sou · H4B370 · 2016-10-26 00:00:00 — tillstånd eller EES-medborgare och deras familjemedlemmar som har uppehållsrätt, men ytterligare undantag finns (2 kap. 8−9 §§ UtlL). Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet har en utlänning an- ställd, om utlänningen antingen inte har rätt att vistas i eller har rätt att vistas här men saknar föreskrivet arbetstillstånd döms till böter eller, när omständigheterna är försvårande, fängelse i högst (20 kap. 5 § UtlL). Med utlänningar som inte har rätt att vistas i avses utlänningar som saknar uppehållstillstånd eller, om utlänningen är viseringspliktig, saknar visering. I 20 kap. 5 § andra stycket UtlL finns även en hänvisning till bestämmelser som bl.a. reglerar betalning av en särskild avgift för som den som har en utlänning anställd om utlänningen inte har rätt att vistas i eller har rätt att vistas här men saknar föreskrivet arbetstillstånd (se vidare härom i 20 kap. 12−14 §§ UtlL). För människosmuggling döms den som uppsåtligen hjälper en ut- länning att olovligen komma in i eller passera genom , en annan EU-stat eller , , eller (20 kap. 8 § UtlL). Straffet för gärningen är fängelse i högst , eller om brottet är grovt, lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen utförts mot ersättning, utgjort ett led i en verksamhet som avsett ett stort antal personer, eller utförts under former som innebär livsfara för utlänningen eller annars utförts under hänsynslösa for- mer. Är brottet att anse som ringa döms till böter eller fängelse . Straffansvar finns även för organiserande av människosmuggling och grovt organiserande av människosmuggling, men berörs inte ytterligare här (20 kap. 9 § UtlL). Ingrepp för att ta till vara organ eller annat biologiskt material från en levande eller avliden människa Lag (1995:831) om transplantation m.m. (transplantationslagen) inne- håller bestämmelser om ingrepp för att ta till vara organ eller annat biologiskt material från en levande eller avliden människa för be- Utnyttjande av utsatta personer i andra fall än vid människohandel handling av sjukdom eller kroppsskada hos en annan människa (transplantation) eller för annat medicinskt ändamål. Lagen inne- håller också bestämmelser om användning av vävnad från ett abor- terat . Med biologiskt material avses organ, vävnad, celler, cellinjer och delar därav. Till organ hör bl.a. lever, hjärta och njure. Vävnad finns av olika slag, t.ex. epitelvävnad (hud), brosk, benväv, muskelvävnad och nervvävnad. Blod och lymfa är flytande vävnad. Enligt transplantationslagen får inte biologiskt material avsett för transplantation eller annat medicinskt ändamål tas från en levande människa, om ingreppet kan befaras medföra allvarlig fara för givarens liv eller hälsa (5 §). Vidare får biologiskt material avsett för transplantation eller annat medicinskt ändamål tas från en levande människa endast om han eller hon har samtyckt till det (6 §). Ett ingrepp på en levande människa, som innebär att biologiskt mate- rial som inte återbildas tas för transplantation, får som huvudregel endast göras på en givare som är släkt med den tilltänkte mot- tagaren eller på annat sätt står mottagaren särskilt nära (7 §). Sär- skilda bestämmelser finns om biologiskt material från avlidna och från underåriga och psykiskt störda personer (3,4 och 8 §§). Den som med uppsåt utför ingrepp på eller tar biologiskt mate- rial från en levande eller avliden människa eller använder eller tar till vara vävnad från ett aborterat i strid mot transplanta- tionslagen m.m. döms till böter (14 §). Även handel med organ eller biologiskt material är straffsank- tionerat, se 8 kap. 6 § lag (2006:351) om genetisk integritet m.m. Av den bestämmelsen framgår det att den som i vinstsyfte tar, över- lämnar, tar emot eller förmedlar biologiskt material från en levande eller avliden människa kan dömas till böter eller fängelse i högst . Samma straffskala gäller för den som använder eller tar till vara sådant material för transplantation eller annat ändamål trots insikt om att materialet tagits, överlämnats, tagits emot eller förmedlats i vinstsyfte. I ringa fall ska dock inte dömas till ansvar. Vissa undan- tag finns från förbudet mot handel av biologiskt material, bl.a. blod, hår, modersmjölk och tänder. Utnyttjande av utsatta personer i andra fall än vid människohandel I avsnitt 4.3 har vi redogjort för straffbestämmelser som, beroende på omständigheterna, kan aktualiseras i fall där utsatta personer ut- nyttjas för tvångsarbete eller annan verksamhet i en situation som innebär nödläge för den utsatte (bl.a. tiggeri och brottslig verksam- het) eller annan ekonomisk . Redogörelsen behandlar de mest relevanta straffbestämmelserna i sammanhanget, men även andra straffbestämmelser kan förekomma. Efter en genomgång av praxis på området kan vi dock konstatera att endast få personer döms för brott i dessa situationer. För att ändå skapa en bild av det nuvarande straffrättsliga skyddet på området har vi valt att presentera viss praxis i nedanstående avsnitt. Presentationen är med hänsyn till det ringa antalet fall inte begränsad till någon särskild tidsperiod. När det gäller brottsutveck- lingen på området hänvisas till polisens årliga lägesrapporter på om- rådet.49 Vi har valt att begränsa vår redovisning av praxis i detta avsnitt till fall som rör utnyttjande av utsatta personer för tvångsarbete, tiggeri och brottslig verksamhet, men vi ger även vissa exempel på andra former av otillbörliga ekonomiska utnyttjanden av personer i dessa sammanhang. I några fall har utnyttjandet av utsatta personer för tvångsarbete m.m. ansetts utgöra en del av ett människo- handelsförfarande, men i de flesta fall har utnyttjandet ansetts vara ett från människohandelsbrottet fristående utnyttjande. Syftet med praxisredovisningen är att förmedla en bild av proble- matiken på området, men gör inte några anspråk på att vara en ut- tömmande praxisgenomgång. 49 Se 2015, Människohandel för sexuella och andra ändamål, Läges- rapport 16, m.fl. () Utnyttjande av utsatta personer i andra fall än vid människohandel Exploatering för tvångsarbete kan ta sig uttryck på olika sätt. Ett direkt frihetsberövande på arbetsstället kan t.ex. utgöra olaga frihets- berövande. Att genom våld eller hot tvinga en annan person att t.ex. arbeta eller tigga kan utgöra olaga tvång. Vi har dock inte sett några tydliga exempel på fall med sådana inslag i den domstolspraxis vi funnit på området, men följande fall belyser hur tvångsarbete och arbetskraftsexploatering i vissa fall har behandlats i praxis. I ett mål från tingsrätt50 väcktes endast åtal för brott mot 10 kap. 1 § utlänningslagen (1989:529) i dess lydelse före okto- ber 2004, men däremot inget åtal för människohandel. I domen ansåg tingsrätten det utrett att den anställde, som kom från , februari–mars haft en anställning på sätt åklagaren påstått och att hon saknat arbetstillstånd. I målet förekom även uppgifter om långa arbetsdagar, lägre lön än avtalat och att arbets- givaren omhändertagit den anställdes pass, men dessa omständig- heter har inte föranlett att ytterligare åtal väckts. Såväl den anställda som arbetsgivaren åtalades och dömdes därför endast för att den anställde hade arbetat utan arbetstillstånd. Påföljden bestämdes till böter för såväl den anställde som arbetsgivaren. I ett mål från tingsrätt51 hade tingsrätten att ta ställning till om människohandel genom exploatering av tre personer för markanläggning förekommit. Personerna hade rekryterats i och därefter inhysts och transporterats till bl.a. och hade då utfört anläggningsarbeten. I målet ansåg tingsrätten inledningsvis det utrett att de två tilltalade i målet (med några undantag) rekry- terat, transporterat och inhyst målsägandena på sätt åklagaren på- stått. Däremot ansåg tingsrätten det inte visat att målsägandena vilseletts avseende lön, arbetstider, arbetsförhållanden och standarden på bostäder. Tingsrätten ansåg inte heller att de tilltalade, trots att de haft klart för sig under vilka förhållanden målsägandena levde utan arbete och fast bostad, hade utnyttjat målsägandenas utsatta belägenhet. Eftersom målsägandena enligt tingsrättens bedömning haft möjlighet att lämna de tilltalade och skaffa hjälp ansåg tings- 50Varbergs tingsrätts dom i mål B 1198-04. 51Malmö tingsrätts dom i mål B 3573-10. Utnyttjande av utsatta personer i andra fall än vid människohandel rätten inte heller att det då gällande s.k. kontrollrekvisitet var upp- fyllt. Tingsrätten konstaterade avslutningsvis att även om det var givet att inte många skulle vilja arbeta under de förhållanden som de tilltalade erbjudit, var det inte tillförlitligen styrkt att det varit fråga om människohandel. Åtalet ogillades därför. I vissa fall kräver arbetsgivare att utländska arbetstagare ska be- tala en viss summa pengar för att arbetsgivaren ska lämna ett erbjudande om att arbeta i , vilket är en nödvändighet för arbetstagare för att få arbetstillstånd i . Det förekommer även skuldsättningsarrangemang i form av krav på höga resekostnader till . Sättet för betalningen för arbetserbjudandet, arbetstill- ståndet eller de höga avgifterna för reskostnader varierar. En del arbetstagare betalar kontant medan vissa arbetsgivare tvingar andra att själva betala sin arbetsgivaravgift och arbetstagaren får på så sätt en väldigt låg lön. I andra fall tar dessa avgifter formen av ett lån från arbetsgivaren, vilket ska återbetalas genom lägre lön. Vi har dock inte funnit något exempel på detta i den domstolspraxis som vi gått igenom, men däremot finns det uppgifter om en sådan skuld i exempelvis en nedlagd polisutredning om utnyttjande av arbets- kraft vid en kinesisk restaurang i lades dock ner med motiveringen att brott inte kunde styrkas. Det har även funnits uppgifter om stora skulder för resan till för ett fyrtiotal personer från som rekryterats till för att plantera skog.53 Väl på plats i levde de under knappa förhållanden och uppgav att de fick en lägre ersätt- ning än den som utlovats. Från lönen drogs sedan kostnader för mat och logi m.m., vilket gjorde det omöjligt för personerna att be- tala av sina skulder för resan till . Även denna förundersök- ning lades ner eftersom brott inte kunde styrkas. I andra fall har det förekommit att utsatta personer försatts i ett ekonomiskt skuldförhållande till de tilltalade genom skulder för exempelvis resan till . Följande två domar som rör människo- handel från är exempel på detta. 52Polismyndighetens ärendenummer: 1200-K190646-10 och ärende- nummer: AM-197635-10. 53RPS Rapport 2014, Människohandel för sexuella och andra ändamål, Lägesrapport 15 s. 23. Utnyttjande av utsatta personer i andra fall än vid människohandel rör åtal för människohandel där offren har tvingats plocka bär i princip utan ersättning. I det ena målet från tingsrätt54 dömdes två personer till tio månaders fängelse jämte utvisning för människohandel genom utnyttjande av totalt 13 personers utsatta belägenhet. Målet gällde utnyttjande för bärplockning. De tilltalade ska enligt tingsrätten även ha rekryterat, tagit emot, transporterat och inhyst målsägan- dena i nämnt syfte. Vidare har målsägandena enligt tingsrätten levt under svåra ekonomiska förhållanden och bl.a. försatts i ekono- miskt skuldförhållanden till de tilltalade genom bl.a. en skuld för resan. Med hänsyn till att målsägandenas pass hade omhändertagits av de tilltalade ansåg tingsrätten även att det s.k. kontrollrekvisitet var uppfyllt.55 Gärningarna rubricerades dock av tingsrätten som mindre grov människohandel. Vid den bedömningen beaktade tings- rätten dels vilken typ av människohandel det var fråga om, dels att tingsrätten inte funnit det styrkt att de tilltalade använt något olaga tvång samt att målsägandena inte har varit berövade friheten. I den andra domen från tingsrätt56 friades däremot, som bl.a. nämnts i avsnitt 3.5, ett bulgariskt par från ett åtal för människohandel för tvångsarbete, eftersom bevisningen enligt tingsrätten inte var tillräcklig för åtalet för människohandel. Tings- rätten ansåg bl.a. att det inte var styrkt att de tilltalade redan i avsett att lura bärplockarna på ersättningen för bärplock- ningen i . En av de tilltalade dömdes däremot för försök till misshandel för att ha släpat en av bärplockarna efter en bil, ofredande för att ha förmått en av målsägandena att utföra magdans och egenmäktigt förfarande för att ha omhändertagit målsägan- denas pass. Den andre tilltalade dömdes för misshandel, för att ha kastat en bärlåda på en av målsägandena, och egenmäktigt för- farande, för att ha omhändertagit målsägandenas pass. De tilltalade dömdes till fängelse . Att låta personer arbeta mycket under långa arbetsdagar och under pressade omständigheter och sedan förmå dem att ta ut stora delar av sin lön och överlämna till arbetsgivaren har bedömts ut- 54Hudiksvalls tingsrätts dom i mål nr B 2220-11. 55Målet avsåg i denna del människohandelsbestämmelsen års ändringar genom- fördes. 56Hudiksvalls tingsrätts dom i mål nr B 1834-11. Utnyttjande av utsatta personer i andra fall än vid människohandel göra ocker, grovt brott enligt en dom från tingsrätt57. I målet, som enbart avsåg åtal för ocker, konstaterade tingsrätten inledningsvis att de tre målsägandena som kom från hade bristande språkkunskaper i svenska språket, bristande insikt i det svenska samhället och att de även saknade ett socialt nätverk. Tings- rätten konstaterade därför att de bl.a. därigenom befunnit sig i en beroendeställning till de tilltalade i deras egenskap av arbetsgivare. De tilltalade har även enligt tingsrätten insett detta och de har även agerat i samförstånd vid de gärningar som målet rör. Målsägandena hade tidigare varit anställda i den ene tilltalades däckföretag i där de utfört samma typ av arbete som de, efter att ha tackat ja till arbete på företaget i , även kommit att utföra här. Vidare fann tingsrätten det utrett att de tilltalade genom uttalande och underförstådda hot om att målsägandena skulle komma att skickas tillbaka till sitt hemland förmått dem att arbeta väsentligt mer än heltid. Tingsrätten ansåg även det utrett att de tilltalade återtagit merparten av lönen genom att anmoda målsägan- dena att ta ut pengar i uttagsautomat och överlämna pengarna till någon av dem samt att genom att via internetbank föra tillbaka utbetald lön till företaget eller till konton tillhörande en av de till- talade. Tingsrätten konstaterade därefter att de tilltalade genom för- farandet berett sig själva en förmån om ca , varför åtalet för ocker var styrkt. Brottet skulle enligt tingsrätten bedömas som grovt brott, eftersom det varit fråga om ett systematiskt utnytt- jande och sammantaget avsett ett betydande belopp. Påföljden för de båda tilltalade bestämdes till villkorlig dom med samhällstjänst . Om fängelse i stället hade valts som påföljd skulle fäng- else ha dömts ut. Information har även inkommit till om att ut- ländska arbetstagare som utlovats arbeten i bär- bygg-, restaurang- och städbranschen och inom ramen för skönhetsvård och anlägg- ningsarbeten, fått besked om att arbetsförhållandena ändrats i sam- band med resan till eller strax efter ankomsten till Sverige.58 Arbets- 57Skellefteå tingsrätts dom i mål B 179-12. Domen överklagades och Hov- rätten för övre meddelade beslut . Då gärningsmännen inte var när- varande vid prövningen i Hovrätten meddelades beslutet att överklagandena blev förfallna Hovrätten för övre , beslut B 412-12. 58Polismyndigheten 2015, Människohandel för sexuella och andra ändamål, Läges- rapport 16 s. 22. Utnyttjande av utsatta personer i andra fall än vid människohandel tagarna försattes därmed i en situation där de tvingades acceptera avsevärt försämrade arbetsvillkor, tigga alternativt begå brott eller helt förlora möjligheten till arbete och inkomst eller bli hemsända. Det handlade inte bara om dåliga villkor och låga löner utan även olika skuldsättningsarrangemang. Vidare förekommer enligt information från inte sällan att arbetsgivare låter personer som vistas illegalt i landet arbeta utan att betala skatt, men anger dem till polisen när lön ska utbetalas. På så sätt får arbetsgivaren tillgång till arbetskraft utan att betala för den. Ett par av landets domstolar har haft anledning att ta ställning till några fall där åtal avsett människohandel som rör tiggeri och där offren ofta varit funktionsnedsatta eller barn. I en dom från hovrätt59 framkom det att en man som sak- nade armar rekryterats i och därefter transporterats till bl.a. för att tigga. Han hölls fången av de tilltalade, som var ett par, och tvingades tigga åt dem under större delen av dygnet, . De tilltalade omhändertog även hans proteser och hans pass. Trots att han bevakades lyckades han fly . Två av gångerna misslyckades han och blev då misshandlad och återförd till fångenskapen. Tingsrätten dömde paret till fängelse i fem respektive för människorov, mindre grovt, och män- niskohandel. Hovrätten skärpte sedan straffen till och respektive och dömde för människorov av normal- graden och människohandel. I ett annat mål från hovrätt60 utnyttjade två rumänska makar en fysiskt och psykiskt handikappad landsman för tiggeri. Mannen saknade försörjning, bostad och kontakt med familj eller släkt i hem- landet. Makarna tog med honom på en resa genom i syfte att han skulle tigga ihop pengar åt dem. De kallade honom för sin son och försåg honom med alkohol för att han skulle bli modig när 59Svea hovrätts dom i mål nr B 1479-09 (tingsrätts dom i mål nr B 10768-08). 60Svea hovrätts dom i mål nr B 6263-10 (tingsrätts dom i mål nr B 11224-09). Utnyttjande av utsatta personer i andra fall än vid människohandel Trots att han såg makarna som sina föräldrar dömde både tingsrätten och hovrätten makarna för människohandel. Tings- rätten bestämde påföljden till fängelse , med hänsyn till att de tilltalade utvisades . Hovrätten, som konstaterade att makarna systematiskt utnyttjat och berikat sig på handikappade och skyddslösa personer till tiggeri och som även ansåg att utvisningen inte skulle beaktas vid straffmätningen, skärpte påföljden till fängelse för de båda makarna. Det finns ytterligare ett mål från avseende män- niskohandel för tiggeri61. Målet handlade om en femtonårig flicka som enligt åklagaren transporterats och inhysts av sina föräldrar i syfte att tigga och stjäla, dvs. utnyttjats i en situation som innebar nödläge för henne. Föräldrarna hade enligt åklagaren tagit kon- trollen över flickan och tagit med henne till , där hon sak- nade möjligheter att försörja sig. Föräldrarna, som åtalades för män- niskohandel, var rumäner och hade tillsammans sju barn. Försörj- ningen i hemlandet omfattade 17 personer. Tingsrätten konstaterade bl.a. att den fattiga familjen levt i stort armod och att tiggeri varit den självklara försörjningen för både föräldrarna och flickan. Tings- rätten konstaterade i det sammanhanget även att varken något hot eller tvång synes ha förekommit och att det inte heller framgått att flickan blivit utnyttjad/exploaterad. Flickans ålder föranledde ingen annan bedömning. Tingsrätten ogillade åtalet. Efter överklagande fastställde hovrätten även tingsrättens dom. Ett avgörande från Hovrätten för avser åtal för i hovrätten ocker respektive medhjälp till ocker (jfr i tingsrätten i första hand människohandel och i andra hand ocker) för att ha ut- nyttjat flera personer för tiggeri. De båda åtalade, som är ett par, friades dock från samtliga brottsmisstankar i såväl tingsrätten som hovrätten. Hovrätten konstaterade visserligen att det av utredningen framgick att målsägandena befunnit sig i en utsatt situation och att de har utnyttjats på så sätt att de har blivit beordrade att tigga, utan att de har erhållit någon ekonomisk kom- pensation. Däremot fann hovrätten inte det klarlagt att det funnits en uttalad eller ens outtalad överenskommelse mellan den gärnings- 61Svea hovrätts dom i mål nr B 9636-10 (tingsrätts dom i mål nr B 14880-10). 62Hovrätten för Västra dom i mål nr B 3940-14 (tings- rätts dom i mål B 1143-14). Utnyttjande av utsatta personer i andra fall än vid människohandel mannen som var åtalad för ocker och målsägandena om att det skulle förhålla sig på det viset. Redan av denna anledning ansåg hovrätten att åtalen inte kunde vinna bifall. Även Hovrätten för har tagit ställning till åtal för människohandel för tiggeri. Åtalet handlade om två bröder som rekryterat fem personer i för tiggeri, vilka de sedan transporterat till . Personerna som rekryterats var mycket fattiga och hade även funktionsnedsättningar. Rekryteringen skedde genom vilseledande och utnyttjande av personernas utsatta situation. Bröderna placerade i princip ut de fem personerna för att tigga i under långa arbetspass. Bröderna tog sedan hand om de ihopsamlade pengarna (totalt som omfattas av åtalet). Tiggarna fick inga andra inkomster än enkel kost och logi. Tre av tiggarna inhyses i en lägenhet i och de andra två fick sova i en bil på gatan. Det har förekommit våld och hot mot en av tiggarna. Tiggarna har varit helt utlämnade åt brödernas godtycke och stått under deras kontroll. Bröderna dömdes i tingsrätten för människohandel till respektive fängelse. Åtalet omfattade även medhjälp till människohandel för ytterligare två tilltalande. Den ena av dem upplät mot ekonomisk ersättning den lägenhet i vilken tiggarna inhysts, medan den andre (som är sambo med en av bröderna) hjälpte till att kontrollera tiggarna. Dessa personer dömdes i tingsrätten för medhjälp till människohandel till åtta respektive sex månaders fängelse. Hovrätten kom däremot fram till att en av bröderna ska dömas för människohandel avseende två av tiggarna och för medhjälp till den andra broderns människohandelsbrott, medan åtalet för människohandel alternativt ocker avseende en femte person ogillades. Vidare ansåg hovrätten att den andre brodern ska dömas för människohandel avseende två av tiggarna, men att åtalen om människohandel alternativt ocker ogillades beträffande de andra tre tiggarna. Med hänsyn till den mycket utsatta belägenhet som samtliga målsägande befunnit sig i, den tid som de utnyttjats för tiggeri och de förhållanden under vilka de har varit tvungna att tigga, bedömde hovrätten att det inte i något fall var fråga om män- 63 Hovrätten för Västra dom i mål nr B 1554-16 (tings- rätts dom i mål nr B 13425-15 och B 13314-15). Utnyttjande av utsatta personer i andra fall än vid människohandel niskohandelsbrott som är mindre grovt. Hovrätten ogillade även åtalet mot den person som påstods att mot ekonomisk ersättning ha upplåtit den lägenhet i vilken tiggarna inhysts. Som tidigare redovisats har flera myndigheter rapporterat om att det på flera orter förekommer personer som gör anspråk på att kontrollera ett flertal eller samtliga av ortens inkomstbringande (allmänna) platser för tiggeri. EU-medborgare som på egen hand reser till en sådan ort för att tigga tvingas enligt uppgift att betala för en plats att tigga på. Ett exempel på ett sådant förhållande belyses i följande avgörande . I en dom från hovrätt64 dömdes en person för försök till utpressning och rån sedan han bl.a. dödshotat flera landsmän om de inte betalade honom för att få möjlighet att tigga. Målsägandena hade kommit till tillsammans från för att tigga. Då de befann sig i ett köpcenter i samman- träffade de med den tilltalade, som hade inflytande över vem som tiggde på området. Enligt domstolarna försökte den tilltalade genom misshandel och hot förmå målsägandena att betala pengar till honom för en fiktiv skuld bestående i en avgift för att få vistas på platsen där målsägandena befann sig för att tigga. Den tilltalade har vid samma tillfälle enligt domstolarna genom våld mot en annan av måls- ägandena även stulit en väska med bl.a. kontanter. Åtalet omfattade ytterligare ett försök till utpressning, vilket dock ogillades av hov- rätten. Påföljden bestämdes till fängelse jämte utvisning. I vissa fall utnyttjas personer även för att begå brott av olika slag.