sou · H4B37 · 2016-02-03 00:00:00 — Med det föreslagna stadgandet uteslöts enligt kommittén sådana fall då det för den hotade var uppenbart att hotet inte kunde vara allvarligt menat, liksom fall då hotet inte var ägnat att störa den hotades frid, t.ex. därför att det var honom likgiltigt om gärningen kom till utförande eller därför att han visste sig utan särskild olägenhet kunna avstyra den gärning som hotet avsåg. Huruvida gärningspersonen verkligen hade för avsikt att fullfölja hotet var enligt betänkandet i och för sig inte av beskaffenhet att inverka på straffbarheten, men kunde komma att beaktas vid straffmätningen. Genom uttrycket ”fruktan för hans eller annans liv, hälsa eller välfärd” (författningstexten enligt kommitténs förslag), angavs enligt betänkandet att hotet skulle avse antingen våld å person vilket inte framstår som helt lindrigt eller åstadkommande av annan skada å person eller egendom som skulle medföra lidande, kännbar förlust eller betydande olägenhet för den som drabbas av det.3 2SOU 1953:14. s. 163. För straffbarhet förutsattes inte att hotet gått ut på en gärning riktad mot den hotade, utan hotet kunde även gälla åtgärder mot en tredje person, t.ex. en nära anförvant till den hotade.4 I propositionen förordade departementschefen i likhet med kommittén en skärpning av de dåvarande bestämmelserna.5 Den väsentliga nyheten med förslaget utgjordes enligt departements- chefen av att det skulle vara tillräckligt om hotet är ägnat att hos den hotade framkalla farhågor. Enligt förarbetena syntes det riktigt att i större omfattning än enligt gällande rätt beakta hur hotet påverkar den hotade själv. hade i remissomgången påtalat att det från det straffbara området enligt förslaget skulle uteslutas sådana fall där det för den hotade var uppenbart att hotet inte var allvarligt menat.6 Även om allvaret i hotet inte var uppenbart för den hotade, kunde enligt ämbetet förhållandena likväl vara sådana att något ingripande inte borde ske. I remissvaret förordades därför en inskränkning på något sätt av det straffbara området – varvid den danska lagstiftningen fördes fram där det krävdes att fruktan skulle vara allvarlig. Departementschefen anslöt sig till kommitténs förslag med det tillägget att den av justitiekanslerämbetet föreslagna jämkningen infördes; att den hotade skulle känna allvarlig fruktan för att hotet skulle kunna verkställas. Kommittén hade även föreslagit att ansvar skulle inträda för vissa hot avseende annat än brottsliga gärningar. Straffansvaret skulle då gälla den som otillbörligt hotar att lämna meddelanden om någon, på ett sätt som kan medföra synnerligt men. Departe- mentschefen konstaterade att förslaget i den delen avsåg s.k. skandaliseringshot. I likhet med vissa remissinstanser var departe- mentschefen tveksam till ett sådant förslag. Med hänvisning till att reglerna om utpressning och ärekränkning kunde anses erbjuda ett tillräckligt skydd mot hotelser om annat än brottslig gärning, togs inte förslaget med i lagstiftningen. 1962:10 B s. 111. infördes en bestämmelse om grovt olaga hot Bestämmelsen om olaga hot ändrades då den fick sin nuvarande lydelse.7 Ändringen innebar att det infördes ett grovt brott med en straffskala på fängelse lägst och högst och att maximistraffet för brott av normalgraden sänktes från två till . I förarbetena anfördes att olaga hot utgör ett angrepp på den personliga integriteten och att staten borde kunna reagera strängare mot detta än vad som då var möjligt.8 Det lyftes fram att allvarliga fall av olaga hot kan utvecklas till psykisk terror och medföra svårt lidande och att det bör kunna dömas till ett mycket strängt straff. För att ett olaga hot ska bedömas som grovt borde enligt för- arbetena krävas att brottet i betydande grad skiljer sig från ”normala” fall. Faktorer av betydelse kan vara, förutom hotets innebörd och hur akut det framstår, om hotet riktats mot någon med en särskilt skyddslös ställning eller om det är fråga om upp- repade allvarliga hot.9 En jämförelse kunde enligt förarbetena göras med konstruktionen för det grova misshandelsbrottet.10 11.3.2Doktrin och praxis om brottsrekvisiten Med hot om brottslig gärning menas en gärning, som av en annan person uppfattas som ett påstående om att ett brott kommer att utföras, eventuellt om inte den hotade gör något visst. Hotet behöver inte vara öppet utan kan vara förtäckt.11 Bestämmelsen ger möjligheter att ta hänsyn till andra förutsebara yttringar av gärningspersonens farlighet än dem som direkt sammanhänger med den åtgärd som avses med det framställda hotet.12 Som exempel på hot om brottslig gärning nämns i lagtexten lyftande av vapen mot annan. Med det ska förstås en åtgärd som 1992/93:141. 10I SOU 2014:63 (Organiserad brottslighet – förfälts- och underlåtenhetsansvar, kvalifi- kationsgrunder m.m.) har det föreslagits vissa särskilda kvalifikationsgrunder för bedöm- ningen om vissa brott, bl.a. olaga hot, ska bedömas som grova brott. Betänkandet bereds i . 11Jareborg m.fl., Brotten mot person och förmögenhetsbrotten, 2010, s. 53. 12Berggren m.fl., (. 2015, Zeteo), kommentaren till 4 kap. 5 §. inleder en användning av vapnet. Det förutsätts inte att det är fråga om ett livsfarligt vapen. Varje lyftande av ett tillhygge som kan brukas för att orsaka skada omfattas av bestämmelsen.13 Den rädsla som hotet ska vara ägnat att framkalla ska avse någons säkerhet till person eller egendom. I förarbetena och doktrinen har uttryckts att ordvalet i lagtexten får antas innebära att hotet ska gå ut på våld på person,14 som inte är ringa, eller annan skada på person eller egendom som skulle medföra lidande eller avsevärd olägenhet för den drabbade.15 Hotet behöver inte vara objektivt farligt, dvs. gärningspersonens avsikter att verkställa hotet har inte betydelse för straffbarheten. Såväl i förarbetena som i doktrinen har det dock framförts att det kan påverka straffvärdet om det funnits en sådan avsikt hos gärningspersonen.16 Om det kan visas att gärningspersonen haft för avsikt att verkställa hotet och påbörjat det brott som hotet avser kan det i vissa fall bli fråga om försök till exempelvis misshandel, om hotet manifesterats och bedöms som ett påbörjande av brottet. I andra fall följer det av 29 kap. 1 § och 2 § 1 p BrB att en avsikt att verkställa hotet kan beaktas i skärpande riktning vid bedömningen av en gärnings straffvärde. För ansvar förutsätts att hotet sker på ett sätt som är ägnat att framkalla allvarlig fruktan. I doktrinen har det uttryckts att det med detta avses en riskbedömning utifrån den hotades synpunkt.17 Hotet ska vara sådant att det normalt duger för att just hos den hotade inge sådan rädsla som avses, men den hotade behöver inte bli rädd i det enskilda fallet. Hur den hotade uppfattar hotet har dock betydelse utifrån den avgränsning som gjordes i förarbetena från det straffbara området. Sådana fall då det för den hotade var uppenbart att hotet inte kunde vara allvarligt menat, liksom fall då hotet inte var ägnat att störa hans frid, t.ex. därför att det var 13Se Jareborg m.fl., Brotten mot person och förmögenhetsbrotten, 2010, s. 54 och m.fl., (. 2015, Zeteo), kommentaren till 4 kap. 5 §. 14Med ”våld på person” (tidigare benämnt ”våld å person”) menas begreppsmässigt miss- handel eller praktiskt taget fullständigt betvingande av kroppens rörelsefrihet, se Jareborg m.fl., Brotten mot person och förmögenhetsbrotten, 2010, s. 152. 15SOU 1953:14 s. 165 och Jareborg m.fl., Brotten mot person och förmögenhetsbrotten, 2010 s. 54. I SOU:n uttrycks det att ”våld å person vilket icke framstår såsom helt lindrigt eller ock åstadkommande av annan skada å person eller egendom som skulle medföra lidande, kännbar förlust eller betydande olägenhet för den som drabbas därav”. 16Se ovan samt Jareborg m.fl., Brotten mot person och förmögenhetsbrotten, 2010, s. 54. honom likgiltigt om gärningen skulle komma till utförande eller därför att han visste sig utan särskild olägenhet kunna avstyra den gärning som hotet avser omfattas inte av straffansvar. Lagtexten ska mot den bakgrunden enligt en uppfattning i doktrinen läsas som ”ägnat att hos den hotade” framkalla allvarlig fruktan.18 I rättsfallet RH 2002:6 behandlades huruvida vissa uttalanden varit ägnade att framkalla allvarlig fruktan hos den hotade. Den tilltalade [DS] hade uttalat att han skulle döda [IS] som han tidigare hade haft en relation med. Både tingsrätten och hovrätten fann det utrett att [DS] hade bankat på dörren hos [IS] och uttalat hotelser av innebörd att han skulle döda henne och att han tidigare hade gjort uttalanden av samma innebörd. Tings- rätten dömde [DS] för olaga hot. Hovrätten ogillade åtalet och anförde bl.a. följande: Vad gäller muntliga hot har i underrättspraxis funnits en tendens att bestraffa snart sagt varje yttrande som kan tolkas som ett hot om brottslig gärning. Minsta rädsla eller oro har ofta ansetts uppfylla det i lagtexten angivna rekvisitet ”allvarlig fruktan”, vilket för att beteckna rädsla är ett jämförelsevis starkt uttryck. Anledning saknas att betvivla D.S:s uppgift att sådana yttranden som han fällt och åtalats för varit vanligen förekommande utan att vara allvarligt menade i hans och I.S:s relation. Av utredningen framgår att I.S. vid tillfället varit väl skyddad av såväl S.S. och dennas pojkvän som i det senare skedet även av en låst dörr samt att D.S. varit rejält berusad. Hovrätten har svårt att tro att D.S. haft möjlighet att sätta några som helst hotelser i verket och att någon skulle kunnat tilltro honom det. Hovrätten gör sammantaget den bedömningen att D.S:s vid tillfället uttalade hotelser inte varit ägnade att hos I.S. framkalla något som kan anses som allvarlig fruktan för hennes egen säkerhet till person. Åtalet skall följaktligen ogillas. En ledamot var skiljaktig och ville döma för olaga hot till dags- böter. Han pekade på att fallet var snarlikt sådana som enligt mångårig underrättspraxis bedömts som olaga hot. Vidare beak- tades att polis hade tillkallats, att [IS] hade uppgett att hon blivit rädd och att vissa av hoten hade uttalats inne i lägenheten. I ett annat opublicerat hovrättsfall illustreras också svårigheten som kan finnas med att dra en gräns mellan vad som är ett straff- 18 A.a. s. 54. bart hot och vad som inte är det. Upprinnelsen till den händelse som åtalet omfattade, var att den tilltalade tillsammans med sin dotter hade besökt ett bankkontor. På grund av banksekretess – och då den tilltalade inte hade med sig någon legitimation – lämnade bankkassörskan inte ut uppgifter om den tilltalade hade något konto på banken. Detta ledde till uttalanden och gester som föranledde åtal för olaga hot. Tingsrättens majoritet (nämnde- männen) ogillade åtalet och anförde följande: Genom utredningen står det klart att [GÖ] vid tillfället fällt ett ut- talande till [MH] av innebörd att om [GÖ] hade haft en pistol så skulle hon ha skjutit [MH] i huvudet. med uttalandet gjorde [GÖ] med handen en rörelse mot sitt eget huvud som för att sym- bolisera en pistol. – Det är i målet klarlagt att [GÖ] vid tillfället var mycket frustrerad och att detta hade sin grund i att hon saknade pengar och i att hon trots sina förklaringar nekades hjälp av [MH]. Redan av [GÖ:s] uttalande måste det ha stått klart för [MH] att [GÖ] faktiskt inte hade någon pistol och därmed inte skulle kunnat göra allvar av sitt uttalande. Tvärtom framstår [GÖ:s] agerande mer som ett uttryck för frustration än som ett allvarligt menat hot. Vid sådant för- hållande är det inte visat att [GÖ:s] uttalande och handgest har varit sådana att [MH] kunde förväntas känna allvarlig rädsla för sin person- liga säkerhet. Åtalet ska därmed ogillas. Hovrätten biföll åklagarens överklagande, dömde för olaga hot till dagsböter och anförde som skäl:19 Som tingsrättens minoritet har konstaterat kan [GÖ:s] uttalande inte uppfattas på annat sätt än som ett hot om att [MH] skulle komma till skada, dvs. ett hot om brottslig gärning riktad mot[MH]. Uttalandet har förstärkts av den symboliska handrörelse som [GÖ] gjorde mot sitt eget huvud. Hovrätten delar minoritetens uppfattning att hotet i sig måste ha framstått som skrämmande för [MH], även om det i och för sig inte finns något skäl att tro att [GÖ] hade för avsikt att full- följa sitt hot. Till detta kommer att hotet uppenbarligen uppfattades som så allvarligt att det föranledde [MH:s] kollega att aktivera polis- larmet. Det finns också skäl att beakta att [MH] i sitt arbete typiskt sett befinner sig i en utsatt position. Hovrätten gör alltså i likhet med tingsrättens minoritet bedömningen att det är visat att [GÖ:s] hot har varit sådant att [MH] kunde förväntas känna allvarlig rädsla för sin personliga säkerhet. Redan genom [GÖ:s] egna uppgifter framgår att hon insett detta. Som tingsrättens minoritet har funnit är åtalet där- med styrkt och [GÖ] ska alltså dömas för olaga hot. Påföljden kan stanna vid ett bötesstraff. 19 dom i mål B 10961-13. Ett olaga hot kan avse åtgärder riktade mot en tredje person, exempelvis en nära anhörig. I doktrinen har påpekats att gärningen dock måste ge uttryck för aggressivitet mot en person om denne ska anses som målsägande, i de fall hotet går ut på att brott ska begås mot en annan person än den som direkt mottar hotet. Det innebär att B ska vara hotad av A, när A ställer i utsikt att begå brott mot C.20 I andra fall kan det vara fråga om ett hot endast mot den andre personen, om den som mottar hotet vidarebefordrar det till denne. Detta förutsätter dock – för att uppsåt ska föreligga – att den som uttalade hotet hade att räkna med eller i vart fall insåg risken att hotet skulle vidarebefordras. Denna fråga illustreras i ett hovrättsfall: En person, åtalad för att han inför en advokat hade fällt uttalanden om att han skulle döda en person, som inte var närvarande men som senare hade fått kunskap om uttalandena, frikändes då han hade skäl att räkna med att uttalandena inte skulle föras vidare och det därför inte ansågs vara klarlagt att han fällt uttalandena med uppsåt att hota den frånvarande. För att olaga hot ska anses föreligga förutsätts att hotet har kom- mit till den hotades kännedom. Den som lyfter ett vapen mot någon annan utan att denne märker det kan därför inte straffas för olaga hot. Däremot kan i ett sådant fall efter omständigheterna ansvar för försök till misshandel, dråp eller mord eller i vissa fall för framkallande av fara för annan komma i fråga.21 I rättsfallen NJA 1990 s. 776 och NJA 2008 s. 1010 behandlades frågan om konkurrens mellan olaga hot och misshandel. I båda fallen dömdes särskilt för olaga hot. 11.3.3Underrättspraxis om olaga hot – särskilt genom olika former av elektronisk kommunikation Olika straffrättsliga aspekter på att ett hot framförs genom elektro- nisk kommunikation har behandlats i hovrättspraxis. I det följande redogörs för olika hovrättsdomar av intresse. Av hovrätternas praxis framgår att olaga hot har framförts via internet och annan 20Jareborg m.fl., Brotten mot person och förmögenhetsbrotten, 2010, s. 54. 21Berggren m.fl., (. 2015, Zeteo), kommentaren till 4 kap. 5 §. elektronisk kommunikation till den hotade direkt, indirekt eller i vissa fall inför en vidare eller mer allmän krets av personer. Hot riktade direkt mot den hotade Ett olaga hot kan framföras genom att gärningspersonen riktar sig direkt till någon genom t.ex. sms22, e-post23, hotmail24, MSN Live25 eller en chattsida på internet.26 Uttalanden som skett genom inlägg på någons Facebooksida och riktat sig mot denne har också bedömts som olaga hot.27 I de flesta rättsfall har det alltså varit fråga om hot som riktats direkt mot den det avser. I vissa fall har uttalanden gjorts i en konversation på Facebook mellan den tilltalade och målsäganden. Huruvida sådana uttalanden varit ägnade att framkalla allvarlig fruktan torde avgöras bl.a. utifrån sammanhanget och vilken ton som det tidigare varit mellan parterna i deras konversation. I ett hovrättsfall behandlades en Facebookkonversation som föranleddes av att den tilltalade ansåg sig felaktigt anklagad av målsäganden för att ha ljugit för polisen.28 I tingsrättens dom återges slutet på konversationen: [NJ]: går ju inte ens att snacka med dig, livet du var ju tom på rökt den kvällen! [KA]: Hahahaha ….. Va jag pårökt hahaha …. Jag röker inte ens ditt fucking helvete Ska fucking döda dig Äckliga smuts riktigt ääcklig är du fyyyfan va jag kookar, hade du varit här , hade jag slått in ditt vita huvud!! Shit gå sola måste använda glasögon när jag går förbi dig. Tingsrätten – som ogillade åtalet – fann vid bedömningen av upp- såtsfrågan att det inte kunde lämnas utan beaktande vad försvaret hade anfört om ett visst språkbruk på Facebook i meddelanden mellan ungdomar. Hovrätten dömde för olaga hot och fäste i sina 22Se t.ex. dom i mål B 700-13, dom den 1november 2011 i mål B 1587-11 och Hovrätten för Västra dom i mål B 4623-11. 23Se t.ex. dom i mål B 1354-12. 24Hovrätten för Västra dom i mål B 2218-09. 25Svea hovrätts dom i mål B 2377-11. 26Hovrätten för Västra dom i mål B 2579-12. 27Göta hovrätts domar i mål B 1354-12 och i mål B 174-13. 28Hovrätten över och dom i mål B 1980-12. domskäl vikt vid att det inte framkommit att parterna i sina tidigare konversationer hade haft ett rått och otrevligt språkbruk. I andra hovrättsdomar har frågan om ett uttalande inom ramen för konversationer genom internet utgjort olaga hot bedömts på olika sätt med hänsyn till den samlade bilden, dvs. omständigheter som parternas sedvanliga språkbruk mellan varandra och vad som utöver ett hot har uttalats vid konversationen mellan parterna.29 Hot som framförts indirekt För att något ska bedömas som olaga hot förutsätts inte alltid i praxis att hotet har uttryckts i en kommunikation direkt riktad till målsäganden. I sådana fall kan hoten sägas ha framförts indirekt. I flera rättsfall har uttalanden på Facebook bedömts som olaga hot även om det inte varit fråga om kommentarer på just den hotades Facebooksida. I ett fall hade kommentaren gjorts på målsägandens dotters hemsida och hovrätten fann i det fallet att den tilltalade måste insett att det skulle komma till målsägandens kännedom.30 I ett avgörande där hovrätten dömde för olaga hot hade hotet uttalats till målsägandens mor via telefon. Målsäganden hade därefter via Facebook fått reda på hotet.31 I två andra mål behandlades kommentarer på Facebook med hotfullt innehåll av innebörden att en viss person skulle utsättas för våld, utan att uttalandena direkt hade riktat sig mot den personen och utan att denne hade haft egen tillgång till Facebooksidans innehåll. I båda fallen hade uttalandena vidarebefordrats till den person som uttalandena gällde av andra personer (som var ”vänner” med den tilltalade på Facebook). I båda fallen fann hovrätterna att den tilltalade hade haft uppsåt till att uttalandena skulle komma att vidarebefordras och dömde därför för olaga hot.32 29Hovrätten för Nedre dom i mål B 453-10 och Hovrätten för Västra dom i mål B 3033-11. 30Svea hovrätts dom i mål B 5846-13. 31Hovrätten för och dom i mål B 124-14. 32Hovrätten för Västra dom i mål B 1218-12 och dom i mål B 5724-13. Hot inför en vid och allmän krets av personer I vissa fall har hoten uttalats inför en vidare eller mer allmän krets av personer. I ett fall behandlades åtal mot en person som på 365:s livechattfunktion hade konverserat med flera anställda på 365 och fällt yttranden med innebörden att personal och/eller före- tagets lokaler kunde komma att skadas eller dödas/förstöras. Såväl tingsrätten som hovrätten kom fram till att det skulle bedömas som olaga hot.33 I ett annat fall från 201234 hade den tilltalade i kommentarsfältet på två olika öppna Facebooksidor skrivit ”Häng DR” (en namn- given person som var aktiv politiker) och ”DR hit och dit han är snart borta”. Tingsrätten konstaterade att den tilltalade hade insett att hans uttalanden på den öppna Facebooksidan skulle komma till DR:s kännedom men att det var oklart om uttalandet utgjorde ett hot eller om det hade samband med DR:s politiska verksamhet. Hovrätten fann att uttalandet om att hänga målsäganden inte kunde uppfattas som annat än ett hot, och att hotet hade förstärkts av det andra uttalandet. Hovrätten biföll åtalet för olaga hot. Hot riktat mot en enskild person på ett öppet forum, en blogg, bedömdes i ett hovrättsfall som övergrepp i rättssak.35 Hotet hade kommit till målsägandens kännedom genom en annan person. I flera fall har uttalanden om att genomföra en skolmassaker på öppna forum på internet bedömts som olaga hot – även om person- kretsen som hotet avsett inte varit mer preciserad än personal och studenter på skolan. Sådana uttalanden på Twitter har bedömts som olaga hot.36 På samma sätt har uttalanden som tolkats som hot om en skolmassaker och som gjorts på internetforumet bedömts som olaga hot.37 Den tilltalade hade där bl.a. uttryckt att ”tänker jag ta med den pistol jag har för sportskytte till skolan (KTH) och skjuta så många jag hinner innan polisen kommer och skjuter mig”. Hovrätten fann att den tilltalade måste ha insett att det fanns en uppenbar risk för att det han skrivit skulle kunna föras vidare till 33Svea hovrätts dom i mål B 2183-12. 34Svea hovrätts dom i mål B 4235-12. 35Göta hovrätts dom i mål B 3186-10. 36Svea hovrätts dom i mål B 153-12. 37Hovrätten för Västra dom i mål B 3232-11. studenter och personal vid KTH på det sätt som också hade skett. Den tilltalade hade invänt att han inte hade menat något och att sajten generellt hade ett innehåll som inte gick att ta på allvar. Enligt hovrätten måste den tilltalade dock ha insett risken för att spridningen inte skulle förenas med någon upplysning om den information som fanns på internetsajten om den generella sanningshalten av det som brukade uttalas i forumet. Den tilltalade måste då också enligt hovrätten ha insett att det för dessa personer inte på något sätt skulle vara uppenbart att hotet inte kunde vara allvarligt menat. Ett liknande uttalande på samma internetforum har i ett annat hovrättsfall också bedömts som olaga hot.38 Hot om att sprida integritetskänsliga eller nedsättande uppgifter Den rädsla som hotet ska vara ägnat att framkalla ska avse någons säkerhet till person eller egendom. I förarbetena och doktrinen har uttryckts att ordvalet i lagtexten får antas innebära att hotet ska gå ut på våld på person, som inte är ringa, eller annan skada på person eller egendom som skulle medföra lidande eller avsevärd olägenhet för den drabbade. Det väcker frågan huruvida hot om att sprida integritetskänsliga eller nedsättande uppgifter om någon kan bedömas som olaga hot. Att sprida integritetskänsliga uppgifter om någon kan vara ett förtalsbrott. Den fråga som kan ställas är om bestämmelsen om olaga hot kan bli tillämplig om någon hotar att förtala en annan person. Vi har inte i vår genomgång av rättsfall kunnat hitta något rättsfall där domstolarna har tillämpat bestäm- melsen om olaga hot på detta sätt. Däremot har hot om förtal bedömts som en del i vissa andra brott, vilket framgår av följande avgöranden. Att hota någon med att lägga ut kränkande bilder, uppgifter samt kontaktinformation på internet har i ett hovrättsfall bedömts som olaga hot. Det brott som gärningspersonen hade hotat med ansågs inte vara ett hot om att förtala målsäganden, utan hotet avsåg andra brott. I åtalet angavs nämligen att den tilltalade genom chatt-samtal där detta framfördes, ”underförstått hotat med att pedofiler kommer att leta upp henne, eller hot med liknande 38 dom i mål B 3320-11. innebörd”.39 Hovrätten kom fram till att förfarandet skulle bedömas som olaga hot och att det underförstådda hotet om att pedofiler skulle leta upp målsäganden hade utgjort ett hot om brottslig gärning som varit ägnat att framkalla allvarlig fruktan för säkerhet till person. När det är frågan om straffansvar för andra brott än olaga hot har hot om att förtala någon ansetts vara en del i den brottsliga gärningen.