sou · H4B370 · 2016-10-26 00:00:00 — Straffvärdet för den tilltalade som dömdes även för människohandel bedömdes till fängelse men bestämdes till fängelse då den tilltalade inte hade fyllt när brotten begicks. Straffvärdet för den andre tilltalade som ansågs ha haft en ledande roll inom organisationen, och som enbart dömdes för grovt koppleri, bestämdes till fängelse . Påfölj- den för de andra dömda varierade mellan fängelse och fäng- else , beroende på om brottet bedömts som grovt koppleri eller koppleri. Domstolen beaktade även i dessa fall de olika till- talades medverkan och inblandning i verksamheten. Vad gäller de fängelsestraff som avser grovt koppleri kan konstateras att dessa i viss utsträckning, vad gäller fängelsestraffens längd, överensstäm- 124Svea hovrätts dom i mål B 5309-12 (tingsrätts dom i mål B 6114-11). 125Domstolen uttalade i frågan följande: ”[…] Vid bedömningen av vilket straffvärde som respektive tilltalads brottslighet har konstaterar hovrätten att straffmaximum för grovt koppleri höjdes från fängelse till fängelse . Anledningen till höjningen angavs i förarbetena vara att man tog hänsyn till straffvärdet i människohandelsliknande situationer. Som framgår av avsnittet Straffrättslig utgångspunkt gäller att om sådan otillbörlig påverkan som krävs för brottet människohandel inte kan visas, så kan gärningen komma att bedömas som grovt koppleri. Särskilt om verksamheten är noggrant planerad och organiserad samt innebär att gärningsmannen skaffar sig genom att hänsynslöst utnyttja andra per- soner, vanligen kvinnor och barn, ansågs det att den tidigare straffskalan för grovt koppleri var för snäv (prop. 2004/05:45 s. 113). mer med vad som gäller för människohandel. Det lägsta fängelse- straffet har bestämts till och det längsta till . De fall som bedömts som människohandel innebär oftast att det begåtts en rad olika brott av olika karaktär och utnyttjandesyftet har i ett flertal fall resulterat i ett förhållande som skulle kunna bedömas som t.ex. grovt koppleri. Att så har varit fallet verkar dock inte ha påverkat bedömningarna av brottslighetens straffvärde nämnvärt. Som angetts ovan är människohandelsbrottet till sin konstruktion sådant att det i stor utsträckning innefattar handlingar som även är kriminaliserade som andra brott. I samband med de flesta förfar- anden som utgör människohandel kan därmed uppkomma frågor om konkurrens. I samtliga de domar som vi tagit del av där det förekommit ett utnyttjande för tillfälliga sexuella förbindelser beskrivs handlingar som innebär att det förelegat ett främjande som får anses vara straff- bart som koppleri. I aktuella fall har det också, i samtliga domar där de tilltalade åtalats för människohandel för sexuella ändamål, framställts alternativa gärningspåståenden om koppleri eller grovt koppleri. Inte i något fall har åtalats för både människohandel och koppleribrott. Som tidigare nämnts har endast av de personer som åtalats för människohandel dömts för detta brott. Beträffande resterande antal personer har gärningen, där det varit fråga om människohandel för sexuella ändamål, rubri- cerats som koppleri eller grovt koppleri alternativt har åtalet ogillats. Ett åtal för människohandel kan alltså, men behöver inte, innefatta även den efterföljande exploateringen. Om ett människo- handelsförfarande innefattar t.ex. ett koppleri eller grovt koppleri är hela förfarandet att anse som ett brott. Om ett människohandels- förfarande innefattar ett koppleri eller grovt koppleri bör detta dock påverka gärningens straffvärde. Vid den genomgång av domar om människohandel som vi gjort kan vi konstatera att det i de flesta fall inte tydligt framgår om, och i så fall i vilken utsträckning, en efterföljande exploatering ingår i beräkningen av straffvärdet Vad man dock kan utläsa är att fokus ligger på den efterföljande exploateringen vid skadeståndsberäkningen. I sammanhanget bör framhållas att en gärningsman begår ett människohandelsbrott i förhållande till varje offer. Om ett män- niskohandelsförfarande innefattar handel med flera offer är det alltså fråga om flera brott. Vid den genomgång av domar som vi gjort framgår att denna problematik uppmärksammats i de fall där den varit aktuell. 3.5.3De brottsbekämpande myndigheternas hantering av polisanmälningar m.m. Trots tidigare genomförda förändringar av människohandelsbrottets utformning, regeringens olika satsningar och de åtgärder som brotts- bekämpande myndigheter vidtagit, se ovan, är det fortfarande få polisanmälningar som leder till åtal och fällande domar för män- niskohandelsbrott. Förutom att utvärdera tillämpningen av bestäm- melsen om människohandel finns det därför, som tidigare nämnts, anledning att närmare undersöka hur de brottsbekämpande myn- digheterna arbetar med ärenden om människohandel. I avsnitt 3.4 har vi närmare redogjort för de brottsbekämpande myndigheternas organisation, arbetssätt m.m. Nedan följer en över- siktlig statistisk presentation av hur de brottsbekämpande myn- digheterna hanterar ärenden som rör människohandel. Vi har begränsat vår undersökning –2015, eftersom vi i huvudsak vill belysa hur det brottsbekämpande arbetet bedrivits sedan människohandelsparagrafen ändrades . Det har av praktiska och resursmässiga skäl inte varit möjligt för oss att närmare följa och granska hur enskilda brottsmisstankar hanteras genom hela rättsprocessen, dvs. från polisanmälan vid Polismyndig- heten till eventuella åtal (eller andra beslut vid Åklagarmyndig- heten) och eventuell hantering vid domstol. Som vi påpekar i av- snitt 3.7.7 används varken ett enhetligt system eller en enhetlig terminologi vid de olika myndigheterna, vilket gör det mycket komplicerat att följa hur en enskild polisanmälan hanteras genom rättsprocessen. Detta beror på att myndigheterna inte mäter på samma nyckeltal i sin redovisning (jfr dock det arbete som på- börjats avseende rättsväsendets informationsförsörjning som avser digitalisering av ärendeflödet mellan myndigheterna).126 Det har även visat sig svårt att skapa en bild över hur ärendena hanteras inom både och på en detaljerad nivå. När det gäller hantering av människohandelsärenden har vi exempelvis endast kunna konsta- tera hur många polisanmälningar som inkommit till myndigheten under åren 2011−2015 och hur många brottsmisstankar som sedan inkommit till (jfr tabell 3.5 som bygger på uppgifter om inkomna brottsmisstankar till Åklagar- myndigheten som vi erhållit från myndigheten). Hanteringen av enskilda polisanmälningar eller brottsmisstankar har därför inte kunnat följas/utvärderas. Med de begränsningar som presen- terats har vi dock försökt att illustrera de brottsbekämpande myn- digheternas hantering av polisanmälningar m.m. på ett så ända- målsenligt sätt som möjligt. I avsnitten nedan går vi därför i den mån det varit möjligt för oss igenom hanteringen av människo- handelsärenden vid , och slutligen vid domstolarna. Syftet med att redovisa hanteringen vid domstolarna är att illustrera förhållandet mellan antal polisanmäl- ningar, åtal och antalet fällande domar (även om terminologin varken är densamma eller medger att särskilt detaljerade slutsatser på om- rådet dras). anmäldes 179 människohandelsbrott (varav 58 för sexuella ändamål) och anmäldes 93 människohandelsbrott (varav 31 för sexuella ändamål) till Polismyndigheten.127 var motsvarande siffra 83 anmälningar (varav 40 för sexuella ändamål), för 69 anmälningar (varav 21 för sexuella ända- 126Rättsväsendets informationsförsörjning (RIF) är ett samarbete mellan elva myndigheter inom rättsväsendet: , , , , , , , Rättsmedici- nalverket, , och . 12714 av de 62 anmälningarna om människohandel för andra ändamål var dock felkodade och avsåg andra brott, som människosmuggling eller ocker, se 2015. Människohandel för sexuella och andra ändamål. Lägesrapport 16 (jfr tidigare statistik där någon granskning av eventuella felkodade ärenden inte gjorts). mål) och för var det 98 anmälningar (varav 35 för sexuella ändamål). Detta illustreras i tabellen och diagrammet nedan. I vissa fall kan det vara intressant att jämföra antalet anmälda brott –2015 med antalet anmälda brott års ändringar av människohandelsbestämmelsen, varför även detta redovisas nedan. Tabell 3.2 Anmälda människohandelsbrott –2015 Källa: Statistiken över anmälda brott /bra/brott-och-statistik/statistik/anmalda-brott.html (). Förändringen av antalet anmälda människohandelsbrott blir särskilt tydlig i följande diagram. Tabell 3.3 Anmälda människohandelsbrott år 2008−2015 Statistik – () (). De brottsbekämpande myndigheterna arbetar till viss del på olika sätt beroende på vilket exploateringssyfte som människohandels- ärendena avser och om offren är barn, dvs. För närmare information om de olika människohandelsärendena och vilka trender ser avseende ärenden som polis- anmäls, bl.a. gärningsmännens tillvägagångssätt, hänvisar vi till Polis- myndighetens årliga lägesrapporter, se särskilt den senaste rappor- ten 2015. Människohandel för sexuella och andra ändamål. Lägesrapport 16.128 I de senaste rapporterna redovisar även polisen statistik från Brå för hur de olika människo- handelsärendena fördelar sig per ändamål. Brå hade t.o.m. enbart brottskoder för människohandel uppdelade på människo- handel för sexuella ändamål och människohandel för andra ända- mål. Dessa var i sin tur uppdelade på barn och vuxna. Efter önske- mål från införde Brå nya brottskoder 2013 och delade upp de olika exploateringsändamålen så de fick egna koder, uppdelat på barn och vuxna. är det därför möjligt att statistiskt följa inte bara hur människohandel är fördelad på sexuella ändamål och andra ändamål, utan även hur fördelningen ser ut för de andra exploateringsformerna, se nedan tabell. 128 Rapporterna finns tillgängliga på Anmälda människohandelsbrott (uppdelade per olika exploateringsformer) –2015 Anmälda brott (hela landet) Människohandel för sexuella ändamål med barn Människohandel för sexuella ändamål med person eller äldre Människohandel för tvångsarbete med barn Människohandel för tvångsarbete med person eller äldre Människohandel för tiggeri med barn Människohandel för tiggeri med person eller äldre Människohandel för organhandel med barn Människohandel för organhandel med person eller äldre Människohandel för krigstjänst med barn Människohandel för krigstjänst med person eller äldre Människohandel för övriga ändamål med barn Människohandel för övriga ändamål med person eller äldre Källa: Statistiken över anmälda brott /bra/brott-och-statistik/statistik/anmalda-brott.html (). * Brottskoder gällande människohandel för krigstjänst infördes . Någon närmare information om hur hanterat de olika polisanmälningarna har vi inte haft tillgång till (jfr dock redo- visningen om inkomna brottsmisstankar till nedan). För att om möjligt kunna se några tendenser om vad som händer med de brottsmisstankar om människohandel som inkommit till –2015 har vi samlat in relevant underlag från . Delar av detta har vi sedan sammanställt i tabellen nedan. Notera dock att en brotts- misstanke som registrerats i diarieföringssystem Cåbra inte motsvarar en polisanmälan/brottsanmälan hos Polis- myndigheten. En brottsmisstanke är en kombination av ett brott och en misstänkt. En polisanmälan kan däremot exempelvis inne- hålla flera brottsmisstankar och flera polisanmälningar kan även avse samma målsäganden. Antalet polisanmälningar går därför inte att jämföra med inkomna brottsmisstankar hos . Notera vidare att statusen ”Dom/avgörande” i tabellen nedan inte enbart avser domar/domslut för människohandel utan avser även andra brott, exempelvis människosmuggling och koppleri. Statistiken ger alltså ingen information om hur många brottsmisstankar om människohandel som även resulterat i lagföring för detta brott. Tabell 3.5 Inkomna brottsmisstankar till (både ärenden med identifierade gärningspersoner och ärenden utan identifierade misstänkta; status per ) (personer ≥ ) (personer <18 år) (personer ≥ ) (personer <18 år) Dom/avgörande* Avförd: Ej åtal enl. 31 § LUL *Dom/avgörande är inte begränsat till domslut som avser lagföring för människohandel. (personer ≥ ) (personer <18 år) (personer ≥ ) (personer <18 år) Dom/avgörande* Avförd: Ej åtal enl. 31 § LUL Dom/avgörande* Avförd: Ej åtal enl. 31 § LUL *Dom/avgörande är inte begränsat till domslut som avser lagföring för människohandel. (personer ≥ ) (personer <18 år) (personer ≥ ) (personer <18 år) Dom/avgörande* Avförd: Ej åtal enl. 31 § LUL Dom/avgörande* Avförd: Ej åtal enl. 31 § LUL *Dom/avgörande är inte begränsat till domslut som avser lagföring för människohandel. Som framgår av sammanställningen pågick per förundersökningar avseende 18 av de brottsmisstankar som inkommit till under åren 2011−2015. De flesta av dessa inkom till och avser till största delen brottsmisstankar som rör människohandel för andra ändamål än sexuella och där offren är personer . Av de totalt 366 brottsmisstankarna som inkommit till Åklagar- myndigheten –2015 har 40 brottsmisstankar resul- terat i domar/avgöranden, vilket torde innebära att även motsvar- ande antal brottsmisstankar har lett till åtal . Av statistiken kan, som tidigare nämnts, inte utläsas hur många av domarna/avgörandena som resulterat i domslut för människohandel eller för andra brott (exempelvis människosmugg- ling och koppleri). Det går vidare inte att utläsa om människo- handelsbestämmelsen eventuellt tillämpats i sin lydelse innan eller ändringar. De brottsmisstankar som inte lett till dom avser i huvudsak ärenden där, som ovan nämnts, förundersökningen pågår eller ären- den där brottsmisstanken avförts och återsänts till utredande myn- dighet, brottsmisstanken avslutats eller där förundersökingen har lagts ned. Att en brottsmisstanke avförs och återsänds till utredande myn- dighet kan ske i fall där det inte finns skäl för en åklagarledd för- undersökning. Brottsmisstankar kan även avföras om exempelvis två tillämpliga straffbestämmelser överlappar varandra och en tillämpning av båda skulle ses som en dubbelbestraffning för att skyddsintresset är detsamma. I de fallen tillämpas endast den strängare straffbestäm- melsen. Att en förundersökning läggs ned kan exempelvis bero på att det föreligger förundersökningsbegränsningar enligt 23 kap. 4 a § RB, att brottsmisstanken inte faller under allmänt åtal eller att bevisningen inte är tillräcklig för åtal. När det gäller människo- handel läggs förundersökningar ned främst av det sistnämnda skälet. Enligt statistik från Brå är det förhållandevis få åtal som väckts av i ärenden som rör människohandel. –2015 har det enligt Brå endast fattats beslut att väcka åtal för 34 brott , se tabellen nedan. Knappt hälften av dessa ärenden avser människohandel för sexuella ändamål. Av de tolv mål där åtal väckts mellan år 2011−2015 har åklagare från någon av de internationella åklagarkamrarna väckt åtal i tio fall och åklagare från allmänna åklagarkammare i två fall. Minst en per- son dömdes till ansvar för människohandel i hälften av dessa mål. Enligt uppgifter från kan även konstateras att de internationella åklagarkamrarna har handlagt 33 av de totalt 40 brottmisstankar som lett till dom (för människohandel eller annat brott) , se ovan. De internationella åklagar- kamrarna har således handlagt de flesta av de brottsmisstankar som resulterat i en rättslig prövning vid domstol. Besluten om att åtal väckts för ett visst antal brott är knutna till de enskilda brotten. Ett brott kan nämligen generera flera åtals- beslut i fall flera personer misstänks för samma brott. I tabellen nedan presenteras en översiktlig bild av antal brott där det fattats beslut att väcka åtal. I sammanhanget bör understrykas att redovisningen av statistik på detta område ändrades –2015. T.o.m. avsåg statistiken uppklarade brott och avser den handlagda brott. En skillnad med dessa statistikprodukter är att i statistiken över handlagda brott kan flera beslut räknas för ett och samma brott oavsett redovisningsperiod, medan den tidigare statistiken med uppklarade brott endast räknade uppklarade brott en gång per brott.129 129 Se närmare härom i Brås sammanfattning statistik/handlagda-brott.html Antal brott där det fattats beslut att väcka åtal –2015 Statistik över uppklarade brott och statistik över handlagda brott statistik/statistik/handlagda-brott.html (). När det gäller hur de allmänna domstolarnas hanterar människo- handel är statistiken på området begränsad till Brå:s statistik om lagföringsbeslut. Med lagföringsbeslut avses fällande domslut i tings- rätten, godkända strafföreläggande eller åtalsunderlåtelser, men däremot exempelvis inte hovrättsdomar (oavsett utgång). Denna begränsning är viktig att notera, eftersom den innebär att i tings- rätten friande människohandelsdomslut inte syns i Brå:s statistik även om hovrätten ändrar domslutet. Enligt statistik från Brå meddelade domstolarna två lag- föringsbeslut avseende människohandel , men inget beslut . meddelades enligt Brå två sådana beslut, meddelases 31 sådana beslut och med- delades tre beslut. Detta kan jämföras med antalet lagföringsbeslut års ändring av människohandelsbestämmelsen då sex lagföringsbeslut meddelades , 2009 men inga . Sammantaget kan konstateras att antalet lagföringsbeslut varierar något , men omfattar mycket få fall. Detta illustreras i diagrammet och tabell nedan, som avser lagföringsbeslut efter människohandelsbrott både som huvudbrott och bibrott. Begreppen huvudbrott och bibrott aktualiseras om en person i ett och samma lagföringsbeslut förklaras skyldig till flera brott. Som huvudbrott väljs då det brott i lagföringsbeslutet som har den strängaste straff- Om två brott har samma straffskala, väljs slumpmässigt ett av brotten som huvudbrott. Försök, förberedelse, stämpling, medhjälp, anstiftan, underlåt- else att avslöja och underlåtelse att hindra är inkluderade i respek- tive brott. Detta betyder att ett lagföringsbeslut med huvudbrottet människohandel, kan vara människohandel, medhjälp till människo- handel, försök till människohandel osv. Antal lagföringsbeslut efter huvud/bibrott (BrB 4 kap. 1 a §) Statistik – () (). Tabell 3.8 Lagföringar för människohandel (totalt) Statistik – () (). Undersöker man enbart antal lagföringsbeslut efter människo- handel som huvudbrott blir det inte heller någon större skillnad. Antal lagföringsbeslut efter huvudbrott (BrB 4 kap. 1 a §) Statistik – () (). 3.6Förhållandet i andra länder I avsnitten nedan redogör vi för hur människohandel regleras i och i ett par andra länder med till närliggande rätts- system.130 I dansk rätt straffas för människohandel, precis som i svensk rätt, den som rekryterar, transporterar, överför, inhyser eller tar emot en person (§ 262 a straffeloven). En förutsättning för straffansvar är även i att det används eller har använts otillbörliga medel såsom t.ex. olovligt tvång, frihetsberövande, hot, eller ut- nyttjande av en villfarelse. Vidare krävs ett exploateringssyfte. I lagtexten anges vissa särskilda sådana syften, t.ex. att utnyttja per- sonen för sexuella ändamål, såsom för pornografisk föreställning. Därutöver kan syftet även vara att utnyttja någon för tvångsarbete, slaveri, slaveriliknande förhållanden eller avlägsnande av organ. På- följden är fängelse i högst . Liksom i svensk rätt straffas den som begår en gärning enligt ovan mot en person som inte har fyllt för människohandel även om något otillbörligt medel inte använts. 130 Jfr dock även den engelska regleringen The Modern Slavery Act 2015 där kriminali- seringen av människohandel och ytterligare brott direkt är kopplad till artikel 4 i Europa- konventionen. Enligt 25 kap. 3 § och 3 a § i strafflag (39/1889) är män- niskohandel, grov människohandel samt försök till dessa brott kriminaliserade. För människohandel döms den som genom att 1) utnyttja någon annans beroendeställning eller skyddslösa läge eller genom att ut- öva påtryckning mot någon annan, 2) vilseleda någon annan eller genom att utnyttja att någon vilseletts, 3) betala ersättning till en person som utövar makt över en annan person, eller 4) ta emot en sådan ersättning utövar makt över någon eller rekryterar, överlåter, transporterar, tar emot eller inhyser någon i syfte att göra honom eller henne till föremål för sexuellt utnyttjande enligt 20 kap. 9 § 1 mom. 1 p. eller därmed jämförbart sexuellt utnyttjande, tvångs- arbete eller andra förhållanden som kränker människovärdet eller i syfte att avlägsna organ eller vävnader. Straffet anges till fängelse och högst . För människohandel döms också den som utövar makt över ett offer som är yngre än eller som rekryterar, överlåter, transporterar, tar emot eller inhyser en sådan person i sådant syfte som anges ovan, även om inget ovan nämnt medel har använts. Om vid människohandel 1) våld, hot eller list används, 2) någon uppsåtligen eller genom grov oaktsamhet tillfogas svår kroppsskada eller allvarlig sjukdom, försätts i livshotande läge eller utsätts för därmed jämförbart synnerligen kännbart lidande, 3) brottet riktar sig mot ett barn eller mot en person som har en väsentligt nedsatt förmåga att försvara sig, eller 4) brottet begås som ett led i en organiserad kriminell verksamhet och gärningen som helhet bedöms som grov ska dömas för grov människohandel. Straffet för grov människohandel anges till fängelse i minst två och högst . För grov människohandel döms också den som ut- sätter någon annan för slaveri eller håller någon annan i slaveri, transporterar slavar eller handlar med slavar, om gärningen som helhet bedöms som grov. I norsk rätt regleras brotten människohandel och grov människo- handel i två olika bestämmelser (§ 257 och § 258 straffeloven [2005]). Det finns även särskilda straffbestämmelser som reglerar slaveri (§ 259 och § 260 straffeloven). För människohandel straffas den som med våld, hot, utnytt- jande av någons utsatta belägenhet eller annat otillbörligt beteende (atferd) tvingar, utnyttjar eller vilseleder en person till prostitution eller andra sexuella handlingar, arbete eller tjänster (inklusive tiggeri), krigstjänst i främmande land eller organhandel. Människohandel straffas med fängelse upp till . På samma sätt straffas den som medverkar till ovan angivna otillbörliga beteende genom att rekrytera, transportera eller ta emot personen, ge betalning eller annan förmån (fordel) för att få sam- tycke från en person som har bestämmanderätt (myndighet) över den utsatte. Det sagda gäller även den som tar emot betalning eller annan förmån. Den som begår en handling som angetts ovan mot en person som inte har fyllt , döms för människohandel även om inte något sådant otillbörligt beteende förekommit. Den som var okunnig om att den utsatte var kan straffas om denne kan klandras för sin okunskap. Grov människohandel straffas med fängelse upp till . Vid bedömande av om brottet ska anses som grovt ska särskild vikt läggas vid om den som utsatts för handlingen var , om grovt våld eller tvång använts och om handlingen medfört be- tydande vinst. Som vi nämnt ovan regleras slaveri enligt norsk rätt i en egen bestämmelse. I bestämmelsen anges att den som leder in någon i slaveri straffas med fängelse upp till tjugoett år. På samma sätt straffas den som bedriver slavhandel eller transporterar slavar eller personer avsedda för slavhandel. Även den som förbinder sig att på olika sätt medverka till en handling som nämnts ovan straffas med fängelse . För människohandel döms den som bl.a. med våld, hot om våld, utpressning, bedrägeri, vilseledande eller missbruk av maktförhåll- ande eller genom missbruk av en utsatt belägenhet rekryterar, transporterar, överför eller inhyser en person i syfte att utnyttja offret (artikel 273 f strafflagen Dutch Criminal Code). Som utnytt- jande räknas bl.a. utnyttjande i prostitutionssyfte samt andra former av sexuell exploatering, tvångsarbete inklusive tiggeri, slaveri eller slaveriliknande förhållanden och utnyttjande för brottslig verksam- het.