sou · H3B397 · 2016-01-01 00:00:00 — band med försöksverksamheten och redovisa de ekonomiska konsekvenserna för skolhuvudmännen när det gäller de berörda eleverna, utreda och föreslå vem som ska vara huvudman för utbildningen och vem som ska ha ansvaret för att elevernas rättigheter till- godoses, redovisa hur verksamhetens kvalitet och uppföljning kan säker- ställas, och lämna nödvändiga författningsförslag. Är gymnasieskolans 20-årsgräns relevant när det gäller branschlärlingar? Utredningen om lärlingsprovanställningar redovisade i sitt betänk- ande Utbildningsanställning (SOU 2012:80) exempel på hur lär- lingsutbildningen är utformad i olika länder. Lärlingsutbildningarna varierar bl.a. när det gäller lärlingarnas ålder. I t.ex. , och kan lärlingarna vara äldre än i . En- ligt skollagen (2010:800) ska gymnasieskolan vara öppen endast för ungdomar som påbörjar sin gymnasieutbildning senast det första kalenderhalvåret det år de fyller (15 kap. 5 §). Det innebär att det finns en åldersgräns för lärlingsutbildningen i den svenska gym- nasieskolan. Om svenska branscher ska vilja ta ett större ansvar för att lärlingsutbildning kommer till stånd, är det en rimlig ut- gångspunkt att engagemanget handlar om arbetsgivarnas långsik- tiga kompetensförsörjning. I det sammanhanget kan arbetsgivare också vara intresserade av att erbjuda platser för ungdomar som är . Utredaren ska, om utredaren lämnar förslag om en försöksverk- samhet med branschlärlingar, ta ställning till och redovisa om dagens 20-årsgräns för att få börja i gymnasieskolan är ändamålsenlig när det gäller bransch- lärlingar, redovisa vilka konsekvenser en försöksverksamhet utan 20-års- gräns får för den kommunala vuxenutbildningen, överväga om det finns anledning att låta försöksverksamheten omfatta även vuxenutbildning, och lämna nödvändiga författningsförslag. Hur kan jämställdhet och integration förbättras i försöksverksamheten? Den starka könsuppdelningen som råder på vissa delar av arbets- marknaden avspeglas även i ungdomars val av utbildning. –kunde elever påbörja utbildning in- om ramen för en försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbild- ning. beskriver i rapporten lärlingsutbildning 2008–2011, Deltagande, elevernas erfarenheter och studieresultat (rapport 373, 2012) hur fem yrkesprogram starkt domineras av män och sex yrkesprogram av kvinnor. Inom försöks- verksamheten var könsfördelningen enligt dessutom skevare än inom en i huvudsak skolförlagd utbildning. konstaterar i samma rapport att av eleverna i gymnasieskolan 2008–2011 hade utländsk bakgrund och att elever med utländsk bakgrund i mindre utsträckning än dem med svensk bakgrund studerade på yrkesutbildningar. Av rappor- ten framgår att andelen elever med utländsk bakgrund i lärlings- försöket var ungefär densamma som för yrkeselever som helhet. Omkring 11–av eleverna hade utländsk bakgrund i båda grupperna. Det finns således utmaningar både för yrkesutbildningen i all- mänhet och specifikt för lärlingsutbildningen när det gäller köns- traditionella utbildningsval och intresset för yrkesutbildning bland elever med utländsk bakgrund. Man bör vid utformandet av en eventuell försöksverksamhet med branschlärlingar särskilt beakta hur dessa utmaningar kan hanteras i försöksverksamheten. Utredaren ska, om utredaren lämnar förslag om en försöksverk- samhet med branschlärlingar, analysera och föreslå hur försöksverksamheten kan utformas för att i större utsträckning intressera elever med utländsk bak- grund och för att elever ska uppmuntras till mindre könsstereo- typa utbildningsval. Hur bör styrning, planering, bedömning och betygssättning ske i en försöksverksamhet med branschlärling? Den gymnasiala yrkesutbildningens innehåll styrs av examensmål och ämnesplaner. Dessa är i första hand utformade med tanke på att de ska tolkas och användas av pedagogiskt utbildad personal. Mot bakgrund av den svenska traditionen med skolförlagd yrkes- utbildning tillämpas styrdokumenten huvudsakligen i en skolmiljö där förutsättningarna för lärande är anpassade utifrån pedagogiska och didaktiska överväganden. När lärandet sker på en arbetsplats ser förutsättningarna annorlunda ut. Elevens handledare kan i vissa fall ha genomgått en handledarutbildning men saknar troligen en pedagogisk utbildning. Verksamheten på arbetsplatsen styrs och planeras med utgångspunkt i produktion, inte lärande. En konse- kvens av de olika förutsättningarna är att verktygen för styrning, planering och uppföljning av lärandet på arbetsplatsen sannolikt måste utformas på ett annat sätt än för den i huvudsak skolförlagda utbildningen. I flera länder följs elevernas utveckling av yrkeskunskaper upp av partssammansatta organ. Det kan t.ex. ske genom ett yrkesprov som görs under eller efter avslutad yrkesutbildning. I de nationella programmen i den svenska gymnasieskolan ingår det att alla elever gör ett gymnasiearbete. På yrkesprogrammen ska gymnasiearbetet visa att eleven är förberedd för det yrkesområde som gäller för den valda yrkesutgången. Gymnasiearbetet ska pröva elevens förmåga att utföra vanligt förekommande arbetsuppgifter inom yrkesområ- det. Bedömningen och dokumentationen av elevens yrkesfärdig- heter är ett område som skulle kunna utvecklas genom ett ökat samarbete med branscherna. Utredaren ska, om utredaren lämnar förslag om en försöksverk- samhet med branschlärlingar, analysera och föreslå hur styrning av utbildningens innehåll samt stöd för planering av utbildningen kan utvecklas och an- passas efter de förutsättningar för lärande som finns på en arbetsplats, ta ställning till om gymnasiearbetet inom försöksverksamheten kan utvecklas till ett yrkesprov som med stöd av branschen prö- var elevens yrkeskompetens, och i så fall lämna sådana förslag och även föreslå hur resultatet av yrkesprovet kan dokumenteras i syfte att underlätta elevernas etablering på arbetsmarknaden, och  lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget att förbättra matchningen mellan ungdomars val av utbildning och efterfrågan på arbetsmarknaden Hur kan kompetensbrist och ungdomsarbetslöshet motverkas? som många ungdomar saknar arbete uttrycker flera bran- scher oro för den framtida kompetensförsörjningen. Utmaningarna när det gäller kompetensförsörjning återfinns inom flera stora yrkesområden, t.ex. inom vård- och omsorgssektorn. Detta kan vara ett tecken på olika former av matchningsproblem: mellan arbetsgivare och arbetssökande, mellan utbildningsutbud och efter- frågan på arbetsmarknaden eller mellan ungdomars val av utbild- ning och efterfrågan på arbetsmarknaden. Gymnasieskolan står för en viktig del av den nationella kompe- tensförsörjningen och det är därför allvarligt att intresset för gym- nasial yrkesutbildning har minskat. Av samlade redo- visning och analys inom yrkesutbildningsområdet (U2014/6114/GV) framgår att andelen av alla nya elever i gymnasieskolan som väljer ett yrkesprogram har minskat, från 2013. För att möta efterfrågan på arbetsmarknaden är det viktigt att öka intresset för yrkesutbildning. analysera hur dimensioneringen av gymnasial yrkesutbildning fungerar när det gäller att möta arbetsmarknadens behov och elevernas efterfrågan samt kartlägga om det finns regionala skill- nader, utreda och föreslå hur matchningen mellan ungdomars val av gymnasial yrkesutbildning och efterfrågan på arbetsmarknaden kan förbättras, utreda och föreslå hur rekryteringen till gymnasiala yrkesutbild- ningar kan förbättras, dels för att undvika att kompetensbrist uppstår, dels för att minska risken för överutbildning inom yrkesområden med svag efterfrågan på arbetsmarknaden, med utgångspunkt i efterfrågan på arbetsmarknaden, elevernas val och huvudmännens förutsättningar att erbjuda ett allsidigt utbud av utbildningar, föreslå de justeringar av det nationella utbudet av inriktningar inom gymnasiala yrkesutbildningar som bedöms vara mest angelägna, föreslå hur regional samverkan om gymnasial yrkesutbildning kan stimuleras i syfte att öka tillgången och kvaliteten på sådan utbildning som efterfrågas på arbetsmarknaden och redovisa vilken roll regionala kompetensplattformar kan spela i detta avseende, och lämna nödvändiga författningsförslag. Hur kan studie- och yrkesvägledningen utvecklas så att elever ges bättre möjligheter att göra väl underbyggda val av gymnasial utbildning? Många ungdomar i upplever sannolikt att arbetslivet ligger långt fram i tiden. innebär valet av gymnasiepro- gram ett första viktigt steg mot en framtida yrkeskarriär som an- ställd eller företagare. En förutsättning för att eleverna ska kunna göra väl underbyggda val är att det finns kunskap om behoven på arbetsmarknaden och tillgång till studie- och yrkesvägledning av hög kvalitet. Felaktiga studieval kan leda till förlängd studietid eller till studiemisslyckanden. Detta kan i sin tur leda till att etabler- ingen på arbetsmarknaden försenas och försvåras vilket är negativt för både individen och samhället. När ungdomar i står inför valet av gymnasial ut- bildning har de att välja mellan högskoleförberedande program och yrkesprogram. tisk utvärdering (IFAU) har i studien invandrares inträde på arbetsmarknaden –2003 (rapport 2007:18) analyse- rat skillnaderna mellan elever från yrkesprogram och elever från högskoleförberedande program när det gäller etablering på arbets- marknaden. Av studien framgår att inträdet på arbetsmarknaden går långsammare för de som har gått ett högskoleförberedande pro- gram utan att fortsätta till högskolan jämfört med de som har gått ett yrkesprogram. Elever som vill börja arbeta direkt efter ett högskoleförbered- ande program riskerar således att vara sämre förberedda för arbets- livet än om de valt ett yrkesprogram. Därför är det viktigt att infor- mera eleverna i om behoven på arbetsmarknaden och om vilka utbildningar som har tydliga yrkesutgångar. analysera om studie- och yrkesvägledning av god kvalitet i till- räcklig utsträckning erbjuds eleverna i och gym- nasieskolan och vid behov föreslå hur studie- och yrkesvägled- ningen kan utvecklas, och lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget att komplettera teknikprogrammet med tydliga yrkesutgångar genom en försöksverksamhet De svenska teknikföretagens förmåga att möta den globala konkur- rensen och den snabba tekniska utvecklingen bygger på god till- gång till teknisk kompetens. Medan teknikprogrammet i gymnasie- skolan har vuxit i omfattning har det industritekniska programmet i samma skolform minskat. Detta kan utgöra ett problem för tek- nikföretagens framtida kompetensförsörjning. För att stimulera intresset för och höja kvaliteten på industritekniska utbildningar har arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer inom den tekniska industrin samarbetat om gymnasiala yrkesutbildningar och succes- sivt knutit teknikprogrammet och det industritekniska program- met närmare varandra. Det finns därför anledning att utveckla det allt populärare teknikprogrammet så att det kompletteras med tyd- liga yrkesutgångar med industriteknisk inriktning för elever som vill gå direkt ut i arbetslivet efter gymnasieskolan. analysera och föreslå hur en försöksverksamhet kan inrättas där teknikprogrammet i gymnasieskolan kompletteras med en eller flera industritekniska inriktningar med tydliga yrkesutgångar och vid behov föreslå justeringar av programmets befintliga in- riktningar, när det gäller försöksverksamheten lämna förslag t.ex. om garanterad undervisningstid, mottagande och urval, examens- mål, omfattning av arbetsplatsförlagt lärande och ersättning till huvudmännen för anordnande av utbildningen, och lämna nödvändiga författningsförslag. Utredaren ska redovisa konsekvenserna av förslagen i enlighet med 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474). I detta ska ingå att redovisa förslagens eventuella konsekvenser för studiestödssyste- met samt för skolhuvudmän och elever i de försöksverksamheter som föreslås. Dessutom ska utredaren beakta hur förslagen kan på- verka förutsättningarna för full delaktighet i utbildning för elever med funktionsnedsättning. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska samråda med berörda myndigheter, arbetsmarkna- dens parter och intresseorganisationer i näringslivet. Utredaren ska redovisa de justeringar av det nationella utbudet av inriktningar som bedöms vara mest angelägna och uppdraget om för- söksverksamhet som rör teknikprogrammet . Uppdraget i övrigt ska redovisas . Tilläggsdirektiv till (U 2014:01) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade att ge en särskild ut- redare i uppdrag att bl.a. föreslå hur tydliga yrkesutgångar kan in- föras på gymnasieskolans teknikprogram (dir. 2013:122). Genom tilläggsdirektiv fick utredaren i uppdrag att även se över dimen- sionering, utbud och innehåll i den gymnasiala yrkesutbildningen och utredningstiden förlängdes till (dir. 2014:50 och dir. 2014:95). Samtliga direktiv ersattes genom beslut av nya direktiv, där utredaren gavs i uppdrag att lämna förslag som syftar till att stärka den gymnasiala yrkesutbildningens kvalitet och attrak- tionskraft, underlätta ungdomars övergång från skola till arbetsliv och förstärka den nationella kompetensförsörjningen (dir. 2015:15). Sam- tidigt förlängdes utredningstiden så att uppdraget skulle slutredovisas . Utredningstiden förlängs nu ytterligare. Uppdraget ska i stället redovisas . Den norska modellen för samverkan Den norska modellen för samverkan om yrkesutbildning Den norska modellen för samverkan om yrkesutbildning har inspi- rerat de förslag som utredningen lägger om de nationella program- råden i kapitel 5. Även om det norska utbildningssystemet inte helt motsvarar det svenska finns likheter i hur samverkan mellan utbild- ningssystemet och arbetslivet är organiserat. I har dock strukturen funnits på plats något längre än i , vilket gjort att man också har kommit längre i arbetet med att utveckla en samsyn kring institutionernas funktion och de olika aktörernas roller inom dem. Den norska yrkesutbildningsmodellen, med i skolan och på arbetsplats, infördes . Reformen, som innebar färre och bredare program, föregicks av ingående trepartsdiskussioner mellan staten, arbetsgivare och fackliga organisationer. Efter in- förandet upptäckte man att systemet inte var tillräckligt flexibelt för förändringar i arbetslivet. För att komma tillrätta med det infördes de faglige rådene och for yrkesopplaering. Samverkansstrukturen i sträcker sig från nationell till regional nivå. Samverkan på lokal skolnivå, motsvarande de lokala programråden i , är inte reglerad. Fylkeskommunen ansvarar för uppföljningen av den lokala verksamheten. Källa: Utdanningsdirektoratet. for yrkesopplaering (SRY) inrättades 2004 för att hantera långsiktiga, strategiska frågor och är ett stöd både åt de- partementet och åt myndigheter inom utbildningsområdet. En kon- kret uppgift för SRY är till exempel att ge råd om antalet faglige råd, deras sammansättning och arbetsområde. De frågor där det råder meningsskiljaktigheter mellan SRY och utbildningsmyndigheterna kan lyftas till Kunnskapsdepartementet (motsvarande Utbildnings- departementet). SRY både ger och får uppdrag från Utdanningsdirektoratet (mot- svarande ) och Kunnskapsdepartementet. SRY samman- träder vanligtvis . Ett möte förläggs till någon av fylkeskommunerna för erfarenhetsutbyte. I SRY sitter re- presentanter från de nationella organisationerna på arbetsmarkna- den: LO, YS och arbetsgivare. Den fackliga organisationen () består av 18 olika förbund som täcker alla sektorer på arbetsmarknaden. Därutöver finns också arbetsgivarorganisationen som representerar bran- schområden som handel, teknik, service, hälsa och omsorg, utbild- ning och kultur, samt Spekter, som organiserar arbetsgivare främst inom offentlig sektor, representerade i SRY. motsvarighet till SKL är representerat av Kommunesektorens organisasjon. Utdan- ningsforbundet, som är en lärarfacklig organisation, och Elevorgani- sasjonen är också representerade. Två departement är representerade, varav Kunnskapsdepartementet är det ena och Kommunal- og moderniseringsdepartementet det andra. Nærings- og fiskerideparte- mentet har observationsstatus. Det finns nio faglige råd, ett för varje yrkesprogram. Ledamöterna är yrkeskunniga som representerar branschorganisationer. Utdan- ningsdirektoratet bestämmer vilka organisationer som ska vara re- presenterade och organisationerna nominerar själva sina represen- tanter. Ledamöterna har i uppgift att täcka hela utbildningsområdet. Det är representanternas uppgift att förankra arbetet inom den egna organisationen. Vid behov kan direktoratet adjungera någon eller sätta samman kompletterande arbetsgrupper. Rådens möten leds av en ordförande och en vice ordförande som utses bland rådens arbetsgivar- och fackliga ledamöter. Utdanningsdirektoratet ställer en sekreterare till rådets förfogande med uppgift att föra protokoll. Mötena är relativt transparenta eftersom protokollen publiceras offentligt. Huvudansvariga på Utdanningsdirektoratet för råden har årliga samtal med ordförandena och handläggarna för att stämma av och utveckla arbetet i de faglige rådene. Hur samarbetet ska organiseras och fördelas mellan de olika aktörerna finns angivet i riktlinjer och en form av arbetsordning. Yrkesopplaeringsnemnderna är huvudmän för utbildningen och finns på fylkesnivå. Nämnderna ansvarar för dimensionering av ut- bildningarna, men har inget inflytande över utbildningens utform- ning. Det finns ingen reglerad relation mellan de faglige rådene och nämnderna. Det är något som Utdanningsdirektoratet överväger att utveckla. Riktlinjer för rådens arbete I dokumentet ”Retningslinjer – for samarbeidet mellom Sam- arbeidsrådet for yrkesopplæring (SRY), de faglige rådene og Utdan- ningsdirektoratet” beskrivs de olika organens mandat och deras rättsliga grund, riktlinjer för arbetet och en arbetsordning för den trepartssamverkan som SRY och de faglige rådene vilar på.1 SRY är reglerat i nationell lagstiftning (opplaeringsloven). Kunnskapsdepartementet utser de organisationer som ingår i SRY för en mandatperiod . I lagstiftningen finns också man- datet för SRY angivet. Vidare finns angivet att SRY ska lämna för- slag till departementet på vilka råd som ska finnas, rådens storlek, relevanta yrkes- och branschområden samt vilka uppgifter råden ska ansvara för. Utdanningsdirektoratet utser de faglige rådene på delegation från departementet. Vid införandet av de båda råden beslutade att Utdanningsdirektoratet ska utgöra sekretariat för SRY och de fag- lige rådene. Som argument för en sådan ordning påpekades att råden med sin starka koppling till direktoratet på så sätt skulle få tillgång till den samlade kompetensen i direktoratet. Det innebär i praktiken att ansvara för bl.a. protokoll, berednings- och utred- ningsarbete. Mandatet för de båda råden är relativt långtgående trots att deras uppgift primärt är rådgivande till departement och direktorat. Utgångspunkten för uppdraget är kvalitet och utveckling, vilket innebär att råden kan lämna förslag om ändringar på alla områden som berör yrkesutbildning, oavsett vilken förvaltningsnivå som ansvarar för frågan. Uppgifter som även ryms inom det rådande mandatet är förslag på utvecklingsarbete och forskning inom yrkes- utbildningen. Vid behov kan rådet ta initiativ till nyetablering, för- ändring eller nedläggning av utbildningar. Parterna i arbetslivet ska genom de faglige rådene få inflytande över hela yrkesutbildningen. Vad gäller de delar av utbildningen som är arbetsplatsförlagd ska det tas särskild hänsyn till parternas förslag. Förutom att respektive organisation i sig kan utgöra remissinstans, så utgör också de båda råden remissinstanser. 1 Utdanningsdirektoratet 2013. Retningslinjer – for samarbeidet mellom for yrkesopplæring (SRY), de faglige rådene og Utdanningsdirektoratet. Trots att råden är rådgivande så är deras möjligheter att lämna förslag ändå långtgående. I retningslinjerna finns angivet en relativt tydlig procedur när man vill göra större förändringar i form av rikt- linjer för dokumentation eller utredningskrav. Det finns också en tydlig ansvarsfördelning mellan de deltag- ande aktörerna. Alla representanter i SRY och de faglige rådene har ett uttalat ansvar att förankra rådsarbetet i den egna organisationen. Utdanningsdirektoratet fattar beslut om de råd som berör myndig- hetens ansvarsområden. Finns andra mottagare ansvarar direktora- tet för att förslagen förs vidare. För att trygga kontinuitet och långsiktighet är arbetet i råden baserade på formella möten. Här finns också reglerat hur ofta man ska sammanträda. För SRY anges att man ska ha sex möten , inklusive ett studiebesök. Verksamheten baseras dels på en över- gripande planering för hela mandatperioden, och dels på en års- baserad verksamhetsplan. Ansvaret för utarbetande av planen ligger på Utdanningsdirektoratet. För de faglige rådene hålls fyra till fem endagsmöten samt sex arbetsutskottsmöten . Man gör också ett fylkesbesök . Dessutom hålls tre till fyra gemensamma möten mellan ordförandena och vice ordförandena i SRY och de faglige rådene. En gemensam utvärdering av samverkan mellan direktoratet och råden görs . Följande organisationer har svarat på utredningens enkätundersök- ning om programrådsverksamheten (se kapitel 5) och samverkans- modeller för kvalitetssäkring (se kapitel 6): Bevakningsbranschens yrkes- och arbetsmiljönämnd (BYA) () () () Trä- och Möbelföretagen Visita 1.Deltagande med väpnad styrka En utökad beslutsbefogenhet för regeringen. MiFID II och MiFIR. 3.Med fokus på kärnuppgifterna. En angelägen anpassning av Polismyndig- hetens uppgifter på djurområdet. 4.Ett svenskt tonnageskattesystem. 5.En ny svensk tullagstiftning. 6.Mer gemensamma tobaksregler. Ett genomförande av tobaksprodukt- direktivet. 7.Krav på privata aktörer i välfärden. 8.En översyn av årsredovisningslagarna. 10.Gränser i havet. 11.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2015. Kontroll, dokumentation och finansiering för ökad säkerhet. 13.Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del I. 14.Sedd, hörd och respekterad. ihälso- och sjukvården. 15.Attraktiv, innovativ och hållbar – strategi för en konkurrenskraftig jordbruks- och trädgårdsnäring. 16.Ökat värdeskapande ur immateriella tillgångar. 17.För kvalitet – Med gemensamt ansvar. 18.Lösöreköp och registerpant. 19.En ny ordning för redovisningstillsyn. 20.Trygg och effektiv utskrivning från sluten vård. 21.Mer trygghet och bättre försäkring. Del 1 + 2. Rektorn och styrkedjan. Strategi och åtgärder för säker information i staten. 24.En kommunallag för framtiden. Del A + B . 25.En ny säkerhetsskyddslag. 27.Skatt på dubbdäcksanvändning i tätort? 28.Gör – digital kompetens. 29.En yrkesinriktning inom teknik programmet. Skatt på vissa konsu- mentvaror som innehåller kemikalier. 31.Datalagring och integritet. 32.Nästa fas i e-hälsoarbetet. 33.Uppgiftslämnarservice för företagen. 34.Ett effektivare främjandeförbud i lotterilagen. 35.Service i glesbygd. 37.Översyn av lagen om skiljeförfarande. 38.Tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet – Del II. 40.Stärkt konsumentskydd på bolånemarknaden. 42.Koll på anläggningen. 43.Vägar till ett effektivare miljöarbete. 44.Arbetslöhet och ekonomiskt bistånd. 45.SÖK – statsbidrag för ökad kvalitet. Generell tillsyn, enskildas klagomål och det allmänna ombudet inom socialförsäkringen. 47.Kollektiv rättighetsförvaltning på upphovsrättsområdet. 48.Bostadsmarknaden och den ekono- miska utvecklingen. 49.Nya regler för revisorer och revision. 50.Hela lönen, . Utmaningar för ett jämställt arbetsliv. 51.Klimatförändringar och dricksvatten- försörjning. 53.The and Economic Performance. 54.Europeisk kvarstad på bankmedel. 55.Nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld och förtryck. 56.Får vi det bättre? Om mått på livskvalitet. 57.Tillsyn över polisen och Kriminalvården. 58.EU och kommunernas bostadspolitik. 59.En ny regional planering – ökad samordning och bättre bostads- försörjning. 60.Delrapport från Sverigeförhandlingen.