sou · H4B385 · 2016-12-15 00:00:00 — Mer än hälften av de som går ut ett naturvetenskapligt gym- nasieprogram är kvinnor, men i hälften av alla högskoleutbildningar inom data och it är andelen kvinnor mindre än 15 procent9. Grund- skolan och gymnasiet, men även universiteten, har här ett viktigt an- svar för att bygga elevernas intresse för att utbilda sig till de arbeten där jobben finns. Skolan behöver arbeta mycket mer med att visa på nyttan och glädjen i it och data som ett ämnesområde. Möjligheter till högre utbildning under hela livet behöver öka ägnar man sig åt högre utbildning i huvudsak . I jäm- förelse är det fler som studerar i åldern 19–24 och färre när de är . Höstterminen var cirka 350 000 studenter inskrivna vid svenska högskolor och univer- sitet, varav var eller äldre. Under hösttermin- en 2015 studerade knappt 365 000 studenter. Av dessa var eller äldre. Det är en minskning med ca 4 procent- enheter.10 Staten har haft ambitionen att fler ska gå vidare direkt till 9SOU 2015:91. 2015_91_till-webb.pdf 10UKÄ, Utbildning på grundnivå och avancerad nivå, Registrerade studenter netto/högskola (kalenderhalvår) 1993-2016, hogskolan/utbildning-pa-grundniva-och-avancerad-niva.html Den högre utbildningens roll i en digital tid högre studier, vilket påverkat viktningstalen för olika antagningsgrupper vid antagning till högre utbildning vilket bidra- git till denna utveckling. är dock högre utbildning något man huvudsakligen ägnar sig åt . Därefter lämnar man det högre utbildnings- väsendet, allt som oftast för att aldrig återkomma. Man skaffar sig en yrkesutbildning som merparten av alla människor inte bygger på med mer eller ny högskoleutbildning under hela sitt yrkesliv. Frågan är om det kommer att vara så ? Förändringstakten på arbetsmarknaden är hög och förlängs yrkeslivet successivt. Den förväntade utträdesåldern från arbetsmarknaden för dagens 50-åringar har stigit från omkring till omkring och andelen som fortsätter att arbeta efter och även ökar.11 Till detta kommer de åter- kommande propåerna om en generellt höjd pensionsålder. I takt med att vi lever och är friskare längre och att en stor del av dagens arbetsuppgifter förändras eller försvinner till följd av digi- taliseringen, kan man fråga sig om vi kommer att ha kvar samma yrke hela livet? Eller kommer vi, för att bibehålla lust, kompetens och kvalitet i arbetet, mer radikalt behöva ändra yrkesbana oftare i arbetslivet? kommer vi med största sannolikhet ha ett samhälle där fler än behöver ändra yrkesinriktning under sitt yrkesverksamma liv. Vi kommer förmodligen fortlöpande behöva förkovra och specialisera oss och uppgradera vår utbildning utifrån de förutsättningar som gäller med familjeliv, arbetsliv och privatekonomi. Av det följer ett växande behov av att ändra sin kom- petens och vidareutbilda sig senare i livet, kanske av yrkesverksamhet. Risken för inlåsning är stor i arbetslivet när människor upplever att de inte kan byta jobb eftersom de inte är kvalificerade för de nya jobb som finns att söka. Rörligheten på arbetsmarknaden är för låg. Det påverkar också möjligheten för de som är nya på arbetsmark- naden att etablera sig i arbetslivet, vilket är en del av orsaken till den höga ungdomsarbetslösheten. Att själv i ökad utsträckning kunna påverka sina möjligheter att göra aktiva val på arbetsmarknaden 11Kirs och (2015): Medelpensioneringsålder och utträdesålder m.m. Rapport 2015- 05-04, Dnr/ref. 12http:///rapporter/2016/09/avsiktsforklaring-om-ett-langre-arbetsliv/ Den högre utbildningens roll i en digital tid skulle alltså , men sannolikt ännu mer , för- bättra situationen för många. skriver emellertid en minskande andel yrkesverksamma in sig på en längre universitetsutbildning och få finner en möjlighet att läsa enstaka kurser parallellt med sitt yrkes- arbete eller utöka sin specialisering. Ett undantag är de yrken som har introducerat en specialisering, som till exempel sjuksköterskeutbildningen. har arbetat med hur man kan reformera och modernisera studiestödssystemet och behoven av reform är lika stora nu som när man initierade arbetet, om inte större.13 Digitaliseringens effekt på arbetsmarknaden, i termer av antalet arbetsuppgifter som digitaliseras och automatiseras, gör behovet ännu större av att kunna skaffa sig en annan utbildning senare i livet. Därför behöver man se över finansieringsstrukturen. Vi måste stimulera universiteten till att bygga ett kursutbud som också riktar sig till vuxna och yrkesverksamma och vi måste se och förstå förutsättningarna för lärande högre upp i åldrarna. behöver också se över ersättningen till universiteten så att fort- och vidareutbildning prioriteras, och att man inte huvudsakligen priori- terar de grundläggande kandidat och mastersprogrammen, på det sätt som sker . Digitaliseringen möjliggör effektivisering och, genom MOOCs och andra distansstudier, en ökad spridning av möjlig- heterna att skaffa sig en högre utbildning till grupper som inte hade de möjligheterna. Men som digitaliseringen inne- bär effektiviseringsmöjligheter så ökar behoven av mer individuali- serad handledning och stöd. 13 Se till exempel: Ett reformerat studiestödssystem. Proposition 1999/2000:10 studiestodssystem_GN0310 Den högre utbildningens roll i en digital tid Näringslivets behov och arbetsmarknadens förändringar Betydelsen av att ha en högre utbildning ökar förändras arbetsmarknadens behov av kompetens mycket snab- bare än . Automatisering, robotisering och digitalisering leder till att av alla arbetsuppgifter beräknas kunna försvinna och nya arbeten skapas.14, 15 Neelie Kroes förutspådde som EU-kommissionär med ansvar för den digitala utvecklingen att det skulle saknas upp emot 1 miljon personer med rätt it-kompetens för att möta arbetsmark- nadens behov.16 I senaste argumentation skulle så mycket som 1,5 miljoner arbetstillfällen kunna skapas i EU om man drog nytta av den digitala ekonomin på samma sätt som man till exempel gör i USA.17 Framför allt ökar behoven av it-kunnig arbetskraft i sektorer som inte tidigare setts som särskilt it-intensiva, till exempel sjukvård och medieindustri. Näringslivets och offentlig sektors behov av arbetskraft handlar också i växande utsträckning om personer med högre utbildning. Andelen av befolkning som är 25–och har en efter- gymnasial utbildning (eller längre) har kraftigt ökat, från 16 pro- cent år år 2014.18 OECD-snittet är 33,5 pro- cent. Arbetslösheten efter fullföljd utbildning har också förändrats för dessa grupper. 19 För personer med högre utbildning var arbets- lösheten 2008, medan arbetslös- heten för personer med högst gymnasial utbildning var 2008. Arbetslösheten för personer med högst förgymnasial utbildning är alltså avsevärt högre och har dessutom ökat kraftigt , från 14The future of employment: How susceptible are jobs to computerization? forskning, 2014. Vartannat jobb automatiseras – utmaning för , s. 6. 16http:///neelie-kroes-presents-her-club-of-top-european- entrepreneurs-zennstrom-hed-van-zanten/ 17http://ec.europa.eu/growth/sectors/digital-economy/importance_en 18www.ekonomifakta.se/Fakta/Utbildning-och-forskning/Utbildningsniva/ Hogskoleutbildade-25-64-ar/ ; Utbildning-och-forskning/Befolkningens-utbildning/Befolkningens-utbildning/9568/9575/ Behallare-for-Press/372838/ 19http:///Fakta/Arbetsmarknad/Arbetsloshet/Arbetsloshet-efter- utbildningsniva/ Den högre utbildningens roll i en digital tid 2015.20 En högre utbildning blir med andra ord allt viktigare för att kunna tillskansa sig och behålla ett arbete. Andelen forskarutbildade har fördubblats från till . 21 Detta till trots skriker industrin efter fler forskarutbildade och behoven av att bygga ut forskning och forskarutbildning överstiger med råge tillgängliga resurser. Behovet av nya kompetenser och färdigheter Jag tror att vi kommer att behöva introducera nya färdig- heter i de högre utbildningarna för att utbilda personer som har nya förmågor att kunna lösa de komplexa problem vi ställs inför. Lika väl som tekniska och teoretiska kunskaper behövs för att förstå digi- taliseringens grundfundament, behöver vi personer som har en bred bildning och övergripande förmåga att ta in ny kunskap och sam- verka med andra. Jag tror, som forskare inom området, i likhet med och en lång rad andra internationella organisationer, att vi i mycket större utsträckning kommer att behöva följande kompe- tenser: Förmåga att kunna leda och samverka i projekt för att kunna driva projekt i mål på ett tidseffektivt, ekonomiskt och strukturerat sätt Grupparbete och gruppsamverkan, eftersom allt mer av sam- verkan sker i grupp tillsammans med andra människor med helt andra kunskaper, erfarenheter, arbetssätt och värderingar Kreativitet, design och innovation för att förmå tänka nytt, tänka ”utanför boxen” och finna nya lösningar Förmåga att kunna illustrera, kommunicera och dramatisera för att skapa förståelse, påverkan, upplevelser och inflytande.22, 23, 24 20http:///Fakta/Arbetsmarknad/Arbetsloshet/Arbetsloshet-efter- utbildningsniva 21www.ekonomifakta.se/Fakta/Utbildning-och-forskning/Utbildningsniva/ Forskarutbildade-i-Sverige/ 22Frey C B and (2015): Digital Disruption at Work, I SOU 2015:65 Om - en antologi om digitaliseringens möjligheter, s. 23Se t.ex. Partnership for 21st Century Learning () och Assessment and Teaching of 21st Century Skills (). Den högre utbildningens roll i en digital tid Det pågår läroplansreformer i länder som Finland25 och Norge26 i denna riktning och i kom 2014 en rapport som rekommen- derar det engelska skolsystemet att röra sig i samma riktning.27 Både arbetstagare och arbetsgivare behöver vara mer delaktiga i högre utbildning För att möta näringslivets och offentlig sektors rekryteringsbehov behöver individers omställning från nuvarande kompetens till fram- tidens behov möjliggöras och fungera smidigt. Då krävs en stark kompetensförsörjning och en möjlighet att kontinuerligt fortbilda sig och vidareutvecklas. Detta ställer höga krav på att utbildningssyste- met är flexibelt och har hög kapacitet28. Det ligger givetvis även ett stort ansvar på de individer som för- lorar arbeten i sektorer där jobben inte ersätts av nya att fortsatt sträva efter att göra sig så attraktiva som möjligt på arbetsmarknaden. Att bygga på sin eftergymnasiala utbildning med vidareutbildning, menar , kan göra individer mindre känsliga för svängningar i efterfrågan på arbetskraft.29 är det viktigt att understryka arbetsgivarnas skyldighet att kompetensutveckla sin personal i takt med att arbetsuppgifterna förändras.30 Den tid som yrkesarbetande behöver ägna åt kompetensutveckling kommer med största sanno- likhet att öka i takt med att förändrings- och utvecklingstakten i samhället ökar. Näringsliv och offentliga verksamheter behöver också i större ut- sträckning ta en aktiv del i högre utbildning. Universiteten ger en bra teoretisk utbildning på hög nivå, men de nyexaminerade per- 24OECD 2003: The Definition and Selection of . 25http:///lp2016 26https://nettsteder.regjeringen.no/fremtidensskole/ktning . 27Making Education Work. A report from an chaired by Professor . /dctm/biblioteca/recelec/1200716x. 29Pissarides A C (2010). Regular Education as a Tool of Counter-cyclical Employment Policy. 30Arbetsgivarens skyldighet att kompetensutveckla sin personal är oklart reglerat i lagstift- ningen, dock i enlighet med Arbetsdomstolens rättspraxis kan arbetsgivare tillskrivas ett långt- gående utbildningsansvar om man inte fortbildat sin personal för förändringar i arbetsupp- gifterna under den anställdes anställningstid. Den högre utbildningens roll i en digital tid soner som får sitt första jobb behöver i stor utsträckning vidare- utbildas och introduceras i det arbetsspecifika för att vara nyttiga för sin arbetsgivare. Därför behöver näringslivet vara mer närvarande i planering och styrning av högre utbildning. Det är viktigt att arbets- livets företrädare är med som representanter i planering och styrning av utbildningens innehåll och genomförande genom programråd och andra styrande organ. Som företrädare för arbetslivet måste de vara representativa för hela näringslivet, till exempel komma ifrån bransch- organisationer, fackförbund eller andra indirekta näringslivsorga- nisationer. finns det många andra sätt att skapa en god samverkan. Man kan förlägga utbildningsmoment ute hos organisationer, mitt i de sammanhang där problemen ska lösas och där alla förutsättningar finns. har erfarenhet av denna form av samverkan inom ramen för sina utbildningar. Näringslivsföreträdare med för- måga att stimulera, engagera och ge smakprov på näringslivets arbets- metoder bör i större utsträckning aktiveras som gästföreläsare och inspiratörer. behöver vi få till stånd en ökad mobilitet åt båda håll mellan universitetsvärlden och näringslivet. Utbytestjänster av olika slag kan ge universitetslärare en förståelse för näringslivets förutsättningar och aktuella problem, men också dra in näringslivs- företrädare mer permanent i universitetens organisation. Det finns flera internationella exempel på hur detta genomförts, som till exem- pel Singularity university31 eller Kaospiloterna32. Den vanligaste formen av samverkan är den som sker mellan företag och näringsliv och universitet inom forskningen. Större forsk- ningsprojekt och centrumbildningar kan utgöra en utmärkt grund för näringslivssamverkan och har ofta en koppling även till utbild- ningen, både som grogrund för rekrytering och för utveckling av nya företagsidéer. Denna form av samverkan är viktig och bra, men bör byggas ut kraftigt för att skapa ökad tillväxt och mer närings- livssamverkan även i forskningen. Administrativa hinder och juridiska komplikationer för samverk- an bör i görligaste mån minimeras. är processerna för att skapa samverkansavtal, upphovsrättsliga skydd, överenskommelser om skadestånd, etc. krävande processer som ofta sätter käppar i hjulet Den högre utbildningens roll i en digital tid för att åstadkomma en mer aktiv näringslivssamverkan, särskilt mellan studenter och näringslivet. Uppdragsutbildningar har stor potential och bör byggas ut Slutligen behöver vi också tala om den outnyttjade resurs som upp- dragsutbildning är. Uppdragsutbildning är när universitet och hög- skolor mot särskild ersättning genomför personalutbildning på be- ställning av företag, offentlig sektor eller organisationer. Detta bör kraftigt byggas ut. Företagens behov av kompetensutveckling är stort och här har universitet och högskolor en bred kompetens att tillföra i form av uppdragsutbildning. kan dedikerade insatser för att utveckla uppdragsutbildningskurser också ge moduler och delar som på ett mycket bra sätt kan komplettera befintliga eller pågå- ende utbildningar. Näringsliv och offentlig sektor har stora kompe- tensutvecklingsbehov som inte tillgodoses. Min bedömning är att organisationerna ofta inte i tillräckligt stor utsträckning har be- ställarförmåga och insikt om utvecklingsbehoven. är inte universiteten rustade för att prioritera uppdragsutbildning, och den hamnar ofta i skymundan jämfört med den statsfinansierade grund- utbildning som man har i uppgift att genomföra. Majoriteten av uppdragsutbildningarna vid svenska lärosäten be- ställs av offentlig sektor, i huvudsak av välfärdssektorn. Universi- tetskanslersämbetets genomgång pekar på att det råder stor samstämmighet bland universiteten om uppdragsutbildningens värde för samverkan med olika delar av samhället. Man framhåller att tids- och resursbrist är ett hinder för verksamheten.33 Drygt 4 av 10 av tjänstemän säger sig behöva fortbildning som de inte kan få av sin arbetsgivare.34 Representanter för arbetslivet ut- trycker dock att universiteten kan ha svårt att leva upp till kraven på flexibilitet och tillgänglighet. Därför vänder sig arbetsgivare ofta till andra fortbildningsanordnare.35 Med nuvarande undervisnings- 33Universitetskanslersämbetet (2016), Uppdragsutbildning vid universitet och högskolor, Rapport 2016:8 34TCO (2016), TCO får medhåll av om högskolan Pressmeddelande/2016/tco-far-medhall-av-riksrevisionen-om-hogskolan, hämtad 35Det livslånga lärandet inom högre utbildning (RiR 2016:15), s. 30 _2016_15_LARANDE_ANPASSAD.pdf Den högre utbildningens roll i en digital tid struktur är det dock svårt för lärosätena att ha ledig kapacitet för att snabbt kunna ställa upp med de resurser som krävs för att genom- föra sådan fortbildning. Dock skulle detta kunna underlättas med ett mer utvecklat digitalt stöd. UKÄ föreslår i sin rapport vissa änd- ringar av bestämmelserna kring utbildningsformen för att under- lätta lärosätenas möjligheter att anordna uppdragsutbildning. Uppdragsutbildningen har inte ökat , trots att behoven av kontinuerlig fortbildning har ökat i takt med digitali- seringen och globaliseringen.36 Intäkter av uppdragsutbildning har varierat mellan av utbildningsanslaget . Uppdragsutbildning är en viktig del av de svenska läro- sätenas uppgift, men utbildningsformen är enligt min mening under- utnyttjad av näringslivet och det behövs ett forum där näringslivet och universiteten samverkar. Samverkan ska syfta till att skapa en kompetens hos näringslivet att beställa högre specialiserad utbildning, samt på ett naturligt sätt tillgängliggöra högskolornas och univer- sitets forskning och utbildning för arbetslivet. Möjligheten för indi- vider att kunna köpa en skräddarsydd uppdragsutbildning bör för- enklas för de som är beredda att själva stå för kostnaderna för sin utbildning. Universitetens ledning, styrning och förändringsmöjligheter Universiteten är som organisationer präglade av kollegial styrning och akademisk frihet. Grundtanken med kollegial styrning är att beslut som rör verksamhetens kvalitet ska fattas på vetenskapliga grunder och de bör därför fattas av lärare och forskare som besitter den professionella kunskapen, alltså ett expertstyre som bygger på vetenskaplig expertis och sakkunskap. Den akademiska friheten inne- bär att forskarna ska kunna kommunicera idéer eller fakta, inklusive de som är obehagliga för myndigheter eller politiska grupperingar, utan att utsättas för någon form av påföljd i form av förtryck, för- lust av anställning eller frihetsberövande. Aningen raljant uttryckt uttolkas kollegial styrning ofta som att kollegiet i konsensus ska 36 se artikel i antologin ”Det sociala kontraktet i en digital tid” sociala-kontraktet-i-en-digital-tid.pdf Den högre utbildningens roll i en digital tid besluta om alla aspekter av styrning och ledning av verksamheten, och att den akademiska friheten innebär att man inte behöver rätta sig efter den reglering och styrning som sker från departement och ansvariga myndigheter. Det bör betonas att akademisk frihet inte innebär en frihet att kunna organisera sin verksamhet, utbildning eller forskning utan att behöva ta hänsyn till omgivande miljöer. I praktiken visar det sig vara svårt att utveckla akademiska orga- nisationer. Regelverken är krångliga och rigida. Det kan ta innan nödvändiga beslut kan fattas, till exempel för att ändra struk- turen i en utbildning, och innan de leder till en verklig förändring. Givetvis är det viktigt för rättssäkerheten och trovärdigheten att utbildningsstrukturerna är stabila och förutsäg- bara, men är förändringsbarhet, utvecklingsmöjlighet och snabbhet i förändringen kvaliteter i sig. För att kunna värna dessa kvaliteter behöver universiteten större möjligheter att styra och på- verka sin verksamhet och dess utveckling och att snabbt kunna göra förändringar i enlighet med arbetsmarknadens behov. be- höver man också från politiskt håll tydligare peka på behovet av förändring och utveckling. Att utveckla nya utbildningsprogram eller förbereda studenterna för den snabbt förändrade arbetsmark- naden kräver snabbhet, lyhördhet för omvärldens förändring, en kvalificerad omvärldsbevakning och en ökad grad av samverkan. Politiskt har vi inte sett några större försök att verka för en ökad digitalisering av högre utbildning sedan myndigheten för inrättades 2002.37 Mycket få politiska beslut har tagits som i sig drivit på det högre utbildningsväsendet att inleda eller driva sin digitalisering, och de allra flesta av våra universitet har reagerat avvaktande inför de annalkande förändringsbehoven. Vi ser också hur våra universitet i genomförandet av sin verk- samhet inte alls följer, och framför allt inte leder, användningen och utvecklingen av digitala redskap. Ålderdomliga studiedokumenta- tionssystem, långsamt tillgängliggörande av ny litteratur, uppgifter och material, få försök med digitala examinationsmetoder etc. visar på organisationens oförmåga att digitalisera sin utbildning. För att kunna möta och leda digitaliseringen av den högre ut- bildningen behöver man utveckla den digitala kompetensen inom 37 /sv/dokument-lagar/dokument/svensk-forfattningssamling/ forordning-200226-med-instruktion-for_sfs-2002-26 Den högre utbildningens roll i en digital tid universiteten på bred front. Universitetslärare behöver bygga sin digitala kompetens för att kunna utveckla och leda utbildning genom dessa nya kanaler. Stöd- och supportstrukturen för it behöver kunna möta dagens behov av infrastruktur och stöd. Vi behöver också ett digitalt ledarskap för att kunna leda organisationen genom den trans- formering som digitaliseringen innebär. Var finns det universitet som utsett en vicerektor för digitalisering eller som anammat en strategi för digitala transformering? Teknikens utveckling och pedagogiska utmaningar Tekniken utvecklas snabbare än vad vi någonsin hade kunnat föreställa oss. Tekniken har också skapat en annan tillgänglighet till information, kunskap och material, samt möjliggjort utveckling av olika former av sociala nätverk för samverkan och samarbete. Uni- versiteten ska vara goda förebilder vad gäller användningen av teknik i sin verksamhet och i sina utbildningar. Totalt av svenska lärosäten anger att de bedriver utvecklingsarbete vad gäller digitala plattformar, vad gäller e-lärande och vad gäller pedagogiskt utvecklingsarbete.38 En av de tekniker som öppnat upp universitetens ögon för den digitala transformationen är MOOCs. MOOCs står för Online Courses och anordnas av universitet och högskolor i många länder runt om i världen. Det är öppna och avgiftsfria utbildningar där du som deltagare bara behöver en dator med internetuppkoppling. Detta är ett sätt att genom tek- nikens utveckling göra högre utbildning digitalt tillgänglig. Några svenska universitet och högskolor har börjat anordna MOOCs, men de är fortfarande relativt få till antalet. 2015 var emellertid cirka 150 000 personer registrerade på en MOOC-utbildning anord- nade av ett svenskt lärosäte, vilket är fler än vad som 2015 var regi- strerade på en distansutbildning i . 38 , Det livslånga lärandet inom högre utbildning, 2016 Den högre utbildningens roll i en digital tid Regeringen har gett UKÄ i uppgift att utreda MOOCs i och myndigheten har släppt sin rapport.39 UKÄ har framhållit att universitet och högskolor ska ges en tydlig möjlighet att bedriva den sortens utbildning.40 UKÄ föreslår bland annat en ny förord- ning för öppna nätbaserade kurser för att möjliggöra för universitet- en att anordna MOOCs, samt särskild finansiering för utveckling av MOOCs och för utveckling av en ny digital högskolepedagogik. Denna utveckling behöver dock resurssättas i relation till utveck- lingsbehoven, något som med största sannolikhet går långt utöver nu satta ramar i förslaget. UKÄ:s utredning ser även positivt på att uni- versitet och högskolor kan använda MOOCs som ett komplement till övriga utbildningsformer. Utvecklingen av MOOCs som en ny form för högre utbildning och kompetensutveckling är bara ett första steg på universitets- och högskoleväsendets digitalisering. UKÄ:s utredning talar om MOOCs som ett komplement till befintlig högskoleutbildning. Jag ser den snarare som ett första tecken på att högre utbildning står inför om- fattande förändringsbehov till följd av digitaliseringen.