtyckt till att mannen åtar sig faderskapet och att mannen och kvinnan inte är alltför nära släkt med varandra (58 § lag). Det som har angetts om en mans möjligheter att åta sig faderskapet gäller i allt väsentligt också för en annan kvinnas möjligheter att åta sig föräldraskapet för ett barn. Om en ogift kvinna väljer att låta sig insemineras med donerade spermier på annat sätt, t.ex. vid en heminsemination, kan ett gemen- samt föräldraskap för henne och hennes partner inte åstadkommas genom samtycke. I sådana fall krävs det en adoption för att per- sonerna ska uppnå ett gemensamt föräldraskap. När reglerna innebär att en viss man ska anses som barnets far, kan ingen annan man eller kvinna anses som barnets far respektive förälder. På motsvarande sätt kan ingen annan kvinna betraktas som Regleringen i några andra länder barnets förälder eller en man betraktas som barnets far om det vid sidan av modern finns en kvinna som ska anses som barnets andra förälder. Vid ett surrogatarrangemang anses surrogatmodern och hennes eventuella partner som barnets föräldrar. Det rättsliga föräldraska- pet kan flyttas över till de tilltänkta föräldrarna genom en Parental Order. En ansökan om Parental Order ska göras i domstol och från barnets födelse. Barnet ska vid ansökningen bo hos de tilltänkta föräldrarna och minst en av föräldrarna ska vara bosatt i , på eller på . Båda de tilltänkta föräldrarna måste vid ansökningen ha fyllt . Domstolen ska vid sin prövning av ansökningen försäkra sig om att surrogat- modern och hennes eventuella partner har lämnat ett fritt, förbe- hållslöst och informerat samtycke till överflyttningen. Ett samtycke som har lämnats av surrogatmodern tidigare än efter barnets födelse kan inte tillmätas någon betydelse. Domstolen ska vid sin prövning också försäkra sig om att det i anslutning till surrogat- arrangemanget inte har getts eller mottagits någon ersättning eller några förmåner i strid med lagen (54 och 55 §§ lag). Om domstolen beviljar en ansökan om Parental Order, övergår föräldrarättigheterna från surrogatmodern och hennes eventuella partner till de tilltänkta föräldrarna. Surrogatarrangemanget är i och med detta fullbordat. I regleras assisterade befruktningar och surrogatarrange- mang i the Act 2004 (fortsättningsvis lagen om assisterad befruktning) och the Order 2005 (fortsättningsvis ordern om assisterad befruktning). Lagen om assisterad befruktning är indelad i fyra delar. I den första delen återfinns de viktiga prin- ciper som ska respekteras vid tillämpningen av lagen (4 §). Prin- ciperna innebär att det blivande barnets hälsa och välbefinnande ska tillmätas stor vikt vid prövningen av om ett förfarande ska tillåtas samt att man inom ramen för ett förfarande särskilt ska skydda kvinnans eller kvinnornas hälsa och välbefinnande. Regleringen i några andra länder bl.a. att en behandling inte får genomföras utan patientens informe- rade samtycke, att det blivande barnet ska få kunskap om och ges en möjlighet att inhämta information om sitt genetiska ursprung samt att etiska och kulturella skillnader i samhället ska beaktas och behandlas med respekt. De andra tre delarna av lagen innehåller be- stämmelser om förbjudna och reglerade förfaranden (8–41 §§), infor- mation om och donatorbarn (43–66 §§) samt tillämpnings- bestämmelser och andra bestämmelser (67–87 §§). Det finns i två kommittéer som aktivt arbetar med frågor om assisterad befruktning. Den första kommittén, the Ethics Committé on (), prövar sjukvårdsinrättningars ansökningar om att få utföra de behandlingar som enligt lagen om assisterad befruktning kräver godkännande i varje enskilt fall. Som exempel på sådana behandlingar kan nämnas behandlingar med donerade befruktade ägg, behandlingar med både donerade ägg och donerade spermier samt behandlingar inom ramen för ett altruistiskt surrogatarrangemang. Till ECART:s uppgifter hör också att övervaka de förfaranden som kommittén har godkänt. Den andra kommittén, the Advisory Committé on (), utarbetar riktlinjer om de förfaranden som ECART får godkänna efter en prövning i det enskilda fallet. Att ACART har utarbetat riktlinjer om ett förfarande utgör en förut- sättning för att ECART ska kunna godkänna en ansökan om att få utföra just det förfarandet. 8.7.2Förutsättningar för en assisterad befruktning Regleringen i innebär att ett visst förfarande är för- bjudet, tillåtet eller tillåtet efter en prövning i det enskilda fallet. De förbjudna förfarandena behandlas i 8–15 §§ lagen om assisterad befruktning. Som exempel på förbjudna förfaranden kan nämnas skapande och användning av klonade embryon, användning av köns- celler som har donerats av en person , köp av befruktade ägg och könsceller samt genomförande av kommersiella surrogat- arrangemang. En överträdelse av förbudet mot att genomföra kom- mersiella surrogatarrangemang kan medföra böter om högst eller fängelse i högst . Regleringen i några andra länder De tillåtna förfarandena behandlas i 6 § lagen om assisterad be- fruktning och i ordern med samma namn. Som exempel på tillåtna förfaranden kan nämnas behandlingar med ett pars egna könsceller och behandlingar med antingen ett donerat ägg eller donerade sper- mier. Regler om de förfaranden som kan vara tillåtna efter en pröv- ning i det enskilda fallet finns i 16–31 §§ lagen om assisterad befrukt- ning. En ansökan om att få utföra ett visst förfarande, t.ex. en be- handling med ett donerat befruktat ägg, ska göras hos ECART. En förutsättning för att ECART ska kunna godkänna en ansökan är, som tidigare nämnts, att ACART har utarbetat riktlinjer om det förfarande som ansökan avser. Om så inte är fallet, ska ansökan avslås. Det krävs också att det vid den aktuella sjukvårdsinrättningen eller motsvarande finns en person som kan vara ansvarig för förfarandet. ACART har utarbetat riktlinjer för förfaranden som innefattar behandling med ett donerat befruktat ägg, behandling med både ett donerat ägg och donerade spermier samt behandling inom ramen för ett altruistiskt surrogatarrangemang. I riktlinjerna anges det bl.a. vad ECART ska beakta vid sin prövning av en ansökan. Vi ska i det följande beskriva det huvudsakliga innehållet i dessa tre riktlinjer. Innan vi gör det, ska vi dock behandla de allmänna regler som finns om behandling med donerade könsceller. 8.7.3Behandling med donerade könsceller En person som vill donera könsceller för användning vid andra per- soners assisterade befruktningar måste först genomgå olika tester och undersökningar. Han eller hon ska också få behövlig informa- tion och ges möjlighet till rådgivning i olika frågor. Informationen ska innefatta uppgifter om vilken information som sparas om honom eller henne samt om vilka aktörer som kan ta del av den informa- tionen. Även de som vill få en behandling med donerade könsceller ska genomgå tester och undersökningar samt få information och möjlig- het till rådgivning. Informationen till dessa personer ska innefatta uppgifter om vikten av att berätta för det blivande barnet om dess genetiska ursprung (8, 46 och 47 §§ lagen om assisterad befrukt- ning). Regleringen i några andra länder Information om sparas vid den sjukvårdsinrättning där donationen eller behandlingen genomförs samt hos Registrar- General (chefen för den myndighet i som ansvarar för registreringar, bl.a. registreringar i samband med ett barns födelse). Detsamma gäller för information om de barn som föds efter behand- lingar med donerade könsceller. En person som har kommit till genom en behandling med done- rade könsceller har, oavsett ålder, rätt till avidentifierad informa- tion om donatorn samt rätt till information om huruvida donatorn har efterfrågat information om honom eller henne. När personen har fyllt , har han eller hon också rätt till identifierbar informa- tion om donatorn och avidentifierad eller identifierbar information om eventuella donatorsyskon. Med donatorsyskon avses här de per- soner som har tillkommit med könsceller från samma donator. En rätt till identifierbar information om ett donatorsyskon föreligger dock bara om donatorsyskonet eller, om donatorsyskonet är , hans eller hennes förmyndare har samtyckt till att sådan information får lämnas ut till ett annat donatorsyskon. En donator har rätt att få veta om det har tillkommit ett barn med hans könsceller och, om så är fallet, barnets kön. En donator har också rätt att få veta om ett donatorbarn har efterfrågat informa- tion om honom eller henne (49 § lagen om assisterad befruktning). Någon annan information om donatorbarnet får inte lämnas ut till en donator. Undantag gäller i sådana fall där ett donatorbarn efter har samtyckt till att annan information om honom eller henne får lämnas ut till donatorn. och donatorbarns rätt till information är inte utan undantag. En sjukvårdsinrättning kan nämligen vägra att lämna ut information i de fall där den på rimliga grunder är övertygad om att ett utlämnande av information kan skada någon, t.ex. donatorbarnet eller donatorn. Det som har angetts om en sjukvårdsinrättning gäller i allt väsentligt också för Registrar-General. En sjukvårdsinrättning som lämnar ut information om donatorn till ett donatorbarn ska informera donatorbarnet om att donator- barnet kan behöva rådgivning. Sjukvårdsinrättningen ska ge råd till den berörda donatorn. Detsamma gäller för Registrar- General i sådana fall där det är han eller hon som lämnar ut motsva- rande information Regleringen i några andra länder Det som ovan har angetts om ett donatorbarn som fyllt gäller också för förmyndare till sådana donatorbarn som inte har fyllt (50 § och 57–61 §§ lagen om assisterad befruktning). 8.7.4Innehållet i vissa riktlinjer ACART har som sagt utarbetat riktlinjer för förfaranden som inne- fattar behandling med ett donerat befruktat ägg, behandling med både ett donerat ägg och donerade spermier samt behandling inom ramen för ett altruistiskt surrogatarrangemang. I alla dessa riktlinjer anges det inledningsvis att ECART vid sin prövning ska vägledas av principerna i 4 § lagen om assisterad befruktning (se avsnitt 8.7.1). Vi ska nu redogöra för det övriga innehållet i riktlinjerna. I riktlinjerna om behandling med ett donerat befruktat ägg, Guide- lines on Embryo Donation for Reproductive Purposes (ACART, 2008), anges det att ECART måste försäkra sig om följande. •Att de befruktade äggen har skapats av donatorernas egna köns- celler och för deras egna behandlingar samt att de befruktade äggen är överblivna, dvs. att de inte längre behövs för donatorernas egna behandlingar. •Att de donerade befruktade äggen inte används för att skapa genetiska helsyskon i mer än högst två familjer. •Att det med hänsyn till mottagarens eller mottagarnas medicinska förhållanden är lämpligt att tillåta förfarandet. •Att såväl donatorerna som mottagarna har fått oberoende juridisk rådgivning i olika frågor samt annan relevant rådgivning. I riktlinjerna anges det också att ECART ska beakta alla relevanta faktorer i det enskilda fallet. ECART ska särskilt beakta om dona- torerna är klara med sin egen familjebildning, om rådgivningen till parterna har innefattat gemensam rådgivning för och mot- tagare samt om parterna har fått information om tänkbara kon- sekvenser av en behandling. Rådgivningen till parterna ska ha inne- fattat information och diskussioner om det blivande barnets rätt till information om sitt genetiska ursprung, det framtida informations- utbytet mellan parterna, parternas känslor och framtida känslor med Regleringen i några andra länder anledning av förfarandet samt förfarandets konsekvenser för parter- nas redan existerande barn. Riktlinjerna om behandling med både ett donerat ägg och done- rade spermier finns i Guidelines on the Creation and Use, for Repro- ductive Purposes, of an Embryo created from Donated Eggs in conjunction with Donated Sperm (ACART, 2010). I inledningen av riktlinjerna anges det följande. ECART får inte godkänna en ansökan som innebär att man inom ramen för ett surrogatarrangemang an- vänder både donerade ägg och donerade spermier. Vid ett surrogat- arrangemang måste alltså minst en typ av könsceller härstamma från de tilltänkta föräldrarna (se nedan). ECART får inte heller god- känna en ansökan om att skapa ett befruktat ägg av könsceller från två nära besläktade personer, t.ex. bror och syster. ECART måste vid sin prövning dessutom försäkra sig om bl.a. följande. •Att de donerade äggen och donerade spermierna inte används för att skapa genetiska helsyskon hos mer än en mottagare (par eller person). •Att mottagaren har ett medicinskt tillstånd som gör att för- farandet bör tillåtas. •Att parternas rådgivning har innefattar information och diskus- sioner om tänkbara konsekvenser för dem och det blivande barnet. Riktlinjerna om behandling inom ramen för ett surrogatarrangemang finns i involving Reproductive Procedures (ACART, 2013). I inledningen anges det vilka typer av surrogat- arrangemang som omfattas av riktlinjerna och som således är möjliga att tillåta. Det anges att riktlinjerna bara gäller för sådana surrogat- arrangemang i vilka det befruktade ägget har skapats av de tilltänkta föräldrarnas könsceller eller av en sådan förälders könsceller och done- rade ägg eller donerade spermier. Det ska med andra ord finnas en genetisk koppling mellan det blivande barnet och minst en av de tilltänkta föräldrarna. Det anges också att ECART vid sin prövning måste försäkra sig om följande. •Att det föreslagna arrangemanget är det enda eller bästa sättet för personerna eller personen att bli genetiska föräldrar till ett barn. •Att förfarandet inte är tänkt att genomföras av bekvämlighets- skäl. Regleringen i några andra länder •Att förfarandet bör tillåtas trots de risker som finns för surrogat- modern, de tilltänkta föräldrarna och det blivande barnet. •Att parterna har fått oberoende medicinsk och juridisk rådgiv- ning i olika frågor. ECART måste i dessa fall också beakta bl.a. följande. •Om den föreslagna surrogatmodern är färdig med sina egen familjebildning. •Om rådgivningen har innefattat gemensam rådgivning för parter- na samt rådgivning om tänkbara konsekvenser för olika aktörer. •Om det finns dokumentation som utvisar att parterna till fullo har förstått de juridiska frågor som uppkommer vid ett surrogat- arrangemang. I återfinns regler om föräldraskap i the Status of Children Act 1969 (fortsättningsvis lagen om barns rättsställning). Den grundläggande bestämmelsen om moderskap och faderskap finns i 5 § lagen. Enligt denna bestämmelse ska barn som föds inom ett äktenskap presumeras vara barn till modern och hennes make. Detsamma gäller för modern och hennes forne make i sådana fall där barnet föds efter ett äktenskaps upplösning. Presumtionen gäller dock inte om det finns bevis som stödjer något annat. När 5 § lagen inte är tillämplig, kan faderskapet till ett barn bestämmas genom t.ex. bekräftelse eller dom (8–10 §§ lagen). Lagen om barns rättsställning innehåller också särskilda bestämmelser om föräldraskap vid en assisterad befruktning. Bestämmelserna innebär följande. Den kvinna som föder ett barn ska alltid anses som barnets mor. Om behandlingen har genomgåtts av modern och hennes partner, ska partnern anses som barnets far eller andra förälder under förut- sättningen att han eller hon har samtyckt till behandlingen. Med partner avses enligt 14 § lagen moderns faktiska partner (de facto partner), eller hennes make eller registrerade partner (civil union part- ner). En ägg- eller spermiedonator ska normalt inte anses som barnets andra förälder. Undantag gäller t.ex. om donatorn efter en behand- Regleringen i några andra länder ling har blivit moderns partner. I ett sådant fall kan donatorn anses som barnets andra förälder (17–21 §§ lagen). Bestämmelserna i lagen om barns rättsställning innebär vid ett surrogatarrangemang att surrogatmodern och hennes eventuella partner ska anses som barnets rättsliga föräldrar. I dessa fall krävs det en adoption för att de tilltänkta föräldrarna ska bli barnets rättsliga föräldrar. Bestämmelser om adoption finns i the Adoption Act 1955 och innebär i huvudsak följande. Ett beslut om adoption meddelas av domstol och kan innebära att en eller två sökande ges tillstånd att adoptera ett barn. En förut- sättning för att två sökande tillsammans ska kunna adoptera ett barn är att de är gifta med varandra. En allmän förutsättning för adop- tion är dessutom att sökanden eller minst en av sökandena har fyllt och är minst äldre än det barn som ska adopteras, har fyllt och är släkt med barnet, eller är barnets mor eller far (3 och 4 §§). När en ansökan om adoption har kommit in till domstolen, ska domstolen ge en socialarbetare i uppdrag att utarbeta en rapport om adoptionen. Det som angetts gäller dock inte om sökanden eller en av sökandena är barnets mor eller far. Domstolen ska också in- hämta samtycken från de personer som måste lämna sitt samtycke i ärendet. Ett samtycke från barnets mor är inte giltigt om det lämnas tidigare än efter barnets födelse (7 och 10 §§). Vid prövningen av om en adoptionsansökan bör beviljas eller inte, ska domstolen försäkra sig om att sökanden eller varje sökan- de är lämplig att sköta den dagliga omvårdnaden av barnet och att han eller hon har tillräcklig förmåga att uppfostra, försörja och ut- bilda barnet. Domstolen ska också försäkra sig om att adoptionen kommer att vara positiv för barnet och att den även i övrigt är för- enlig med barnets bästa. Lagen innehåller ett förbud mot kommersiella förfaranden. Enligt förbudet, som finns i 25 §, är det otillåtet att ge eller motta ekono- misk ersättning eller ekonomiska förmåner i anslutning till en adoption eller potentiell adoption. Undantag gäller för vissa typer av ersätt- ningar, t.ex. ersättningar som avser moderns sjukhusvård och medi- ciner. Om domstolen kommer fram till att en adoptionsansökan bör beviljas, ska den som regel först meddela ett interimistiskt beslut Regleringen i några andra länder (an interim order) om adoption och sedan, , ett slutligt beslut om adoption (5 och 13 §§). 8.8.1Surrogatmoderskap regleras av delstaterna I regleras inte frågor om föräldraskap på federal nivå, utan av delstaterna själva.