sou · H4B35 · 2016-01-18 00:00:00 — Hos de statliga myndigheterna uppmärksammades bland annat följande brister: avsaknad av utrustning som gör det möjligt att kommunicera med personer som har en hörselskada, avsaknad av information på lättläst svenska och i punktskrift samt bristande tillgänglighet för personer med nedsatt rörelseförmåga när de ska ta sig ut ur en byggnad och sätta sig i säkerhet vid brand eller annan nödsituation. Rapporten visade dessvärre att fyra av tio myndig- heter backat i sitt grundläggande tillgänglighetsarbete. Ingen av landets domstolar, polismyndigheter, museer och högskolor levde upp till samtliga kriterier. För kommunernas del lyftes främst den bristande tillgängligheten i olika vardagssituationer fram. Uppfölj- ningen visar även att det finns områden där utvecklingen har gått framåt.19 Myndighetens uppföljning visar att utvecklingen lång- samt går framåt mot ett mer inkluderande och hållbart samhälle. Många av de utmaningar som togs upp uppföljning har till viss del åtgärdats. Tillgänglighetsarbetet i domstolarna har bl.a. ökat. Det är vidare flera statliga myndigheter som både inventerar och åtgärdar brister i tillgängligheten i sina lokaler. Myndigheten konstaterar dock att det trots det ökade arbetet är många personer med funktionsnedsättning som inte kan delta i samhället på lika villkor.20 Inom ramen för funktionshinderspolitiken finns det några princi- per som tidigt har slagits fast i handlingsplaner och motsvarande. Två begrepp, integrering och normalisering, genomsyrade både lagstiftningen och den praktiska verksamheten på funktionshinder- området –. Principerna om normalisering och integrering tar fasta på vikten av att personer med funktions- 18Uppföljningen på regional nivå omfattar endast en uppföljning av de regionala kollektiv- trafikmyndigheterna. 19Myndigheten för delaktighet, 2014a. 20Myndigheten för delaktighet, 2015. Delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättning nedsättning har rätt till normala levnadsvillkor. Även om princip- erna fick genomslag först framfördes de så tidigt som av arbetsföra. I sitt betänkande Förslag till effektiviserad kurators- och arbetsförmedlings- verksamhet för partiellt arbetsföra m.m. (SOU 1946:24) skriver de om normaliseringsprincipen som en vägledande regel. Integration och normalisering utgjorde en radikal kritik av tillvaron på de stora institutionerna. En annan princip av vikt för funktionshinderspolitiken gäller finan- seringen av de åtgärder som ska vidtas. Vikten av att varje verk- samhet bär de kostnader som uppkommer vid tillgänglighets- anpassningen uttrycktes redan av den . Ansvars- och finansieringsprincipen har varit vägledande för funktionshinderspolitiken, även om den aldrig har lagfästs.21 Den innebär att varje huvudman har ett ansvar att bära de kostnader som uppkommer för en anpassning av verksamheter på ett sådant sätt att de blir tillgängliga. Dessa kostnader är att be- trakta som en självklar del av verksamheten och ska därmed också finansieras på samma sätt som verksamheten i övrigt. Avsteg från principen ska endast göras när det bedöms som särskilt viktigt att säkerställa att vissa insatser kommer till stånd, eller när det bedöms som nödvändigt ur effektivitetssynpunkt att bistå t.ex. en kommun eller ett landsting med stöd för att verksamheten ska kunna drivas med kvalitet och till rimliga kostnader. Kritik har framförts mot att principen inte tillämpas i tillräckligt hög utsträckning och att den inte har fått ett tillräckligt stort genomslag. Handikapp- utredning diskuterade i sitt betänkande en rad åtgärder för att stärka dess ställning, däribland tvingande lagstiftning.22 1999/2000:79, s. 17. Delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättning Förbud mot diskriminering och bristande tillgänglighet infördes en lag om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funktionsnedsättning. Lagen bidrog enligt flera forskare till en förskjutning av funktionshinderspolitiken från en socialpolitisk uppgift till en fråga om att uppfylla mänskliga rättigheter.23 Diskrimineringsfrågan aktualiserades även när riks- dagen 2014 beslutade om ändringar i diskrimineringslagen (2008:567). Ändringarna innebär dels att bristande tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning införs som en ny form av diskrimi- nering, dels att ordet funktionshinder ersätts med funktionsnedsätt- ning.24 Ändringen från funktionshinder till funktionsnedsättning genomfördes även i lagen (2008:568) om Diskrimineringsombuds- mannen. Lagändringarna trädde i kraft . 15.3.4FN:s konvention för rättigheter för personer med funktionsnedsättning antog , på svenskt initiativ, standardregler om delaktighet och jämlikhet för människor med funktionsnedsättning. Den internationella konventionen om rättig- heter för personer med funktionsnedsättning antogs 2006 och trädde i kraft i , inklusive dess protokoll om klagorätt för enskilda personer.25 Syftet med konventionen är att främja, skydda och säkerställa det fulla och lika åtnjutandet av alla mänsk- liga rättigheter och grundläggande friheter för alla personer med funktionsnedsättningar (artikel 1). Konventionens främsta bidrag är att den tydliggör staternas ansvar i förhållande till personer med funktionsnedsättningar. Varje konventionsstat ska efter konventionens ikraft- trädande lämna en fullständig rapport om de åtgärder som den vidtagit för att verkställa de skyldigheter som konventionen ålägger staten. I den rapport som överlämnade be- skrivs de åtgärder som vidtagits, men även de utmaningar som har identifierats.26 Efter att rapporten granskats av kommittén lämna- 23Lindberg & 2011. 24DO, 2014. 2008/09:28; SÖ 2008:26. 26Socialdepartementet, protokoll , 19 §. Delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättning des en rad rekommendationer till . Bland dessa fanns ett krav på ökade informations- och utbildningsinsatser, dels i syfte att öka kunskapen bland allmänheten, dels i syfte att öka medveten- heten om konventionen bland anställda inom den offentliga sek- torn. De senare insatserna ska enligt rekommendationerna utfor- mas i samråd med funktionshindersorganisationerna. fick även kritik för otillgänglig information om valdeltagande samt den dåliga representationen av personer med funktionsnedsättning bland de förtroendevalda. I kommitténs svar på rapporten uttrycks även viss oro för att assistansersättningen har dragits in eller sänkts för vissa personer på grund av en ändrad tolkning av grundläggande behov i LSS.27 Organisationer som företräder personer med funktionsnedsättning har haft en viktig i roll i att få till stånd reformer inom området. De allra tidigaste organisationerna bildades som kamratföreningar där syftet var att utgöra en mötesplats för personer med funktions- nedsättning. i , som bildades , var den första föreningen av sitt slag och utgjorde en viktig mötes- plats för personer med nedsatt hörsel i hela landet. En annan tidig organisation var , som bildades . Andra grupper av personer med funktionsnedsättning som mycket tidigt organiserade sig var lungsjuka, personer med nedsatt rörelse- respek- tive hörselförmåga.28 Först bildades den första paraplyorganisationen genom att för partiellt arbetsföra bildades . heter organisationen () och har 39 medlemsförbund. bildades den andra paraply- organisationen, Lika Unika, och där ingår sex medlemsför- bund. Det intressepolitiska arbetet i rörelsen tilltog i och med samarbetsorganisationernas intåg. De drev olika samhällsfrågor och högt upp på dagordningen stod rätten till arbete. och omfattade påverkansarbetet fler frågor, 27FN: s kommitté för konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, 2014. Delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättning såsom anpassad kollektivtrafik, stärkt anställningstrygghet för per- soner med funktionsnedsättning, mer resurser till specialunder- visning och en utbyggd habilitering och rehabilitering. Ytterligare en förändring av vikt var att organisationerna bör- jade bli etablerade i samhället. Lokala föreningar och centrala kanslier med anställda funktionärer inrättades, vilket ledde till att situationen för personer med funktionsnedsättning på allvar upp- märksammades i samhällsdebatten. Ett exempel på en politisk fråga som med framgång har drivits av funktionshindersrörelsen är kravet på att brist- ande tillgänglighet ska utgöra en diskrimineringsform i Diskrimi- neringslagen (2008:567). hölls den första Tillgänglig- hetsmarschen i , något som sedan genomfördes i flera städer . Marschen syftade till att sätta ljuset på den bristande tillgängligheten i samhället i allmänhet och kravet på att bristande tillgänglighet skulle omfattas av diskrimineringslagen, något som blev verklighet . Det finns flera organisationer som företräder unga personer med funktionsnedsättning. är dessa även öppna för föräldrar till barn med funktionsnedsättning. Det finns även ett nätverk som riktar sig särskilt till unga: för Tillgänglighet (NUFT). Nätverket utgjorde grunden för paraplyorganisationen för Unga som bildades . Därutöver finns organisationer som företräder kvinnor med funk- tionsnedsättning, t.ex. Forum – Kvinnor och Funktionshinder som bildades . Vidare finns organisationer som förträder kvinnor med specifika nedsättningar, t.ex. , som är ett nätverk för kvinnor med nedsatt syn, och i Stockholm.29 Det har även bildats ett fåtal etniska organisationer och nätverk inom funktionshindersrörelsen. startade ett nätverk som riktar sig särskilt till utrikes födda kvinnor: Nät- 29 SOU 2004:59, s. 58. Delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättning verk för invandrarkvinnor (), vilket lett till en högre andel styrelseledamöter med utländsk bakgrund i förbundets styrelse.30 15.4Politiskt inflytande och delaktighet Personer med funktionsnedsättning är mindre delaktiga i demokratin än övriga befolkningen.31 De är t.ex. underrepresenterade i de folk- valda församlingarna och röstar i något lägre utsträckning än den övriga befolkningen. Forskning visar även att individer från denna grupp ofta känner sig mindre delaktiga i samhället än övriga delar av befolkningen.32 Därutöver visar undersökningar att personer med funktionsnedsättning har lägre förtroende för än övriga befolkningen.33 Det är dock viktigt att i sammanhanget be- akta de stora skillnaderna som finns inom gruppen personer med funktionsnedsättning, som trots allt utgör en dryg femtedel av befolkning. En grupp som är särskilt viktig att belysa är gruppen unga personer med funktionsnedsättning. Unga personer med funktionsnedsättning är liksom gruppen vuxna med funktionsnedsättning en heterogen grupp med olika behov och utmaningar. En studie från MUCF visar att det inte finns några skillnader bland unga med eller utan en funktionsnedsättning vad gäller viljan att påverka politiska beslut. En lika hög andel, 40 pro- cent, vill vara med och påverka i frågor som rör den kommun där de bor.34 Flera unga med funktionsnedsättning har dock uppfatt- ningen att det i mindre utsträckning har någon betydelse om de deltar eftersom beslutsfattarna ändå inte kommer att lyssna. Det är jämfört bland unga utan funktions- nedsättning som har denna uppfattning. Utöver denna studie är kunskapen om möjligheterna för unga med funktionsnedsättning att utöva inflytande i politiska beslutsprocesser begränsad. 30HSO, 2011. 31Myndigheten för delaktighet, 2014a. 34Ungdomsstyrelsen, 2012. Delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättning 15.4.1Valdeltagandets utveckling bland personer med funktionsnedsättning Regeringen gav SCB i uppdrag att genomföra en studie om valdeltagandet i Europaparlamentsvalet och riksdagsvalet bland personer med funktionsnedsättning. Studien visar att valdeltagandet var något lägre bland personer med funktionsnedsättning i båda valen. I Europaparlamentsvalet röstade enligt SCB:s studie av de med funktionsnedsättning jämfört av de utan nedsatt funktionsförmåga. Val- deltagande i riksdagsvalet bland personer med någon funktions- nedsättning var , att jämföra bland de utan funktionsnedsättning. Undersökningen om valdeltagandet är gjord med ett urval av individer från en annan studie och därför är valdeltagandet i riksdagsvalet för personer utan funktionsnedsätt- ning något högre än det faktiska valdeltagandet. I tabell 15.1 redo- visas valdeltagandet bland personer med funktionsnedsättning i Europaparlamentsvalet och riksdagsvalet. Som jämförelsepunkt redovisas även siffror för personer utan den aktuella funktions- nedsättningen. Källa: SCB, 2015d. Det finns som vi kan se skillnader i valdeltagandet mellan personer med funktionsnedsättning och personer utan nedsatt funktions- förmåga. Det är främst personer med nedsatt syn, nedsatt rörelse- förmåga samt besvär av oro, ångest och ängslan som röstar i lägre utsträckning än personer utan dessa nedsättningar eller besvär. Det finns ingen större skillnad i valdeltagande mellan personer med och Delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättning utan nedsatt hörsel.35 Siffror för personer med psykisk funktions- nedsättning saknas års val. Motsvarande siffror till de som har tagits fram val finns inte tillgängliga och därför kan inte jämförelser med tidigare val göras. SCB redovisar dock i sin rapport siffror års riksdagsval och Europaparlamentsval, men analysen görs med stöd i en annan undersökning och mellan dessa finns skillnader i såväl definitionen av funktionsnedsättning samt vilka funktionsnedsättningar som har undersöks. Omkring 86 pro- cent av de utan funktionsnedsättning röstade i riksdagsvalet , men endast bland dem med funktionsnedsätt- ning. Däremot fanns det stora skillnader i valdeltagande inom gruppen personer med funktionsnedsättning. Lägst var valdeltagan- det bland personer med utvecklingsstörning, av vilka endast 43 pro- cent röstade i riksdagsvalet 2006.36 Valdeltagandet i riksdagsvalet var också lägre för flera andra grupper med annan funk- tionsnedsättning. Till dem hör personer med psykisk funktions- nedsättning, epilepsi, mag- och tarmsjukdom, psoriasis, och nedsatt rörelseförmåga. Kunskap om den demokratiska delaktigheten mellan valen bland personer med funktionsnedsättning är i regel bristfällig. Myndig- heten för delaktighet fick därför ett uppdrag av regeringen att genomföra en undersökning av den demokratiska delaktigheten mellan valen bland personer med psykisk funktions- nedsättning.37 15.4.2Orsaker till det lägre valdeltagandet Det finns begränsad forskning om orsakerna till det lägre valdel- tagandet för personer med funktionsnedsättning. Det är dock väl belagt att marginaliserade grupper generellt deltar i lägre utsträck- ning politiskt, bl.a. när det gäller valdeltagande. Därför tenderar också valdeltagandet bland personer med funktionsnedsättning att 35I tabellen ovan anges högre siffror i valdeltagande för personer med nedsatt hörsel i såväl Europarlamentsvalet som riksdagsvalet. Beaktas felmarginalen på +-1 % i riksdagsvalet blir skillnaden försumbar. 36SCB, 2015d, s. 29. 37Se Regeringsbeslut KU2015/02854/D. Delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättning vara lägre än bland övriga befolkningen. Forskning inom området från pekar dock på vikten av att inte förknippa det lägre val- deltagandet med funktionsförmågan. Det är i stället andra faktorer som till stor del förklarar dessa skillnader, såsom att personer med funktionsnedsättning i högre utsträckning är ensamstående, har en lägre utbildningsnivå och lägre inkomster.38 Det finns även skill- nader i familjebilden. Färre är gifta eller har barn.39 SCB:s under- sökning visar dessutom att dessa faktorer har större genomslags- kraft i kombination med varandra när det gäller valdeltagandet. Ett exempel är att ensamstående, som i regel röstar i lägre utsträckning än sammanboende, deltar i än lägre utsträckning när de dessutom har en funktionsnedsättning.40 Ytterligare en faktor av vikt som lyfts fram i forskningen om politisk deltagande är institutionella faktorer. Den enskildes beslut att rösta påverkas av valrörelsen och den politiska kampanj som har föregått valet. Flera studier pekar dock på otillgängligheten i det material som används av de politiska partierna.41 En granskning av de politiska partiernas valinformation inför de allmänna valen 2014 visade att endast fem av de nio granskade partierna hade infor- mation på teckenspråk, i form av informationsfilmer, på sina hem- sidor.42 Utöver de ovan nämnda faktorerna är det viktigt att beakta sådant som bristande tillgänglighet till vallokaler, vilket också kan försvåra eller i vissa fall göra det omöjligt att rösta. I riksdagsvalet, liksom i Europaparlamentsvalet , röstade fler kvinnor än män. Mönstret bland personer med funktions- nedsättning är det omvända. Fler män än kvinnor röstar. Kvinnor med funktionsnedsättning röstade även i lägre utsträckning än kvinnor utan funktionsnedsättning. En liknande skillnad finns inte bland männen. Män med funktionsnedsättning röstade inte i lägre utsträckning än andra män.43 Kvinnor är även överrepresenterade bland de individer som har psykiska besvär, vilka utmärker sig genom att rösta i lägre utsträckning. av kvinnorna har psykisk funktionsnedsättning, jämfört med av 38Se t.ex. Schur, 2014. 39Socialstyrelsen, 2010. 40SCB, 2015d, s. 22. 41Se t.ex. DHR:s studie, 2014. 42Dövas Tidning, . 43SCB, 2015d, s. 20. Delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättning männen.44 Det var också en lägre andel unga med funktionsnedsätt- ning som röstade än äldre.45 Ytterligare en faktor av betydelse för valdeltagandet är födelse- land. Utrikes födda röstar generellt i lägre utsträckning än inrikes födda bland övriga befolkningen. Detta gäller även inom gruppen personer med funktionsnedsättning. Jämförelser inom gruppen ut- rikes födda visar dock att funktionsförmåga inte har någon större betydelse för valdeltagandet. Kommuner har inte längre möjlighet att efter dispens hos undantas från krav på tillgängliga val- lokaler.46 En kartläggning av Myndigheten för delaktighet efter valen 2014 visar dessvärre att det fortsatt finns stora brister. Brister i framkomlighet samt avsaknad av parkeringsplats inom från entrén fanns i av de undersökta röstmottag- ningsställena. Brister i ljudförhållandena observerades i drygt tio pro- cent av lokalerna och brister i ljusförhållandena i drygt 15 procent.47 Ytterligare ändringar i vallagen som kan underlätta röstnings- förfarandet för vissa personer med funktionsnedsättning trädde i kraft . Det gäller dels att det numera tillåts parti- symboler i färg på valsedlarna dels att det blir möjligt att rösta utanför ett röstmottagningsställe i de fall lokalen inte är tillgänglig. Vidare har ambulerande röstmottagare införts som ska underlätta för väljare som på grund av sjukdom, funktionsnedsättning eller ålder har svårt att ta sig till ett röstmottagningsställe (prop. 2013/14:48). Förändringarna har införts efter förslag års vallagskom- mitté. Därtill har vallagen förtydligats gällande möjligheten för fler än röstmottagare att ge biträde åt en väljare som på grund av funk- tionsnedsättning eller liknande inte kan göra iordning sin egen röst.48 En närbesläktad fråga är hur valhemligheten kan säkras för de väljare som ges biträde vid röstningen. 44SCB, 2014d, s. 22. 45SCB, 2014d. 2013/14:37. 47Myndigheten för delaktighet 2014b. 2013/14:48. Delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättning kommittéer har utrett om en tystnadsplikt bör införas för anhöriga och andra som gett biträde åt en väljare att rösta. Ett sådant förslag har inte genomförts eftersom det finns en risk att enskilda skulle sakna insikt om de straffrättsliga konsekvenserna av att de röjer eller utnyttjar uppgifter om hur någon har röstat.49 Däremot om- fattas röstmottagarna av sekretess, vilket innebär att personer med funktionsnedsättning kan ta hjälp av valfunktionärer när de gör i ordning sin röst utan att röja valhemligheten. I våra samråd med företrädare för funktionshindersrörelsen har det framförts att det finns brister med dagens system. En sådan brist är att det fortsatt saknas kunskap bland röstmottagare vad gäller möjligheten att biträdas av andra än röstmottagare vid val. Ytter- ligare en brist som framförts är att det för personer med nedsatt syn inte finns någon möjlighet att personrösta i punktskrift utan assistans eftersom de valsedlar i punktskrift som finns tillgängliga inte möjliggör en markering av en särskild kandidat. Även Myndig- heten för delaktighet lyfter i en rapport fram att det i dagens val- system finns brister i möjligheten för personer med funktions- nedsättning att vara säkra på att de röstat på det som de avsåg, att kunna personrösta eller behålla sin valhemlighet.50 Det har vidare framförts att det finns olika typer av tekniska hjälpmedel som kan bidra till att underlätta för personer med funk- tionsnedsättning, och då i synnerhet nedsatt syn, att rösta utan att röja valhemligheten. Förslag på tekniska lösningar som förts fram av funktionshindersrörelsen rör bland annat tillhandahållande av förstoringsapparater i vallokalerna och möjligheter att rösta elek- troniskt med datorer i vallokalerna där valsedlar skrivs ut.51 vallagskommitté föreslog även försök med elektronisk röstning (e-röstning), i syfte att underlätta för personer med funk- tionsnedsättning att själva kunna rösta. Kommittén föreslog att det skulle tillsättas en utredning med uppdrag att närmare överväga förutsättningarna för att införa ett e-röstningssystem och, om man bedömer att krav på säkerhet m.m. kan uppfyllas, redovisa de juridiska, tekniska och administrativa förutsättningarna som ska 2004/05:163. 50Myndigheten för delaktighet, 2014b. Delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättning gälla för en försöksverksamhet vid de allmänna valen 2018. Frågan bereds inom . SCB:s undersökning om partiengagemang visar att partiengage- manget bland personer med funktionsnedsättning är högre än bland befolkningen i övrigt. Det är av de i befolkningen med funktionsnedsättning som är medlemmar i ett politiskt parti jämfört med bland övriga befolkningen. I tabell 15.2 redovisas andelen som är medlemmar med hänsyn tagen till olika funktionsnedsättningar. Källa: /SILC 2008–2011. Resultaten avser sammanvägda resultat från undersökningar åren 2008–2011. Anledningarna till att samtliga år används är enligt SCB för att få bättre precision i skattningarna, SCB Demokratistatiskt Rapport 18 s. 33. Personer med nedsatt syn och hörsel utmärker sig med en större andel som är medlemmar i politiska partier än bland övriga befolk- ningen. Det finns relativt stora könsskillnader. Det är av männen med funktionsnedsättning som är medlemmar i partier, men endast 4,8 av kvinnorna. Det är en skillnad på mer än tre pro- centenheter, vilket kan jämföras skillnaden på mellan män och kvinnor i den övriga befolkningen.52 När det gäller andelen som uppger att de är aktiva medlemmar, t.ex. genom att delta på ett möte med ett politiskt parti, finns det däremot inga skillnader mellan personer med funktionsnedsättning 52 SCB, 2015d, s. 33. Delaktighet och inflytande för personer med funktionsnedsättning och övriga befolkningen.53 Studerar man i stället resultaten efter typ av funktionsnedsättning kan man se att personer med nedsatt rörelseförmåga i lägre utsträckning uppger att de har varit på ett möte med ett politiskt parti jämfört med övriga befolkningen. Detta bekräftas även av tidigare undersökningar. I en undersökning var andelen partimedlemmar med funktionsnedsättning som deltagit aktivt i möten , vilket kan jämföras bland partimedlemmar utan nedsatt rörelseförmåga.54 Det finns några intervjustudier som rör de erfarenheter personer med funktionsnedsättning har av att vara partipolitiskt aktiva. En sådan undersökning har genomförts av intresseorganisationen . Undersökningen pekar på att den bristande tillgängligheten är ett problem.