sou · H4B313 · 2016-02-25 00:00:00 — Upp- draget omfattar också att föreslå åtgärder från det offentliga för att det civila samhällets organisationer i större omfattning ska nå ut till delar av befolkningen som står utanför civilsamhället och inom sina organisationer engagera en större mångfald människor. Enligt utredningen är civilsamhällets roll i demokratin nära sammankopplad till mångfalden bland de som är engagerade i orga- nisationer. I detta kapitel behandlas därför båda dessa perspektiv. Kapitlet omfattar en redogörelse för det civila samhällets olika roller i demokratin, samt redovisar bedömningar och förslag i syfte att stärka det civila samhällets villkor så att dess roll i demokratin värnas och stärks. Utredningen redovisar också åtgärder för att civilsamhällets organisationer ska nå grupper av befolkningen som i mindre omfattning är engagerade i det civila samhället. Förslag för att värna och stärka det civila samhällets roll i demokratin och samhället 4.1Civilsamhällets roll i demokratin Det civila samhället har flera roller i demokratin, t.ex. som själv- ständiga röstbärare, opinionsbildare och som demokratiskola. I direktiven nämns bl.a. att en levande vardagsdemokrati skapar den tillit till varandra och till de gemensamma institutionerna som kän- netecknar ett gott samhälle med ett stort socialt kapital. Det civila samhället utgör också en arena för diskussion och reflektion som bidrar med nya perspektiv och förslag till lösningar på gemen- samma utmaningar (dir. 2015:38). Av direktiven framgår också att grunden för att det civila sam- hället ska kunna spela en aktiv roll i demokratin, både i sin röst- bärande funktion och i sin dialog med staten, är att det finns goda och långsiktiga förutsättningar för organisationerna att bedriva såväl verksamhet som organisationsutveckling. Direktiven pekar också på några omständigheter som försvårar för det civila sam- hället att vara en aktiv del av demokratin och nämner dels resurs- brist, dels olika typer av barriärer som påverkar organisationernas insyn i och tillträde till offentliga beslutsprocesser. I den del av uppdraget som handlar om rollen i demokratin an- vänds i direktiven begreppet ”det civila samhället”, i stället för som i övriga uppdraget, ”det civila samhällets organisationer”. Utred- ningen tolkar denna variation i begrepp som att det i denna del av utredningens uppdrag är särskilt relevant att beakta även delar av civilsamhället som inte är formaliserade i någon associationsform, t.ex. nätverk och upprop. 4.1.1Det civila samhället är en central del av demokratin Civilsamhällets roller i demokratin framgår av propositionen En politik för det civila samhället (prop. 2009/10:55), där det anges att en central roll för civilsamhället är att ge röst åt olika gruppers behov, värderingar och intressen (jämför kapitel 3). Det handlar också om att vara en påtryckare och en kritiker, och därigenom fungera som en motvikt till det offentliga. Vikten av civilsamhällets roll i demokratin framgår också av politikens mål för det civila samhället. Målet är att villkoren för det civila samhället som en central del av demokratin ska förbättras. Detta ska ske i dialog med det civila samhällets organisationer genom att bl.a. stärka för- SOU 2016:13 Förslag för att värna och stärka det civila samhällets roll i demokratin och samhället utsättningarna för det civila samhället att bidra till samhälls- utvecklingen och välfärden, både som röstbärare och opinions- bildare och med en mångfald verksamheter (prop. 2009/10:55, bet. 2009/10:KrU7, rskr. 2009/10:195). Även i forskning betonas civilsamhällets roll i en demokrati. Statsvetaren har t.ex. pekat på att en skillnad mellan demokratier och diktaturer, där medborgare i en demokrati har rätt att fritt engagera sig och på det sättet delta i demokratin även på annat sätt än att rösta i allmänna val (, 2013, ”Är ett organiserat civilsamhälle bra för demokratin?” i [red] Statsvetenskapens frågor). Enligt statsvetaren är förekomsten av det civila samhällets organisationer ett karaktärs- drag för ett demokratiskt styre (, 2014, A Pluralist ? ’ Access to the Swedish Policy Pro- cess 1964−2009, avhandling vid ). Civilsamhället som röstbärare – en historisk kontext I propositionen En politik för det civila samhället 2009/10:55) beskrivs hur den svenska demokratin har fötts ur människors ideella engagemang och att den svenska demokratins historia till stora delar är det civila samhällets historia. I detta sam- manhang kan nämnas klassiska folkrörelser som frikyrko-, nykterhets- och arbetarrörelserna men också engagemanget inom områden som idrotts- och bonderörelserna, samt folkbildningen och kooperationen. Många av dessa folkrörelser var proteströrelser som utmanade dåvarande samhälle och föreställningar. kom folkrörelserna att bli en allt mer inte- grerad del av den politiska beslutsprocessen och samarbetet med staten kom att formaliseras. Deltagandet i beslutsprocessen möjlig- gjorde såväl inflytande för civilsamhället som förankring av beslut hos stora medborgargrupper. Denna utveckling har kritiserats, exempelvis av (SOU 1990:44) som bl.a. menade att omfattande deltagande i den offentliga beslutsprocessen häm- made organisationernas obundenhet och möjlighet till fritt age- rande. Parallellt växte nya sociala rörelser fram, som känneteck- nades bl.a. av en plattare struktur och en annan typ av verksamhet. Förslag för att värna och stärka det civila samhällets roll i demokratin och samhället Problematisering av civilsamhällets roll i demokratin Underliggande i diskussionen om civilsamhällets roll i demokratin är föreställningen om ett civilsamhälle som är demokratiskt upp- byggt och välvilligt. Det finns dock organisationer som räknas till civilsamhället som saknar demokratisk uppbyggnad eller som åsi- dosätter sin interna demokrati. Det finns också exempel på organi- sationer som är skapade i syfte att berika ett fåtal snarare än att ge ett positivt värde för en större grupp medlemmar eller till samhället i stort. Utredningen är medveten om detta, men noterar också att det saknas kvantitativa uppgifter om omfattningen av denna företeelse. Att det finns delar av civilsamhället som inte har en säkerställd demokratisk uppbyggnad gör diskussionen om civilsamhällets roll i demokratin problematisk. Utredningen noterar detta perspektiv men anser att det faktum att det finns odemokratiska eller oheder- liga organisationer inte bör stå i vägen för offentliga aktörer på statlig, regional och lokal nivå att involvera det civila samhället ge- nerellt i demokratin. Mot bakgrund av civilsamhällets roll i demokratin och för tilli- ten i samhället, är det också viktigt att det finns ett allmänt förtro- ende för civilsamhällets organisationer. I det sammanhanget blir organisationernas vilja till öppenhet, transparens och demokrati central för civilsamhällets roll i demokratin. Formaliserade och icke-formaliserade delar av civilsamhället Utredningens uppdrag vad gäller det civila samhällets roll i demo- kratin är, som nämnts inledningsvis i detta kapitel, vidare än att endast se till det civila samhällets organisationer. I denna del av utredningens uppdrag är det därför särskilt relevant att beakta även delar av civilsamhället som inte är formaliserade i någon associa- tionsform, t.ex. nätverk och upprop. Mot den bakgrunden vill ut- redningen inledningsvis lyfta fram några av de skillnader som finns mellan det formaliserade och det icke-formaliserade civilsamhället. De icke-formaliserade delarna av civilsamhället, som t.ex. nätverk och upprop, syftar till att snabbt mobilisera åsikter i en grupp av befolkningen i en aktuell fråga eller till att relativt enkelt samla frivilliga för att genomföra en viss verksamhet. Enkelheten i strukturen och den korta tiden från idé till verksamhet kan under- SOU 2016:13 Förslag för att värna och stärka det civila samhällets roll i demokratin och samhället lätta för idéer att kanaliseras och ge individer nya vägar in till enga- gemang. saknar denna del av civilsamhället ofta det som kan beskrivas som utmärkande drag hos den formaliserade delen av civilsamhället, som t.ex. demokratiska strukturer och mer lång- siktiga förutsättningar för engagemanget. Det är exempel på de olikheter som finns, och som utredningen menar är viktigt för t.ex. offentliga aktörer att beakta när man överväger att inhämta syn- punkter från eller önskar samarbeta med det civila samhällets olika delar. 4.1.2Civilsamhällets betydelse för tillit och social sammanhållning Forskning har visat på civilsamhällets betydelse för tillit mellan människor, och därmed som grund för en fungerande demokrati. Den amerikanske forskaren har i sin forskning studerat tillitens betydelse för samhällets funktion i och (R, 1993, Making Democracy Work: Civic Traditions in Modern och R, 2000, Bowling : the Collapse and Revival of American Community). Mycket kort kan resultat beskrivas som att samhällen fungerar bättre när det finns socialt kapital. Socialt kapital innebär att medborgarna har förtro- ende för varandra och känner mellanmänsklig tillit, något som också medför förtroende för samhället. Stor aktivitet i civilsam- hällets organisationer ger enligt studier en högre tillit, medan en utveckling där färre engagerarar sig i organisationer och sammanslutningar snarare eroderar det sociala kapitalet. resultat betonar således civilsamhällets betydelse för ett välfunge- rande demokratiskt samhälle. forskning har kritiserats, bl.a. utifrån forskning som pekar på att tilliten främst skapas av de offentliga institutionerna och inte av deltagande i civilsamhällets organisationer. Andra delar i kritiken av resultat handlar om huruvida det är personer som redan har en hög tillit som går med i civilsamhällesorganisa- tioner eller om det är medlemskapet i sig som ger eller fostrar fram tillit. Även det faktum att engagemang kan öka tilliten inom en grupp, men i mindre utsträckning öka den mellan grupper, har framförts som kritik (se t.ex. , 2013, ”Är ett organiserat civilsamhälle bra för demokratin?” i [red] Förslag för att värna och stärka det civila samhällets roll i demokratin och samhället Statsvetenskapens frågor, Trägårdh L m.fl., 2013, Den svala svenska tilliten. Förutsättningar och utmaningar och , 2003, Sociala fällor och tillitens problem). I ett forskningsprojekt om tillit i presenterar fyra fors- kare (Trägårdh m.fl. 2013) nya uppgifter som knyter samman forskning om civilsamhällets roll för mellanmänsklig tillit med teorier om de offentliga institutionernas roll. Resultaten pekar på de nära relationer som finns i mellan statens företrädare och civilsamhällets aktörer, bl.a. genom en rad kanaler som utred- ningsväsendet och remissystemet. Det medför att såväl det offent- liga som civilsamhället potentiellt är aktörer som kan förstärka eller undergräva tilliten i samhället. En slutsats som Trägårdh m.fl. drar är att ett välorganiserat och utbrett civilsamhälle är av avgörande betydelse för att institutionalisera och upprätthålla tillit, men just som institutioner och inte som socialiserande kraft. Ett närliggande resonemang handlar om huruvida civilsamhällets organisationer också fungerar som en viktig demokratiskola. I korthet kan denna funktion beskrivas som att medborgare genom deltagande i demokratiskt uppbyggda organisationer får praktisk erfarenhet och träning i demokratiskt beslutsfattande, samman- trädesteknik och respekt för olika uppfattningar. En följd av civil- samhället som demokratiskola är att det också kan vara ett sätt att matcha fram personer till de politiska partierna och den represen- tativa demokratin i beslutande församlingar (se t.ex. En uthållig demokrati. Politik för folkstyrelse , SOU 2000:1; , 2011, ”Civila samhället och den upplysta välfärdsstaten” i Statsvetenskaplig tidskrift 2011, årg 113 nr 1; Trägårdh L m.fl., 2013, Den svala svenska tilliten. Förutsättningar och utmaningar och Wijkström F, 2015, i Medborgarnas – civilsamhällets utmaningar). Idrotten är ett exempel på en del av civilsamhället där föreningslivets förmåga att socialisera medlemmar till goda samhällsmedborgare har lyfts fram, såväl historiskt som i nu- tid (se t.ex. . samt i Hvenmark J [red], 2012, Är idrott nyttigt? En antologi om idrott och samhällsnytta). SOU 2016:13 Förslag för att värna och stärka det civila samhällets roll i demokratin och samhället Civilsamhällets funktion att matcha fram kandidater till den re- presentativa demokratin har också belysts av forskarna som i en studie testar hypotesen om förtroendeuppdrag inom civilsamhället ökar sannolikheten för att samma person senare ska kandidera i allmänna val. Studien visar på stöd för hypotesen – studenter som väljs in i studentkårsfullmäktige har ungefär 34 procents högre sannolikhet att senare kandidera i allmänna val jämfört med stu- denter som kandiderade men inte blev invalda i kårfullmäktige1. Forskarnas slutsats är att ledarskapserfarenhet från arenor utanför den representativa demokratins institutioner underlättar steget till en kandidatur i allmänna val, som deltagande i olika organisationers aktiviteter ökar individens politiska deltagande (m.fl., 2015, ”Leadership Experiences Within Civil Organizations and Candidacy in Public Elections: Causal Evidence from a Quasi-Experimental Approach” i Political Behavior, nät- publicerad ). Demokratipool i stället för demokratiskola? Det finns kritik mot uppfattningen om civilsamhället som demo- kratiskola. Enligt kritiken finns en selektering till organisationerna, som innebär att personer som har förtroende för och hög tillit till samhällets institutioner, också söker sig till civilsamhällets organi- sationer. Organisationerna skulle därmed snarare vara demokrati- pooler som samlar resursstarka individer, i stället för brett rekryte- rande demokratiskolor som fostrar fram tillit och förtroende (se t.ex. , 2015, Medborgerligt enga- gemang – klassresa eller klassklyfta?, Trägårdh m.fl. 2013, , 2011, ”Civila samhället och den upplysta väl- färdsstaten” i Statsvetenskaplig tidskrift 2011, årg 113 nr 1 och Amnå E, 2008, Jourhavande medborgare). Oavsett om civilsamhället fostrar eller samlar personer med redan hög tillit, så innebär deltagandet i organisationernas interna, 1 Studentkårer är organisationer som räknas till det civila samhället. Studien utgår från tre studentkårer: Lunds studentkår, universitets studentkår och student- kår. Studien baseras på data över samtliga kandidater till kårfullmäktige i de tre kårerna under perioden 1982−2005. Förslag för att värna och stärka det civila samhällets roll i demokratin och samhället demokratiska processer enligt utredningen också en praktisk skol- ning i demokratiskt beslutsfattande. högskolas be- folkningsstudie visar att av de som utför ideella insatser, gör det som företroendevalda i en styrelse. Denna höga andel medför att en stor del av de som är engagerade i civilsam- hället har eller får en erfarenhet av praktiskt beslutsfattande i en organisation (m.fl., 2015, Folk i rörelse – medborgerligt engagemang 1992−2014. Arbetsrapport- serie 85). Folkbildningens roll i demokratin En del av civilsamhället som spelar, och historiskt har spelat, en konkret och viktig roll som demokratiskola är folkbildningen. Målet för den statliga folkbildningspolitiken är att folkbildningen ska ge alla möjlighet att tillsammans med andra öka sin kunskap och bildning för personlig utveckling och delaktighet i samhället (prop. 2013/14:172, bet. 2013/14:KrU8, rskr. 2013/14:379). Statens stöd till folkbildningen (folkbildningsanslaget) har vidare fyra syften, där ett är att stödja verksamhet som bidrar till att stärka och utveckla demokratin. Därmed utgör folkbildningen också en viktig del av civilsamhällets demokratiska bidrag till samhället. Forskarna har på uppdrag av inom ramen för högskolas be- folkningsstudie genomfört en särskild undersökning av dels befolkningens engagemang i folkbildningen, dels det medbor- gerliga engagemanget hos folkbildningens deltagare (studiecirkel- deltagare och folkhögskolans deltagare). Studiens resultat visar bl.a. på ett tydligt samband mellan att delta i studiecirklar och att arbeta ideellt. Studien visar också att folkhögskoledeltagarnas medborger- liga engagemang är omfattande, i och med att folkhögskoledel- tagarna gör frivilliga insatser oftare än befolkningen i stort och lägger ner fler timmar på dessa insatser. Det handlar om ett enga- gemang i traditionella folkrörelser men även politiskt arbete och kampanjaktiviteter t.ex. via internet eller i form av namn- insamlingar, upprop eller uppmaningar till bojkottåtgärder etc. (, 2015, Mer engagemang – folkbildningen i det svenska civilsamhället). SOU 2016:13 Förslag för att värna och stärka det civila samhällets roll i demokratin och samhället Trossamfundens roll i demokratin Även trossamfunden spelar en viktig roll i demokratin. Regeringen har motiverat det statliga stödet till trossamfunden med att trossam- funden generellt sett är samhällsnyttiga organisationer som medverkar i en ständigt pågående normbildningsprocess, en process som i sig är nödvändig för att upprätthålla och stärka de grundläggande värde- ringar som samhället vilar på. Ett aktivt förenings- och samfundsliv stärker på många sätt det demokratiska systemet. Att olika ideologier och trosriktningar, som verkar för att det demokratiska statsskicket upprätthålls, stärks och utvecklas, också får goda möjligheter att göra sig gällande är därför av stor betydelse för vitaliteten i den svenska demokratin (prop. 1998/99:124 Staten och trossamfunden – stöd, med- verkan inom totalförsvaret, m.m.). Sammantaget visar regeringens motiv på trossamfundens demokratiska roll i samhället. stöd för trossamfund (SST) har fått i upp- drag av regeringen att utvidga dialogen med trossamfunden i syfte att stimulera arbetet med demokrati och demokratiska värderingar. SST har i det sammanhanget tagit fram ett diskussionsmaterial. Där fram- går bl.a. att trossamfunden har en roll som röstbärare och opinions- bildare, i och med att man ofta ger röst åt olika gruppers behov, värderingar och intressen. Trossamfunden kan också utöva påtryck- ning och kritisera den offentliga maktutövningen som samfunden har en viktig roll för att öka kunskapen och medveten- heten hos medlemmarna om demokrati och rättigheter (stöd för trossamfund, 2013, Demokratin behöver oss. Ett mate- rial för arbete med demokrati och mänskliga rättigheter i trossamfunden). som vikten av trossamfundens roll i demokratin understryks vill utredningen peka på statens och myndigheternas ansvar för att värna rätten att fritt utöva sin religion. Främlingsfientliga handlingar mot trossamfund framgår att hot och attacker riktas både mot samfunds lokaler och dess medlemmar, och inte bara mot de synligt praktiserande – t.ex. präster, rabbiner och imamer – utan också mot personer som förmodas tillhöra en viss religiös grupp (stöd för trossamfund, 2014, Främlingsfientliga handlingar mot trossamfund). Ur demokra- tisynpunkt är det särskilt angeläget att stat och myndigheter erbju- der det skydd som är nödvändigt och aktivt arbetar förebyggande mot hot och attacker som riktas mot religionsutövning. Förslag för att värna och stärka det civila samhällets roll i demokratin och samhället Ungas fritid och organisering Mot bakgrund av redogörelsen ovan, utgår utredningen från att engagemang i civilsamhället är ett sätt att fostra i praktiska demo- kratiska processer. Därmed framstår barn och unga som en särskilt viktig grupp för civilsamhällets organisationer. LSU−Sveriges Ungdomsorganisationer har till utredningen t.ex. lyft fram svårigheterna för ungdomsorganisationer att få tillträde till skolan som ett problem som de möter. har i en rapport om svenska 14-åringars kunskaper, värderingar och attityder i ett internationellt perspektiv visat att en mycket liten andel av de svenska ungdomarna är aktiva i föreningar och organisationer. Mellan anger i undersök- ningen att man aldrig har deltagit i aktiviteter anordnade av t.ex. politiska ungdomsförbund, miljöorganisationer eller grupper av unga som driver kampanj för något. konstaterar bl.a. att skolan därmed får en proportionellt sett viktigare uppgift vad gäller det medborgarförberedande uppdraget (, 2010, Morgon- dagens medborgare. ICCS 2009: svenska 14-åringars kunskaper, vär- deringar och deltagande i internationell belysning, rapport 345). Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) har på regeringens uppdrag genomfört en tematisk analys av ungas fritid och organisering, Fokus 14. Ungas fritid och organisering (MUCF 2014). En av analysens fördjupningsstudier, som genom- förts av m.fl., handlar om ungas föreningsliv och visar hur det har förändrats . Studien visar ett föreningsliv på tillbakagång. Föreningslivet når en allt mindre andel av barn och unga i åldern 10−19 år. Barn och unga är med i allt färre föreningar och andelen barn och unga med förtroende- uppdrag har minskat . Vidare framgår att unga, särskilt de på gymnasienivå, har blivit allt sämre på att skilja mellan föreningar, kommersiella verk- samheter och kommunala verksamheter. Förklaringar till det minskade intresset för föreningslivet är enligt m.fl. en ökande individualisering, att det finns allt fler konkurrerande akti- viteter samt en kommersialisering av möjliga fritidsaktiviteter (m.fl. Fördjupning A ”Segrar föreningslivet? – en studie av svenskt föreningsliv under bland barn och unga”, i MUCF, 2014, Fokus 14. Ungas fritid och organisering). SOU 2016:13 Förslag för att värna och stärka det civila samhällets roll i demokratin och samhället MUCF föreslår i rapporten ett antal åtgärder på områden som myndigheten anser behöver förstärkas. Myndigheten föreslår bl.a. att staten ska genomföra återkommande studier av villkoren för ungas fritids- och föreningsvanor. Ett annat förslag är att genom ett metodmaterial till skolan höja ungas kunskap och stärka deras ingångar till föreningslivet. Metodmaterialet föreslås också vara inriktat på hur skolor och det lokala föreningslivet kan samarbeta i olika aktiviteter. MUCF noterar också att det i regleringen för skolan finns relativt lite som är preciserat kring föreningsliv och föreningskunskap. 4.1.4Att företräda en grupp – civilsamhället som röstbärare och opinionsbildare Bedömning: Det offentliga , på såväl statlig som regional och lokal nivå, bör aktivt fortsätta värna civilsamhällets själv- ständighet i dess röstbärarroll. Förslag: Statliga myndigheter ska rapportera de kon- takter och samråd som myndigheten har haft med det civila samhället inom ramen för sitt uppdrag och när så har bedömts relevant. Regeringen ska till rapportera de kontakter och samråd som statliga myndigheter och har haft med det civila samhället. Civilsamhällets roll i demokratin framgår indirekt av målet för demokratipolitiken: En levande demokrati där individens möjlig- heter till inflytande förstärks och de mänskliga rättigheterna respekteras (prop. 2008/09:1 utgiftsområde 1, bet. 2008/09:KU1, rskr. 2008/09:83). Ett sätt för en enskild individ att få inflytande är att delta i civilsamhällets organisationer. Genom att delta i civilsamhällets organisationer kan människor påverka politikens innehåll och utformningen av offentliga beslut, eller delta i ett löpande samtal mellan organisationerna å ena sidan och offentlig sektor å den andra. Det sker genom civilsamhällets roll som röstbärare och opinionsbildare. Civilsamhällets organisa- tioner kan i olika frågor samla medlemmarnas synpunkter, bearbeta Förslag för att värna och stärka det civila samhällets roll i demokratin och samhället dem internt i organisationen och därefter föra fram dem i olika sammanhang. Syftet kan vara att lyfta nya frågor till allmänhetens kännedom och samhällsdebatten, men också att bidra med syn- punkter och argument som höjer kompetensnivån hos det offent- liga och samhället i stort.