sou · H4B387 · 2016-12-15 00:00:00 — Som framgått ovan är det MUCF som fattar beslut om vilka organisationer eller stiftelser som ska få stöd enligt förord- ningen om statligt stöd för att förebygga och motverka diskrimi- nering. De mål som regeringen har fastställt för verksamheten anges i MUCF:s regleringsbrev.17 Målen och återrapporteringskraven för innefattar bl.a. att lämna en samlad redovisning och en ana- lys av kostnaderna för administrationen av samtliga statsbidrag som 161 och 7 §§ förordning (2015:49) med instruktion för Myndigheten för ungdoms- och civil- samhällesfrågor. 17Regleringsbrev för avseende Myndigheten för ungdoms- och civilsam- hällesfrågor, Regeringsbeslut II:I U2016/02870/UF. Arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå myndigheten ansvarar för. får MUCF disponera 14 mil- joner kr för genomförande av uppdraget att fördela statsbidrag en- ligt förordningen om statligt stöd för verksamhet som förebygger och motverkar diskriminering. Av dessa medel får myndigheten an- vända högst för administrativa kostnader. disponerade MUCF för genomförande av detta uppdrag. I enlighet med myndighetens instruktion leds MUCF av en myn- dighetschef (generaldirektören). I instruktionen anges också att det vid myndigheten ska finnas ett insynsråd som består av högst elva ledamöter. Vid myndigheten finns drygt 70 anställda fördelade på fyra av- delningar som arbetar med ungdomspolitik och politiken för det civila samhället. De fyra avdelningarna är: Stabsavdelningen, Kom- munikationsavdelningen, Avdelningen för stöd och samverkan och Avdelningen för utveckling och analys. Fördelningen av medel till verksamhet som förebygger och motverkar diskriminering (antidiskrimineringsbyråerna) Vid fördelningen av statsbidraget för verksamhet som förebygger och motverkar diskriminering prioriterar MUCF dels att verksam- heterna är geografiskt spridda över hela landet, dels att det är en redan pågående verksamhet. Bidraget är ett verksamhetsbidrag som ges i taget till långsiktigt inriktade verksamheter och kan inte ges till projekt eller enstaka aktiviteter. Myndigheten har uppgett att man funderade mycket över vad det skulle vara för typ av stöd och hur detta skulle fördelas. hade stödet i viss mån hanterats som ett projektbidrag men hade man bestämt sig för att det skulle vara ett verksamhetsbidrag. Myndig- heten har tidigare – när den hette – beslutat om föreskrifter rörande stödet. Föreskrifterna har – enligt uppgift från myndigheten – inte varit tillämpliga eftersom många delar av rutinerna har ändrats. De är därför upphävda sedan utgången av oktober 2014.18 MUCF avvaktar beslut om en ny förordning och 18 SKOLFS 2008:7 och SKOLFS 2014:52. Arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå arbetar nu i stället med t.ex. handläggningsmallar, hjälptexter och praxisbeslut i särskilda frågor. MUCF beslutade om fördelningsnyckel för verksamhetsbidrag till antidiskrimineringsverksamheter. Beslutet är ett policybeslut. Enligt beslutet ska stödet fördelas efter en fast fördelningsmodell. De organisationer och stiftelser som anses berättigade till stöd ska alltså få samma belopp, stödet fördelas lika mellan de bidragsberättigade. Annan finan- siering ska inte längre påverka beloppet. I fördelningsnyckeln finns inte heller några fastställda ramar över hur stor del av beloppet som får användas till olika budgetposter. Organisationen får använda hela beloppet för det ändamål som avses i förordningen på det sätt som bäst passar den egna verksamheten. Vid redovisningen av bi- draget följer MUCF upp att bidraget har använts enligt de villkor som gäller och att verksamheten genomförts med tillfredsställande kvalitet och resultat. I motiven till beslutet om den nya fördel- ningsnyckeln anges bl.a. att MUCF ser flera fördelar med en fast fördelningsmodell jämfört med den som tidigare använts. MUCF anser att organisationerna – med den modell myndigheten nu beslutat om – får ett större utrymme att använda bidraget utifrån sina egna förutsättningar och utan en större myndighetsstyrning. Detta är positivt då behoven varierar mellan olika verksamheter och mellan olika verksamhetsår. I den av myndigheten tidigare tillämpade rör- liga behovsstyrda modellen har det varit MUCF som vägt behoven mot varandra och också fastställt budgetplan för respektive orga- nisation. I den fasta modellen säkerställer myndigheten i stället att organisationernas verksamheter och utvecklingsinsatser motsvarar den verksamhet som föreskrivs i förordningen samt att den är genom- förbar, långsiktig och når så många som möjligt.19 För verksamhetsåret 201420 fördelade MUCF till 15 antidiskrimineringsbyråer.21 Enligt uppgift från MUCF har de flesta av de 15 byråer som fick stöd 2014 funnits . I huvud- sak är det samma byråer som får stöd och de byråer fått stöd och som inte längre får det har oftast 19MUCF:s beslut om fördelningsnyckel för verksamhetsbidrag till antidiskrimineringsverk- samheter, . 202014 är det år som vi genomförde vår enkät till antidiskrimineringsbyråerna, se vidare avsnitt 12.1.5. av anslaget fick användas för myndighetens administration. Arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå Som exempel har MUCF nämnt Röda korset som tidigare drev fyra antidiskrimineringsbyråer som organisatio- nen valde att lägga ner när dess verksamhet renodlades. Merparten av de byråer som har sökt stöd men fått avslag har fått det för att de sökt för verksamheter som inte ger rätt till bidrag enligt för- ordningen, dvs. verksamheter som inte uppfyller de grundläggande kraven för att få stöd. Särskilt gäller detta i regioner som saknar en antidiskrimineringsbyrå. Pengarna är däremot inte öron- märkta för redan existerande verksamheter utan det kan komma nya som uppfyller kraven för att få stöd och de redan pågående verksamheterna prövas också mot bidragets villkor. MUCF har t.ex. nekat stöd till en byrå som ville starta upp verksamhet i ett län där det redan fanns flera antidiskrimineringsbyråer som fick stöd. Det finns en pågående dialog mellan handläggare vid MUCF och antidiskrimineringsbyråerna före det årliga beslutet om stöd, men ett slutligt beslut får MUCF fatta först det år som stödet om- fattar. Utbetalning av stödet sker därför först mot vilket enligt MUCF upplevs som ett problem för antidiskrimi- neringsbyråerna som har löner att betala även . MUCF ser gärna att myndigheten får ett bemyndigande att fatta beslut redan året innan det år som bidraget ska användas. Då skulle beslutet till exempel kunna meddelas , under villkor att anslaget finns för bidragsåret. MUCF har till utredningen uppgett att myndigheten gärna hade haft ett återrapporteringskrav avseende stödet. Myndigheten anser att det är otillfredsställande att inte kunna rapportera vidare de resultat och de förutsättningar för verksamheten som inhämtats från huvudmännen via redovisning och samråd. Alla nyare statsbidrag som fördelas har ett sådant återrapporteringskrav inskrivet i den förordning som reglerar verksamheten och det skulle vara till fördel om motsvarande gällde stödet till antidiskrimineringsbyråerna. För fördelade MUCF till 16 antidiskrimineringsbyråer och 2016 har MUCF fördelat 13,5 miljo- ner kr till 16 antidiskrimineringsbyråer. Arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå Statligt stöd för verksamhet som förebygger och motverkar diskrimi- nering lämnades – som framgår ovan – till 15 antidiskriminerings- byråer och till 16 stycken . Antidiskrimi- neringsbyråerna är inte statliga organ utan drivs av idéburna organi- sationer, men med bland annat bidrag från staten (MUCF). Anti- diskrimineringsbyråerna är alltså ideella och verkar lokalt och regio- nalt för mångfald, likabehandling och jämställdhet. Byråerna arbetar med alla diskrimineringsgrunder och erbjuder kostnadsfri juridisk rådgivning och även utbildning till företag, föreningar, kommuner och landsting. Byråerna bedriver också ofta ett opinionsbildande arbete. De arbetar under tystnadslöfte och omfattas inte av offent- lighetsprincipen. De har även ett samarbete med DO. Ett av DO:s långsiktiga mål är – som framgår av avsnitt 6.2.1 – att DO:s dialog med det civila samhället bidrar till arbetet för att främja lika rättigheter och möjligheter stärks. DO uppger att man ser stort värde i kontakterna med antidiskrimineringsbyråerna. Enligt DO är dessa kontakter även ett led i myndighetens uppdrag att verka för att fler enskilda får upprättelse. DO har t.ex. varit med och format det nätverk som beskrivs nedan (Antidiskrimi- neringsbyråer) och man deltar i nätverksträffar, håller vissa utbild- ningar för antidiskrimineringsbyråerna osv. Huvudmän för verksamheten är i samtliga fall ideella, icke vinst- drivande organisationer. Strukturen skiljer sig dock åt mellan byrå- erna. En del byråer drivs av organisationer som gör det vid sidan av annan verksamhet. Andra drivs av föreningar som bildats enkom i syfte att driva byrån. Byråerna är enligt uppgift på Anti- diskrimineringsbyråers hemsida religiöst och partipolitiskt obundna. Antidiskrimineringsbyråernas främsta verksamhet är att genom juri- diskt råd och stöd hjälpa och stödja individer som utsatts för diskri- minering. Byråerna hjälper kostnadsfritt personer genom att utreda, förhandla, förlika och anmäla fall av diskriminering. Förutom att ge råd och stöd arbetar de förebyggande genom olika utbildnings- och informationsinsatser. har byråerna, enligt 6 kap. 2 § 22 Avsnittet bygger i den mån annat inte anges på MUCF:s hemsida och Antidiskrimineringsbyråers hemsida Arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå diskrimineringslagen, rätt att i domstol föra talan för en enskild person som medger det. De antidiskrimineringsbyråer som uppbar stöd (när utred- ningen genomförde sin enkätundersökning) är följande.23 Antidiskrimineringsbyrån MRO-Diskanti i , Nord- västra (län) Antidiskrimineringsbyrån Sydost i (, och ) Brottsförebyggande Centrum i , vars verksamhet heter Antidiskrimineringsbyrån i , i () Byrån mot diskriminering i i (Öster- götlands län) , vars verksamhet heter Diskriminerings- byrå i och , i /(Väster- och ) Diskrimineringsbyrån Humanitas i /(Söder- manlands och ) Forum för lika rättigheter-CARE, vars verksamhet heter Byrån För Lika Rättigheter ligger i () Göteborgs rättighetscenter – mot diskriminering i () Integrationsforum mot rasism, vars verksamhet heter Antidiskri- mineringsbyrån, i () Malmö mot Diskriminering i (län) Sensus studieförbund, vars verksamhet heter Rättighetscentrum , i () Sensus studieförbund, vars verksamhet heter Rättighetscentrum , i () Uppsala Föreningsråd, vars verksamhet heter Diskriminerings- byrån , i (län) 23 Uppgiften är hämtad från MUCF:s hemsida, Arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå Örebro Rättighetscenter i (län) SIOS, Antidiskrimineringsbyrån Syd (, södra regionen) tillkom ytterligare en byrå, nämligen Rättighetscentrum i som drivs av Sensus och ligger i och . Diskrimineringsbyrån i heter numera Antidiskrimineringsbyrå och drivs av Sensus, region . 24 Av de 15 byråer som uppbar statligt stöd ingick 14 stycken i nätverket och samarbetsforumet Anti- diskrimineringsbyråer. Syftet med samarbetet var att föra dialog, utbyta erfarenheter och kompetens och att på nationell nivå arbeta för att motverka diskriminering. Alla byråer är fristående, men de samarbetar med varandra och med DO. De 14 första i listan ovan var med i nätverket medan den sista – SIOS, Antidiskriminerings- byrån Syd – stod utanför. Vid nätverkets årsmöte fattades beslut om att ombilda nätverket till en nationell organisation. Organisationen har antagit arbetsnamnet SADB (Antidiskrimineringsbyråer). Styrelsen har nio ordinarie ledamöter samt tre ersättare. Samtliga arbetar helt ideellt. Fokus har varit att få en bred kompetens i styr- elsen. Tanken är att styrelsen inte ska vara knuten till en viss anti- diskrimineringsbyrå varför man i stadgarna har skrivit in att någon som är anställd av en antidiskrimineringsbyrå inte är valbar till styrelsen. Huvudsyftet med organisationen är att driva byråernas frågor framåt. Tanken är att organisationen ska arbeta för ökad och stabiliserad finansiering för byråerna samt föra byråernas talan såväl nationellt som, vid behov, internationellt. Organisationen hade indikationer på att samtliga 16 antidiskrimineringsbyråer som fick stöd 2015 skulle bli medlemmar i organisationen. For- mellt sker detta genom att medlemsavgiften betalas in. Vid årsmötet var 15 av 16 byråer närvarande och samtliga röstade för bildandet av organisationen, dess stadgar osv.25 Flera av antidiskrimineringsbyråerna har utöver stödet som för- delas av MUCF även annat finansiellt stöd. Det kan t.ex. röra sig om stöd från den kommun där de verkar och från landsting. 24Uppgifterna hämtade från MUCF:s hemsida. 25Stycket bygger på information lämnad vid möte med SADB:s ordförande. Arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå Antidiskrimineringsbyråer finns i 17 län/regioner, dock finns det två byråer som verkar i två län och en byrå som verkar i tre län. I tre län/regioner finns två byråer, nämligen , och Region . saknas således byråer i fyra län, nämligen , , och . I Antidiskrimineringsbyråers årsrapport redo- gör man för den verksamhet som bedrevs av de byråer som då var med i nätverket. var det 14 byråer som ingick i nätverket varav MUCF finansierade samtliga. hand- lade byråerna sammanlagt 1 614 nyinkomna ärenden, vilket var en ökning jämfört med . Diskriminering på grund av etnisk tillhörighet var den vanligaste diskrimineringsgrunden. Diskriminering som har samband med funk- tionsnedsättning var precis som den näst vanligaste grun- den. Grunden kön ökade i förhållande till före- gående år, sammanlagt hanterades 59 ärenden. Här ska dock note- ras att grunden kön minskade stort i förhållande till , 43 ärenden att jämföra med 73 ärenden . inkom även 69 ärenden gällande diskrimineringsgrunden religion eller annan trosuppfattning. Det kom även in ärenden rörande de övriga tre diskrimineringsgrunderna . Det finns också fall där flera diskrimineringsgrunder är aktuella. har byrå- erna drivit ärenden på de flesta samhällsområden som omfattas av diskrimineringslagen. Det vanligaste området har enligt ärendestati- stiken varit arbetslivet. Även området varor, tjänster och bostäder avsågs med många anmälningar . Området anmälningar inom socialförsäkringssystemet ökade markant år 2014.26 Av de ärenden som drevs av byråerna avslutades 572 fall med förlikning eller annan lokal lösning som t.ex. kan inne- bära en ursäkt eller ekonomisk kompensation. Sammanlagt 44 ären- den har lett till fällande domar eller offentliga beslut vilket är en ökning jämfört med . lades 306 av de nya ärendena ner antingen under eller efter utredning. Att ärenden lagts ner har enligt årsrapporten bl.a. berott på att det 26 antidiskrimineringsbyråers årsrapport . Vi har även tagit del av årsrapporterna för . Årsrapport för saknas . Arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå inte gått att bevisa att diskriminering ägt rum, att klienten inte varit kontaktbar eller inte velat driva ärendet vidare.27 Antidiskrimineringsbyråerna har en omfattande informations- och utbildningsverksamhet. Drygt 20 000 personer var närvarade . Antidiskrimineringsbyråerna arbetar även i projekt för att stärka sina verksamheter och utveckla arbetet mot diskriminering.28 utvärdering av lokal antidiskrimineringsverksamhet29 genomförde på uppdrag av dåvarande Inte- grations- och jämställdhetsdepartementet en utvärdering av lokal antidiskrimineringsverksamhet som finansieras av statsbidrag. Utvär- deringen gjordes och omfattade samt- liga 17 verksamheter som hade beviljats statsbidrag för . Rambölls samlade bedömning var att antidiskrimineringsbyrå- erna fyller en viktig funktion och att deras verksamhet utgör ett komplement till statlig och sektor. På ett övergripande plan har, enligt Rambölls bedömning, antidiskrimineringsbyråernas verksamhet ett stort värde främst vad gäller två områden. För det första når antidiskrimineringsbyråerna en målgrupp som andra aktö- rer på området har svårt att nå ut till. Detta gäller för såväl den enskilda rådgivningen som den upplysande och utbildande verk- samheten. För det andra har antidiskrimineringsbyråerna en för- måga att anpassa sina insatser efter behov och efterfrågan på den lokala nivån. Särskilt den individuella rådgivningen och de värden den medför är enligt Rambölls bedömning unik på så sätt att det i vart fall när rapporten gjordes inte fanns någon annan aktör som möter dessa samhällsbehov, åtminstone inte med antidiskriminerings- byråernas breda målgrupp och verksamhet. Enligt Ramböll kan svaga grupper i samhället ha särskilt stor nytta av antidiskriminerings- byråernas verksamhet. Oberoendet från stat och kommun bidrar enligt Rambölls bedömning till att nya, ”myndighetsskeptiska”, målgrupper nås. Statsbidraget var enligt utvärderingen överlag att 29Avsnittet bygger, i den mån annat inte anges, på Rambölls rapport av lokal antidiskrimineringsverksamhet, Integrations- och jämställdhetsdepartementet . Arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå se som avgörande för den verksamhet som bedrivs. Drygt hälften av de antidiskrimineringsbyråer som fick stöd hade med- finansiering men denna bestod i regel av mindre summor och för- måner, såsom gratis lokalhyra. Ramböll ansåg dock att antidiskrimineringsbyråerna inte utnytt- jar sin fulla potential på grund av bristande kontinuitet, bristande incitament till utveckling samt en vag målbild. Ramböll angav tre punkter där man bedömde att verksamheten borde förbättras i syfte att maximera antidiskrimineringsbyråernas framtida värde. De tre punkterna som angavs var att försöksverksamheten bör upphöra, att målbilden bör tydliggöras samt att styrnings- och uppföljnings- strategin bör vidareutvecklas. Punkten ett har som konstaterats ovan redan genomförts. har regeringen permanentat stödet till antidiskrimi- neringsbyråerna.30 Enligt Ramböll kännetecknas antidiskrimineringsbyråernas identi- tet, på ett övergripande plan, i stor utsträckning av närheten till det civila samhället. Uppgiften att forma en organisationsidentitet har i hög grad lämnats till organisationerna själva. Det gör att det enligt Ramböll egentligen inte är möjligt att tala om en entydig organisa- tionsidentitet. En förklaring till detta är enligt Ramböll att stats- bidraget till antidiskrimineringsbyråerna sedan start präglats av en förhållandevis svag styrning. Rambölls utvärdering visade att två olika antidiskriminerings- verksamheter hade kommit att utvecklas. Den första varianten utgörs av organisationer som menar att lokal antidiskriminerings- verksamhet har ett värde i sig. Den andra varianten utgörs av orga- nisationer som i första hand argumenterar för antidiskriminerings- byråernas existensberättigande utifrån ett serviceperspektiv. Dessa båda typer av organisationer har delvis skilda funktioner och värdet av deras verksamhet skiljer sig i viss mån åt. Den första verksam- hetstypen har en stark ideell och demokratisk framtoning vars värde i första hand ligger i att ge svaga individer en röst, främja egenmakt och balansera och bredda befintlig samhällsdebatt. Den andra verk- samhetstypen fokuserar i högre utsträckning på kompetens och tjänsteutbud, vars främsta värde ligger i en medlande funktion ut- ifrån ambitionen att reda ut missförstånd och bidra till ökad kun- 2012/13:1, Budgetpropositionen , utgiftsområde 13 s. 43 f. Arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå För att öka värdet av statsbidraget menar att staten bör ta ställning till vilken typ av verksamhet som ska eftersträvas och således på vilken grund statsbidraget motiveras. När det gäller den tredje punkten som Ramböll pekar ut som ett förbättringsområde menar man att uppföljningen av antidiskrimi- neringsbyråerna bör utmärkas av ett betydligt mer lärande perspek- tiv, där uppföljningsresultat inte bara används som underlag för kontroll utan även för styrning och utveckling. Detta innebär bland annat att uppföljningen enligt Ramböll bör fokusera mer på de resultat och det värde som antidiskrimineringsbyråerna medför snarare än genomförda insatser och aktiviteter. Vidare bör uppfölj- ningen ske mer kontinuerligt utifrån tydligt fastställda indikatorer. Kriterierna för medelstilldelning bör enligt Ramböll även tydlig- göras för att säkra ytterligare transparens, förutsägbarhet och effek- tivitet i hur statsbidraget används. Som nämnts ovan har stödet permanentats. Rappor- ten var ett stöd i detta arbete. Enligt vad som framkommit i ut- redningsarbetet har rapporten i övrigt inte följts upp inom . 12.1.5Utredningens enkät till antidiskrimineringsbyråerna För att få en fördjupad bild av antidiskrimineringsbyråernas arbete och inhämta deras synpunkter har utredningen gjort en enkätunder- sökning. Ett antal frågor skickades till de 15 antidiskriminerings- byråer som fick statligt stöd . Frågorna gällde bl.a. anti- diskrimineringsbyråernas arbete och organisation, stödets betydelse för verksamheten och villkoren för detta, deras kontakt med diskri- minerade personer samt hur de ser på relationen till de myndig- heter som de kommer i kontakt med, som DO och MUCF. Svar inkom från 13 av 15 antidiskrimineringsbyråer31. När vi nedan talar om samtliga byråer avser vi de 13 som svarat på enkäten. 31 Antidiskrimineringsbyrån MRO-Diskanti , Antidiskrimineringsbyrån i , Byrån mot diskriminering i , Diskrimineringsbyrå i och Väster- , Diskrimineringsbyrån Humanitas i /, Byrån För Lika Rättig- heter , rättighetscenter, Antidiskrimineringsbyrån , mot Diskriminering, Rättighetscentrum , Rättighetscentrum , Diskri- mineringsbyrån och Rättighetscenter. Arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå klart ha andra uppfattningar och göra andra bedömningar . Baserat på de svar som lämnades kan följande noteras. Svaren är relativt samstämmiga i sin syn på den typ av verksamhet som bedrivs, hur byråernas relation till MUCF och DO fungerar osv. I flera fall kan vi se att svaren på vissa frågor t.o.m. är de- samma, dvs. att man har samarbetat kring svaret. Såväl äldre som nyare byråer Av de 13 antidiskrimineringsbyråer som har svarat på enkäten är tre stycken relativt nystartade. En av dessa bedriver dock verksam- het som är en fortsättning på den verksamhet som bedrevs av en numera nedlagd byrå grundad . Tre av byråerna har verkat ett tag och grundades för tre–. Resterande sju byråer har varit verksamma länge, den som har bedrivit verksamhet längst har gjort det . De antidiskrimineringsbyråer som har svarat på enkäten var medlemmar i nätverket antidiskrimineringsbyråer. De såg positivt på den förändring som då var på gång med att ombilda nät- verket till en organisation. Samtliga byråer drivs av ideella, icke vinstdrivande föreningar. Det vanligaste upplägget är att den förening som driver antidiskrimi- neringsbyrån har ett större antal medlemmar, dels andra ideella för- eningar och organisationer, dels enskilda. Högsta beslutande organ är styrelsen. Arbetet mot diskriminering på lokal och regional nivå till anställningsgrad i den ordinarie verksamheten (där 100 pro- cent utgör en anställd) är det vanligast att ha mellan en och två anställda.32 Några av byråerna har flera anställda men då i olika separat finansierade projekt. Sju av byråerna har en eller flera jurister anställda. De övriga sex har ingen jurist anställd utan hämtar in juristhjälp. En av dessa har i stället en rätts- och beteendevetare anställd. I huvudsak anser antidiskrimineringsbyråerna att de genom sin personal har god kompetens i fråga om de olika diskriminerings- grunderna. När det gäller kompetensutveckling menar man att detta är något som behövs kontinuerligt. Stödet har varit kontinuerligt och ses som en väsentlig förutsättning för verksamheten För alla utom en antidiskrimineringsbyrå har stödet varit konti- nuerligt som man har bedrivit verksamhet.