sou · H4B382 · 2016-11-29 00:00:00 — Under our proposal, central government, municipalities and county councils should not be covered by the provisions on in- creased corporate fines. In the third stage, it should be examined – as is currently the case – whether there are reasons to reduce or waive the corporate fine. Relation between corporate fines and individual criminal liability (chapter 11) We have considered how to coordinate a criminal penalty and a corporate fine that affect one and the same person (‘accumulation of sanctions’). Special rule on assessing whether prosecution proceedings can be initiated The special rule contained in Chapter 36, Section 10 a of the Swedish Penal Code on assessing whether prosecution proceedings can be initiated means that a corporate fine is the primary criminal sanction for crimes that may warrant proceedings on a corporate fine and have been committed through negligence and cannot be assumed to warrant any penalty other than a fine. In these cases in particular, there are good reasons to normally allow just the com- pany and not the individual to bear criminal liability for the crime. Experiences of this special rule have also been positive. We there- fore recommend that the provision be retained. The accumulation of sanctions should primarily be considered when corporate fines are determined We consider that there are overwhelming reasons in favour of the coordination of a penalty and a corporate fine primarily taking place when the corporate fine is determined. This means returning to the provisions that applied before 2006. It should be possible to reduce or waive corporate fines in certain cases when a company owner is sentenced to a penalty for a crime It is fairly common for people directly or indirectly affected by corpo- rate fine proceedings to be prosecuted for the crime in question. Sometimes, the prosecution and proceedings on corporate fines target one and the same person; this is often the case when the crime has been committed in activities conducted by a sole trader. In other cases, the person prosecuted and convicted of the crime is still indirectly affected by a corporate fine that is imposed. One typical situation of this kind is when a partner is convicted of crimes committed within the framework of a trading partnership’s acti- vities: the partner is then liable for payment, in a spirit of solidarity, of the corporate fine the trading partnership is required to pay. In individual situations of this kind, the total effect on the indi- vidual of a penalty and a corporate fine may be disproportionately harsh. Provisions are therefore needed that provide an opportunity to coordinate both sanctions – in addition to the abovementioned special rule on assessing whether criminal proceedings can be initia- ted. The need for coordination is particularly great when it comes to crimes committed by sole traders, but it is also relevant with re- gard to crimes committed within the framework of legal persons. our view, provisions regulating how coordination between a penalty and a corporate fine is to be achieved should not be limited to any particular form of company. Against this background, we propose a special provision stating that it should be possible to adjust or waive a corporate fine if the total reaction to the crime would otherwise be disproportionately harsh. It should be possible to apply this provision even when the activities have been conducted by a legal person. However, one prerequisite should be that the person sentenced to a penalty for the crime owns the legal person entirely or partially. The need for additional legislative measures so that can live up to its commitments vis-à-vis the (chapter 12) We propose that proceedings on corporate fines for certain bribery offences committed outside be examined in accordance with Swedish law and before a Swedish court of law, even if jurisdiction does not exist under the provisions in Chapter 2, Sections 2, 3 or 3 a of the Swedish Penal Code. Through the Convention on Combating Bribery of Foreign Public Officials in International Business Transactions (hereinafter the Convention), the States Parties commit to making bribery of foreign public officials in international business transactions (hereinafter ‘international bribery offences’) a criminal offence and introducing provisions on the liability of legal persons. In a report from 2012, the recommends that : 1.amend the corporate fine regulations so that legal persons can be held to account in practice too for international bribery offences without a connection to prosecution or conviction of the natural person who has committed the crime; 2.amend the corporate fine regulations so that legal persons can be held to account in practice for international bribery offences committed by lower-level employees, intermediaries, subsidiaries or independent contractors in all cases where this is required under the Convention and the guidelines for the Convention’s application; and 3.quickly take measures so that Swedish legal persons can have sanctions imposed on them for international bribery offences committed on their behalf abroad, even if the crime is commit- ted by an intermediary who is not a Swedish citizen. General comments about the liability of legal persons The Convention and the related recommendations state that it should be possible to hold legal persons to account for inter- national bribery offences in the following three principal situations. 1.When a person in the legal person’s management offers, promises or gives a bribe to a foreign public official. 2.When a person in the legal person’s management instructs or allows someone else within the legal person to offer, promise or give a bribe to a foreign public official. 3.When a person in the legal person’s management neglects to stop someone else within the legal person from offering, promising or giving a bribe to a foreign public official. We consider that legal persons can be held to account to a reasonable extent under the corporate fine regulations in all of these situa- tions. According to the , the Swedish corporate fine regula- tions allow companies to avoid liability for international bribery offences by using intermediaries, subsidiaries or employees who are not Swedish citizens. However, our assessment – following a review of the entirety of ’s regulations – is that the risk of this is very small and that it does not essentially require any legislative amendments (see below, however, on the subject of the jurisdiction of Swedish courts). The fact that it can be difficult in individual cases to prove that a person has acted on behalf of a company – and that the company, as a result of this, cannot be given a corporate fine – does not in our view constitute grounds to amend the Swedish regulations. Swedish jurisdiction in relation to legal persons with regard to international bribery offences committed abroad The has pointed out that the lack of jurisdiction in accor- dance with the ‘personality principle’ for legal persons poses a problem in ; if a foreign citizen commits an international bribery offence outside on behalf of a Swedish company, the Swedish court does not have jurisdiction (under the condition that jurisdiction cannot be shown in accordance with the ‘territo- riality principle’). We agree with this part of the ’s assessment. The fact that Swedish law does not have jurisdiction provisions for legal per- sons also means that does not fully live up to the require- ments in the Convention that States Parties must have national legislation that is effective in combating international bribery offences. Irrespective of the Convention, there is of course a strong general interest in preventing corruption of this kind. We therefore propose that corporate fine proceedings arising from certain bribery offences – primarily the offering of bribes – should always be examined in accordance with Swedish law and before a Swedish court of law, if the offence was committed out- side during the exercise of a Swedish company’s business activities. However, it should only be possible to initiate such pro- ceedings if the act is not free of liability under the law in the location where it was committed, and only if the Government or the person authorised by the Government has recommended this. Corporate fines through the summary imposition of a fine (chapter 13) When the provisions on corporate fines were introduced in 1986, a corporate fine could only be imposed following examination by a court of law. After the reform of the corporate fine regulations in 2006, it became possible to impose corporate fines through the summary imposition of a fine in cases where the corporate fine did not exceed 000. We have considered whether this threshold should be raised or removed completely. We have noted that the system of summary imposition of a fine entails a faster process than proceedings in a court of law. an efficient and resource-saving form of processing. However, there are also circumstances that indicate that the existing threshold rule should not be removed or amended. For example, the fact that several cases are adjudicated following court proceedings should contribute to the development of clear and unambiguous practice in the area. Our conclusion is that it is does indeed seem reasonable to expand the opportunities for imposing corporate fines through the sum- mary imposition of a fine. However, the restriction should not be removed completely until experience has been gained from the pro- posed new provisions on the size of corporate fines and a certain level of practice has been established. We therefore propose that, in future too, there should be a ceiling amount, but that the ceiling should be raised from 000 to million. Registration of corporate fines (chapter 13) We have considered whether some form of register of all corporate fines imposed should be introduced. However, we consider that the need for such a register is not so great as to justify the costs associated with the and running of such a register. The need for preparatory investigative measures, etc. (chapter 13) As is clear from the above, we propose that corporate fines should in some cases be increased taking account of the company’s financial position, known as ‘increased corporate fines’. An assessment of the company’s financial position should then be based on the latest information available at the time of the judgment or the summary imposition of a fine. This means that circumstances that emerge at a late stage during the processing of the matter may also be significant. The fact that relevant circumstances can sometimes become known late in the process may make it difficult for the parties to prepare their cases and may result in the main hearing that has already begun having to be cancelled or postponed. Therefore, measures should be taken during the preparation of the case so that circumstances that are significant when establishing the size of the corporate fine become documents in the case at an early stage. The prosecutor should state the reasons for calculating the size of the corporate fine in a summons application, etc. Corporate fines can only be imposed following a motion from a public prosecutor. In the summons application, the prosecutor is to submit information concerning the illegal act and the evidence to which they will refer. It is probably also clear that the prose- cutor should, in cases on corporate fines, present a motion stating the amount set and that the prosecutor should state the reason for imposing a corporate fine. If the prosecutor states the reasons for calculating the size of the corporate fine at an early stage, this increases the predictability of the process and improves the conditions for clarifying the parties’ standpoints. We therefore consider that a prosecutor initiating pro- ceedings on corporate fines should briefly state the reasons for cal- culating the size of the corporate fine in the summons application. We have considered whether the routines we recommend here should be confirmed by law, but we do not believe this is necessary. We also recommend that the court regularly consider ordering the person against whom the proceedings have been initiated to present their opinion in writing before the main hearing and, if ambiguities remain following the written processing, that it call the parties to a preparatory meeting. However, we do not propose any legislative amendments in this regard either. The prosecutor should not be able to make a motion on a corporate fine tougher before the court of appeal or the Supreme Court According to our assessment, a prosecutor who has had complete success with their motion is prevented from appealing and claiming a higher corporate fine before the court of appeal than they claimed before the district court. It follows from this that a prosecutor can never claim a higher amount before the court of appeal or the Supreme Court than they claimed before the district court. We have considered whether this is a satisfactory system. that there are not sufficient reasons to introduce the possibility for the prosecutor to make a motion that has been presented to the district court tougher before the court of appeal or the Supreme Court. Entry into force and transitional provisions (chapter 15) We propose that the legislative amendments enter into force on 1 2018. No transitional provisions are needed. lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 36 kap. 7, 8, 9 och 10 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas tre nya paragrafer, 2 kap. 3 b § samt 36 kap. 7 a och 7 b §§, av följande lydelse. 2 kap. Om tillämpligheten av svensk lag Talan om företagsbot som grun- das på brotten givande av muta, grovt givande av muta eller handel med inflytande enligt 10 kap. 5 d § 2 prövas efter svensk lag och vid svensk domstol om brottet har begåtts utom riket i utövningen av ett svenskt företags näringsverk- samhet även om svensk domsrätt inte föreligger enligt bestämmelser- na i 2 §, 3 § eller 3 a §. Första stycket gäller inte om gärningen är fri från ansvar enligt lagen på gärningsorten. Talan om företagsbot enligt första stycket får inte väckas utan att regeringen eller den myndighet Under de förutsättningar som anges i 7 a och 7 b §§ ska, på yrkande av allmän åklagare, ett företag åläggas företagsbot.Med företag avses enskilda näringsidkare och juridiska per- soner.7 a §Företagsbot ska åläggas för brott som har begåtts i utövningen av1. näringsverksamhet,2. sådan offentlig verksamhet som kan jämställas med närings- verksamhet, eller som regeringen har bemyndigat har förordnat om det. 36 kap. Om förverkande av egendom, företagsbot och annan särskild rättsverkan av brott För brott som har begåtts i ut- övningen av näringsverksamhet skall, på yrkande av allmän åkla- gare, näringsidkaren åläggas före- tagsbot, om det för brottet är före- skrivet strängare straff än penning- böter och 1.näringsidkaren inte har gjort vad som skäligen kunnat krävas för att förebygga brottsligheten, eller 2.brottet har begåtts av a.en person i ledande ställning grundad på befogenhet att före- träda näringsidkaren eller att fatta beslut på näringsidkarens vägnar, eller b.en person som annars haft ett särskilt ansvar för tillsyn eller kontroll i verksamheten. Första stycket gäller inte, om brottsligheten varit riktad mot näringsidkaren. 1 Senaste lydelse 2006:283. 3. annan verksamhet som en juridisk person bedriver, om den brottsliga handlingen eller, i före- kommande fall, underlåtenheten har varit ägnad att bereda den juridiska personen en ekonomisk fördel. Första stycket 3 gäller inte verk- samhet som ett dödsbo bedriver. Företagsbot ska åläggas om företaget inte har gjort vad som skäligen kunnat krävas för att förebygga brottet. Företagsbot ska också åläggas om brottet har begåtts av en per- son med ledande ställning i före- taget, grundad på befogenhet att företräda företaget eller att fatta beslut på dess vägnar, eller av en person som annars har haft ett särskilt ansvar för tillsyn eller kontroll i verksamheten. Företagsbot ska dock inte åläg- gas, om 1.brottet har varit riktat mot företaget, eller 2.för brottet är föreskrivet en- bart penningböter som straff. Om ett företag ska åläggas företagsbot med anledning av flera brott, ska det bestämmas en gemensam företagsbot. Om sanktionsvärdet uppgår till , ska före- tagsboten för ett större företag fast- ställas till det högre belopp som är befogat med hänsyn till företagets finansiella ställning. Företagsbot- en får dock högst bestämmas till ett belopp som motsvarar tio gång- er sanktionsvärdet.Med större företag avses en- skilda näringsidkare och juridiska personer som uppfyller kriterierna för större företag enligt 1 kap. 3 §Vid fastställandet av företags- botens storlek ska först bestämmas ett sanktionsvärde om lägst fem- och högst tio mil- joner kronor. Sanktionsvärdet ska bestämmas med utgångspunkt i straffvärdet av den samlade brotts- lighet som företagsboten ska avse. Särskild hänsyn ska tas till brotts- lighetens förhållande till verksam- heten och till den skada eller fara som brottsligheten har inneburit för liv, hälsa eller miljö. Skälig hänsyn ska också tas till om före- taget har ålagts att betala företagsbot.Om inte annat följer av 9 § eller 10 §, ska företagsboten fast- ställas till ett belopp som motsvarar sanktionsvärdet. Företagsbot skall fastställas till lägst och högst . När storleken av företagsbot bestäms, skall, med beaktande av straffskalan för brottet, särskild hänsyn tas till den skada eller fara som brottsligheten inneburit samt till brottslighetens omfattning och förhållande till näringsverksam- heten. Skälig hänsyn skall också tas till om näringsidkaren tidigare ålagts att betala företagsbot. 2Senaste lydelse 2006:283. 3Senaste lydelse 2006:283. brottet medför annan be- talningsskyldighet eller särskild rättsverkan för företaget och den samlade reaktionen på brottslig- heten skulle bli oproportioner- ligt sträng,2. företagets ägare döms till påföljd för brottet och den sam- lade reaktionen på brottsligheten för honom eller henne skulle bli oproportionerligt sträng,3. företaget efter förmåga har försökt förebygga, avhjälpa eller begränsa de skadliga verkning- arna av brottet,4. företaget frivilligt har an- gett brottet, eller5. det annars finns särskilda skäl för jämkning.Om det är särskilt påkallat med hänsyn till något förhållan- de som avses i första stycket, får företagsboten efterges. första stycket 4 årsredovisnings- lagen (1995:1554). Bestämmelserna i denna para- graf ska inte tillämpas i fråga om staten, kommuner eller landsting. Företagsbot får sättas lägre än vad som borde ha skett med tillämpning av 9 §, 1. om brottet medför annan betalningsskyldighet eller särskild rättsverkan för näringsidkaren och den samlade reaktionen på brottsligheten skulle bli opropor- tionerligt sträng, 2. om näringsidkaren efter för- måga försökt förebygga, avhjälpa eller begränsa de skadliga verk- ningarna av brottet, 3. om näringsidkaren frivilligt angett brottet, eller 4. om det annars finns sär- skilda skäl för jämkning. Om det är särskilt påkallat med hänsyn till något förhållan- de som avses i första stycket får företagsbot efterges. Denna lag träder i kraft . 4 Senaste lydelse 2006:283. lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 48 kap. 4 § ska ha följande lydelse. 48 kap. Om strafföreläggande och föreläggande av ordningsbot Bötesstraff får föreläggas genom strafföreläggande beträffande brott för vilket böter ingår i straffskalan, dock inte normerade böter. Det finns särskilda bestämmelser om föreläggande av bötes- straff för brott som har begåtts av någon som är . Bestämmelsen i 34 kap. 1 § första stycket är tillämplig vid föreläggande av bötesstraff. Villkorlig dom eller sådan påföljd i förening med böter får före- läggas genom strafföreläggande i fall då det är uppenbart att rätten skulle döma till sådan påföljd. Detta gäller dock inte för brott som har begåtts av någon som inte har fyllt eller om det finns anledning att förena den villkorliga domen med en föreskrift om samhällstjänst Företagsbot får föreläggas genom strafföreläggande i fall då boten inte överstiger . Denna lag träder i kraft . 5 Senaste lydelse 2016:492. lag om ändring i lag (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m. Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m. ska ha följande lydelse. företag genom strafföreläggande. I sådana fall gäller 48 kap. 2–5, 48 kap. 2–5, 6–8, 10 och 12 a §§ 6–8, 10 och 12 a §§ rättegångs- balken i tillämpliga delar och det ar och det som sägs där om den som sägs där om den misstänkte misstänkte gäller i stället den som gäller i stället den som föreläggs Ett strafföreläggande om före- Ett strafföreläggande om före- tagsbot godkänns genom att före- 1. undertecknar en förklaring 1. undertecknar en förklaring om att denne erkänner de om- om att detta erkänner de om- ständigheter som ligger till grund ständigheter som ligger till grund för föreläggandet och godtar den för föreläggandet och godtar den företagsbot som tagits upp i före- företagsbot som tagits upp i före- 2. lämnar förklaringen till den mottagare som är behörig att ta emot förklaringen enligt föreskrifter som meddelas av regeringen. Föreläggandet kan också godkännas genom att hela beloppet betalas till den myndighet som regeringen föreskriver. En sådan betalning skall inte anses som ett godkännande, om det framgår att företaget inte har avsett att godkänna föreläggandet. Ett godkännande är utan verkan om det sker sedan åklagaren har väckt talan om företagsbot. Denna lag träder i kraft . 6 Senaste lydelse 2006:285. i strafföreläggandekungörelse (1970:60) Härigenom föreskrivs att 1 a § i strafföreläggandekungörelse (1970:60) ska ha följande lydelse. Vad som sägs i 3, 5, 6 och Vad som sägs i 3, 5, 6 och 8 §§ om den misstänkte gäller i 8 §§ om den misstänkte gäller i tillämpliga delar en näringsidkare tillämpliga delar ett företag som som förelagts företagsbot i enlig- har förelagts företagsbot i enlig- het med 5 § lagen (1986:1009) het med 5 § lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid om förfarandet i vissa fall vid Denna förordning träder i kraft . 7 Senaste lydelse 2006:429. Riksåklagaren får överlämna ett ärende om förordnande om väckande av åtal eller om talan om företagsbot till regeringen, om det finns anledning till det. förordning om ändring i förordningen (1993:1467) med bemyndigande för riksåklagaren att förordna om väckande av åtal i vissa fall Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1993:1467) med bemyndigande för riksåklagaren att förordna om väckande av åtal i vissa fall, dels att 3 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 1 a §, av följande lydelse. ligt 2 kap. 3 b § tredje stycket att förordna om talan Riksåklagaren får överlämna ett ärende om förordnande om väckande av åtal till regeringen, om det finns anledning till det. Denna förordning träder i kraft . 8 Senaste lydelse 1993:1467. 2Utredningens uppdrag och arbete m.m. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgift att göra en bred översyn av företagsbotsregleringen och föreslå nödvändiga författningsändringar. Syftet med översynen har enligt utredningsdirektiven varit att säkerställa att det straffrättsliga regelverket för juridiska personer är effektivt, ändamålsenligt och modernt och att det är anpassat till EU-rättsliga och övriga internationella åtaganden. I uppdraget har ingått bl.a. att •överväga om företagsboten ska vara konstruerad som ett straff eller som en särskild rättsverkan av brott, •överväga om begränsningen till brott som har begåtts i utövning- en av näringsverksamhet är ändamålsenlig eller om tillämpnings- området bör förändras, •överväga och föreslå en höjning av maximibeloppet för företags- boten,