sou · H4B372d2 · 2016-10-17 00:00:00 — Röstningen sker enligt 3 kap. 17 § på ackordsborgenärssammanträdet som ska hållas tidigast tre och senast efter beslutet om denna. Gäldenären bör inställa sig personligen eftersom denna ska lämna rätten, rekon- struktören och borgenärerna de upplysningar om boet som de be- gär. Rekonstruktören ska tillhandahålla en förteckning över de borgenärer som har rätt att delta i omröstning i ackordsfrågan, med uppgift om de fordringsbelopp för vilka rösträtt får utövas. I förteckningen ska även antecknas anmärkning som har framställts mot en borgenärs fordran enligt 16 §. På begäran av en borgenär ska gäldenären vid sammanträdet avlägga bouppteckningsed, 3 kap. 18 §. Gäldenären får inte återta eller ändra ackordsförslaget utan medgivande av rätten. Yrkandet måste i så fall framställas senast vid sammanträdet innan omröstning sker (3 kap. 21 §). För att ett ackordsförslag ska anses antaget gäller vissa regler om majoritet bland borgenärerna. Ett ackordsförslag som ger av fordringsbeloppen anses antaget av borgenärerna om tre femtedelar av de röstande har godtagit förslaget och deras fordringar uppgår till tre femtedelar av de röstberättigande ford- ringarnas sammanlagda belopp. Är ackordsprocenten lägre anses förslaget antaget om tre fjärdedelar av de röstande har enats om förslaget och deras fordringar uppgår till tre fjärdedelar av de röst- berättigade fordringarnas sammanlagda belopp (3 kap. 4 § LFR). Har ackordsförslaget antagits ska rätten fastställa ackordet. Rät- ten ska enligt 3 kap. 23 § LFR meddela beslut i ackordsfrågan inom efter ackordsborgenärssammanträdet om inte är nödvändig på grund av särskilda omständigheter.11 11 Se , T. & , M., a.a. s. 222. SOU 2016:72 Gällande rätt Har ackordsförslaget antagits vid ackordsborgenärssammanträ- det, men det enligt 3 kap. 25 § LFR finns anledning att inte fast- ställa ackordet, ska ackordsfrågan prövas av rätten vid en förhand- ling. Detsamma gäller om det vid sammanträdet inte kan avgöras om förslaget har antagits eller förkastats av borgenärerna. I 3 kap. 25 § första stycket stadgas att ett ackord inte får fastställas om ärendet inte har handlagts på föreskrivet sätt och felet kan ha in- verkat på ackordsfrågans utgång. Vidare får ett ackord inte faststäl- las om det inte uppfyller villkoren i 3 kap. 2 §, dvs. de grundläg- gande villkoren för ett offentligt ackord. Ett ackord får inte heller fastställas om det finns skälig anledning anta att gäldenären i hemlighet har gynnat någon borgenär för att inverka på ackords- frågan eller att något annat svek har ägt rum vid ackordet. Slutligen får ackordet inte fastställas om ackordet är uppenbart till skada för borgenärerna. Rätten har även möjlighet med stöd av 3 kap. 25 § andra stycket att efter omständigheterna vägra fastställelse om en borgenär eller en borgensman eller någon annan som förutom gäl- denären svarar för fordringen har bestritt fastställelse. I 3 kap. 25 § andra stycket LFR beskrivs tre speciella fall där rät- ten kan vägra fastställelse nämligen, 1) att det inte finns betryg- gande säkerhet för ackordets fullgörande, 2) att ackordet är till skada för borgenärerna eller 3) att ackordet av någon annan särskild anledning inte bör medges. Fastställs ackordet är det bindande för såväl samtliga kända som okända borgenärer som enligt 3 kap. 3 § LFR hade rätt att delta i ackordsförhandlingen (3 kap. 8 §). Gäldenären är därefter skyldig att fullgöra sitt åtagande att betala ackordslikviden. På begäran av borgenär vars fordran omfattas av ackordet kan rätten, om det finns skäl för det, förordna att rekonstruktören eller annan lämplig person utövar tillsyn över att gäldenären fullgör sina åtaganden enligt ackordet (3 kap. 26 §). Under vissa närmare angivna omständigheter finns det möjlig- het att besluta om förverkande av ett offentligt ackord (3 kap. 27 § LFR). För det första kan ackordet förverkas om gäldenären gjort sig skyldig till oredlighet mot borgenär, uppsåtligt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning, eller i hemlighet gynnat någon borgenär för att inverka på ackordsfrågans avgörande. För det andra kan ackordet förverkas om gäldenären har åsidosatt sina ålig- ganden enligt 3 kap. 26 § andra stycket, dvs. följer tillsynsmannens anvisningar eller inte lämnar uppgifter till tillsynsmannen som denne begär. För det tredje kan ackordet för- verkas om gäldenären på något annat sätt uppenbart försummat sina åtaganden enligt ackordet. För att rätten ska kunna förklara att ackordet förfallit krävs dock att ansökan görs av en borgenär som omfattas av ackordet. Avslutningsvis bör nämnas att det i 3 kap. 5–7 §§ LFR finns be- stämmelser om återvinning under företagsrekonstruktion. Reglerna innebär i huvudsak att rekonstruktören eller en borgenär vars ford- ran skulle omfattas av ett offentligt ackord kan väcka tala om åter- . Talan måste enligt 3 kap. 6 § väckas före ackordsborgenär- sammanträdet. Om det blir aktuellt med återvinning prövas talan enligt 4 kap. KonkL. En ansökan om återvinning ska avvisas om rekonstruktionen upphör utan att ett offentligt ackord har kommit till stånd och om gäldenären inte försätts i konkurs efter en ansö- kan som gjorts från det att företagsrekonstrukt- ionen upphörde. Fördelningen av vad som återvinns genom åter- vinningstalan tillkommer de borgenärer som omfattas av ackordet, med avdrag för återvinningskärandens kostnader. Om återvin- ningssvaranden får en fordran mot gäldenären med anledning av återvinningen får denne delta i ackordsförhandlingen. En företagsrekonstruktion kan upphöra av flera olika skäl. Enligt 4 kap. 7 § LFR ska rätten besluta att rekonstruktionen ska upphöra, om 1.sådana åtgärder vidtagits att syftet med rekonstruktionen kan anses uppnått, 2.gäldenären begär det och beslut om ackordsförhandling inte har meddelats, 3.gäldenären utan laga förfall uteblir från det borgenärssamman- träde som anges i 2 kap. 10 § andra stycket, 4.rekonstruktören eller en borgenär begär det och syftet med fö- retagsrekonstruktionen inte kan antas bli uppnått, eller 5. det i annat fall finns särskilda skäl för att företagsrekon- struktionen bör upphöra. Om gäldenären försätts i konkurs upphör företagsrekonstruktion- en (4 kap. 7 § andra stycket LFR). Sammanfattningsvis innebär detta att rekonstruktion inte upphör utan särskilt beslut av rätten, såvida inte gäldenären försätts i konkurs. Av 2 kap. 10 a § KonkL framgår att en borgenärs ansökan om konkurs, i fall gäldenären begär det, förklaras vilande i avvaktan på att rekonstruktionen upp- hör. Bestämmelsen skapar ett temporärt konkurshinder och inne- bär i förening med 2 kap. 17 § LFR ett slags moratorium för att rekonstruktionen ska kunna fullföljas framgångsrikt.12 kan – trots att en ansökan om företagrekonstruktion på- går – försättas i konkurs, dels efter egen ansökan, dels efter ansö- kan från borgenär.13 I det sistnämnda fallet krävs dock att rek- visiten i 2 kap. 10 a § andra stycket KonkL är uppfyllda, nämligen om borgenären kan visa att det finns särskilda skäl att befara att gäldenären vidtar eller underlåter att vidta en viss åtgärd och däri- genom sätter borgenärens rätt i fara. I annat fall än som avses i 4 kap. 7 § LFR ska rätten, när tre måna- der förflutit för beslutet om företagsrekonstruktion, be- sluta att rekonstruktionen ska upphöra. Om det finns särskilda skäl kan dock rätten, efter begäran av gäldenären, inom tremånadersfristen medge att rekonstruktionen får pågå . Om det finns synnerliga skäl, kan rätten under motsvarande förut- sättning förlänga tiden ytterligare högst i taget. Rekon- struktionen får dock inte pågå längre än under sammanlagt , om inte ackordsförhandling har beslutats (4 kap. 8 §). 12Palmér, E. & Savin, P., Konkurslagen (, Zeteo), kommentaren till 2 kap. 10 a §. 13Se , T. & , M., a.a. s. 248. I utredningens uppdrag ingår att göra de internationella jämförelser som anses befogade. I detta kapitel beskrivs gällande rätt i ett urval av rättsordningar. Beskrivningen omfattar inte amerikansk rätt (se avsnitt 2.1.1) utan koncentreras i stället till rättsläget i vissa europe- iska länder med mer lika insolvensregler de som övervägs i detta betänkande. Redovisningen görs med utgångspunkt i vissa frågor som vi bedömt som centrala för detta arbete. Vi gör således inte anspråk på en heltäckande beskrivning av de valda ländernas rekon- struktionsregler. Inledningsvis görs en översiktlig beskrivning av hur ansöknings- förfarandet är utformat. Vidare redovisas rekonstruktörens (eller motsvarande organs) respektive gäldenärens roll och befogenheter under förfarandet. Därefter behandlas frågor om rekonstruktions- planen, såsom när och hur en sådan plan ska tas fram och beslutas. I framställningen redovisas också vem eller vilka som står för kost- naderna under förfarandet. Vi har även undersökt om det i respek- tive rättsordning finns möjlighet att direkt övergå i konkurs efter en misslyckad företagsrekonstruktion. Behovet av en effektiv insolvenslagstiftning har även uppmärk- sammats på EU-nivå. Det arbete som pågår inom EU liksom inom m.m. redovisas i kapitlet liksom huvuddragen i den lagstiftningsguide som tagits fram inom () för att stödja utformningen av ändamålsenliga och effektiva insol- vensrättsliga lagstiftningar på nationell nivå. I den norska insolvenslagstiftningen finns en möjlighet till rekon- struktion utom konkursförfarandet. Förfarandet kallas gäldsförhand- ling (gjeldsforhandling) och förfarandet innebär antingen en förhand- ling om ett underhandsackord eller ett offentligt ackord. Bestämmelser som reglerar förfarandet finns dels i lov nr. 58 om gjeldsforhandling og konkurs (konkursloven), dels i lov 1984- 06-08 nr. 59 om fordringshavernes dekningsrätt (dekningsloven).1 I norsk rätt kan ansökningsförfarandet endast initieras av gälde- nären. Som förutsättning gäller att denne inte kan uppfylla sina förpliktelser allteftersom de förfaller, dvs. ett krav på illikviditet uppställs. En ansökan ska dock avvisas om domstolen finner det osannolikt att gäldenären kan få till stånd en frivillig skulduppgö- relse eller ett tvångsackord (1 och 4 §§ konkursloven). Är en kon- kursansökan anhängig vid tiden för ansökan om gäldsförhandling- ens inledande ska konkursansökan vilandeförklaras till dess rekonstruktionsförfarandet avslutats (16 §). Huvudregeln i 16 § första stycket är att konkursansökan fördröjs till dess att ansökan om gäldsförhandling dragits tillbaka eller avvisats eller förhandling- arna har blivit inställda eller avslutade. En ansökan om att inleda förfarandet ska innehålla uppgift om huruvida gäldenären begär en frivillig skulduppgörelse eller ett of- fentligt ackord. Ansökan ska också innehålla en kort redogörelse för orsakerna till betalningssvårigheterna och hur gäldenären avser att lösa sina ekonomiska problem, preciserade uppgifter om till- gångar och skulder samt en redogörelse för hur redovisningen är inrättad. Rätten har möjlighet att kräva in kompletterande upplys- ningar om alla förhållanden som rätten bedömer kan vara av bety- delse för beslutet om gäldsförhandling. Rätten kan även diskutera ansökan med borgenärerna. Beslut om förfarandets inledande ska fattas möjligt och normalt från ansökan kom 1 Beträffande företagsrekonstruktion i norsk rätt, se Falkanger, T. & Huser, K., Sikring og tvangsgjennomføring av krav, i Knophs oversikt over rett (ed. Lilleholt, K. ), 2013, s. 297 ff. Se även , E., Nordisk/baltisk rekonstruktionsrätt – En jämförande rap- port, 2013, s. 51 ff., samt , A.H., Förbehållsklausuler i vissa främmande rättssystem, 1998, s. 231–233. in till tingsrätten (2–4 §§). Öppnandet av förfarandet blir i regel kungjort men det bör tilläggas att enligt 6 § kan rätten besluta att det inte alltid behöver offentliggöras. Om ansökan bifalls ska rätten utse en gäldsnämnd (gjeldsnemnd). Den har till uppgift att bistå gäldenären under gäldsförhandlingen, som den är skyldig att tillvarata borgenärernas intressen. Om det är förenligt med dessa intressen ska nämnden även i samarbete med offentliga myn- digheter verka för att berörda arbetstagares intressen och särskilda samhällsintressen tillvaratas (7 §). Av 14 § första stycket framgår att gäldenären behåller rådigheten över sin rörelse och sin egen- dom, men står under gäldsnämndens tillsyn. Gäldenären åläggs en upplysningsplikt och en plikt att följa nämndens anvisningar. Nämnden ska ges möjlighet att utöva tillsyn över sättet att bedriva verksamheten och dess ekonomiska förhållanden. Gäldenären får inte enligt 14 § andra stycket utan nämndens tillåtelse ingå nya skuldförpliktelser eller förnya gamla skulder. Han/hon får inte heller pantsätta, avyttra eller hyra ut sin fasta egendom, sina verk- samhetslokaler eller tillgångar av väsentlig betydelse. Ska verksam- heten bedrivas vidare under förfarandet ska gäldenären även lämna en driftsbudget och verksamhetsplan till nämnden. Dispositioner som gäldenären vidtar utan föreskrivet samtycke från gäldsnämn- den är utan verkan i förfarandet, om inte motparten är i god tro (15 §). Rätten kan efter begäran från gäldsnämnden avsluta förfa- randet och inleda konkurs om gäldenären grovt eller vid upprepade tillfällen brutit mot ovan redovisade plikter (57 §). När rätten beslutar om att inleda förfarandet ska, som framgått ovan, rätten genast utse en gäldsnämnd. Nämnden består av en ordförande (ledare) vilken som regel ska vara advokat, samt en till tre medlemmar som företrädesvis ska väljas av borgenärerna2 eller dess representanter. Om möjligt ska en av medlemmarna ha känne- dom om den näring som gäldenären bedriver. Om boet är av liten omfattning kan rätten besluta att endast en ledare ska utses (7 §). I särskilda fall som regleras i 8 § kan även en representant för de anställda utses. Nämnden fattar beslut genom enkel majoritet och ledaren har utslagsröst (9 §). Om en representant för de anställda utnämns kan gäldsnämnden således bestå av upp till fem medlem- 2 I förarbetena anges att olika borgenärsgrupper bör representeras men att uppdraget är frivilligt, NOU 1972:20 s. 62. Rätten ska även utnämna en revisor till gäldsnämnden som ska företa revision av gäldenärens räkenskaper och verksamhet. Ut- nämnandet av revisor sker på förslag från gäldsnämnden (11 §). Rätten kan närsomhelst ålägga gäldsnämndens medlemmar att lämna fullständiga upplysningar om förfarandet. Rätten kan även upphäva eller ändra nämndens eller ledarens beslut på yrkande av gäldenären, en borgenär eller en medlem i nämnden (9–10 §§). Vilka som får ingå i gäldsnämnden begränsas av bestämmelser om jäv. Jävsreglerna träffar inledningsvis en viss närståendekrets till gäldenären. Till medlem får inte heller utses den som arbetar, eller har arbetat, för gäldenären eller som un- der nämnda tid har fungerat som gäldenärens fasta juridiska rådgi- vare, revisor eller suttit i bolagets ledning eller styrelse, själv ansö- ker om ackord eller är försatt i konkurs eller på grund av särskilda omständigheter inte kan antas vara tillräckligt opartisk. Inte heller bör utnämnas den som regelbundet anlitats som juridisk eller ekonomisk rådgivare. Nämndens medlemmar får inte delta i behandlingen eller avgörandet av en fråga i vilken denne har ett framträdande personligt eller ekonomiskt särintresse (12 §). Såvitt avser finansieringen av förfarandet är det gäldenären som betalar gäldsnämndens och revisorns arvode. Rätten beslutar om arvodet efter att nämnden och revisorn lämnat förslag på sin er- sättning till rätten. Innan rättens beslut bereds gäldenären tillfälle att yttra sig över förslaget. Om en medlem av nämnden gör sig skyldig till en försummelse vid uppdragets utförande ska detta be- aktas när arvodet beslutas så att arvodet reduceras eller helt bort- faller (157 och 158 §§). Några bestämmelser om skadestånd för nämndens medlemmar och revisorn uppställs inte. Gäldsförhandlingen utgörs av tre steg, som regleras i kapitel 4, 5 och 6 i den norska konkursloven. Det första steget som regleras i kapitel 4 är att gäldsnämnden i samarbete med den utsedda revisorn ska gå igenom gäldenärens räkenskaper och verksamhet och försöka skapa en uttömmande översikt över tillgångar och skulder. Nämnden ska värdera tillgångarna och ange så långt det är möjligt vilket värde dessa kan antas ha vid fortsatt drift av verksamheten och hur mycket de kan antas inbringa vid en försäljning (20 §). Om nämnden finner det sannolikt att det finns utsikter för att uppnå ett ackord – antingen ett frivilligt sådant eller ett offentligt ackord – ska nämnden hjälpa gäldenären att utarbeta ett ackords- Det finns ingen tidsram för när ackordsförslaget ska läggas fram utöver att det måste ske inom rimlig tid. i stället att det saknas utsikter ska rätten meddelas om detta. Rätten ska då ställa in förfarandet och försätta gäldenären i konkurs (22 och 57 §§). Det andra steget, som upptas i kapitel 5, beskriver förfarandet när gäldenären får tillstånd en frivillig skulduppgörelse. Det finns inget krav på hur den frivilliga uppgörelsen ska se ut, utan det är upp till parterna att bestämma. Någon formell rekonstruktionsplan läggs således inte fram i norsk rätt. Nämnden erbjuder alltså borge- närerna ett förslag som ska godkännas av dem genom omröstning. Förslaget måste godkännas av alla borgenärer. Om förslaget inte antas kan antingen ett nytt förslag utarbetas eller så återstår inget annat än tvångsackord eller konkurs. Det tredje steget, som regle- ras i kapitel 6, gäller tvångsackord. Det finns flera typer av tvångs- ackord. I norsk rätt innebär ett misslyckat förfarande att gäldenären för- sätts i konkurs. Rätten ska besluta om konkurs om gäldsnämnden meddelar rätten att det saknas förutsättningar för gäldenären att uppnå ackord. Detsamma gäller om gäldenären inte lagt fram ett ackordsförslag inom rimlig tid, i de fall rätten avslår ett yrkande om ändring av förfarandet från ett underhandsackord eller ett offent- ligt ackord, om rätten nekar stadfästelse av ackordet enligt 52 § samt när förfarandet inte har avslutats från inle- dandet eller den som rätten beslutat om på begäran från gäldsnämnden. Rätten kan också försätta gäldenären i konkurs vid upprepade eller grova åsidosättanden av skyldigheten att inhämta samtycke från gäldsnämnden eller av plikten att lämna upplysning- ar (57 §). I norsk rätt kan gäldenären alltså i redovisade situationer försättas i konkurs oberoende av om insolvens föreligger. En tanke bakom reglerna om övergång till konkurs är att borgenärer inte bör vara hänvisade till specialexekution efter att ha deltagit i ett gemen- samt förfarande.3 3 , Nordisk/baltisk rekonstruktionsrätt – En jämförande rapport., 2013, s. 72 samt där gjorda hänvisningar. I den danska insolvenslagstiftningen finns möjlighet till rekon- struktion utom konkursförfarandet, s.k. rekonstruktion. Bestäm- melser om förfarandet finns i 10–16 §§ konkursloven nr. 298 af 8. , DKL.4 Ansökningsförfarandet kan initieras av såväl gäldenär som bor- genär. Förfarandet kan inte inledas utan gäldenärens samtycke om gäldenären är en fysisk person eller ett bolag i vilket en fysisk per- son är personligt ansvarig för skulderna. Vid uteblivet samtycke ska ansökan i dessa fall behandlas som en konkursansökan (11 § kon- kursloven). Förfarandet kan inledas på en borgenärs ansökan obe- roende av gäldenärens samtycke om gäldenären är ett aktiebolag. Som grund för att inleda förfarandet krävs att gäldenären inte kan betala sina skulder allt eftersom de förfaller och att denna oförmåga inte är övergående (11 och 11 a §§ samt jfr 17 § andra stycket). En ansökan om att inleda förfarandet har företräde fram- för en konkursansökan. Gäldenärens insolvens ska styrkas i ansökan och om en borge- när är sökande ska denne styrka att ett fordringsförhållande före- ligger. Ansökan ska enligt 7 § vara skriftlig. I ansökan ska anges gäldenärens eller bolagets namn, person- eller företagsnummer och var gäldenären har sin hemvist eller bolaget driver sin rörelse. An- sökan ska även innehålla förslag på en eller flera rekonstruktörer och en revisor samt en förklaring att dessa är villiga att åta sig upp- draget och att de uppfyller de krav på oberoende som uppställs i 238 § DKL. Av nämnda paragraf framgår att till rekonstruktör eller revisor får inte utses någon som är närstående till gäldenären, som står i beroendeförhållande till gäldenären, som har intresse i saken eller vars opartiskhet det av annan orsak finns anledning att ifrågasätta. En revisor får inte ha varit revisor eller fast rådgivare i gäldenärsbolaget och får inte heller verka som sådan efter uppdragets upphörande. Vanligtvis utses advokater men det finns inget krav på att re- konstruktören ska vara advokat. Om det är gäldenären som gjort 4 Det följande bygger på , Nordisk/baltisk rekonstruktionsrätt – En jämförande rapport, 2013, s. 73 ff., Rammeskow , U., med flera, Rekonstruktion - teori og praksis, 2011. Se särskilt s. 230 där det finns en översikt över rekonstruktionsförfarandet. Jfr även , A.H., Förbehållsklausuler i vissa främmande rättssystem, 1998 s. 237–242. ansökan eller om gäldenären samtycker till en borgenärs ansökan inleds förfarandet . Om det inte finns något samtycke kallas borgenärerna och gäldenären till sammanträde för behandling av ansökan (11 § fjärde stycket). Den av gäldenären föreslagna rekonstruktören godtas vanligtvis, men rätten är inte bunden av gäldenärens förslag utan kan utse någon annan. Det gäller även vem som ska utses till revisor (11 a §). Godtas rekonstruktören ska han/hon enligt 12 § DKL senast efter att han/hon blivit utsedd skicka ut ett med- delande om rekonstruktionen till samtliga kända borgenärer och bifoga en kopia till rätten. Meddelandet ska bl.a. annat innehålla uppgifter om gäldenärens viktigaste tillgångar och skulder samt om det är möjligt innehålla en borgenärsförteckning med angivande av ställda säkerheter. Meddelandet ska även innehålla uppgifter om tidpunkten för det borgenärssammanträde som normalt ska hållas efter det att ansökan om rekonstruktion inkom till rätten (11 a § andra stycket). Senast före borgenärssam- manträdet ska rekonstruktören skicka ett förslag till rekonstrukt- ionsplan till samtliga kända borgenärer och till rätten. Förslaget till rekonstruktionsplan ska enligt 11 c § bl.a. innehålla en redogörelse för vilken typ av rekonstruktion som avses läggas fram och om det finns väsentliga förhållanden som kan utgöra hinder att genomföra planen. Vidare ska det anges vilka väsentliga steg som planeras un- der förfarandet. Därtill ska förslaget innehålla en värdering av gäl- denärens tillgångar samt en förklaring om rekonstruktören och revisorn anser att planen är genomförbar. Gäldenären ska som hu- vudregel ha anslutit sig till förslaget (11 c §). En rekonstruktion måste för att omfattas av konkursloven in- nehålla bestämmelser om ett offentligt ackord och/eller en verk- samhetsöverlåtelse. Ackordet kan gå ut på en procentuell nedskriv- ning eller t.o.m. bortfall av fordringarna (10 a §). En verksamhets- överlåtelse måste dels bestå av en överlåtelse av äganderätten till hela eller en del av verksamheten, dels innebära att det som överlåts bevarar sin identitet som ekonomisk enhet. En verksamhetsöverlå- telse bör enligt lagmotiven kunna ske för betalning av en fordring om detta sker i enlighet med förmånsrättsordningen.5 5 , a.a., s. 87 och där gjorda hänvisningar till L 199:2099-10 s. 71. När förfarandet inleds är huvudregeln att gäldenären behåller rådigheten över sin verksamhet och sina tillgångar, men får inte företa dispositioner som är av väsentlig betydelse utan rekonstruk- törens samtycke. Betalning av skuld får endast ske om den är i enlighet med förmånsrättsordningen eller när det är nödvändigt för att förhindra förlust (12 §). Gäldenären är under förfarandet skyldig att lämna en ekonomisk redogörelse till rekonstruktören i enlighet med vad denne bestämmer och har en upplysningsplikt mot rätten, rekonstruktören och revisorn om uppgifter som be- döms nödvändiga för förfarandet (12 § tredje stycket).