sou · H4B382 · 2016-11-29 00:00:00 — Det torde också främst vara vid den typen av överträdelser som återfallsskärp- ningen har störst betydelse. Vid behov kan domen eller strafföre- läggandet i sådana fall fogas till utredningen. Vid sådana tillstånds- och lämplighetsprövningar som myndig- heter utför har det ofta betydelse huruvida en viss fysisk person har begått ett brott. Däremot har frågan om ett företag har ålagts före- tagsbot sällan någon omedelbar betydelse för sådana prövningar. När det gäller exempelvis uteslutning av leverantörer enligt 10 kap. lagen (2007:1091) om offentlig upphandling är det främst av intres- se om den fysiska person som bedriver verksamheten (eller, om verksamhetsutövaren är en juridisk person, dennas företrädare) är dömd för brott. Att brottet även har föranlett en företagsbot har vanligen mindre intresse. 17 Se 2 § lagen om belastningsregister. I vissa fall kan dock förekomsten av en företagsbot ha i vart fall ett visst indirekt intresse vid denna typ av prövningar. Av 10 kap. 2 § första stycket 4 lagen om offentlig upphandling följer att en leverantör får uteslutas också om leverantören (eller företrädare för denne om leverantören är en juridisk person) har gjort sig skyldig till allvarligt fel i yrkesutövningen och myndigheten kan visa detta. Om leverantören eller leverantörens företrädare har ålagts före- tagsbot, kan domen eller strafföreläggandet ha viss bevisverkan när det gäller frågan om ett allvarligt fel har skett i yrkesutövningen. Motsvarande bestämmelser som de i lagen om offentlig upphand- ling finns också i andra lagar som gäller upphandling.18 Det finns också exempel på tillståndsprövningar där tillståndet för att driva viss verksamhet är beroende av att verksamheten kan antas komma att bedrivas på ett godtagbart sätt. Som exempel kan nämnas att be- vakningsföretag inte får bedriva sådan bevakningsverksamhet som avses i 1 § lagen (1974:191) om bevakningsföretag utan auktorisa- tion.19 Sådan auktorisation får beviljas endast om det kan antas att verksamheten kommer att bedrivas på ett sakkunnigt och omdömes- gillt sätt och i övrigt i överensstämmelse med god sed inom bransch- en.20 Frågor om auktorisation prövas av som ska in- hämta yttrande innan auktorisation beviljas.21 Vidare hanterar frågor om auktorisation av delgivnings- företag som yrkesmässigt utför delgivning enligt delgivningslagen (2010:1932).22 Sådan auktorisation får beviljas endast om det med hänsyn till organisation, ledning och ägande kan antas att företagets verksamhet kommer att bedrivas i överensstämmelse med lag och på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Liknande prövningar ska också ske bl.a. när Transportstyrelsen godkänner en trafikskola en- ligt 2 § lagen (1998:493) om trafikskolor, Lotteriinspektionen ger tillstånd för att anordna spel23, ger tillstånd för att driva verksamhet med konsumentkrediter enligt lagen (2014:275) 18Se t.ex. 11 kap. 2 § första stycket 4 lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet, 7 kap. 1 § första stycket 4 lagen (2008:962) om valfrihetssystem och 10 kap. 3§ första stycket 4 lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, trans- porter och posttjänster 19Se 2 § lagen om bevakningsföretag. 20Se 3 § första stycket 1 § lagen om bevakningsföretag. 21Se 5 § lagen om bevakningsföretag. 22Se 1, 5 och 6 §§ lagen (2010:1933) om auktorisation av delgivningsföretag. 23Se t.ex. 10 § lotterilagen (1994:1000). om viss verksamhet med konsumentkrediter24 och när Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll ackrediterar besiktningsorgan enligt 4 kap. fordonslagen (2002:574)25. Länsstyrelserna och andra myndigheter utövar också regelmässigt tillsyn över de verksamheter som godkänts. När tillståndsbeslut ska fattas eller tillsyn utövas, kan en myndighet ha nytta av att känna till om ett företag har ålagts företagsbot. Det sagda innebär att en registerföring av ålagda företagsböter i någon mån skulle kunna underlätta myndigheters arbete med till- stånds- och lämplighetsprövning m.m. Inte heller i detta avseende bör emellertid värdet av sådan registrering överskattas. En ålagd före- tagsbot behöver inte vara en omständighet som talar för att en till- ståndsansökan bör avslås. Avsaknaden av ett register innebär inte heller att myndigheter är förhindrade att åberopa kända domar och strafförelägganden, när det finns behov av det. I sammanhanget bör också noteras att en verksamhet på olika sätt, t.ex. genom inkråmsöverlåtelser, fusioner eller delningar, kan överföras från en juridisk person till en annan. På liknande sätt kan en enskild näringsidkare överföra sin verksamhet till en juridisk person. En sådan överföring kan ha helt legitima skäl, såsom en strukturomvandling av företagets verksamhet eller att företaget köps upp av ett annat företag, men den kan också ske i syfte att dölja tidigare begångna brott i utövningen av verksamheten. En överföring kan genomföras även om den faktiske verksamhetsutövaren före och efter överföringen är en och samma. Det får till följd att ett register över ålagda företagsböter inte alltid kommer att ge heltäckande och korrekt information. Ex. Företagaren bedriver verksamhet inom ramen för aktiebolag brott har begåtts inom ramen för F:s verksamhet åläggs F före- tagsbot och en registrering av detta görs i ett särskilt företagsbots- register. Härefter bildar E ett nytt aktiebolag G och för genom en inkråmsöverlåtelse över verksamheten till G. Brottsligheten fortsätter, men inom ramen för G. innehåller inga an- teckningar om G och polis och åklagare uppmärksammar därför inte sambandet med den tidigare brottsligheten i F. F överlåts senare till en annan företagare, , som bedriver en helt annan verksamhet. Före- tagsbotsregistret kommer att ge det helt felaktiga intrycket av att det har begåtts brott i utövningen av denna verksamhet. 24Se 6 § lagen om viss verksamhet med konsumentkrediter. 25Se 4 kap. 2 c och d §§ fordonslagen. Ändamålsenligheten i ett företagsbotsregister kan därför i någon mån ifrågasättas. Det torde i och för sig vara förhållandevis okomplicerat att regi- strera sådana företagsböter som åläggs enskilda näringsidkare i det befintliga belastningsregistret. innehåller emeller- tid inte uppgifter om juridiska personer och det är, enligt vår mening, inte meningsfullt att registerföra endast företagsböter avseende fysiska personer. En förutsättning för att företagsböter som åläggs juridiska personer ska registerföras är därför att det skapas ett nytt register eller att belastningsregistret eller något annat befintligt register ändras väsentligt. Upprättandet och förandet av ett nytt register kan enligt vår uppfattning antas kräva inte obetydliga resurser. Mot den angivna bakgrunden anser vi att övervägande skäl talar mot upprättandet av ett register över ålagda företagsböter. 13.4Behovet av förberedande utredningsåtgärder m.m. I avsnitt 10.12.4 har vi föreslagit att företagsboten i vissa fall ska höjas med hänsyn till företagets finansiella ställning, s.k. förhöjd företagsbot. Med finansiell ställning avses i det här sammanhanget främst storleken på företagets eget kapital. Även andra ekonomiska faktorer, så som verksamhetens resultat och soliditet, ska emellertid i någon mån kunna påverka bedömningen av den finansiella ställ- ningen. Bedömningen av företagets finansiella ställning ska, enligt vårt förslag, grundas på de för dom eller utfärdande av strafföreläggande senast tillgängliga uppgifterna. Det innebär att också omständigheter som kommer fram under ett sent skede av handläggningen av ärendet kan bli av betydelse. Det förhållandet att relevanta omständigheter ibland blir kända sent i processen kan försvåra för parterna att förbereda sin respek- tive talan och leda till att påbörjade huvudförhandlingar måste ställas in eller skjutas upp. Det är därför angeläget att alla relevanta omstän- digheter blir kända för parterna och domstolen under handläggningen. Under målets förberedelse bör därför vidtas åtgärder som innebär att omständigheter av betydelse för sanktions- värdet och – i mål som gäller förhöjd företagsbot – företagets finansiella ställning tidigt blir processmaterial. 13.4.2Åklagaren bör ange grunderna för beräkningen av företagsbotens storlek i stämningsansökan Bedömning: En åklagare som för talan om företagsbot bör ange grunderna för beräkningen av företagsbotens storlek i stämnings- ansökan. Skälen för vår bedömning Enligt 36 kap. 7 § kan företagsbot åläggas endast efter yrkande av allmän åklagare. innehåller inte några särskilda bestämmelser om handläggningen av företagsbotsmål. Enligt 1 och 2 §§ lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förver- kande m.m. (förfarandelagen) ska emellertid ett mål om företagsbot som inte rör någon som är tilltalad för brott, om inte annat fram- går, i tillämpliga delar handläggas enligt regler om åtal för brott på vilket inte kan följa svårare påföljd än böter. Av 45 kap. 4 första stycket framgår att åklagaren i stämningsansökan ska lämna uppgift bl.a. om den brottsliga gärningen och de bevis som åklagaren åberopar. Det torde även stå klart att åklagaren i mål om företagsbot ska framställa ett till beloppet bestämt yrkande och att åklagaren ska ange grunden för att företagsbot ska åläggas. Någon skyldighet för åklagaren att i stämningsansökan ange hur han eller hon har beräknat den yrkade företagsbotens storlek finns emellertid inte. Det förekommer att så sker men det är inte vanligt. Om åklagaren tidigt anger grunderna för beräkningen av före- tagsbotens storlek, ökar förutsebarheten i processen. grun- derna redan när talan väcks, får företaget en uppfatt- ning om vilka överväganden som åklagarens yrkande baseras på. Det ger företaget bättre möjligheter att förbereda sitt försvar och att tidigt lägga fram omständigheter som talar för en annan bedömning än åklagarens. Detta ökar i sin tur förutsättningarna för att parter- nas ståndpunkter klargörs i samband med att företaget svarar på stämningen. Ett tidigt angivande av grunderna för beräkningen av företags- botens storlek kan också antas leda till att åklagarna redan under förundersökningen uppmärksammar omständigheter som har bety- delse för företagsbotsfrågan. Enligt vår bedömning skulle detta främja både effektiviteten och kvaliteten i processen och leda till att omständigheter av betydelse för sanktionsvärdet och – i fråga om förhöjd företagsbot – företagets finansiella ställning får en bättre belysning. Vi anser alltså att en åklagare som för talan om företagsbot bör ange grunderna för beräkningen av företagsbotens storlek i stäm- ningsansökan. Åklagaren bör därvid ge en kortfattad motivering till yrkandet. Av denna bör framgå vilka huvudsakliga omständigheter som åklagaren har beaktat vid sin bedömning. Åklagaren bör t.ex. ange sin uppfattning i fråga om sanktionsvärdet och, när det är fråga om en förhöjd företagsbot, även företagets finansiella ställning. Det bör också framgå vilka omständigheter som har legat till grund för åklagarens uppfattning om sanktionsvärdet och – i förekommande fall – den finansiella ställningen.26 Vi har övervägt om de nu förespråkade rutinerna bör lagfästas genom bestämmelser i och förfarandelagen. Vi har dock inte funnit att detta är nödvändigt. I sammanhanget kan note- ras att enligt 1 b § åklagarförordningen (2004:1265) får Åklagar- myndigheten efter samråd med meddela de föreskrifter som behövs för att uppnå samordning, effektivitet, enhetlighet och följdriktighet i åklagarverksamheten. Bestämmelser om hur en talan om företagsbot närmare bör utformas bör i första hand meddelas genom tillägg i dessa föreskrifter. 26 När det gäller sanktionsvärdet kan åklagaren t.ex. ange att sanktionsvärdet av ett arbets- miljöbrott genom vållande till kroppsskada uppgår till med hänsyn till att brottet har begåtts på uppdrag av företagets VD och till att arbetstagaren har tillfogats all- varliga skador i form av omfattande ansiktsfrakturer med lång sjukskrivning som följd. I fråga om den finansiella ställningen och den slutliga storleken på företagsboten kan åklagaren t.ex. ange att förhöjd företagsbot bör utgå med och kan därvid hänvisa till att företagets eget kapital uppgår till . På så vis får företaget en god upp- fattning om vad som har legat till grund för åklagarens yrkande och därigenom möjlighet att på ett tidigt stadium bemöta yrkandet och anföra egna omständigheter av betydelse. 13.4.3Åklagaren bör kunna ändra ett yrkande om företagsbot under målets handläggning vid tingsrätten Bedömning: Åklagaren bör även fortsättningsvis kunna ändra storleken på ett yrkande om företagsbot i både skärpande och mildrande riktning under målets handläggning vid tingsrätt. Skälen för vår bedömning finns inte något hinder för en åklagare att ändra storleken på ett yrkande om företagsbot under målets handläggning i tingsrätt. Av 45 kap. 5 § följer visserligen att huvudregeln är att ett väckt åtal inte får ändras. En justering av storleken på ett yrkande om företagsbot kan emellertid inte anses utgöra en otillåten åtalsjustering så länge yrkandet avser samma gärning. Det bör understrykas att det kan vara svårt för åklagaren att för talans väckande förutse vilket yrkande om före- tagsbot som slutligen bör framställas. Även om frågor om sanktions- värdet och – i mål om förhöjd företagsbot – företagets finansiella ställning har varit uppe under förundersökningen kan det innan målet slutförs tillkomma nya uppgifter som gör att det finns skäl för åklagaren att ändra sitt yrkande uppåt eller neråt. Om åklagaren skulle vara bunden av sitt ursprungliga yrkande, kan det leda till att yrkandet inte kan anpassas efter nya omständigheter som kommer fram under rättegången. Enligt vår mening är det rimligt att en åklagare som t.ex. i samband huvudförhandlingen har fått tillgång till ett annat och mer fullständigt beslutsunderlag för bedömningen av företagsbotens storlek än när talan väcktes kan anpassa sitt yrkande till detta. Så kan t.ex. vara fallet om åklagaren bedömer att sank- tionsvärdet är högre eftersom det har kommit fram att brottslig- heten har varit sanktionerad av företagets ledning eller om han eller hon bedömer att ett företags finansiella ställning är starkare än vad som har framkommit. För ett företag kan visserligen en möjlighet för åklagaren att justera sitt företagsbotsyrkande innebära att förutsebarheten mins- kar. En justering i mildrande riktning måste dock i regel anses vara oproblematisk. När det gäller justeringar i skärpande riktning får det antas att behov av sådana uppkommer endast undantagsvis. bedömer därför att övervägande skäl talar för att åklagaren även fortsättningsvis bör ha möjlighet att ändra ett yrkande om före- tagsbot i både skärpande och mildrande riktning under tingsrättens handläggning av målet. 13.4.4Åklagaren bör inte kunna skärpa ett yrkande om företagsbot i hovrätten eller Bedömning: Det bör inte införas någon möjlighet för åklagaren att skärpa ett vid tingsrätten framställt yrkande om företagsbot i hovrätten eller . Skälen för vår bedömning Som har framgått ovan finns det inte något hinder för en åklagare att ändra ett yrkande om företagsbot i skärpande riktning under målets handläggning vid tingsrätt (se avsnitt 13.4.3). I hovrätt och förhåller det sig något annor- lunda. Hovrätten kan i och för sig besluta om en högre företagsbot än vad tingsrätten har bestämt. Av 51 kap. 25 § och 55 kap. 15 § följer emellertid att detta förutsätter ett över- klagande från åklagaren.27 Ett överklagande från åklagaren förutsätter i sin tur att åklagaren har rätt att överklaga. Åklagaren har givetvis alltid rätt att överklaga och yrka på att hans eller hennes vid tings- rätten framställda talan ska vinna fullt bifall. Men om han eller hon har fått fullt bifall vid tingsrätten, följer det av allmänna process- rättsliga principer att han eller hon inte har rätt att överklaga och yrka på ett högre belopp. Enligt vår bedömning innebär detta att också en åklagare som inte har fått full framgång med sin talan är förhindrad att överklaga och i hovrätten yrka på en högre företags- bot än vad han eller hon yrkade vid tingsrätten. Av detta följer att en åklagare aldrig kan yrka ett högre belopp i hovrätt eller Högsta dom- stolen än han eller hon yrkade vid tingsrätten. Vi har övervägt om detta är en tillfredsställande ordning. En åklagare har i regel goda möjligheter att senast vid slutanförandet vid 27 Se NJA 2014 s. 139 I. tingsrätten slutligt bestämma sitt yrkande om företagsbot. Man kan emellertid tänka sig undantagssituationer då åklagaren först efter tingsrättens dom får vetskap om förhållanden som är av betydelse för företagsbotens storlek. Så kan vara fallet även om åklagaren har fått fullt bifall till sitt vid tingsrätten framställda yrkande om före- tagsbot. Det kan synas tala för att åklagaren bör ha ett visst utrymme för att ändra ett vid tingsrätten framställt yrkande om företagsbot i skärpande riktning i hovrätten. Som framgår ovan skulle emellertid en sådan bestämmelse stå i strid med allmänna processrättsliga prin- ciper. Behovet av en bestämmelse av detta slag framstår också som mycket begränsat. Vi bedömer därför att det inte finns tillräckliga skäl för att ändra nuvarande ordning. 13.4.5I mål om förhöjd företagsbot bör rätten överväga att förelägga företaget att skriftligen ange sin inställning Bedömning: I mål om förhöjd företagsbot finns det ofta skäl för rätten att överväga om det finns behov av att med stöd av 45 kap. 10 § tredje stycket förelägga företaget att skriftligen ange sin inställning till talan om företagsbot och grunden för inställningen. I sådana mål kan det också finnas sär- skild anledning att överväga behovet av att hålla ett förberedan- de sammanträde enligt 45 kap. 13 § . Skälen för vår bedömning Om en stämningsansökan med ett yrkande om företagsbot inte av- visas, ska rätten utfärda stämning på den tilltalade, eller i fråga om mål om företagsbot, företaget (jfr 45 kap. 9 § ). Stämningen innebär en uppmaning till företaget att svara på åklaga- rens yrkande. Rätten kallar ofta till huvudförhandling i samband med att stämning utfärdas utan att invänta eventuellt svar från motparten. När så sker, förväntas företaget normalt svara på stämningen först i samband med huvudförhandlingen. Efter det att stämning har utfärdats är rätten skyldig att alltefter målets beskaffen- het verka för att målet förbereds så att huvudförhandlingen kan genomföras på ett ändamålsenligt sätt. Förberedelsen får ske vid ett sammanträde eller genom skriftväxling eller annan handläggning. Om det behövs, får rätten i samband därmed förelägga företaget att skriftligen redovisa sin inställning till yrkandet om företagsbot och grunden för den (jfr 45 kap. 10 § tredje stycket). Vid behov ska rätten hålla ett sammanträde med parter och andra som berörs (jfr 13 §). Möjligheten för rätten att före huvudförhandlingen ålägga en tilltalad att skriftligen redovisa sin inställning och grunden för denna infördes i syfte att skapa förutsättningar för en effektiv handlägg- ning vid huvudförhandlingen och minska risken för uppskov. I för- arbetena angavs att det i de flesta mål saknas anledning att före huvudförhandlingen ta reda på vilken ståndpunkt en tilltalad har till åtalet och att det endast i mer komplicerade mål finns något att vinna på att den tilltalade i förväg utvecklar sin syn på åtalet.28 Också be- hovet av att rätten vidtar förberedande åtgärder anses vara beroende av det enskilda målets beskaffenhet. Av förarbetena framgår att det framför allt är i omfattande mål som det finns behov av att rätten före huvudförhandlingen aktivt förbereder målet i olika avseenden.29 När möjligheten att hålla ett förberedande sammanträde i brottmål infördes krävdes särskilda skäl för att så skulle ske. I förarbetena angavs att ett sammanträde exempelvis kunde behövas för att fast- ställa i vilka hänseenden parterna har olika uppfattning om olika moment i den åtalade gärningen. Syftet med sammanträdet är i så- dana fall främst att argumentering och bevisning vid huvudförhand- lingen ska kunna koncentreras till de kontroversiella punkterna.30 Förutsättningarna att hålla sammanträde har därefter utökats väsent- ligt och gäller att ett sammanträde ska hållas om det behövs för målets förberedelse eller av något annat skäl. Vid bedömningen av om ett sammanträde behövs ska rätten särskilt beakta om målets omfattning gör att ett sammanträde kan antas främja att huvudför- handlingen kan genomföras på ett ändamålsenligt sätt. Mål om företagsbot, och då särskilt mål om förhöjd företagsbot, kan innehålla komplicerade frågor av bl.a. ekonomiskt slag och kan också i övrigt vara förhållandevis omfattande. Särskilt i mål om förhöjd företagsbot kommer det därför ofta att finnas skäl för rätten 1986/87:89 s. 230 f. 2013/14:170 s. 51 f. 1986/87:89 s. 231. att överväga att förelägga företaget att skriftligen ange sin inställning till talan om företagsbot och grunden för inställningen. Också en kortfattad motivering till företagets inställning – inklusive upplys- ningar om hur företaget ställer sig till vad åklagaren har uppgett om företagets finansiella ställning – kan regelmässigt bidra till att under- lätta den följande handläggningen av målet och genomförandet av huvudförhandlingen. På så vis bör också fler mål om företagsbot kunna genomföras utan förseningar eller inställda huvudförhand- lingar. Även efter det att åklagaren och företaget har angett grunderna för sin inställning i skrift kan det kvarstå oklarheter i målet. Det gäller i synnerhet i mål om förhöjd företagsbot, där parterna exem- pelvis kan ha mycket skilda uppfattningar om företagets finansiella ställning och hur denna bör påverka företagsbotens storlek. Det är angeläget att sådana oklarheter så långt det är möjligt reds ut före huvudförhandlingen för att undvika att denna ställs in eller skjuts upp. I mål om förhöjd företagsbot kan det därför finnas särskild anledning för rätten att överväga behovet av ett förberedande sam- manträde där det reds ut vilka sakförhållanden som är tvistiga mel- lan parterna. 14 Konsekvenser av förslagen I 14–16 §§ kommittéförordningen (1998:1474) finns bestämmelser om redovisning av konsekvenser av förslagen i ett betänkande. Be- stämmelserna innebär att varje utredning ska beräkna och redovisa i vilken mån dess förslag •påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, lands- ting, företag eller andra enskilda, •innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, •har betydelse för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, eller •har betydelse för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Om förslagen innebär kostnadsökningar eller intäktsminskningar för det allmänna, ska en finansiering föreslås. Om betänkandet inne- håller förslag till nya eller ändrade regler, ska förslagens konsekven- ser anges på ett sätt som motsvarar de krav som finns i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Vårt uppdrag har varit förhållandevis omfattande och vi har läm- nat flera förslag till nya eller ändrade regler. Förslagen innebär i huvudsak •att tillämpningsområdet för bestämmelserna om företagsbot ut- vidgas så att företagsbot ska kunna åläggas för – utöver brott som har begåtts i utövningen av näringsverksamhet – brott som har begåtts i utövningen av sådan offentlig verksamhet som kan jäm- ställas med näringsverksamhet och för brott som har begåtts i utövningen av annan verksamhet som en juridisk person bedriver, om brottet har varit ägnat att bereda den juridiska personen en ekonomisk fördel, •att maximibeloppet för företagsboten höjs från 10 miljoner kro- nor till , •att grunderna för bestämmandet av företagsbotens storlek ändras,