sou · H4B393 · 2016-12-27 00:00:00 — 6.7.2Kemiska analyser i biologiska material Biologiska provmaterial som kommer in till laboratoriet består till största delen av blod eller urin. Vid intag av droger finns ofta små mängder av den drog som intagits i blodet och urinen. En kemisk analys görs för att identifiera vilken substans det rör sig om. För de syntetiska cannabinoiderna återfinns sällan den ursprungliga sub- stansen i urinen. Detta beror på att kroppen har brutit ner den ur- sprungliga substansen till s.k. metaboliter, vilket är substanser som bildas när den ursprungliga substansen bryts ner i kroppen. Kemiska analyser i biologiska material ställer höga krav. Det krävs avancerad utrustning och högutbildad personal, dels för att hantera utrustningen, dels för att utveckla analysmetoder. Vilken typ av ana- lys som utförs skiljer sig åt beroende på vilken slags material det är och varifrån det kommer. Det är t.ex. stor skillnad på blod- och urin- prover från levande respektive avlidna. De olika typerna av prov- material kräver olika provberedning före analys. Dessutom finns det skillnader i vilken mängd man kan hitta den ursprungliga substansen i de olika materialen. Frågeställningarna för de olika proverna varierar också, och efter- som frågeställningen avgör vilken typ av analys som görs innebär detta att alla material inte genomgår samma analys. Begäran om ana- lys av psykoktiva substanser i biologiska material kan gälla utredning av eget bruk av narkotika, drograttfylleri eller förgiftning, avsiktlig eller oavsiktlig. Analys av psykoaktiva substanser görs också vid oklara dödsfall. Vilket material som skickas in i ett enskilt ärende beror på vilket misstänkt brott det rör sig om och vilket lagrum som finns för provtagning i det enskilda ärendet. En stor del av proverna genomgår en typ av analys som i de flesta fall inte har någon eller mycket liten möjlighet att detektera psyko- aktiva substanser om det inte har efterfrågats specifikt av polisen. Vid dödsorsaksutredningar är sannolikheten större att förekomst av psykoaktiva substanser fångas upp eftersom man där alltid letar bredare i alla prover.11 Förutsättningen är dock att referensmaterial finns. 11 RMV screenade för fler än 200 nya psykoaktiva substanser . (2016) s. 20. Enligt uppgift från RMV screenas numera för fler än 300 substanser. Klassificeringsprocessen för narkotika och hälsofarliga varor 6.7.3Utmaningar vid arbetet med kemiska analyser Gemensamt för kemiska analyser i biologiska och icke-biologiska material är att det ofta är svårt att få tillgång till kvalitetskontrolle- rade referenssubstanser, speciellt då nya substanser kontinuerligt dyker upp i missbrukssammanhang. Det är ett absolut krav att det finns en referens att jämföra med vid analysen för att en substans ska kunna detekteras. Kvalitetskon- trollerade referenssubstanser finns inte alltid kommersiellt tillgängliga från kvalitetssäkrade företag vid den tid en ny substans börjar miss- brukas (eller säljas) vilket gör att laboratorierna ofta saknar referens- substanser. Även om en substans finns att köpa kommersiellt från ett kvalitetssäkrat företag kan det i vissa fall ta att få tillgång till substansen på grund av import- och exporttillstånd, speciellt om substansen är narkotikaklassificerad i det land där den säljs eller köps. Det kan räcka att ett laboratorium tar del av ett identifierat beslag av en substans från ett annat laboratorium för att analysdata ska kunna läggas in i ett referensbibliotek. För att avgöra om en substans kan ha bidragit till ett dödsfall vill man i regel däremot kunna göra en koncentrationsbestämning och då krävs en kvalitetskontrollerad referens. Kemiska analyser i biologiska material För kemiska analyser i biologiska material är det också viktigt att ha referensmaterial på metaboliter. Tillgång till metaboliter är sär- skilt viktigt för syntetiska cannabinoider. Detta eftersom det bara är metaboliterna som finns i urinen vid intag av syntetiska cannabi- noider. Tillgången på kvalitetskontrollerade referenssubstanser för metaboliter är ännu mer begränsad än tillgången på psykoaktiva substanser. För att kunna tillverka metaboliterna kommersiellt och sälja dem som referenssubstanser är det nödvändigt att veta vilken typ av metaboliter som bildas av den aktuella psykoaktiva substan- sen. Metaboliter identifieras genom djurförsök eller med hjälp av enzymer i provrör. Klassificeringsprocessen för narkotika och hälsofarliga varor Kemiska analyser av icke-biologiska material När det gäller strukturutredningar vid analys av icke-biologiska mate- rial kan de kemiska substanserna vara svåra att analysera om materi- alen inte är rena och materialmängderna små. En strukturutredning kan också ta olika beroende på hur komplex strukturen är, det kan ta allt från . Strukturutredningar kräver dessutom tillgång till avancerad utrustning och högutbildad personal. 6.8.1Nätverket för den aktuella drogsituationen i skapades på initiativ av (numera )12 och har även dansk, norsk, finsk och isländsk medverkan etablerats (Nordiska-NADiS). administrerar NADiS genom att hålla i ordförandeskapet och bidra med sekreterare. Syftet med NADiS är att tidigt upptäcka, samla in och utbyta information om nya psykoaktiva substanser och det sätt droger används enskilt eller i blandning med t.ex. läkemedel samt att dela med sig av erfarenheter. NADiS är en frivillig referensgrupp som träffas tre–. rapporteras nya substanser som har dykt upp på marknaden (via beslag, fall hos sjukvård, dopningsfall och om- världsbevakning). Under mötena diskuteras om någon av substan- serna uppfyller rekvisiten för narkotika och/eller hälsofarlig vara och därför bör utredas inför en eventuell klassificering. NADiS använder utöver de fysiska mötena också en webb-lösning för ut- byte av information och statistik. 12 bildades och övertog då de uppgifter som de av- vecklade myndigheterna och tidigare ansvarade för. Klassificeringsprocessen för narkotika och hälsofarliga varor NADiS består av representanter från: –genom NFC och Nationella Operativa Av- delningen (), –, av läkemedelsproduk- ter och narkotika, –, Utvecklingscentrum , –Farmakologiska laboratoriet, Klinisk farmakologi, –Dopinglaboratoriet vid , –(), och NADiS medverkar vid beslut om prioriteringar av utredningar av nya psykoaktiva substanser och utgör ett stöd i klassificeringsutredningar gällande behovet av narkotikaklassificering av varor som inte har potentiell medicinsk användning samt behovet av kontroll av varor enligt lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor. NADiS bidrar också till bevakning av be- hovet av narkotikaklassificering av sådana varor som utgör läkemedel eller varor som har potentiell medicinsk användning. NADiS med- verkar även med att bidra med information gällande allvarliga förgift- ningar orsakade av nya psykoaktiva substanser till EWS. Formellt har uppdraget att rapportera till EWS.13 13 Se 3 § 13 samt 16 § instruktion där det bl.a. anges att Folkhälso- myndigheten ska bevaka och utreda behovet av att narkotikaklassificera nya psykoaktiva substanser samt rapportera till EWS. är national focal point för räkning. Klassificeringsprocessen för narkotika och hälsofarliga varor ingår även , , och i samarbetet kring NADiS. Syftet är att i ett nordiskt per- spektiv bredda kunskapen och kompetensen. Nätverket utbyter information om nya substanser, redan kända substanser samt för- ändringar i drogmissbruk. De respektive ländernas lagstiftning på området diskuteras också. Fokus ligger på narkotika men även läkemedelsmissbruk inkluderas. Nordiska-NADiS underlättar också de nordiska ländernas förpliktelser i EWS-samarbetet. Nordiska- NADiS arbetar främst via en webbsida men träffas cirka en gång för ett administratörsmöte där situationen för respektive land presenteras och diskussioner om hur arbetet fungerar förs. Nordiska-NADiS består av representanter från: –: för alkohol- och drogforskning (), –: Säkerhets- och utvecklingscentret för läkemedels- området (Fimea), –: Hälsodirektoratet för hälsa, och –: , . () och KI tillsammans med GIC bedriver projektet (Samverkan kring Toxicitetsutredning och Riskbedömning av InternetDroger baserat på laboratorieAnalyser) som studerar internetdrogers förekomst och farlighet. Förgiftningsfall från akutmottagningar och intensivvårds- avdelningar i hela landet som misstänks bero på internetdroger bekräftas analytiskt genom blod- och urinprover och information om kliniska symtom och behandlingseffekter sammanställs och utvärderas.14 Sjukvården har genom projektet kostnadsfritt kunnat analysera prover från patienter som sökt vård efter akut förgiftning av nya 14 Enligt uppgift från GIC har sedan projektstarten fler än 3 000 förgiftningsfall från hela landet utretts inom . Majoriteten av fallen berör tonåringar och unga vuxna (15–) och yngsta patienten var endast . Intresset från sjukvården att delta och bidra med prover har varit stort och har ökat . Klassificeringsprocessen för narkotika och hälsofarliga varor GIC tillhandahåller via telefon behandlings- råd och riskbedömning av akuta förgiftningar till allmänhet och till läkare vid akutmottagningar och intensivvårdsavdelningar över hela landet dygnet runt. Vid konsultation med GIC erbjuds deltagande i vid förgiftningsfall som misstänks ha orsakats av nya psykoaktiva substanser. Blod- och urinprov (och ibland drog- material) skickas till KUL där förgiftningsdrogen bekräftas analy- tiskt. Provsvaren kopplas samman med information om patientens kliniska symtom och behandling som har dokumenterats av GIC samt i sjukhusjournaler från vårdtillfället. Det europeiska systemet för tidig varning, (), infördes och verkställs av och Euro- pol.15 Det är ett multidisciplinärt nätverk som samlar in, bedömer och snabbt sprider information om nya droger och produkter som inne- håller dessa droger. Enligt rådets beslut /387/RIF av om infor- mationsutbyte, riskbedömning och kontroll avseende nya psyko- aktiva ämnen ska varje medlemsstat genom dess nationella enhet inom Europol och dess företrädare i Reitox-nätverket16 informera Europol och om nya psykoaktiva ämnen som den upp- täckt. Europol och vidarebefordrar informationen till varandra och till de nationella enheterna inom Europol och företrä- dare för samt kommissionen och European Medic- ines Agency ().17 Nätverket förmedlar ständigt information om nya ämnens eventuella hälsoeffekter och via nätverket rapporteras halvårsvis de mängder av ämnena i fråga som tillsynsmyndigheterna har beslagtagit. Om och Europol bedömer att informationen som medlemsstater sänt in kräver mer utredning och analys, presenteras 15Rådets beslut 97/396/RIF: Gemensam åtgärd av beslutad av rådet på grund- val av artikel K3 i Fördraget om Europeiska unionen om informationsutbyte, riskbedömning och kontroll av syntetiska droger. 16Réseau Européen d’Information sur les Drogues et les Toxicomanies. 17Informationen ska innehålla uppgifter om tillverkning, smuggling och användning av sub- stansen, hälsoeffekter, skador och dödsfall inklusive information om eventuell medicinsk an- vändning. Klassificeringsprocessen för narkotika och hälsofarliga varor informationen i form av en gemensam rapport, som lämnas in till rådet, och kommissionen. lämnar i sin tur information till och Europol huruvida ett läkemedel innehållande den nya psykoaktiva substansen har beviljats godkännande för försälj- ning, om en ansökan om godkännande för försäljning har lämnats in eller om ett godkännande för försäljning har upphävts. Rådet kan på basis av den gemensamma rapporten begära en be- dömning av de risker, inbegripet hälso- och sociala risker, som orsakas av användning, framställning av och olaglig handel med den nya psykoaktiva substansen, inblandning av organiserad brottslighet och möjliga konsekvenser av kontrollåtgärder. Riskbedömningen ska resultera i en riskbedömningsrapport. Utifrån denna riskbedömning kan kommissionen lägga fram ett initiativ för rådet om att ämnet ska underställas kontrollåtgärder. Om rådet med kvalificerad majoritet beslutar att ämnet ska omfattas av kontroll ska medlemsstaterna genomföra beslutet i sin egen lagstiftning för be- slutet.18 Det förfarande som leder till att ett ämne ska omfattas av kontroll i alla medlemsstater inleds vanligtvis inte genast efter det första meddelandet om ämnet, utan först när ämnet har spritt sig och det har visat sig vara farligt. Inom ramen för varningssystemet har det påträffats över 560 olika ämnen , varav 380 har rapporterats . På EU-nivå har det fattats beslut om kontrollåtgärder för 17 av de anmälda ämnena.19 Omarbetning av rådets beslut /387/RIF Kommissionen la fram en rapport om hur rådets beslut /387/RIF om informationsutbyte, riskbedömning och kontroll av nya psykoaktiva ämnen fungerar.20 I rapporten konsta- terades att rådets beslut är ett användbart instrument men att det inte är tillräckligt med hänsyn till omfattningen och komplexiteten av problemet. 18De beslut som fattas på EU-nivå innebär inte att ämnet måste klassificeras som narkotika. Det räcker att ämnet underkastas kontrollåtgärder som uppfyller miniminivåerna i rådets rambeslut /757/RIF. 19EMCDDA (2016 a) s. 30. 20KOM (2011) 430 slutlig. Klassificeringsprocessen för narkotika och hälsofarliga varor lämnade kommissionen ett förslag till och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1920/2006 vad gäller informationsutbyte, system för tidig varning och riskbedömningsförfarande avseende nya psykoaktiva ämnen.21 Förslaget till förordningsändring ska läsas tillsammans med förslaget till direktiv om ändring av rådets rambeslut /757/RIF av om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel vad gäller definitionen av narkotika. Det nya förslaget syftar till att ytterligare stärka EWS och riskbedömning av nya psykoaktiva ämnen genom att effektivisera och påskynda datainsamling och förfaranden för bedömning. Kom- missionens förslag är en del av den nya strategi som Europaparla- mentet och rådet kommit överens om för att påskynda förhand- lingarna om paketet med lagstiftningsförslag om nya psykoaktiva substanser. Förhandlingar avseende det nya förslaget har påbörjats i Horisontella Narkotikagruppen. 21 COM (2016) 547 final. I detta kapitel lämnas en översiktlig redogörelse för hur regleringen avseende missbrukssubstanser, inklusive nya psykoaktiva substan- ser, är utformad i , , , , , , och . Regleringen i redogörs för särskilt i kapitel 9. I urvalet av vilka länder som är lämpliga att studera har beaktats att länderna har hanterat problemen med nya psykoaktiva substanser på olika sätt. Exempel på lösningar är att effektivisera den befintliga klassificeringsprocessen, att införa ett brådskande klassificerings- förfarande, att reglera grupper av substanser i stället för specifika substanser (s.k. generisk klassificering), att reglera nya psykoaktiva substanser i en särskild reglering, att införa administrativa regler och sanktioner, m.m. När jämförelser görs mellan olika länder bör det alltid beaktas att det kan finnas skillnader mellan ländernas rättssystem och mer specifikt mellan utformningen av klassificeringsprocesserna liksom de administrativa systemen. Arbetet med den internationella jämförelsen har bedrivits främst genom undersökning av lagstiftning och i förekommande fall för- arbeten samt övrig information från officiella webbplatser. Denna undersökning har kompletterats med skriftliga frågor till företrädare för de departement som ansvarar för aktuella frågor i respektive land. Skrivelserna har besvarats av tjänstemän på departementen eller, i vissa fall, av tjänstmän på ansvariga myndigheter.1 Vad gäller mate- rialinsamlingen i övrigt bör beaktas att materialet funnits tillgängligt 1 De svar som lämnats representerar alltså inte någon officiell ståndpunkt från de berörda ländernas sida. på originalspråk, i något fall kompletterat av mer eller mindre offici- ella översättningar till engelska. Översättningarna som återfinns nedan är utredningens egna översättningar. Internationella jämförelser förekommer även i andra kapitel i samband med att specifika frågeställningar behandlas. Den danska narkotikalagstiftningen möjliggör reglering av ämnen genom uppräkning av specifika ämnen och, , även grupper av ämnen, dvs. genom generiska definitioner (se avsnitt 8.2.2 för en beskrivning av, och ett exempel på, generiska definitioner). Av 1 § bekendtgørelse af lov om euforiserende stoffer2 framgår att Sundheds- og ældreministeren är bemyndigad att besluta att ämnen, inklusive grupper av ämnen, inte får finnas i landet utan tillstånd. En sådan reglering förutsätter att ämnena, enligt internationella konventioner eller enligt bedömning, utgör en särskild fara med anledning av de euforiserande egenskaper som ämnena har, eller kan antas ha.3 Vilka preparat som omfattas av den danska narkotikalagstift- ningen framgår av bekendtgørelse om euforiserende stoffer4. Med euforiserende stoffer avses enligt 1 § bl.a. de ämnen, växter och droger som är förtecknade i bekendtgørelsens bifogade listor A, B, C, D och E. Begreppet omfattar också eventuella salter och enkla derivat med euforiska effekter av nämnda ämnen, till exempel estrar och etrar, oavsett om substanserna, deras salter eller derivat är helt rena, om de är helt eller delvis syntetiskt framställda, eller naturligt förekommande. Lista A omfattar preparat som över huvud taget inte får finnas i landet (t.ex. kat och heroin). Lista B, D och E omfattar preparat som bara får användas för medicinska och vetenskapliga ändamål (t.ex. amfetamin och MDMA). På lista B finns flera generiska definitioner, däribland ämnes- grupperna katinon-, fenetylamin-, och tryptamingruppen. Lista C omfattar preparat som bara omfattas av narkotikastrafflagarna om de inte är framställda som läkemedel (t.ex. kodein). 2LBK nr 715 af 13/06/2016. 3Från denna huvudregel finns dock ett antal undantag. 4BEK nr 557 af 31/05/2011. Bestämmelser om olovlig befattning med ämnena finns i bekendtgørelse af lov om euforiserende stoffer och i bekendtgørelse af straffeloven5. I avsnitt 8.4 redogörs för de överväganden som gjordes i sam- band med införandet av de generiska definitionerna i den danska narkotikalagstiftningen. möjliggör den norska narkotikalagstiftningen reglering av ämnen genom uppräkning av både specifika ämnen och grupper av ämnen, dvs. genom generiska definitioner. Narkotika definieras i norsk rätt i 3 § forskrift om narkotika6 som a)ämnen, grupper av ämnen, droger, växter och svampar som anges i narkotikalistan, jfr 4 § b)salter, stereoisomerer, estrar och etrar av de ämnen eller grupper av ämnen som anges i narkotikalistan, förutsatt att ämnena har eller kan antas ha, psykoaktiv effekt c)blandningar (flytande, i fast eller i gasform) med innehåll som avses ipunkt a) eller b). Med psykoaktiv effekt avses effekt på det centrala nervsystemet i form av stimulerande eller dämpande effekt med minst en av följande verk- ningar; hallucinationer, störningar i motoriska funktioner, tänkande, beteende, perception eller sinnesstämning. Med blandningar avses lösningar, utspädningar, extrakt, koncentrat, tinkturer och produkter av något slag, inklusive farmaceutiska prepa- rat, samt bearbetade former av aktuella ämnen, droger, växter och svampar, under förutsättning att bearbetningarna inte leder till en kemisk förändring av ämnena. I 4 § forskrift om narkotika framgår bl.a. att i narkotikalistan anges de ämnen, växter och droger som omfattas av allmänna konvention om narkotika eller 1971 års konvention om psykotropa ämnen. Andra ämnen, grupper av ämnen, droger, växter och svam- 5LBK nr 1052 af 04/07/2016. 6FOR -2013-02-14-199. par kan uppföras om de har, eller kan antas ha, liknande effekt som de ämnen, växter och droger som omfattas av konventionerna. I narkotikalistan uppräknas de ämnen och grupper av ämnen som omfattas av narkotikaregleringen. I listan finns tio grupper av ämnen upptagna; däribland katinon-, fenetylamin-, och tryptamin- gruppen. Bestämmelser om olovlig befattning med narkotika finns i straffe- loven7 och i lov om legemidler m.v8. I avsnitt 8.4 redogörs för de överväganden som gjordes i sam- band med införandet av de generiska definitionerna i den norska narkotikalagstiftningen. Narkotika definieras i den tyska narkotikalagstiftningen Gesetz über den Verkehr mit Betäubungsmitteln eller Betäubungsmittelgesetz (BtMG) som substanser och preparat förtecknade i lagens bilagor I–III. Bilaga I omfattar narkotika som är förbjuden för handel och som heller inte får skrivas ut på recept. Bilaga II omfattar narkotika som är tillåten för handel men som inte får skrivas ut på recept. Bilaga III omfattar narkotika som är tillåten för handel och som får skrivas ut på recept. Substanser och preparat kan förtecknas i bilagorna om det är nödvändigt 1) på grund av substansens effekter, särskilt dess bero- endeframkallande effekter, 2) för att narkotika kan produceras av, eller vid användande av, substansen eller 3) med anledning av säker- heten eller kontrollen av handeln med narkotika eller andra ämnen eller preparat på grund av missbrukets omfattning och den indirekta eller direkta hälsofaran. I bilagorna uppräknas substanserna och preparaten individuellt. Uppräkning av grupper av ämnen, dvs. gene- riska definitioner, förekommer inte. I brådskande fall, som rör säkerheten eller kontrollen av handel med narkotika, kan substanser eller preparat förtecknas som narko- tika genom ett snabbare beslutsförfarande än normalt. Ett sådant förfarande är möjligt om det är nödvändigt på grund av missbru- 7Lov om straff, LOV-2005-05-20-28. kets omfattning och den indirekta eller direkta hälsofaran. För- farandet kan inte tillämpas på substanser och preparat som är medi- cinska produkter. En reglering av substanser och preparat på detta brådskande sätt är giltig endast . Av den anledningen måste en sedvanlig klassificeringsprocess följa den brådskande regle- ringen. Om en ordinarie klassificering inte har skett när den bråd- skande regleringen upphör är substansen eller preparatet inte längre under kontroll. Bestämmelser om olovlig befattning med narkotika finns i samma lag som narkotikadefinitionen, dvs. I syfte att effektivare kunna vidta rättsliga åtgärder avseende nya psykoaktiva substanser har ett förslag om en lag om bekämpning av spridningen av nya psykoaktiva substanser tagits fram. Enligt för- slaget ska lagen tillämpas på nya psykoaktiva substanser, vilka ska anges i en bilaga till lagen. I bilagan ska grupper av substanser, dvs. generiska definitioner, kunna listas. Lagen syftar till att straffbeläg- ga främst sådan hantering av nya psykoaktiva substanser som syftar till vidareöverlåtelse.9 Lagförslaget är fortfarande under behandling. Den huvudsakliga narkotikalagstiftningen i är the Misuse of Drugs Act 1971 och till denna lag knutna författningar. De ämnen som omfattas av lagstiftningen framgår av bilagor till lagen. Ämnena är indelade i tre kategorier, A, B och C, främst baserade på ämnenas skadlighet. I kategori A förtecknas de ämnen som medför strängast straff vid ett olovligt förfarande (t.ex. heroin och kokain) medan kategori C medför de mildaste straffen (t.ex. temazepam). På bilagorna finns både individuellt uppräknade substanser, och grupper av substanser, dvs. Specifika substanser, som i och för sig ingår i en grupp av substanser men som ändå inte ska omfattas av regleringen, är normalt sett undantagna och specifikt uppräknade redan i den generiska definitionen. Klassificeringspro- cessen enligt the Misuse of Drugs Act tar normalt fyra till fem måna- der. 9 Draft Act combating the dissemination of new psycoactive substances, Notification Num- ber 2016/121/D. är det möjligt att utfärda tillfälliga förbud (Tempo- rary Class Drug Orders, TCDO). Genom sådana förbud kan sub- stanser som orsakar särskild oro förbjudas upp . Det gäller substanser som missbrukas, eller troligen missbrukas, om missbruket har, eller kan ha en skadlig effekt. trädde the Psychoactive Substances Act 2016 i kraft.