sou · H4B38 · 2016-02-01 00:00:00 — Utredningen har stannat vid att be- stämma denna frist till senast från det att behörig myn- dighet beviljat registrering av den juridiska personen. Den nu behandlade bestämmelsen omfattar inte endast sådana juridiska personer som måste registreras för att få rättskapacitet. Den av utredningen förslagna ordalydelsen är även avsedd att träffa sådana juridiska personer som av annat skäl omfattas av ett krav på registrering av den juridiska personen. Som exempel kan nämnas ideella föreningar och trossamfund som bedriver näringsverksam- het i sådan omfattning att de är skyldiga att registrera sig i handels- registret enligt handelsregisterlagen (1974:157). Även för dessa börjar således anmälningsfristen att löpa när behörig myndighet har registrerat den juridiska personen i handelsregistret. För att registret ska innehålla korrekta och uppdaterade upp- gifter bör en ny anmälan göras när ett anmält förhållande om en verklig huvudman ändras. Ett krav på en årlig anmälan till registret skulle öka möjlig- heterna att åstadkomma ett register som innehåller adekvata, korrekta och aktuella uppgifter. Enligt utredningens bedömning skulle dock ett krav på årlig anmälan innebära en kraftigt ökad administration för registreringsmyndigheten och de juridiska personer som träffas av regleringen. Detta bedöms inte uppvägas av den nytta som en Insyn i fråga om ägande och kontroll i juridiska personer årlig anmälan skulle medföra. Denna avvägning utgår från att det i majoriteten av de årliga anmälningarna skulle framgå att ingen änd- ring skett jämfört med föregående års anmälan samt att det finns ett tydligt krav på att anmäla ändrade förhållanden utan dröjsmål. Utredningen föreslår därför inte ett krav på en årlig anmälan. 22.5.7Anmälan för juridiska personer som inte omfattas av ett krav på registrering Utredningens förslag: För en juridisk person som inte omfattas av ett krav på registrering av den juridiska personen enligt någon annan författning gäller kraven i den föreslagna lagens 2 kap. 1– 3 §§ först när en uppgift om en verklig huvudman lämnas till en verksamhetsutövare enligt 1 kap. 2 § penningtvättslagen med anledning av åtgärder för kundkännedom. I ett sådant fall ska en anmälan för registrering i registret över verkliga huvudmän göras . En av utredningens utgångspunkter är att regleringen ska vara pro- portionerlig och inte gå längre än vad direktivet och överväganden för att motverka risken för penningtvätt och finansiering av terrorism kräver. I fråga om att definiera verklig huvudman för olika orga- nisationsformer finns inte bärande skäl för att göra skillnad på så- dana juridiska personer som är att betrakta som företagsenheter och övriga juridiska personer. Utredningen konstaterar emellertid att det finns en stor mängd juridiska personer som inte är före- tagsenheter och som inte utgör någon beaktansvärd risk för pen- ningtvätt och finansiering av terrorism. Det är i första hand sådana sammanslutningar, oftast ideella föreningar, som inte har några ekonomiska relationer med någon utanför sammanslutningen, dvs. som saknar bankkonto och vars hantering av pengar är begränsad. Enligt utredningens bedömning är det inte ändamålsenligt och pro- portionerligt att sådana juridiska personer ska omfattas av de krav som den föreslagna lagen ställer. Direktivet säger inget om hur uppgifterna ska samlas in till re- gistret. Av beaktandesatserna framgår dock att medlemsstaterna får låta verksamhetsutövare samla in uppgifter till registret. Att direk- tivet öppnar för denna möjlighet måste förstås så att det finns Insyn i fråga om ägande och kontroll i juridiska personer utrymme att knyta registreringstidpunkten till när den juridiska personen kommer i kontakt med en verksamhetsutövare enligt penningtvättslagen. Det är enligt utredningens bedömning vidare rimligt att låta registreringstidpunkten styra när kraven på den juri- diska personen att undersöka vem som är dess verkliga huvudman ska bli tillämpliga. Dessa överväganden medför att utredningen föreslår att juridiska personer, som inte omfattas av något krav på registrering av den juridiska personen, inte heller ska omfattas av skyldigheterna i den föreslagna lagens 2 kap. 1–3 §§ förrän de har en affärsrelation med eller utför transaktioner med hjälp av en verk- samhetsutövare enligt penningtvättslagen. 22.5.8En möjlighet att anmäla uppgifter om företrädare till registret Utredningens förslag: En juridisk person som inte omfattas av krav på registrering av den juridiska personen får, för publi- cering i registret, i anmälan ange uppgifter om styrelseledamöter eller motsvarande och firmatecknare, om sådana uppgifter inte tidigare anmälts till ett offentligt register. Som anförts ovan finns det ett stort antal juridiska personer som inte är underkastade någon skyldighet att registrera den juridiska personen eller dess företrädare i något register. Det innebär bl.a. att de uppgifter som en sådan juridisk person uppger om firmateck- ning, styrelseledamöter m.m. vid kontakter med myndigheter och verksamhetsutövare inte kan verifieras mot uppgifter i ett centralt register. Detta riskerar att medföra att det blir svårare eller i vart fall mera omständigt för sådana juridiska personer att exempelvis öppna bankkonton eller ta emot bidrag från stat och kommun. Bristen på genomlysning i fråga om bl.a. företrädare, adress m.m. till oregi- strerade juridiska personer är också till nackdel för Polismyndig- heten och andra myndigheter när dessa vill komma i kontakt med den juridiska personen med anledning av en utredning eller av annat skäl. En oregistrerad juridisk person blir, enligt vad som föreslagits ovan, skyldig att registrera uppgifter om verkligt huvudmannaskap i det av utredningen föreslagna registret när den juridiska personen Insyn i fråga om ägande och kontroll i juridiska personer träder i affärsförbindelse med en verksamhetsutövare enligt penning- tvättslagen. I registret kommer bl.a. att framgå den juridiska per- sonens namn och adress till den juridiska personen. Ur den juridiska personens synvinkel riskerar en så begränsad registrering, som bl.a. inte innebär registrering av företrädare och firmatecknare, att framstå som enbart betungande, eftersom den inte torde medföra några väsentliga fördelar vid den juridiska per- sonens interaktion med myndigheter och verksamhetsutövare enligt penningtvättslagen. Utredningen anser därför att det bör öppnas en möjlighet för oregistrerade juridiska personer att i registret också införa uppgifter om styrelseledamöter och firmatecknare. Detta skulle ge myndigheter och verksamhetsutövare en möjlighet att kontrollera föreningens uppgifter mot ett allmänt tillgänglig register och skulle underlätta för myndigheter och andra att komma i kon- takt med den juridiska personen. Det skulle sannolikt medföra en förenkling för den juridiska personen, som dessutom ges en möj- lighet att vara transparent, vilket kan öka allmänhetens och andras förtroende för den juridiska personen. Enligt utredningens uppfattning är en sådan registrering inte oförenlig med den aktuella lagens syfte. Om en på sådant sätt regi- strerad juridisk person utnyttjas för penningtvätt eller finansiering av terrorism medför registreringen att detta blir lättare att utreda. Om en myndighet exempelvis får klart för sig att medel som en juridisk person avsett att skänka till välgörande ändamål används för att finansiera terrorism eller andra kriminella syften, är det också i den juridiska personens intresse att på ett snabbt och enkelt sätt kunna underrättas om saken. Då utredningen föreslår att registreringen ska vara frivillig, be- döms det inte föreligga några beaktansvärda intressen som talar emot utredningens förslag i detta avseende. Insyn i fråga om ägande och kontroll i juridiska personer 22.5.9Vissa oregistrerade juridiska personers skyldighet att anmäla uppgifter om företrädare till registret Utredningens förslag: Om en oregistrerad juridisk person tar emot eller samlar in pengar eller annan egendom i syfte att främja ett varaktigt ändamål som innebär att pengar eller egen- dom överförs till en annan fysisk eller juridisk person ska den juridiska personen anmäla uppgift om sina företrädare och firma- tecknare till registret. Den absoluta majoriteten av alla juridiska personer, registrerade som oregistrerade, bildas och används för legitima och vällovliga syften. I de riskbedömningar för penningtvätt och finansiering av terrorism som genomförts i framkommer dock att oregi- strerade juridiska personer, främst i form av ideella föreningar, ris- kerar att användas i syfte att finansiera terrorism eller att överföra pengar till utlandet på sätt som medför förhöjd risk för penning- tvätt eller finansiering av terrorism. Detta är inte något specifikt för . Fatfs rekommendation 8 ålägger därför länder att för- hindra att s.k. (NPO:s) används för att finansiera terrorism. Av tolkningsnoterna till rekommendationen framgår att den tillkommit på grund av att utredningar om terrorism och finansiering av terrorism visat att NPO:s utnyttjats av terrorister för att finansiera och stödja verksamheten. Enligt utredningens bedömning når inte upp till den nivå som Fatfs rekommendation kräver. Detta beror bl.a. på att svenska myndigheter har mycket liten möjlighet till insyn i oregistrerade juridiska personer, trots att det är i sådana organisa- tioner som särskilt sårbar insamlingsverksamhet oftast bedrivs. Enligt utredningens bedömning är det mot bakgrund av riskerna för framför allt finansiering av terrorism, Fatfs rekommendationer och myndigheternas bristande insyn i insamlingsorganisationer motiverat att införa regler som ökar möjligheten till insyn i dessa organisationer. En sådan ökad genomlysning kan också medföra ett ökat förtroende för organisationer som samlar in pengar för väl- görande ändamål. Ett högt förtroende för en organisation kan i sin tur öka myndigheters och privatpersoners vilja att bidra till orga- nisationernas verksamhet. Enligt utredningens bedömning riskerar den föreslagna registreringsskyldigheten således inte att på ett Insyn i fråga om ägande och kontroll i juridiska personer oproportionerligt sätt drabba alla de insamlingsorganisationer som bedriver en samhällsnyttig och vällovlig verksamhet. En NPO definieras i Fatfs rekommendationer som ”en juridisk person eller arrangemang eller organisation som huvudsakligen samlar in eller betalar ut pengar för välgörande, religiösa, kulturella, utbildande, sociala eller broderliga ändamål eller som främjar andra typer av ”goda värden”.5 Enligt utredningens bedömning fångar denna definition de grund- läggande dragen hos en sådan organisation som bör vara föremål för skyldigheten att anmäla sina företrädare till det centrala registret. Anmälningsskyldigheten föreslås träffa sådana juridiska personer som tar emot eller samlar in pengar eller annan egendom och som fullföljer sitt ändamål genom att överföra dessa medel till en annan juridisk eller fysisk person. För att undvika att träffa även tillfälliga insamlingar i sådana juridiska personer som har ett annat syfte än det angivna innehåller utredningens förslag också ett krav på att insamlingsverksamheten ska vara att främja ett varaktigt ändamål. Lydelsen är inspirerad av hur en insamlingsstiftelse definieras i stiftelselagen (1994:1220). 22.5.10Vissa undantag för juridiska personer som har ett politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant ändamål Utredningens förslag: En juridisk person som inte omfattas av krav på registrering av den juridiska personen och som har ett politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant ändamål eller är ett trossamfund som inte registrerats i handelsregistret enligt handelsregisterlagen är inte skyldig att i anmälan ange uppgifter om fysiska personer, om en sådan anmälan medför att medlem- men därigenom ger sin åskådning i något av dessa avseenden till känna. 5 Utredningens översättning. Rekommendationerna finns inte i en officiell svensk översätt- ning. Insyn i fråga om ägande och kontroll i juridiska personer Detsamma ska gälla om en anmälan medför att en fysisk per- son ger sitt medlemskap i en fackförening till känna samt om en anmälan avslöjar uppgift om en fysisk persons hälsotillstånd eller sexualliv. I och med utredningens förslag om att kravet på registrering av verkliga huvudmän och i vissa fall styrelseledamöter och andra företrädare ska omfatta även juridiska personer som inte tidigare omfattats av något krav på registrering av den juridiska personen, dess företrädare eller medlemmar, uppkommer frågan om den före- slagna anmälningsskyldigheten i vissa fall riskerar att komma i konflikt med regeringsformens (RF) bestämmelser om medborger- liga fri- och rättigheter. Av 2 kap. 2 § RF framgår nämligen att ingen av det allmänna får tvingas att ge till känna sin åskådning i politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende. Denna rättighet är absolut, och får således inte inskränkas i lag. Frågan är därmed om ett krav på registrering av verklig huvudman, och i vissa fall styrelseledamöter eller andra företrädare, medför ett otillåtet undantag från 2 kap. 2 § RF. En utgångspunkt för bedömningen av denna fråga är att rätten att inte av det allmänna tvingas ge sin åskådning i vissa avseenden till känna inte innebär en rättighet att utan statlig inblandning få utöva sin åskådning i juridiska personer tillsammans med andra. Att bilda juridiska personer tillsammans med andra som delar exem- pelvis religiös åskådning är således en möjlighet som staten erbju- der medborgarna, men det är inte någon förutsättning för att kunna åtnjuta rättigheten i 2 kap. 2 § RF. Frågan om hur en person med en av 2 kap. 2 § RF skyddad åskådning valt att tillsammans med andra organisera sig, och vilken verksamhet som en sådan organisation valt att bedriva, har i prak- tiken betydelse för skyddets räckvidd. Detta framkommer bl.a. genom att det inte bedömts vara grundlagsstridigt att kräva att ideella föreningar och trossamfund som bedriver omfattande närings- verksamhet ska registrera både den juridiska personen och dess företrädare i handelsregistret. Att en företrädare för en sådan orga- nisation är skyldig att anmäla sitt namn till handelsregistret kan sägas innebära ett krav på att ge sin åskådning till känna, genom att det i många fall är uppenbart att företrädare för organisationen Insyn i fråga om ägande och kontroll i juridiska personer delar den åskådning som medlemmarna i organisationen utövar till- sammans. I exemplet ovan har den juridiska personen gjort det aktiva valet att bedriva en omfattande näringsverksamhet, vilket är skälet till att anmälningsskyldigheten inte ansetts stå i strid med 2 kap. 2 § RF. Den av utredningen föreslagna regleringen medför en skyldighet till registrering på ett mycket tidigare stadium, nämligen när den juridiska personen träder i affärsförbindelse med en verksamhets- utövare enligt penningtvättslagen. Det skulle i och för sig kunna hävdas att även detta är ett aktivt val som medför att den som företräder organisationen eller är dess verkliga huvudman får accep- tera att staten ställer krav på registrering. Enligt utredningens bedömning är detta dock inte någon självklar tolkning. Vid tveksamhet i fråga om en reglering är förenlig med grund- lagen finns enligt utredningens bedömning anledning till särskild försiktighet. Endast om det står klart att en reglering är förenlig med grundlagen är det motiverat att föreslå densamma. Utredning- ens tveksamhet kring förslagets grundlagsenlighet medför därmed att det föreslås ett undantag från anmälningsskyldigheten för så- dana juridiska personer som inte tidigare omfattats av registrerings- skyldighet och vars ändamål är politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant av regeringsformen skyddat ändamål. Sådana juridiska personer ska inte vara skyldiga att anmäla uppgifter om fysiska personer som är medlemmar i den juridiska personen, om anmälan medför att medlemmen därigenom ger sin åskådning i något av dessa avseenden till känna. Utredningen konstaterar vidare att anmälningar som görs av exempelvis fackföreningar, patientföreningar eller föreningar som arbetar för hbtq-personers rättigheter kan medföra att anmälningar innebär behandling av s.k. känsliga personuppgifter enligt 13 § per- sonuppgiftslagen (1998:204). Enligt utredningens bedömning kom- mer sådana föreningar att endast i sällsynta undantagsfall anses ha en verklig huvudman enligt lagen. I de fall en sådan förening har en verklig huvudman är det enligt utredningens bedömning motiverat att göra det möjligt för föreningen att inte anmäla en fysisk persons namn, och därigenom undvika att känsliga personuppgifter behand- las i det nu föreslagna registret. Insyn i fråga om ägande och kontroll i juridiska personer 22.5.11 Anmälan som ska göras av en förvaltare av en trust Utredningens förslag: För förvaltare av en trust som bildats enligt utländsk rätt gäller det som sägs om en juridisk person i 2 kap. 1–3 §§ i tillämpliga delar i fråga om förvaltarens skyldig- heter att dokumentera, anmäla och på begäran tillhandahålla upp- gift om trustens verkliga huvudmän. Förvaltare av en trust som bildats enligt utländsk rätt är skyldig att anmäla trustens verk- liga huvudmän när förvaltarens uppdrag inleds. Av artikel 31 i direktivet följer att en förvaltare av en trust ska vara skyldig att inhämta och förfoga över adekvata, korrekta och aktu- ella uppgifter om trustens verkliga huvudmän. Förvaltaren av trusten ska på samma sätt som övriga juridiska personer vara skyldig att tillhandahålla dessa uppgifter till myndigheter och verksamhets- utövare samt anmäla uppgifterna om verkliga huvudmän till det cen- trala registret. Att det ankommer på förvaltaren att göra anmälan beror på att trusten inte är någon juridisk person och därmed saknar rättskapacitet. Det innebär också att det inte kan riktas några krav direkt mot trusten. I syfte att tydliggöra att det som sägs om skyldigheter för juridiska personer i 2 kap. 1–3 §§ i den föreslagna lagen också ska gälla förvaltare av truster införs en bestämmelse med sådant innehåll. Artikel 31.4 i direktivet föreskriver att dessa uppgifter inte be- höver finnas i ett register förrän trusten får skattemässiga konse- kvenser. Utredningen förutser emellertid att det kan vara mycket svårt att avgöra när en trust får skattemässiga konsekvenser, särskilt på förhand, eftersom den skattemässiga bedömningen av en trusts förehavanden inte är uttryckligen reglerad i svensk rätt. Beskattningskonsekvenserna av avskiljande av medel till en trust och mottagande av ersättning från en trust är enligt utredningens bedömning svåra att avgöra. För att göra regelverket mera lättillämpat har utredningen därför valt att gå längre än vad direktivet kräver, och knyta anmälnings- skyldigheten till den tidpunkt då förvaltarens uppdrag inleds. Det innebär att truster som förvaltas från kommer att omfattas av regleringen oavsett om trusten medför skattekonsekvenser i eller inte. Detta kan eventuellt göra det mindre attraktivt att förvalta truster i , jämfört med andra EU-länder, men det Insyn i fråga om ägande och kontroll i juridiska personer är inget skäl som enligt utredningens bedömning med någon styrka talar emot den valda lösningen. 22.6Registreringsmyndighet och handläggningen hos registreringsmyndigheten Utredningens förslag: ska vara registrerings- myndighet för registret över verkliga huvudmän och andra upp- gifter som anmälts enligt den föreslagna lagen. Medlemsstaterna ska se till att uppgifterna om en juridisk persons verkliga huvudman återfinns i ett centralt register (artikel 30.3 i direktivet). Registret bör föras av en myndighet, särskilt med tanke på att den som för registret måste ha möjlighet att vidta verksamma åtgärder för att se till att uppgifterna är aktuella, adekvata och korrekta. Utredningens förslag är att ska vara regi- streringsmyndighet för registret. De huvudsakliga skälen för försla- get är att är registreringsmyndighet för många av de juridiska personer som omfattas av den nya lagen, vilket kan med- föra administrativa förenklingar. Därtill kommer att har erfarenhet av att driva stora register och ta emot och hantera stora mängder information. En eventuell utvidgad registrering av ägare skulle också förenklas av att all registrering finns hos samma myndighet. Utredningens förslag: Om den som gjort en registrerings- anmälan inte har följt vad som gäller om anmälan får Bolags- verket förelägga den juridiska personen att yttra sig i frågan eller vidta rättelse . Om den som har gjort anmälan inte följer ett föreläggande får registrering vägras. Insyn i fråga om ägande och kontroll i juridiska personer För att säkerställa att uppgifterna i registret är adekvata, korrekta och aktuella måste ha befogenhet att åstadkomma rättelse av uppgifter eller att få in anmälningar från anmälnings- skyldiga juridiska personer. En första brist som måste kunna av- hjälpas avser innehållet i anmälan. Det kan t.ex. avse att anmälan inte undertecknats på rätt sätt eller att det till anmälan inte fogats sådana handlingar som efterfrågas. Utredningen anser att det före- ligger ett behov av att särskilt reglera möjligheter att komma till rätta med sådana brister och föreslår att om den som gjort en registreringsanmälan inte har följt vad som gäller om an- mälan, får förelägga den juridiska personen att yttra sig i frågan eller vidta rättelse . Att myndigheten inte är skyldig, utan har en valmöjlighet genom rekvisitet, ligger i linje med 7 § förvaltningslagen (1986:223) som anger att varje ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten efter- sätts. Det anges vidare att myndigheten ska underlätta för den enskilde att ha med den att göra. I enkelhetskravet ligger t.ex. att ärendena inte ska belastas med onödig skriftväxling och att hand- läggningen ska anpassas efter ärendets art. Skulle anse att bristen i stället kan läkas genom ett telefonsamtal eller en underrättelse ska detta alltså vara möjligt. Det måste också regleras vad som blir följden av att förelägg- andet inte följs. Av den föreslagna bestämmelsen följer att Bolags- verket i sådana fall har en möjlighet att vägra registrering. Att en bristfällig anmälan inte automatiskt ska leda till att registrering vägras grundas på att det framstår som önskvärt att så många juri- diska personer som möjligt ska förekomma i registret. Det är också så att en registrerad uppgift kan vara korrekt, trots att exempelvis endast en av två firmatecknare har undertecknat densamma eller att det föreligger andra formella brister som inte i sig påverkar den anmälda uppgiftens riktighet. Det måste vidare beaktas att registrering i registret över verkliga huvudmän inte har någon självständig rättsverkan, exempelvis mot tredje man. Det innebär att möjligheten att vägra registrering inte är något verksamt påtryckningsmedel om vill förmå någon att komma in med en formellt korrekt anmälan. Om en anmälan däremot är helt otjänlig måste det finnas en möjlighet för att kunna vägra registrering. Insyn i fråga om ägande och kontroll i juridiska personer 22.6.3Föreläggande vid utebliven anmälan Utredningens förslag: Om en juridisk person inte anmält upp- gifter för registrering inom de frister som anges i lagen, eller om registrering vägrats på grund av att anmälan är bristfällig, får förelägga den juridiska personen att lämna in en anmälan . Den andra situation då måste kunna ingripa är om verket får kännedom om att en juridisk person, som är anmälnings- skyldig, inte har gjort en anmälan inom de frister som anges i lagen. Om har vägrat registrering till följd av brister i an- mälan ska denna bestämmelse också tillämpas, eftersom det inte heller i ett sådant fall föreligger någon registrerbar anmälan. Även i denna bestämmelse har utredningen valt att införa en möjlighet och inte en skyldighet för att rikta ett före- läggande mot den juridiska person som inte kommit in med någon anmälan.