sou · H4B375 · 2016-11-03 00:00:00 — De över- slagsberäkningar som görs nedan för att förklara resultaten stäm- mer därför inte alltid exakt med resultaten i tabell 19.1. Den huvudsakliga orsaken till ökningen av den kommunala och statliga inkomstskatten är att de utdelningar som beskattas som in- komst av tjänst växer. Utredningens skärpningar av förenklings- och huvudregeln innebär att årets gränsbelopp blir lägre för nästan alla delägare, undantagen är de delägare som kan beräkna ett löne- baserat utrymme på grund av att kapitalandelskravet slopas.3 De lägre gränsbeloppen leder till att utdelningar som tjänstebeskattas ökar med . Om marginalskatten antas vara i genomsnitt förklarar det cirka 3,4 av de 3,7 miljarderna i ökad och statlig inkomstskatt (6,7 × 0,5 = 3,4).4 Där- 3Med årets gränsbelopp avses hela gränsbeloppet exklusive sparade gränsbelopp och uppräk- ningen av sparade gränsbelopp. 4Marginalskatten uppgår till för dessa personer enligt uppgifter i och egna beräkningar. Konsekvenser av utredningens förslag till kommer i ökad inkomstskatt när del- ägarna höjer lönerna för att uppfylla löneuttagskravet. Förändringen av skatteintäkterna på inkomst av kapital beror dels på en mindre skattebas, dels på ändrade skattesatser. Ökningen av utdelningar som tjänstebeskattas sker på bekostnad av utdelningar som beskattas som inkomst av kapital. Minskningen av utdelningar som beskattas som inkomst av kapital uppgår till . Att ökningen av tjänstebeskattad utdelning inte motsvarar minskningen av kapitalbeskattad utdelningen exakt beror på att de totala utdelningarna minskar något. Den effektiva skattesatsen på utdelningar som beskattas som inkomst av kapital upp till gräns- beloppet uppgår till . Minskningen av skattebasen skulle således förklara ett intäktsbortfall på (-7,1 × 0,2 = -1,4). Efter minskningen uppgår utdelningarna som beskattas som in- komst av kapital till , av vilka ryms inom gränsbeloppen. De utdelningar som ryms inom gränsbeloppen får en höjd effektiv skattesats från och de som inte ryms inom gränsbeloppet får en sänkt effektiv skattesats från . De ändrade skattesatserna kan således förklara en ökning av skatteintäkterna på utdelningar på (51,5 × 0,05 – [56,5 - 51,5] × 0,05 = 2,3). Därtill kommer ökade skatteintäkter på kapitalvinster på grund av ändrade skattesatser vilka uppskattas till . Sammantaget förklarar det således 1,2 av de 1,3 miljarderna i ökade skatteintäkter (-1,4 + 2,3 + 0,3 = 1,2). Förändringarna av arbetsgivaravgifterna och skatten på företags- vinster beror på att några delägare förväntas höja lönen och minska utdelningen för att uppfylla löneuttagskravet. Det medför att arbets- givaravgifterna ökar och att skatten på företagsvinster minskar. Effekterna är emellertid små och tar i stort sett ut varandra. Ovan har diskuterats de omedelbara effekterna på skatteintäkt- erna. En delägare i ett fåmansföretag kan emellertid påverkas av reglerna även om det inte får några omedelbara konsekvenser för skatten. Gränsbelopp som inte utnyttjas fullt ut kan sparas . Många delägare ackumulerar på så sätt sparade gränsbelopp som kan användas senare, vid beskattningen av utdelningar eller kapital- vinster. Konsekvenser av utredningens förslag Om gränsbeloppen minskar så mycket att de ackumulerade sparade gränsbeloppen börjar minska kommer det att få effekt på skatten, om inte , så . Minskningen kan därmed ha ett offentligfinansiellt värde även om det inte syns på skatteintäkterna . Att värdera dessa förändringar är dock synnerligen svårt. De modellsimuleringar som utredningen har gjort pekar åt att de sparade gränsbeloppen kommer fortsätta att växa, men i långsammare takt . –2014 växte de sparade gränsbeloppen med 67 miljarder i genom- snitt. I utredningens huvudförslag beräknas tillväxten minska till cirka 29 miljarder , räknat priser. Utvecklingen av de samlade sparade gränsbeloppen tyder således inte på att minskningen av gränsbeloppen kommer att få några betydande effekter på skatteintäkterna på kort sikt. Men även om de sparade gränsbeloppen fortsätter att växa totalt kommer de dock att börja krympa för en del delägare. Av försiktighetskäl antas dock att den långsammare tillväxttakten inte leder till några ökade skatte- intäkter. I avsnitt 19.6.6 utvecklas resonemanget avseende de sparade gränsbeloppen. Effekten av paketeringarna är beräknad till -0,. , när vinsterna i trädabolagen tas upp till beskattning, minskar effekten till -0,. Beräkningarna utgår ifrån att delägare med närstående i ägar- kretsen kommer att använda sig av paketeringar i samma utsträck- ning som delägare utan närstående i ägarkretsen. Givet detta antag- ande uppskattas antalet paketeringar med närstående i ägarkretsen till 52 stycken. Den genomsnittliga tjänstebeskattade kapitalvinsten för de 52 delägare som hade störst kapitalvinst uppgick i genom- snitt till priser. Dessutom hade 10 av dessa delägare kapitalvinster som beskattades som inkomst av kapital med en skattesats på . I genomsnitt uppgick dessa till priser. Med en marginalskatt på och med beaktande av att den effektiva skatten på kapitalinkomster sänks från 30 till 25 pro- Konsekvenser av utredningens förslag cent ger det ett intäktsbortfall på (0,57 × 52 × 3,6 + 0,25 × 10 × 21 = 159,2). När trädaperioden är slut tas vinsterna upp till beskattning. Del- ägaren omfattas då inte längre av 3:12-reglerna och vinsten beskattas i sin helhet . Effekten av det uppgår till . Den varaktiga offentligfinansiella nettoeffekten blir således -priser (-159 + 99 = -60). De antagande som gjorts innebär att det är en lägsta uppskatt- ning av antalet paketeringar som görs. Det medför att vi troligtvis underskattar antalet tillkommande paketeringar. Å andra sidan över- skattar vi troligen den genomsnittliga kapitalvinst som delägarna kommer att paketera. Sammantaget bedöms därför den beräknade offentligfinansiella effekten vara rimlig. 19.6.3Effekter av att delägarna anpassar sig till förslagen Det finns flera sätt för delägarna att anpassa sig efter nya regler, liksom det finns flera sätt att mäta omfattningen av anpassningarna på. Ett sätt att anpassa sig är att byta regel vid beräkningen av gräns- beloppet. lämnades det in 432 000 K10-blanketter av 386 000 delägare. Av dessa blanketter redovisades utdelning eller kapital- vinst i 165 000 fall. Givet de antaganden som görs om hur delägarna anpassar sig så pekar simuleringarna på att antalet blanketter där förenklingsregeln används ökar med cirka 32 000 på grund av att förenklingsregeln blir lönsammare än huvudregeln. Totalt sett minskar dock antalet blanketter där förenklingsregeln används. Det beror främst på antagandet att de som är engagerade i flera företag kommer att använda huvudregeln i alla företag, men till viss del också på antagandet att slopandet av kapitalandelskravet gör att alla som använde huvudregeln 2013 men hade en ägarandel under 4 pro- cent kommer att använda huvudregeln. Antagandet att alla som är engagerade i flera företag kommer att välja att använda huvudregeln är en förenkling som sannolikt leder till en överskattning. Ett annat sätt att mäta effekterna av delägarnas anpassningar är att se hur mycket skatteintäkterna minskar på grund av anpassning- arna. Effekten av dessa anpassningar är beräknad till cirka 1,1 miljar- der kronor, se tabell 19.2. Konsekvenser av utredningens förslag Källa: databas och egna beräkningar. Nedan görs en genomgång av de anpassningar som utredningen har beaktat i modellsimuleringarna. En anpassning till de föreslagna reglerna är att byta mellan huvud- och förenklingsregel vid beräkningen av gränsbeloppet. Slopandet av kapitalandelskravet innebär att en del av de delägare som tidigare använde förenklingsregeln antas gå över till att använda huvud- regeln. Dessa individer antas även höja lönen om det behövs för att uppfylla det föreslagna löneuttagskravet. För att beräkna effekterna av det har utredningen antagit att de som 2013 beräknade ett löne- baserat utrymme, men som inte skulle ha uppfyllt kapitalandels- kravet kommer att använda huvudregeln om kapitalandelskravet slopas. Ungefär 5 000 blanketter har identifierats som uppfyller dessa förutsättningar. Av dessa återfinns cirka 4 500 popula- tion. Antalet blanketter där huvudregeln används ökar med knappt 1 000 stycken när ovanstående antagande görs. Att ökningen inte uppgår till 4 500 kan bero på att många redan använder huvudregeln. Huvudregeln kan ju användas även om man inte beräknar ett löne- baserat utrymme och delägarna kan dessutom ha hunnit anpassa sig redan genom att öka sin ägarandel till eller mer. Effekten på skatteintäkterna är beräknad till en minskning med några . Att effekten inte blir större kan för- av att de flesta redan hade gränsbelopp som översteg utdel- ningarna. Av de 4 500 blanketter som återfanns population och som berörs av kapitalandelskravet översteg gränsbeloppen ut- delningen i 3 600 fall. En annan anledning till att byta regel är om man inte längre upp- fyller det skärpta löneuttagskravet. För den som har möjlighet att Konsekvenser av utredningens förslag beräkna ett lönebaserat utrymme är det sällan lönsamt att byta till förenklingsregeln. För den som använder förenklingsregeln kan det vara lönsamt att övergå till huvudregeln även om inget lönebaserat utrymme kan beräknas. I praktiken torde det dock vara sällsynt. För en ensam delägare som utnyttjar förenklingsregeln krävs stora omkostnads- belopp för att årets gränsbelopp ska bli högre med huvudregeln än med förenklingsregeln. I fallet med många delägare som använder förenklingsregeln krävs inte så stora omkostnadsbelopp för att huvud- regeln ska bli lönsammare, men å andra sidan rör det sig i så fall om gränsbelopp som ändå är mycket låga i bägge fallen. Effekten på skatten blir därför liten. En situation där det kan vara lönsamt att byta regel är om delägaren går miste om möjligheten att beräkna ett lönebaserat utrymme. Delägaren går då från att ha använt huvudregeln med lönebaserat utrymme till att använda förenklingsregeln. I modellen görs en alter- nativ beräkning av gränsbeloppet enligt förenklingsregeln i de fall då huvudregeln använts i referensalternativet. Inga andra parametrar, såsom lön och utdelning ändras. Delägaren antas sedan använda den regel som ger högst gränsbelopp. Modellsimuleringarna tyder på att det är lönsamt att byta från huvudregeln till förenklings- regeln i ungefär 36 000 fall. Effekten på skatteintäkterna av att byta regel är beräknad till -0,(dynamisk beräkning, steg 1 i tabellen ovan). Det genomsnittliga gränsbeloppet ökar med cirka 67 000. Det genomsnittliga gränsbeloppet överstiger emellertid den genomsnitt- liga utdelningen redan innan bytet av regel. Endast i drygt 11 000 fall översteg utdelningarna gränsbeloppen innan bytet av regel. I dessa fall kan ökningarna av gränsbeloppen påverka skatten. Sammanlagt ökar gränsbeloppen med 0,8 miljarder för dessa personer. I drygt 10 000 fall överstiger utdelningen fortfarande gränsbeloppet även efter regelbytet. Nästan hela ökningen av gränsbeloppen används således vid beskattningen av utdelningarna. Om marginalskatten antas vara så ger det i minskade skatteintäkter (0,8 × [0,5 - 0,25] = 0,2). Det sista steget i anpassningarna som modellen beaktar består i att ändra fördelningen mellan lön och utdelning. Omfördelningen görs under antagande att företagets kostnader ska vara oförändrade. Om skärpningen av löneuttagskravet innebär att delägaren inte Konsekvenser av utredningens förslag längre kan tillgodoräkna sig ett lönebaserat utrymme kan det vara lönsamt att öka löneandelen av den totala ersättningen för att på så sätt uppfylla löneuttagskravet och därmed få ett högre gränsbelopp. En höjning av lönen innebär under dessa antaganden att utdel- ningen måste sänkas. Höjd lön innebär vidare ökade arbetsgivaravgifter och lägre skatt på företagsvinster. Dessa två effekter tar dock i stort sett ut var- andra. Den lägre beskattningen av utdelningen som ett högre gräns- belopp medger motverkas dessutom av att höjd lön innebär högre inkomstskatt. Det är således inte självklart lönsamt att höja lönen för att uppfylla löneuttagskravet. I modellen höjs lönen för alla som i referensalternativet använde huvudregeln men som inte uppfyller det föreslagna löneuttagskravet. Höjningen görs så stor att det föreslagna löneuttagskravet uppfylls. En förutsättning är dock att utdelningen är så stor att en sänkning av den kan finansiera höjningen av lönen. Det tas då hänsyn till att både arbetsgivaravgifter och skatten på företagsvinster påverkas. Ett nytt lönebaserat utrymme beräknas. Med hjälp av det nya löne- baserade utrymmet görs en alternativ beräkning av gränsbeloppet. Med hjälp av det nya gränsbeloppet så beräknas slutligen vad skatten blir, inklusive förändringarna av arbetsgivaravgifterna, skatten på företagsvinster och inkomstskatten på lönehöjningen. Om den alter- beräkningen ger en lägre skatt än en beräkning utan lönehöj- ning så antas delägaren höja lönen. Enligt statistik så uppfylls löneuttagskravet i cirka 58 000 fall av delägaren själv.5 Av modellsimuleringarna av utred- ningens huvudförslag att döma så kommer cirka 25 000 att uppfylla löneuttagskravet själva efter att reglerna ändrats, givet att löneuttaget är oförändrat. Av de 33 000 som inte uppfyller det föreslagna löne- uttagskravet beräknas det vara lönsamt att höja lönen så att löne- uttagskravet uppfylls i knappt 6 000 fall. Det måste dock upprepas att detta utgör en låg uppskattning av hur många som kan tänkas höja lönen. Utredningen saknar uppgif- ter för att beräkna effekten av att även närstående höjer lönen för att uppfylla löneuttagskravet och utredningen har inte heller beräk- 5 I cirka 13 000 blanketter anges att löneuttagskravet uppfylls av någon i närståendekretsen. I cirka 3 000 fall anges dock både att löneuttagskravet uppfylls av en närstående och att det uppfylls av delägaren själv. Konsekvenser av utredningens förslag nat effekten av att delägarna höjer lönen utan att sänka utdelningen. Ett specialfall av det sistnämnda utgör alla de som inte tar ut någon utdelning och som således inte heller kan sänka den. En del av dessa kan dock tänkas höja lönen för att få större gränsbelopp, även om skatten inte minskar för . Den offentligfinansiella effekten beräknas till -0,9 miljarder kro- nor (dynamisk beräkning, steg 2 i tabellen ovan). Den samman- lagda höjningen av lönerna är beräknad till . Med en marginalskatt på blir det . Utdelningarna minskar i motsvarande grad, dvs. med cirka 0,4 miljar- der kronor. Med en marginalskatt på ger det -0,2 miljar- der kronor i skatteintäkter. Skattemässigt tar således höjningen av lönen och sänkningen av utdelningarna ut varandra, liksom arbets- givaravgifterna och skatten på företagsvinster. Gränsbeloppen för dem som höjer lönen ökar med 3,9 miljarder och uppgår efter höjningen till 5,7 miljarder. Det motsvarar i stort utdelningarna som efter minskningarna uppgår till . De ökade gränsbeloppen kommer således att användas nästan fullt ut vid beskattning av utdelningar. Om marginalskatten antas var så motsvarar det minskade skatteintäkter med ([- ] × 3,9 = -1,0).6 Som nämnts tidigare så kan man förvänta sig även andra anpass- ningar än de som utredningen anser sig kunna räkna på. Till exempel genom att arbetsutbudet minskar eller genom att vinstmedel åter- investeras i stället för att delas ut. Det är därför rimligt att anta att de dynamiska effekterna blir större . Historiskt har bara en liten andel av utdelningarna beskattats som inkomst av tjänst. Enligt modellsimuleringarna kommer andelen av utdelningarna som tjänstebeskattas att öka väsentligt. Ett alter- nativt antagande vore därför att delägarna minskar utdelningarna så att det inte sker någon ökning av de tjänstebeskattade utdelning- arna. I referensalternativet uppgick de tjänstebeskattade utdelning- arna till medan de beräknade tjänstebeskattade utdelningarna uppgår till . En ökning med . Med en antagen marginalskatt på blir det i minskade skatteintäkter jämfört med 6 Den genomsnittliga marginalskatten för dessa personer är , baserat på uppgifter i och egna beräkningar. Konsekvenser av utredningens förslag En sådan extrem anpassning skulle med andra ord förta det mesta av de offentligfinansiella effekten. De lägre gränsbeloppen leder till att skattebasen för utdelningar som beskattas som inkomst av kapital minskar. Om sedan skatte- basen för utdelning som tjänstebeskattas antas vara oförändrad så minskar den totala skattebasen. Att skatteintäkterna över huvud taget ökar beror då på att den effektiva skattesatsen på utdelningar inom gränsbeloppen höjs till . Detta gäller dock bara på kort sikt. Om delägarna drar ned på utdelningarna utan att höja lönerna ackumuleras vinsterna i stället i företaget. eller senare borde de således komma upp till beskattning, om inte annat så i form av en högre kapitalvinst när andelarna säljs. Utredningens huvudförslag, vars effekter beskrivits ovan, utgör ett paket av flera delförslag. Resultaten av varje delförslag för sig redo- visas i tabell 19.3. Av tabellen framgår dels effekten på skatteintäkt- erna, dels hur många som berörs. I vilken omfattning delägarna be- rörs anges här med i hur många fall gränsbeloppet ändras och med i hur många fall skatten ändras. Gränsbeloppet kan ändras utan att skatten ändras om utdelningarna är mindre än det gränsbelopp som skapas eller om det finns sparade gränsbelopp som kan utnyttjas. De beräknade effekterna som redovisas i tabellen avser varje åt- gärd för sig. Om åtgärderna införs tillsammans blir effekterna av varje enskild del beroende av de övriga delarna. Den offentligfinansi- ella effekten av hela förslaget är således inte nödvändigtvis densamma som summan av de olika delarna. I tabell 19.3 redovisas effekterna av två olika nivåer på schablon- beloppet, 2,0 respektive 1,75 inkomstbasbelopp. Det är sänkningen till 1,75 som är en del av utredningens huvudförslag. De två olika beräkningarna visar vad olika nivåer på schablonbeloppet gör. För- enklingsregeln användes i cirka 312 000 fall av totalt 432 000 blan- ketter 2014. Men bara i 95 000 fall redovisades någon utdelning och Konsekvenser av utredningens förslag i 86 000 av dessa fall översteg gränsbeloppet utdelningen. De som får ökad skatt är således de 9 000 vars gränsbelopp var lägre än ut- delningen redan innan skärpningen av schablonbeloppet, plus de 23 000 vars gränsbelopp blir mindre än utdelningen i och med skärpningen. Ovanstående förklarar varför det är så förhållandevis få av alla som använder förenklingsregeln som får ökad skatt. Detta är emellertid den kortsiktiga effekten. Efter skärpningen är det 66 000 vars ut- delning är större än de gränsbelopp som genererats sedan föregå- ende år. För dessa delägare kommer de sparade gränsbeloppen att börja krympa om de fortsätter att ta utdelning i samma onfattning som . När de sparade utdelningsutrymmena tar slut får även dessa ökad skatt. Begränsad användning av förenklingsregeln Ett av delförslagen innebär att en delägare som är engagerad i flera företag och använder förenklingsregeln i något av dem inte får be- räkna ett årets gränsbelopp i de övriga företagen. var det cirka 37 000 personer som var delägare i flera företag och använde förenklingsregeln i något av dem. Om delägaren är engagerad i flera företag så antas han eller hon välja att använda huvudregeln i alla företag. Alla de som använder huvudregeln i något av företagen och beräknar ett lönebaserat ut- rymme väljer sannolikt huvudregeln i alla företag. För de delägare som inte beräknar ett lönebaserat utrymme i något företag kan det var fördelaktigare att använda förenklingsregeln. Antagandet inne- bär således sannolikt en överskattning av antalet delägare som väljer huvudregeln i alla företag, men antagandet görs ändå av beräk- ningstekniska skäl. Liksom i fallet med förändringen av förenk- lingsregeln så redovisas bara utdelning i mindre än en tredjedel av alla fall och i merparten av dessa så är de sparade gränsbeloppen större än utdelningarna. I knappt 1 000 fall så var utdelningarna större än gränsbeloppen 2014. Konsekvenser av utredningens förslag Förändringarna av det lönebaserade utrymmet omfattar en ändring av löneuttagskravet, att både löneuttagskravet och löneunderlaget individualiseras samt att en trappa införs i beräkningen av det löne- baserade utrymmet. användes huvudregeln i 108 000 blan- ketter. I 68 000 fall beräknades ett lönebaserat utrymme och i knappt 6 000 fall var utdelningen större än gränsbeloppet. Enligt modellsimuleringarna leder förslaget till att antalet blan- ketter där huvudregeln används ökar till cirka 115 000 varav ett löne- baserat utrymme beräknas i 29 000. En del av ökningen beror på antagandet att alla som måste välja mellan att använda förenklings- regeln i ett företag eller huvudregeln i alla företag väljer att använda huvudregeln. Sannolikt överskattar det antalet som övergår till huvud- regeln. Förslaget leder till att utdelningarna överstiger gränsbeloppen i 13 000 fall. De effektiva skattesatserna på utdelningar som beskattas som in- komst av kapital sätts till . Förslaget har ingen effekt på gränsbeloppen men påverkar däremot skatten för alla som får ut- delning eller gör kapitalvinster. Slopandet av kapitalandelskravet beräknas inte få några större offent- ligfinansiella effekter. Utred- ningen antar att alla de som 2013 hade en ägarandel som var , som beräknade ett lönebaserat utrymme och som åter- finns population berörs av förslaget. I knappt 5 000 fall uppfylls de villkoren. Antalet blanketter där huvudregeln används ökar ändå inte med fler än 1 000. Att förändringen inte blir större kan bero på att många redan använde huvudregeln. Delägarna kan ju använda huvudregeln även om inget lönebaserat utrymme beräknas. Delägarna kan också ha anpassat sig genom att öka ägarandelen. När kapitalandelskravet infördes sänkte många delägare utdel- ningarna. Det är således inte osannolikt att samma delägare kommer att höja utdelningarna om kapitalandelskravet slopas. Denna tänk- bara höjning av utdelningarna har inte beaktats i beräkningarna. Konsekvenser av utredningens förslag Taket för tjänstebeskattad utdelning Höjningen av taket för tjänstebeskattade utdelningar innebär en skärpning av beskattningen så till vida att en större andel av de totala utdelningarna kommer att beskattas som inkomst av tjänst i stället för som inkomst av kapital. Det är emellertid mycket få som får så stora utdelningar att de uppnår taket. Effekten på de offentliga finanserna är därför försumbar. Källa: databas och egna beräkningar . Anm.: Värdena är avrundade till närmsta 100-tal . Det innebär att även om det finns en beräknad effekt så står det noll i cellen. * : Värdet är för litet och osäkert för att ange. 2,0 /1,75 : Sänkt schablonbelopp i förenklingsregeln till 2,0/1,75 inkomstbasbelopp. 1 regel: Om förenklingsregeln används i ett företag får årets gränsbelopp inte beräknas i delägarens övriga företag. Alt 3: Utredningens huvudförslag avseende det lönebaserade utrymmet. 25/25: Ändrade effektiva skattesatser vid beskattningen av statliga kapitalinkomster. Kap. krav: Slopat kapitalandelskrav. Tak: Taket för tjänstebeskattade utdelningar höjs till 100 inkomstbasbelopp. Konsekvenser av utredningens förslag Utredningens huvudförslag innehåller flera komponenter. Försla- get omfattar ändringar av förenklingsregeln, det lönebaserade ut- rymmet och regeländringar som kan ha effekt oberoende av vilken regel som används. Utöver utredningens huvudförslag, dvs. alter- nativ 3, så redovisar utredningen tre alternativa förslag. Förslagen är identiska på alla punkter utom beräkningen av det lönebaserade utrymmet. I tabell 19.4 redovisas de offentligfinansiella effekterna av de olika förslagen. Källa: databas och egna beräkningar. Anm.: Alt1,…,alt3 avser de olika alternativen avseende beräkningen av det lönebaserade utrymmet.