sou · H4B360 · 2016-10-05 00:00:00 — Efter överklagande ändrade hovrätten tingsrättens dom på så sätt att fängelsestraffets längd be- stämdes till . Enligt hovrätten motsvarade gärningens straff- värde fängelse och med beaktande av den ställ- ning A haft till M.B.B. (han var far till hennes halvsyster). Hovrätten för , dom i mål B 2786-14 åtalades för våldtäkt bestående i att han med våld och hot om våld tvingat målsäganden A () till samlag. Tingsrätten dömde Y.D. för våldtäkt och bestämde påföljden, som även omfattade andra brott, till fängelse och åtta måna- der. Tingsrätten ansåg att brottets straffvärde motsvarade fängelse och med beaktande bl.a. av att A bara var . Efter överklagande från Y.D. fastställde hovrätten tingsrättens dom. , dom i målen B 2168-14 och B 4213-14 åtalades för våldtäkt (åtalspunkt 4 i tingsrättens mål B 18228-12) bestående i att han genom våld tvingat målsäganden A () till samlag och annat sexuellt umgänge jämförligt med samlag. Tingsrätten dömde T.M. Tingsrätten ansåg att det varit fråga om förnedrande, skadliga och mycket smärtsamma sexu- ella handlingar samt att straffvärdet motsvarade och sex måna- ders fängelse. Efter överklagande fastställde hovrätten tingsrättens dom i fråga om skuld och rubricering. Hovrätten instämde i tings- rättens bedömning av straffvärdet. , dom i mål B 10830-13 åtalades för våldtäkt bestående i att han genomfört analt och vaginalt samlag med målsäganden A () genom att otillbörligt utnyttja att hon på grund av sömn och berusning befann sig i ett hjälplöst tillstånd. Tingsrätten ogillade åtalet. Efter överklagande dömde hovrätten T.E. Enligt hovrättens bedömning motsvarade straff- värdet för gärningen fängelse i lite . , dom i mål B 3540-14 åtalades för våldtäkt med påstående bl.a. om att han genom våld tvingat målsäganden A () till upprepade vaginala samlag och analt samlag. Tingsrätten dömde E.Y. för våldtäkt och bestämde påföljden, som även omfattade ringa narkotikabrott och ringa dopningsbrott, till fängelse . Efter överklagande från E.Y. fastställde hovrätten tingsrättens dom. , dom i mål B 795-15 åtalades för våldtäkt bestående i att han genom våld tvingat målsäganden A () till en sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag. Tingsrätten dömde F.L. Enligt tingsrätten mot- svarade brottets straffvärde fängelse och . Där- vid beaktades att brottet begåtts mot en mycket ung person och utgjorts av ett analt samlag som orsakat A smärta och blödningar i ungefär . Vidare hade våldtäkten ägt rum i A:s bostad. Sedan åklagaren och F.L. överklagat domen ändrade hovrätten tingsrättens dom på så sätt att påföljden, som även avsåg bl.a. tre fall av misshandel, bestämdes till fängelse och (i enlighet med brottslighetens samlade straffvärde). , dom i mål B 325-15 åtalades för våldtäkt med påstående bl.a. om att han genom våld tvingat målsäganden A () till samlag. Tingsrätten dömde N.K. Sedan åklagaren och N.K. överklagat domen fastställde hovrätten tingsrättens dom vad avser skuld och rubricering. Hovrätten bedömde att straffvärdet för den samlade brottsligheten, som även omfattade fyra fall av sexuellt ut- nyttjande av barn, motsvarade fängelse och . Hovrätten för , dom i mål B 2939-15 åtalades för våldtäkt med påstående om att han genomfört ett samlag med målsäganden A () genom att otillbörligt utnyttja att hon på grund av berusning eller annan påverkan, medvetslöshet och sömn befann sig i ett hjälplöst tillstånd och i en särskilt utsatt situation. Tingsrätten dömde M.B. för våldtäkt och bestämde påföljden till fängelse . Efter överklagande från åklagaren och M.B. ändrade hovrätten tingsrättens dom på så sätt att påföljden bestämdes till fängelse och (i enlighet med straffvärdet). Vid bedömningen av straffvärdet beaktade hovrätten bl.a. att A vid till- fället var , att det var förhållandevis stor åldersskillnad mellan henne och M.B. samt att han i vart fall starkt hade bidragit till att hon vid tillfället befann sig i ett hjälplöst tillstånd. , dom i mål B 6051-154 åtalades för grov våldtäkt (åtalspunkt 3) med påstående om att han genom våld och hot om våld tvingat målsäganden A () till oralt och analt samlag. Åklagaren gjorde gällande att M.V. visat särskild hänsynslöshet och råhet med hänsyn till det utövade våldet, A:s ålder, då sadistiska inslag förekommit och då övergreppet varit förenat med förnedrande handlingar. Tingsrätten dömde M.V. för grov våldtäkt. Efter överklagande bedömde hovrätten gärningen som våldtäkt av normalgraden. Hov- rätten ansåg att våldet hade varit begränsat och de fysiska skadorna förhållandevis lindriga. Även om det funnits förnedrande inslag och A varit ett barn var gärningen inte så allvarlig att den skulle bedö- mas som grov. Påföljden, som även omfattade barnpornografibrott och två fall av misshandel, bestämdes till fängelse och . Vid påföljdsbestämningen beaktade hovrätten att M.V. på grund av brotten kunde komma att förlora sin anställning. 4 Samma rättsfall finns även ovan under rubriken ”Våldtäktsåtal som har ogillats på grund av bristande uppsåt”. , dom i mål B 9178-15 åtalades för våldtäkt. Enligt gärningspåståendet, som justera- des i hovrätten, hade han genom misshandel tvingat målsäganden A () till två orala och ett vaginalt samlag. Tingsrätten dömde H.K. Enligt tingsrätten mot- svarade gärningens straffvärde fängelse . över- klagat domen fastställde hovrätten tingsrättens dom. Hovrätten an- slöt sig till tingsrättens bedömning av straffvärdet. Därvid beaktade hovrätten bl.a. att A utsatts för klart kränkande sexuella handlingar, att H.K. använt våld som vida översteg vad som hade krävts för att genomföra handlingarna, att A befunnit sig i en situation där det var mycket svårt för henne att kunna värja sig eller fly samt att A var en ung person. , dom i mål B 2957-15 åtalades för våldtäkt med påstående om att han genom våld tvingat målsäganden A () till samlag. Tingsrätten dömde A.M. Det samlade straffvärdet för brottsligheten, som även avsåg övergrepp i rättssak och två fall av ringa narkotikabrott, motsvarade enligt tingsrätten fängelse och . Sedan endast A.M. överklagat domen fast- ställde hovrätten tingsrättens dom. Hovrätten anmärkte dock att den ansåg att gärningarnas samlade straffvärde översteg det som tingsrätten angett.5 , dom i mål B 17-16 åtalades för bl.a. flera fall av våldtäkt mot 16 målsägande som alla var . Enligt ett av gärningspåståendena (åtalspunkt 11.1), som enligt hovrätten var den allvarligaste gärningen, hade P.P. på en grusväg i skogen genom våld tvingat målsäganden A () att tåla att han förde in sina fingrar i hennes slida och anus. 5 Hovrätten var emellertid av processuella skäl förhindrad att skärpa straffet eftersom endast A.M. hade överklagat tingsrättens dom. Tingsrätten dömde P.P. för bl.a. våldtäkt. Sedan domen överkla- gats fastställde hovrätten tingsrättens dom vad avser skuld och rubri- cering. Hovrätten konstaterade att det allvarligaste brottet hade ett straffvärde som klart översteg minimistraffet för våldtäkt. Påfölj- den bestämdes till fängelse för sex fall av våldtäkt, flera ut- nyttjanden av barn för sexuell posering och sexuella ofredanden samt för barnpornografibrott. Vid bedömningen av den samlade brottslighetens straffvärde beaktade hovrätten att P.P. var betydligt äldre än målsägandena och att denne i flera fall på ett förslaget sätt hade manipulerat dem att tro att han skulle hjälpa dem till en modell- karriär. Vidare hade han skapat och sedan missbrukat ett förtro- endefullt förhållande mellan sig och målsägandena. Hovrätten för , dom i mål B 2086-16 åtalades för våldtäkt med påstående om att han genom våld tvingat målsäganden A () att tåla bl.a. penetration med finger/fingrar i hennes slida. Tingsrätten dömde N.A.N. för våldtäkt och bestämde påföljden till fängelse . Efter att åklagaren och N.A.N. överklagat domen skärptes fängelsestraffets längd till och . , dom i mål B 22-16 åtalades för våldtäkt bestående i att han bl.a. genomfört ett sam- lag med målsäganden A () och utfört oralsex på henne genom att otillbörligt utnyttja att hon på grund av kraftig berusning och allvarlig rädsla befann sig i en särskilt utsatt situation. Tingsrätten ogillade åtalet. Efter överklagande till hovrätten dömdes C.O. Hovrätten bedömde att brottets straff- värde motsvarade fängelse och och beaktade därvid bl.a. att gärningen varit plötslig och oväntad för A. Hovrättens dom har överklagats till som ännu inte har fattat beslut angående prövningstillstånd. , dom i mål B 7275-13 H.M. åtalades för bl.a. grov våldtäkt med påstående om att han genom våld och hot tvingat målsäganden A () att bl.a. genom- föra oralsex på honom. Åklagaren gjorde gällande att brottet skulle bedömas som grovt eftersom hotet varit av särskilt allvarlig art, H.M. visat särskild hänsynslöshet eller råhet genom att bryta sig in i A:s lägenhet, misshandla hennes styvfar grovt inför hennes åsyn och därefter förgripa sig på henne samt med hänsyn till A:s ålder. Tingsrätten dömde H.M, som var vid gärningstillfället, för grov våldtäkt, grov misshandel, våld mot tjänsteman, våldsamt motstånd och ringa narkotikabrott. Straffmätningsvärdet för den grova våldtäkten och den grova misshandeln bedömdes uppgå till fängelse , men påföljden bestämdes till fängelse (med hänsyn till den tilltalades ålder). Vid rubriceringen av gär- ningen beaktade tingsrätten att A trott att hennes styvfar, som H.M. misshandlat grovt före övergreppet, svävade i stor fara eller livsfara och att övergreppet därmed var mycket rått och grymt. Dessutom menade tingsrätten att det var uppenbart att H.M:s av- sikt var ett betydligt mer långvarigt sexuellt övergrepp som endast avbröts av att polis hade kallats till platsen och ingrep. Hovrätten fastställde tingsrättens dom sedan enbart H.M. hade överklagat tingsrättens dom. , dom i mål B 545-14 Två personer åtalades för grov våldtäkt. Enligt gärningspåståendet hade de bl.a. genomfört sexuella handlingar jämförliga med samlag med målsäganden A () genom att otillbörligt utnyttja att hon på grund av berusning befann sig i en särskilt utsatt situation. Åklagaren gjorde gällande att brottet skulle bedömas som grovt eftersom A hade utsatts för flera övergrepp av flera gärningsmän efter att de fört henne avsides och tagit av henne kläd- erna. Tingsrätten dömde de tilltalade för grov våldtäkt. Vid rubrice- ringen beaktades i huvudsak de skäl som åklagaren hade angett för att brottet skulle bedömas som grovt. lägsta straff för grov våldtäkt är fängelse och bestämde på- följden, som även avsåg sexuellt ofredande, till sluten ungdomsvård . Efter överklagande från åklagaren och de tilltalade fastställde hovrätten tingsrättens dom. Hovrätten över och , dom i mål B 217-16 Tre personer åtalades för grov våldtäkt. Enligt gärningspåståendet hade de genom våld tvingat målsäganden A () till anala samlag. Åklagaren gjorde gällande att brottet skulle bedömas som grovt eftersom flera personer förgripit sig på A och då övergreppet dess- utom skedde inför ytterligare en person. Tingsrätten dömde de tilltalade för grov våldtäkt. Efter att åkla- garen och de tilltalade överklagat domen fastställde hovrätten tings- rättens dom. Enligt hovrätten skulle brottet bedömas som grovt av de skäl åklagaren angett. Hovrätten konstaterade att brottslighet- ens straffvärde motsvarade fängelse för två av de till- talade och för den tredje personen som deltagit i övergreppet. I nedanstående avsnitt har vi tagit upp fall där våldtäktsåtal har ogillats och domstolen i domen har pekat på brister i förundersök- ningen. Rättsfallen har uppmärksammats dels under den praxisbevak- ning som har pågått , dels genom de sär- skilda sökningar som gjorts inför upprättandet av denna samman- ställning. Hovrätten för , dom i mål B 4384-13 åtalades för våldtäkt. Tingsrätten dömde B.L. Efter överklagande till hovrätten ogillades åtalet. Före den påstådda gärningen hade B.L. och målsäganden A haft kontakt via en internetsajt och per telefon. ens domskäl framgår bl.a. följande. hade redan under för- undersökningen hävdat att den chattkonversation som åklagaren hämtat från A:s dator inte avspeglade innehållet i kontakterna på sajten. I hovrätten gav B.L. in en skrivelse från sajten enligt vilken det kunde vara möjligt att konversationen fanns sparad i en säker- hetskopia. Hovrätten förelade på B.L:s begäran åklagaren att kom- plettera förundersökningen med den kompletta chattkonversa- tionen. Åklagaren underlät dock att ta kontakt med den aktuella sajten. Hovrätten konstaterade att innehållet i konversationen hade betydelse för att bedöma trovärdigheten i A:s och B.L:s uppgifter. Det förhållandet att den inte var komplett medförde därför att målsägandens uppgifter måste bedömas med större försiktighet än vad som annars kunde ha varit fallet. Som ytterligare brist i utred- ningen framhöll hovrätten att det inte hade lagts fram någon utred- ning kring målsägandens påstående om att B.L. ringt honom ett femtiotal gånger samma helg. Vidare hade en SMS-konversation som A haft med en annan person såväl precis före som efter händel- sen maskerats. Hovrätten konstaterade att de anförda bristerna på- verkade bevisvärdet av A:s berättelse. , dom i mål B 3373-14 åtalades för våldtäkt. Tingsrätten dömde G.E. Efter överklagande till hovrätten ogillades åtalet. Händelsen påstods ha ägt rum i trapphuset på ett hotell med ut- övande av våld mot målsäganden. Efter anmälan senare samma natt kom polis till platsen. Hovrätten anförde att det inte fanns några fotografier på målsäganden tagna i anslutning till händelsen, att något rättsintyg inte hade utfärdats och att det saknades en teknisk brottsplatsundersökning. Enligt hovrättens mening var detta en brist i utredningen. Hovrätten för , dom i mål B 3016-14 åtalades för våldtäkt. Tingsrätten dömde P.B.B. Efter överklagande till hovrätten ogillades åtalet. Av hovrättens domskäl framgår att fotografier som tagits och en ljudinspelning som gjorts i anslutning till den påstådda gärningen inte hade tagits fram, trots att P.B.B. vid upprepade tillfällen aktivt verkat för detta. Hovrätten konstaterade att, även om det efterfrågade materialet funnits tillgängligt vid huvudförhandlingen i tingsrätten, det inte kunde uteslutas att bristerna haft betydelse för möjligheten att t.ex. ställa kontrollfrågor till målsäganden under förundersök- ningen. Den nämnda osäkerheten skulle enligt hovrätten falla till- baka på åklagaren. Hovrätten för Nedre , dom i mål B 907-14 åtalades för våldtäkt. Åtalet ogillades vid tingsrätten. Efter överklagande fastställde hovrätten tingsrättens dom. Målsäganden A påstod att W.G. i samband med händelsen skurit sönder eller försökt skära sönder hennes byxor och trosor. A upp- gav även att hon hade bitit W.G. och att han stoppat en schal i hennes mun. Enligt hovrätten hade A:s sönderskurna kläder, om de anträffats, kunnat ge ett mycket starkt stöd åt hennes uppgifter. Hovrätten ansåg att det var en brist i utredningen att inte någon större insats gjorts än att bl.a. leta i ett soprum efter kläderna. Man skulle även ha kunnat undersöka om det fanns någon fiberföre- komst på den aktuella kniven samt om det fanns saliv på den schal som A hade uppgett att hon hade haft i munnen. Hovrätten kon- staterade vidare att det inte fanns någon uppgift i målet om att W.G. skulle ha uppvisat något märke efter bett. , dom i mål B 219-15 åtalades för våldtäkt. Åtalet bifölls vid tingsrätten, men ogilla- des efter överklagande av hovrätten. Målsäganden hade lämnat uppgifter om att den bil där den på- stådda våldtäkten ägde rum var låst och att hon skrikit i bilen. Hov- rätten konstaterade att dessa uppgifter inte hade blivit kontrolle- rade under förundersökningen. Detsamma gällde H.H:s uppgifter om att fönster i ett intilliggande hus stod öppna. Hovrätten kon- staterade att bilen var en påstådd brottsplats och det hade varit praktiskt möjligt att göra en närmare undersökning av den. , dom i mål B 6375-15 åtalades för våldtäkt. Åtalet ogillades vid tingsrätten. Efter överklagande till hovrätten fastställdes tingsrättens dom. Brottsanmälan gjordes samma natt. Hovrätten konstaterade att det var en brist i utredningen att det inte hade utförts någon brotts- platsundersökning på den plats där våldtäkten skulle ha ägt rum, trots att det funnits förutsättningar för att göra detta i nära anslut- ning till den påstådda gärningen. Hovrätten för , dom i mål B 3169-14 åtalades för våldtäkt. Vid tingsrätten dömdes han för gärningen. Efter överklagande ogillade hovrätten åtalet. Av hovrättens domskäl framgår bl.a. följande. Polisanmälan gjor- des , dvs. efter det att händelsen skulle ha ägt rum. Trots detta gjordes ingen brottsplatsundersökning på den båt där våldtäkten påstods ha ägt rum för att säkra eventuella spår och kontrollera målsägandens uppgifter. Övervakningsfilmen från båten begärdes inte heller in. Det första förhöret med målsäganden hölls en månad senare, . Möjligheten att iaktta eventuella skador på hennes kropp hade minskat avsevärt. Någon läkarundersökning företogs aldrig trots målsägan- dens uppgifter om att hon hade fått skador i underlivet och blött i efter händelsen. De kläder som målsäganden hade burit under resan hämtades aldrig in för att leta efter blodspår. Vid det första förhöret med målsäganden tilläts hon läsa upp de anteck- ningar som hon hade skrivit ner på sin dator om händelsen. Dessa anteckningar nedtecknades av polisen. Något regelrätt förhör hölls alltså inte i det inledande skedet. hördes första gången . Därefter hölls ytterligare ett förhör den 19 decem- ber 2011. Båda dessa förhör ägde rum utan närvaro av en offentlig försvarare. informerades han inte vid det andra tillfället om att det skulle hållas ett förhör utan han trodde att han kallades till polisen för att få tillbaka det som hade tagits i beslag hemma hos honom i samband med det första förhöret. Det var först vid slutförhöret som B.L. biträddes av en offentlig försvarare. En brottsplatsundersökning genomfördes inte förrän efter händelsen, , när riksåklagaren hade beslutat att återuppta förundersökningen. – Det nu anförda visar att det förekommit en mängd brister under förundersökningen som fått till följd att möjligheterna att i ett tidigt skede kunna kon- trollera de uppgifter som målsäganden och B.L. lämnat samt att säkra eventuella bevis gått förlorade. De nackdelar som detta har inneburit i bevishänseende är något som får falla tillbaka på åklagaren. , dom i mål B 9435-15 åtalades för våldtäkt (åtalspunkt 2.4). Vid tingsrätten döm- des han för gärningen. Efter överklagande ogillade hovrätten åtalet. Hovrätten angav bl.a. att resultatet av en brottsplatsunder- sökning i C.A.C:s lägenhet, i den mån det gjorts någon sådan, inte hade redovisats i målet. Det hade inte heller redovisats någon undersökning av de kläder som C.A.C. och målsäganden bar vid tillfället. Inte heller tycktes den taxibil, som målsäganden färdades i efter den påstådda händelsen, ha blivit undersökt med avseende på blodspår som enligt målsäganden fanns på hennes kläder. Straffvärde för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning För brottet sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning har praxisgenomgången främst avsett vilket straffvärde gärningarna bedöms ha. Eftersom antalet fall är förhållandevis få har sökperio- den varit –. Vid sökningen har ”sexuellt utnyttjande beroendeställning” an- vänts. NJA 2015 s. 536 arbetade som kurator på en ungdomsmottagning och hade målsäganden A som patient. A att ha samlag och genomföra andra sexuella handlingar med J.K. genom att utnyttja att A var i beroendeställ- ning till honom. Tingsrätten ogillade åtalet. Hovrätten ändrade domen och be- stämde påföljden till fängelse . Då hade hovrätten tagit hänsyn till att J.K. miste sin anställning till följd av brotten. Straffvärdet bedömdes vara fängelse . ändrade domen och ogillade åtalet på grund av att A inte ansågs befinna sig i ett sådant beroendeförhållande som krävs för bestämmelsens tillämpning. åtalades för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning med påstående om att han vid olika tillfällen hade tvingat målsägan- den A att tåla och företa olika sexuella handlingar. De sexuella hand- lingarna bestod bl.a. i att J.H. smekt A på benen, ryggen, rumpan och könsorganet samt att J.H. förde in fingrarna i A:s slida. A på- stods också ha förmåtts att smeka J.H:s könsorgan. Av utredningen framkom bl.a. att J.H. var A:s arbetsgivare och att ett villkor för att hon skulle få anställning hos J.H. var att hon skulle bo hos honom. Tingsrätten dömde J.H. för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning och bestämde påföljden till fängelse i fyra måna- der. Då hade hänsyn tagits till J.H:s ålder och dåliga hälsa. rätten ansåg inte att J.H hade utnyttjat A:s beroendeställning och dömde i stället J.H. för sexuellt ofredande. Det samlade straffvärdet ansågs vara fängelse . , dom i mål B 267-11 åtalades för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning med påstående om att han hade förmått målsäganden A att företa eller tåla sexuella handlingar bestående i att han hade försökt att förmå A att ha samlag med honom, att han rört vid A:s kropp och att han förmådde henne att röra vid hans penis samt ha oralsex med honom. Av utredningen framkom att B.S. hade en arbetsledande position i förhållande till A som dessutom hade en psykisk funktionsnedsättning. Utnyttjandet pågick vid tio tillfällen . Tingsrätten bedömde straffmätningsvärdet till fängelse i tio måna- der. Då hade även beaktats att B.S. skulle komma att sägas upp från sin anställning till följd av brotten. Hovrätten fastställde domen. , dom i mål B 6009-11 åtalades för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning med påståendet att han allvarligt hade utnyttjat att målsäganden A stått i beroendeställning till honom i hans egenskap av betygssätt- ande lärare och, under större del av tiden, av socialttjänsten utsedd kontaktperson. påstods ha förmått A att ha vaginala och orala samlag med honom. Av utredningen framkom att H.K. hade varit betygsättande lärare för A i spanska när hon gick i årskurs 6, 7 och 9. Under en vårtermin hade H.K. och A dessutom samtal en gång om hur det gick för henne i skolan och hur hon mådde. Med anledning av att A hade psykiska problem med viss suicidrisk och att hon kände stort förtroende för H.K. utsåg socialnämnden på hennes föräldrars önskemål honom till A:s kontaktperson. I det uppdraget ingick att träffa A vid två–tre tillfällen samt ha telefonkontakt vid behov. Eftersom A mådde dåligt och inte kunde sova började H.K. på moderns och A:s önskemål att sova hemma hos dem. Alla tre sov i vardagsrummet. Till att börja med sov H.K. i en soffa och sedan med samtycke från modern och A i A:s säng. Även efter att social- tjänsten upphävt beslutet att H.K. skulle vara A:s kontaktperson fortsatte han att sova hos dem ytterligare . Tingsrätten ansåg det bevisat att H.K. och A hade haft sexuellt umgänge med varandra vid åtminstone tio tillfällen . Med beaktande av A:s låga ålder, psykiska ohälsa och mycket utsatta situation i förhållande till H.K. ansågs han i egen- skap av betygsättande lärare och kontaktperson ha visat särskild hänsynslöshet mot henne. Gärningen skulle därför rubriceras som grovt sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning. Tingsrätten dömde H.K. Hovrätten fastställde domen. Hovrätten för , dom i mål B 3265-11 åtalades för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning med påstående om att han som fotbollstränare för måls- äganden A vid upprepade tillfällen förmått A till vaginala, anala och orala samlag genom att allvarligt missbruka att A befunnit sig i en beroendeställning i förhållande till honom. Av utredningen framkom att M.G. var och att A var när övergreppet in- leddes. Tingsrätten dömde M.G. för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning till fängelse . Hovrätten ändrade tingsrättens dom endast på så sätt att fängelsestraffets längd be- stämdes . Hovrätten hade då beaktat att M.G.