sou · H4B38d2 · 2016-02-01 00:00:00 — Genom ändringarna i första stycket punkten 2 har tillkommit ett tak för bestämmande av sanktionsavgiftens storlek vid överträdel- ser av penningtvättsregleringen eller förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel; ett belopp som per i svenska kronor motsvarade . Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen reglerar bemyndiganden. Genom punkten 15, som är ny, bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om det rapporteringssystem som behandlas i 6 kap. 2 a §. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. 26.4.4Förslaget till ändring i lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet Paragrafen reglerar möjligheter att ingripa mot ett företag som driver inlåningsverksamhet. Paragrafen genomför artikel 60.5–60.6 i direktivet. Genom förändringen i första stycket punkten 4 utvidgas Finans- inspektionens rätt att ingripa vid överträdelser av penningtvätts- regleringen. För en redogörelse av bestämmelsens innebörd hän- visas till kommentaren till 10 § i utredningens förslag till en för- ändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny. Den genomför artikel 59.3 a) i direktivet. Bestämmelsen reglerar under vilka förutsättningar Finansinspek- tionen får besluta om sanktionsavgifter mot företag. För en närmare redogörelse av bestämmelsens innebörd hänvisas till kommentaren till 12 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälnings- plikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direktivet. Den reglerar möjlighet att rikta åt- gärder och sanktioner mot vissa personer som ingår i företagets ledning vid överträdelser av penningtvättsregleringen. För den när- mare innebörden av denna bestämmelse hänvisas till kommentaren till 13 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälnings- plikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 60.4 i direktivet. Bestämmelsen reglerar vilka hänsyn som ska tas vid valet av sanktion och åtgärder. För den närmare innebörden av denna be- stämmelse hänvisas till kommentaren till 17 § i utredningens för- slag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansi- ell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 59.3 a) i direktivet. Paragrafen anger storleken på den sanktionsavgift som Finans- inspektionen enligt 18 a § får besluta om gentemot företag. För en närmare redogörelse av bestämmelsen hänvisas till kom- mentaren till 13 § i förslaget till förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 59.3 b) i direktivet. Bestämmelsen anger storleken på den högsta sanktionsavgift som får fastställas för en fysisk person. Det är det största av dessa belopp som utgör det högsta belopp sanktionsavgiften får fast- ställas till. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och reglerar vilka hänsyn som ska tas vid fast- ställandet av sanktionsavgiftens storlek. Den genomför artikel 60.4 i direktivet. För bestämmelsens innehåll i fråga om dess hänvisning till 18 c § hänvisas till författningskommentaren till detta lagrum. I övrigt innebär bestämmelsen att storleken på en sanktionsavgift ska regle- ras med beaktande av företagets eller den fysiska personens finansi- För en närmare redogörelse av vad detta innebär, se 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner mot fysiska personer genom sanktionsförelägganden. Av bestäm- melsen följer att vid beslut om ingripande mot en fysisk person ska tillämpa de bestämmelser om sanktionsföre- läggande som finns i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse (LBF). För en närmare redogörelse av vad hänvisningarna till LBF innebär hänvisas till kommentaren till 9 kap. 13 § förslaget till ny penningtvättslag. Paragrafen är ny. Av bestämmelsen följer att 15 kap. 11–14 §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse (LBF) ska tillämpas i fråga om verkställighet av beslut om sanktionsavgift enligt förevar- ande lag. För en närmare redogörelse av vad hänvisningarna till LBF innebär, se författningskommentaren till 9 kap. 13 § förslaget till ny penningtvättslag. Bestämmelsen reglerar överklagande av beslut. Av ändringen i första stycket följer att beslut om sanktionsföre- läggande inte får överklagas. Genom ett nytt andra stycke tydliggörs att 15 kap. 9 c § i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse (LBF) gäller vid dom- stolsprövning av beslut mot en fysisk person. För en närmare redogörelse av vad hänvisningen till LBF innebär, se kommentaren till 9 kap. 13 § förslaget till ny penningtvättslag. 26.4.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:405) om försäkringsförmedling Paragrafen reglerar möjligheter att ingripa mot en försäkringsförmedlare. Genom den föreslagna ändringen i andra stycket, som är nytt, utvidgas rätt att ingripa vid vissa överträdelser av penningtvättsregleringen. Bestämmelsen genomför artikel 60.5– 60.6. För en redogörelse av bestämmelsens innebörd hänvisas till kommentaren till 10 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Förändringarna i tredje stycket är följdändringar och reglerar på vilka sätt ingripande får ske. Det sista stycket, som gäller de fall då får avstå från ingripande, utmönstras ur bestämmelsen för att i stället placeras i den nya föreslagna 1 b §. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direktivet. Den reglerar möjlighet att rikta åtgär- der och sanktioner mot vissa personer som ingår i en försäkrings- förmedlares ledning vid överträdelser av penningtvättsregleringen. För den närmare innebörden av denna bestämmelse hänvisas till kommentaren till 13 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 60.4 i direktivet. De föreslagna ändringarna i första stycket reglerar vilka hänsyn som ska tas vid valet av åtgärd eller sanktion. För en närmare redo- görelse av bestämmelsens innebörd hänvisas till kommentaren till 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Bestämmelsen i andra stycket, som reglerar när Finansinspek- tionen får avstå från ingripande motsvaras av 8 kap. 1 § sista stycket i den nuvarande lagen. Förändringen innebär en omplacering av bestämmelsen och bestämmelsen utvidgas också till att omfatta fysiska personer. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen, som är ny, anger hur ett antal olika faktorer som inte är hänförliga till själva överträdelsen ska inverka på valet av sank- tionen. Den genomför artikel 60.4 i direktivet. Av första stycket framgår att i försvårande riktning ska beaktas om förmedlaren eller den fysiska personen har gjort sig skyldig till en överträdelse, varvid det är särskilt försvårande om överträdelserna är identiska eller likartade. Särskild vikt bör fästas vid den tid som förflutit mellan överträdelserna, varvid det får anses mer försvårande om det föreligger mellan över- trädelserna i fråga. I andra stycket fastslås att i förmildrande riktning ska beaktas om förmedlaren eller en fysisk person genom ett aktivt samarbete underlättar utredning och om förmedlaren snabbt upphör med överträdelsen eller den fysiska personen snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra. För en närmare redo- görelse av vad detta innebär, se kommentaren till 17 § i utredning- ens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen anger under vilka förutsättningar som Finansinspek- tionen får besluta om sanktionsavgifter mot en försäkringsförmed- lare, ett försäkringsföretag, eller utländsk försäkringsförmedlare som utövar försäkringsförmedling i enligt 3 kap. 2 § före- varande lag. Begreppet ”straffavgift” ersätts med ”sanktionsavgift”. Paragrafen genomför artikel 59.3 a) i direktivet. Paragrafen anger storleken på den sanktionsavgift som Finans- inspektionen enligt 12 § får besluta om gentemot försäkrings- förmedlare, försäkringsföretag och vissa utländska försäkrings- förmedlare. Bestämmelsen ska tillämpas på försäkringsförmedlare, försäkringsföretag och vissa utländska försäkringsförmedlare oav- sett om verksamheten bedrivs av en juridisk eller fysisk person. Ändringarna innebär att den tidigare begränsningen om att avgiften högst får uppgå till utgår. I stället anges att sanktionsavgiften för förmedlaren, försäkringsföretaget eller den utländska förmedlaren ska fastställas till högst det största av de belopp som räknas upp i paragrafen: av omsätt- ningen närmast föregående räkenskapsår (om överträdelsen har skett under det första verksamhetsåret eller om uppgifter om om- sättningen annars saknas för den uppskattas), av kon- cernens omsättning närmaste föregående räkenskapsår när det är fråga om en överträdelse av penningtvättsregleringen och överträ- delsen begåtts av ett moderföretag eller dotterföretag i en koncern där moderföretaget är skyldigt att upprätta en koncernredovisning, två gånger summan av den vinst som överträdelsen medfört, om be- loppet går att fastställa, eller ett belopp motsvarande . Sista stycket utmönstras för att i stället placeras i en ny paragraf, 13 b § (se kommentaren till 13 b § nedan). Paragrafen ändras även språkligt, bl.a. genom att begreppet straffavgift ersätts med sanktionsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 59.3 b) i direktivet. Bestämmelsen anger storleken på den högsta sanktionsavgift som får fastställas för en fysisk person. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen reglerar vilka hänsyn som ska tas vid fastställandet av sanktionsavgiftens storlek. Bestämmelsen motsvaras delvis av 8 kap. 13 § sista stycket i den nuvarande lagen. Paragrafen genomför artikel 60.4 i direktivet. För bestämmelsens innehåll i fråga om dess hänvisning till 1 b § första stycket och 1 c § hänvisas till författningskommentarerna till dessa lagrum. I övrigt innebär bestämmelsen att storleken på en sanktionsavgift ska regleras med beaktande av försäkringsförmed- , försäkringsföretagets, filialens till den utländska försäkrings- förmedlaren eller den fysiska personens finansiella ställning. För en närmare redogörelse av vad detta innebär, se 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen saknar motsvarighet i den nuvarande lagen. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner mot fysiska ledningspersoner genom sanktionsförelägganden. Av första stycket följer att frågor om ingripanden mot fysiska personer för överträdelser av penningtvättsregleringen tas upp av genom sanktionsföreläggande. Av andra stycket följer att vid beslut om in- gripande mot en fysisk person ska tillämpa de bestämmelser om sanktionsföreläggande som finns i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse (LBF). För en närmare redo- görelse av vad hänvisningarna till LBF innebär hänvisas till kom- mentaren till 9 kap. 13 § i förslaget till ny penningtvättslag. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. 15–18 §§ 15 och 18 §§ ändras på så sätt att de utvidgas till att gälla även för sanktionsförelägganden. I övrigt ändras paragraferna genom att begreppet ”straffavgift” ersätts med ”sanktionsavgift”. Bestämmelsen reglerar överklagande av beslut. Av ändringen i första stycket följer att beslut om sanktions- föreläggande inte får överklagas. Genom ett nytt fjärde stycke tydliggörs att 15 kap. 9 c § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse gäller vid domstols- prövning av beslut mot en fysisk person. För en närmare redogörelse av vad hänvisningen till LBF innebär, se kommentaren till 9 kap. 13 § förslaget till ny penningtvättslag. 26.4.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden Paragrafen reglerar bemyndiganden. Genom punkten 6, som är ny, bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om det rapporteringssystem som behandlas i 8 kap. 4 a §. Övervägandena finns i avsnitt 16.7.6. Bestämmelsen reglerar när får ingripa mot ett svenskt värdepappersinstitut, en börs eller en svensk clearing- organisation. Genom förändringarna i det andra stycket utvidgas möjligheten att ingripa mot värdepappersbolag vid vissa överträdelser av penning- tvättsregleringen. Bestämmelsen genomför artikel 60.5–60.6 i direk- tivet. Ändringarna motsvarar den föreslagna lydelsen av 15 kap. 1 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Se författnings- kommentaren till den bestämmelsen. I övrigt har paragrafen ändrats redaktionellt. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen reglerar möjlighet att rikta sank- tioner mot vissa personer som ingår i värdepappersbolags ledning. Bestämmelsen genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direk- tivet. Genom förändringarna i första stycket utvidgas den personkrets som sanktioner kan riktas emot. För den närmare innebörden av denna bestämmelse hänvisas till kommentaren till 13 § i utred- ningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Ändringen i sista stycket är en följdändring av att den person- krets som sanktioner kan riktas mot enligt första stycket ändras. Paragrafen ändras även redaktionellt. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen genomför artikel 59.3 a) i direktivet. Ändringarna motsvarar den föreslagna lydelsen av 15 kap. 8 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Se författnings- kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen genomför artikel 59.3 b) i direktivet. Ändringarna motsvarar den föreslagna lydelsen av 15 kap. 8 a § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Se författnings- kommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Genom ändringen i första stycket ges möjlighet att ingripa mot ett utländskt värdepappersföretag som hör hemma inom EES vid överträdelser av penningtvättsregleringen på i be- stämmelsen angivna sätt. Övervägandena finns i avsnitt 17.6.1. 26.4.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:751) om betaltjänster Av paragrafen, som är ny, framgår att möjligheten till undantag från förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel enligt artikel 2.5 utnyttjas. Anledningen till att möjlighet till undantag ges för angivna överföringar är att spårbarhet för dessa transaktioner finns i och med att ett referensnummer bifogas. Dessutom är beloppen relativt låga. Övervägandena finns i avsnitt 21.6. Paragrafen genomför artikel 61.2 e) i direktivet och de krav som ställs på medlemsstaterna i artikel 21 i förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. Bestämmelse reglerar tystnadsplikt för den som är eller har varit knuten till ett betalningsinstitut eller en registrerad betaltjänstleve- rantör. Genom förändringarna i andra stycket utvidgas tystnadsplikten till att även avse uppgift i en anmälan eller utsaga om en misstänkt överträdelse av en bestämmelse som gäller för ett betalningsinsti- tuts eller betaltjänstleverantörs verksamhet om uppgiften kan av- slöja anmälarens identitet. Direktivet och förordningen ställer krav på medlemsstaterna att införa regler som säkerställer att identiteten på den person som rapporterar en överträdelse följs. Av direktivet och förordningen följer att det är rapportering av överträdelser av penningtvättsregleringen och EU-förordningen som avses. Det är emellertid svårt att avgränsa regleringen till enbart anmälningar och utsagor som rör överträdelser av bestämmelser direkt knutna till direktivet och förordningen. Den valda lokutionen ”misstänkt över- trädelse av en bestämmelse som gäller för ett betalningsinstituts eller registrerad betaltjänstleverantörs verksamhet” fångar visserligen överträdelser inom ett vidare regelområde än dem som direktivet och förordningen strikt genomfört skulle ge, men det innebär att besvärliga gränsdragningsproblem kan undvikas. medför det ett både tydligare och säkrare skydd för anmälaren. Tystnadsplikten gäller endast obehöriga röjanden. Övervägandena finns i avsnitten 16.7.7 och 21.5. Paragrafen genomför artikel 61.2 a) i direktivet. I första stycket anges att betalningsinstitut eller registrerad betaltjänstleverantör ska ha ändamålsenliga system för att från an- ställda omhänderta rapporter om misstänkta överträdelser av bestäm- melser som gäller för verksamheten inom instituten eller hos de registrerade betaltjänstleverantörerna. Andra stycket utgör en erinran om bestämmelserna i person- uppgiftslagen (1998:204). Övervägandena finns i avsnitten 16.7.6 och 21.5. Paragrafen reglerar bemyndiganden. Genom en ny punkt 6 bemyndigas regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om det rapporteringssystem som avses i föreslagna 3 kap. 28 a §. Övervägandena finns i avsnitten 16.7.6 och 21.5. Paragrafen reglerar rätt att ingripa mot betal- ningsinstitut, bl.a. vid åsidosättandet av penningtvättsregleringen och förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. Ändringarna består i att andra stycket utmönstras ur bestämmel- sen för att i stället placeras i en ny 8 b §. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 60.5–60.6 i direktivet och anpassar svensk rätt till de krav som ställs på medlemsstaterna enligt artiklarna 17–18 i förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. Genom bestämmelsen utvidgas möjligheten att ingripa vid vissa överträdelser av penningtvättsregleringen och förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. För en redogörelse av bestämmelsens innebörd hänvisas till kommentaren till 10 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avse- ende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen, som är ny, motsvarar delvis 8 kap. 8 § andra stycket i den nuvarande lagen. Tillämpningsområdet utvidgas dock till att även omfatta överträdelser enligt den nya föreslagna 8 a §. Paragrafen är ny och genomför artiklarna 58.3, 59.2 d) och 59.3 b) i direktivet och anpassar svensk rätt till de krav som ställs på med- lemsstaterna enligt artiklarna 17–18 i förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. Den reglerar Finansinspek- tionen möjlighet att rikta åtgärder och sanktioner mot vissa per- soner som ingår i betalningsinstitutets ledning vid överträdelser av penningtvättsregleringen eller förordningen om uppgifter som ska åtfölja överföringar av medel. För den närmare innebörden av denna bestämmelse hänvisas till kommentaren till 13 § i utredning- ens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Övervägandena finns i avsnitten 17.5.4 och 21.4. De föreslagna ändringarna av paragrafen genomför artikel 60.4 i direktivet. De föreslagna ändringarna i första stycket, som är nytt, reglerar vilka hänsyn som ska tas vid valet av åtgärd eller sanktion. För en närmare redogörelse av bestämmelsens innebörd hänvisas till kom- mentaren till 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Ändringarna i andra stycket innebär att bestämmelsen utvidgas till att även omfatta möjlighet att avstå från ingripanden vid vissa överträdelser enligt föreslagna 8 a–8 c §§. Bestämmelsen utvidgas också till att omfatta fysiska personer. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen, som är ny, anger hur ett antal olika faktorer som inte är hänförliga till själva överträdelsen ska inverka på valet av sanktionen. Den genomför artikel 60.4 i direktivet. Av första stycket framgår att i försvårande riktning ska beaktas om institutet eller den fysiska personen har gjort sig skyl- dig till en överträdelse, varvid det är särskilt försvårande om över- trädelserna är identiska eller likartade. Särskild vikt bör fästas vid den tid som förflutit mellan överträdelserna, varvid det får anses mer försvårande om det föreligger mellan över- trädelserna i fråga. I andra stycket fastslås att i förmildrande riktning ska beaktas om ett institut eller en fysisk person genom ett aktivt samarbete underlättar utredning och om institutet snabbt upphör med överträdelsen eller den fysiska personen snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra. För en närmare redogörelse av vad detta innebär, se kommentaren till 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen anger under vilka förutsättningar som Finansinspek- tionen får besluta om sanktionsavgifter mot ett institut. Begreppet ”straffavgift” ersätts med ”sanktionsavgift”. I övrigt har viss redaktionell ändring gjorts när det gäller hänvisningar. Paragrafen genomför artikel 59.3 a) i direktivet. Paragrafen anger storleken på den sanktionsavgift som Finans- inspektionen enligt 14 § får besluta om gentemot betalningsinstitut. Ändringarna innebär att den tidigare begränsningen om att av- giften högst får uppgå till utgår. I stället anges att sanktionsavgiften för institut ska fastställas till högst det största av de belopp som räknas upp i paragrafen: av institutets omsättning närmast föregående räkenskapsår (om över- trädelsen har skett under institutets första verksamhetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas för den uppskattas), av koncernens omsättning närmaste föregående räken- skapsår när det är fråga om en överträdelse av penningtvättsregle- ringen och överträdelsen begåtts av ett moderföretag eller dotter- företag i en koncern där moderföretaget är skyldigt att upprätta en koncernredovisning, två gånger summan av den vinst som överträ- delsen medfört, om beloppet går att fastställa, eller ett belopp mot- svarande . Paragrafen ändras även språkligt, bl.a. genom att ordet straff- avgift ersätts med sanktionsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 59.3 b) i direktivet. Bestämmelsen anger storleken på den högsta sanktionsavgift som får fastställas för en fysisk person. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen reglerar vilka hänsyn som ska tas vid fastställandet av sanktionsavgiftens storlek. Den genomför artikel 60.4 i direktivet. För bestämmelsens innehåll i fråga om dess hänvisning till 9 § första stycket och 9 a § hänvisas till författningskommentarerna till dessa lagrum. I övrigt innebär bestämmelsen att storleken på en sanktionsavgift ska regleras med beaktande av institutets eller den fysiska personens finansiella ställning. För en närmare redogörelse av vad detta innebär, se 17 § i utredningens förslag till en förändrad lag om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet ovan. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. Paragrafen är ny. Den reglerar förfarandet för beslut om sanktioner genom sanktionsförelägganden. Av första stycket följer att frågor om ingripanden mot fysiska personer för överträdelser av penningtvättsregleringen tas upp av genom sanktionsföreläggande. Av andra stycket följer att vid beslut om ingripande mot en fysisk person ska tillämpa de bestämmelser om sanktionsföreläggande som finns i 15 kap. 9 a–9 d §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse (LBF). För en närmare redo- görelse av vad hänvisningarna till LBF innebär hänvisas till kom- mentaren till 9 kap. 13 § i förslaget till ny penningtvättslag. Övervägandena finns i avsnitt 17.5.4. 18–20 §§