sou · H3B321 · 2016-01-01 00:00:00 — Taket bör avse alla månader i ramtiden, inte enskilda månader. Ersättningen i inkomstbortfallsförsäkringen är inkomstrelate- rad. Ersättningen i grundförsäkringen baseras . När e-inkomstuppgifterna börjar användas i etapp två ska även grundersättningen vara inkomstrelaterad med en ersättningsnivå på . Det motsvarar hälften av den högsta ersättningsnivån i den frivilliga försäkringen med nuvarande regler. säkringen ska konstrueras så att den högsta nivån motsvarar det högsta grundbelopp som lämnas med nuvarande regler. En grundläggande princip är att arbetslöshetsförsäkringen ska vara en omställningsförsäkring. Omställning är en central del av arbets- linjen. För en heltidsarbetslös som ansöker om arbetslöshetsersättning räcker ersättningen . Det finns ingen gräns för under vilken tidsrymd dagarna kan användas, utan omställningstiden beror på hur den sökande tar ut sina ersättnings- dagar. När dagarna är slut går den arbetslöse normalt över till jobb- och utvecklingsgarantin. I aktivitetsstödet finns ingen begränsning eller i antal dagar, så länge den sökande deltar i ett arbets- marknadspolitiskt program. Den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program får akti- vitetsstöd i stället för arbetslöshetsersättning. En anvisning till program baseras på individuella bedömningar och Arbetsförmed- lingens resurser. Dock blir i princip alla som har haft arbetslöshetsersättning anvisade en plats i jobb- och utvecklings- garantin (tidigare i det motsvarande programmet aktivitetsgarantin) då ersättningsperioden tar slut. Om resurserna för program inte motsvarat efterfrågan har program till oförsäkrade respektive möj- ligheterna att anvisa till program vid sidan av garantierna dragits ned. Enigheten inom forskningen är större än om att långa ersättningstider kan leda till längre arbetslöshetstider. Det går dock inte att exakt uttala sig om hur stora effekterna är. Både kunskapsläget och principiella skäl talar för att arbetslöshetsförsäkringen ska syfta till omställning och inte vara en permanent försörjningsgaranti. Följande förbättringar föreslås: ∙Begränsningen av ersättningsperioden till 300 (450) ersätt- ningsdagar ska kompletteras med en begränsning i kalen- dertid. Nuvarande ersättningstider är väl avvägda och bör kunna ligga till grund för en uthållig arbetslöshetsförsäkring. Det är dock viktigt att undvika långa tider borta från arbets- marknaden och att säkerställa att sökande som befinner sig långt från arbetsmarknaden får det stöd de har rätt till. Den nuvarande ersättningsperioden bör därför kompletteras med en ramtid i kalendertid, inom vilken ersättningsdagarna ska för- brukas. Ramtiden bör vara , dvs. som för överhoppningsbar tid. Precis som med nuvarande regler kan sökande som uppfyller ett nytt arbetsvillkor under den tiden beviljas en ny ersättningsperiod. Sökande som inte uppfyller ett arbetsvillkor kan anvisas plats i ett arbetsmarknadspolitiskt program. ∙100-dagarsregeln återinförs i arbetslöshetsförsäkringen. kunde en arbetslös i en ersättningsperiod begränsa sig till att söka lämpliga arbeten inom sitt yrke och i sitt geografiska när- område. Ett återinförande av 100-dagarsregeln tydliggör kraven på sökområdet i ett inledningsskede. Det underlättar för Arbetsförmedlingen och arbetslöshetskassorna att likformigt tillämpa bestämmelserna om lämpligt arbete. Utformningen av begränsningen har lett till för kort omställningstid för dem som arbetar i liten omfattning. Nuvarande regler ska ersättas med en deltidsbegränsning som innebär att begränsningen sätts i antal veckor – – i stället för i antal ersättningsdagar. Då blir omställningstiden lika lång för samtliga deltidsarbetslösa oavsett omfattning på deltidsarbetet. Omställningstiden med deltidsarbete blir dessutom lika lång som omställningstiden för en person som är arbetslös på heltid. Åtgärder för att stärka likformighet och rättssäkerhet En långsiktig modell som baseras på nuvarande frivilliga försäkring, som administreras av arbetslöshetskassor, förutsätter att reformer genomförs för att stärka försäkringens likformighet och rättssä- kerhet. Följande förslag läggs fram: ∙Bestämmelserna i förvaltningslagen (1986:223) FL görs til- lämpliga på arbetslöshetskassornas verksamhet som avser myndighetsutövning. Arbetslöshetskassorna och arbetslös- hetskassornas samorganisation (SO) har genom olika insatser förbättrat handläggningsförfarandet i ärenden om arbetslöshetsersättning. Arbetslöshetskassorna fattar årli- gen ett stort antal beslut av stor ekonomisk betydelse för enskilda och för staten. Dessa beslut innebär myndighetsutöv- ning. Det är rimligt och självklart att FL ska vara tillämplig på den del av arbetslöshetskassornas ärendehandläggning som avser myndighetsutövning mot enskild. ∙Det införs en skyldighet enligt lag för arbetslöshetskassans styrelse att se till att arbetslöshetskassan med beaktande av arten och omfattningen av kassans verksamhet har tillräcklig intern kontroll och tillräckliga riskhanteringssystem. Intern styrning och kontroll syftar till att säkerställa att en organisat- ion uppfyller sina mål för effektivitet, regelefterlevnad och ekonomiska förpliktelser. Arbetslöshetskassorna omfattas inte av vare sig myndighetsförordningen (2007:515) eller förord- ningen (2007:603) om intern styrning och kontroll. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör bemyndi- gas att meddela närmare föreskrifter om hur den interna kon- trollen och riskhanteringen ska ordnas. ∙Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas i lag att föreskriva om informationssäkerhet för arbetslöshetskassor. Informationssäkerhet behövs så att information inte läcker ut, förvanskas eller förstörs och att informationen är tillgänglig när den behövs. Arbetslöshetskas- sorna är inte myndigheter och omfattas därför inte av de före- skrifter som utfärdas av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Arbetslöshetskassornas myndighetsutövning är en samhällsviktig verksamhet. liknande krav på informationssäkerhet i sin myndighets- utövning som myndigheterna. ∙Stärkt arbete för likformighet i rättstillämpningen inom arbetslöshetsförsäkringen. En likformig tillämpning inom arbetslöshetsförsäkringen bör stärkas genom att en myndighet beslutar allmänna råd eller lämnar besked i konkreta tolknings- frågor på ansökan av arbetslöshetskassor (tolkningsbesked). Regeringen bör ta ställning till valet av lösning, organisatorisk hemvist för en myndighetsfunktion och följdkonsekvenser i olika avseenden. Del 6: Bättre försäkringsskydd för vissa grupper Genom att försäkringsskyddet i socialförsäkringarna är beroende av arbetsinkomster finns det vissa grupper som, på grund av att de saknar inkomster eller har svårt att påvisa framtida inkomst, har en svag ekonomisk trygghet vid sjukdom och arbetslöshet. Det gäller framför allt vissa studerande, egenföretagare som startar ett företag och personer som kombinerar förvärvsarbete med företagande. Det finns ett stort samhällsintresse i att studerande ges goda villkor . En viktig del av detta är en fungerande ekono- misk trygghet vid sjukdom som sätter ned studieförmågan. Kommittén anser att nuvarande modell för att ge ekonomisk trygghet till studerande i stora drag är väl utformad med hänsyn dels till att sjukförsäkringen ska bygga på arbete, dels kontrollpro- blemen. Det är en rimlig avvägning att den ekonomiska tryggheten enligt nuvarande regler i första hand ges genom rätten att behålla studiemedel vid sjukdom och möjlighet att få studielån avskrivna. Därtill kan studerande som har inkomster få sjukpenning vid sjukdom som sätter ned arbetsförmågan. Den övergång till att basera sjukpenning på faktiska inkomster som kommittén förordar kommer därtill att minska de problem som finns för tryggheten för studerande. Det finns emellertid enligt kommittén vissa brister som behöver åtgärdas. Exempelvis bör det, efter prövning i särskilda fall, vara möjligt att med bibehållen ersättning inom studiemedelssystemet vara sjukskriven på deltid med studier. Utbildnings- anordnarens rehabiliteringsansvar för studerande ska förtydligas. Landstingen är den nyckelaktör som har ansvaret för den medicinska rehabiliteringen av studerande. och Centrala samordningsansvar för rehabiliteringen av studerande tas bort. Information och rådgivning bör förbättras så att studerande kommer i åtnjutande av det ekonomiska stöd vid sjukdom som de har rätt till. Färre karensdagar kan övervägas. Arbetslöshetsförsäkringen försäkrar inkomstbortfall vid förlorat förvärvsarbete. Studier kan därför inte ligga till grund för arbets- löshetsersättning. Frågan om försörjningen mellan studier och arbete är dock viktig. Kommittén förordar att ett s.k. matchningslån utreds vidare. Kommittén anser att nuvarande regler för företagare som startar näringsverksamhet genom juridisk person, t.ex. aktiebolag, ger ett otillräckligt försäkringsskydd. Problemen bör dock inte lösas genom att införa ännu fler komplicerade undantagsregler i sjukför- säkringen, som bygger på antagna inkomster etc. Enligt kommittén bör i stället ersättning till företagare som driver företag i aktiebo- lagsform, under ett uppbyggnadsskede, baseras på tidigare faktiska inkomster. Kommitténs förslag om att övergå till att basera sjuk- penning på tidigare faktiska inkomster innebär att det går att införa en sådan bestämmelse. Ett förslag till regler för uppbyggnadsskede som ska gälla till dess att det finns inkomstuppgifter bakåt i tiden föreslås också. Även för s.k. kombinatörer ger sjukförsäkringen i vissa fall ett otillräckligt ekonomiskt skydd vid sjukdom. Det är enligt kom- mittén inte heller i detta fall lämpligt att lösa problemen med kom- plicerade undantagsregler. Problemen bör i stället lösas genom en övergång till att basera sjukpenning på tidigare faktiska inkomster. I arbetslöshetsförsäkringen finns stort bedömningsutrymme i vissa av reglerna som avser företagare och uppdragstagare. Kom- mittén bedömer dock att intresset av ökad tydlighet i författnings- bestämmelser bör vägas mot intresset av att kunna ta hänsyn till varierande omständigheter som förekommer i situationer som bestämmelserna avses reglera. Regler med ett minimum av bedöm- ningsutrymme kan leda till oberättigade skillnader mellan olika sökande och till oönskade drivkrafter. Oklarheter beträffande företagare och uppdragstagare i arbetslöshetsförsäkringen bör därför hanteras inom ramen för förslagen om ökad likformighet i rättstillämpningen inom arbetslöshetsförsäkringen. För att förbättra skyddet för företagare, och för att harmonisera reglerna i arbetslöshetsförsäkringen med SGI-bestämmelserna, föreslås dock att möjligheten att få arbetslöshetsersättningen base- rad på tidigare anställningsinkomster förlängs . Förslagens konsekvenser i sammandrag Konsekvensanalysen redovisar effekterna av kommitténs förslag men inte effekterna av de utvecklingsmöjligheter m.m. som kom- mittén redovisar. Förslagen är ofta svåra att kostnadsberäkna eftersom det saknas statistiska underlag. Beräkningarna och bedömningarna ska därför ses som ungefärliga. De administrativa effekterna har så långt möjligt stämts av med berörda myndigheter och organisationer. Förslagens viktigaste konsekvenser är i sammandrag: ∙Direkta effekter på de offentliga finanserna: Förslagen ökar statens kostnader statiskt i fullfunktion med . Bättre rättvisa och träffsäkerhet genom att använda tidigare faktiska inkomster för att beräkna ersättning ökar nettokostnaderna med i sjuk- och föräldraförsäkringarna. I arbetsskadeförsäkringen beräknas kostnaderna öka med till följd av ett mer jämställt utfall av arbetsskadelivränta mellan kvinnor och män. Övriga förslag medför kostnadsökningar med sammanlagt ca . Reformerna bedöms påverka de kommunala budgeterna i relativt begränsad omfatt- ning. ∙Långsiktiga effekter på de offentliga finanserna: De statiska kostnadsökningarna kommer att bli betydligt lägre när de positiva effekterna på sysselsättningen slår igenom. Därtill kommer kostnadsbesparingar genom effektivare administration av försäkringarna. Sammantaget bedöms dessa effekter medföra att reformerna totalt sett minskar de offentliga utgift- erna för socialförsäkringarna. ∙Fördelningseffekter: Huvuddelen av kommitténs förslag riktas till grupper med en svagare förankring på arbetsmarknaden respektive lägre förvärvsinkomster. Förslagen bedöms därför sammantaget bidra till en jämnare inkomstfördelning och mins- kade risker för ekonomisk utsatthet. ∙Sysselsättningseffekter: bedöms reformerna leda till ett ökat arbetsutbud och fler arbetade timmar i ekonomin. Det är framför allt tidigare och effektivare insatser för återgång i arbete som förväntas påverka sysselsättningen gynnsamt. På kort sikt förväntas inga sysselsättningseffekter. ∙Jämställdhetseffekter: Förslagen bedöms bidra till en utjäm- ning av de ekonomiska villkoren mellan kvinnor och män. Till detta bidrar bl.a. satsningarna på forskning kring arbetsskador i kvinnodominerade yrken, bättre stöd för återgång i arbete samt förbättrade ersättningsmöjligheter i sjuk- och föräldraförsäkring- arna för visstidsanställda och s.k. kombinatörer. ∙Konsekvenser för små och stora företag och administrativa effekter: Förslagen kommer efter införandet att minska uppgifts- lämnarbördan för arbetsgivarna och de försäkrade. Admin- istrationen av socialförsäkringarna kan förenklas och effektiv- iseras. Satsningarna på förbättrad statistikinsamling och upp- byggnad av nya databaser m.m. bedöms på kort sikt öka de administrativa utgifterna och behovet av IT-investeringar med ca . Den största delen av denna ökning berör . De långsiktiga vinsterna i form av minskade utgifter i socialförsäkringarna kommer vara betydligt större än de inledande kostnadsökningarna. ∙Övriga effekter: Förslagen bedöms bidra till ökad förutsäg- barhet och rättssäkerhet i socialförsäkringarna, vilket bör stärka tilliten till och legitimiteten i försäkringarna. Övriga effekter bedöms vara obetydliga. lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenom föreskrivs att det i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) ska införas två nya paragrafer, 3 j och 3 k §§, av följande lydelse. När det är nödvändigt för att en patient ska kunna återgå i arbete ska , om patienten medger det, samverka med patientens arbetsgivare, och . Skyldigheten enligt första stycket gäller även i de fall en sjukskrivning kan undvikas genom samverkan. När en patient är i behov av samordnade vård-, behandlings- och rehabiliteringsinsatser inom hälso- och sjukvården för att kunna återgå i arbete, ska göra en rehabiliteringsplanering för åter- gång i arbete. Rehabiliteringsplaneringen ska omfatta planerade insatser och, om möjligt, en tidsplan för dessa. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1991:1407) om sjuklön Härigenom föreskrivs att 2, 6–8 och 15 §§ lagen (1991:1407) om sjuklön ska ha följande lydelse. Ett avtal som innebär att arbetstagarens rättigheter enligt denna lag upphävs eller inskränks är ogiltigt i den delen. Utan hinder av första stycket Utan hinder av första stycket 9 § och 10 a § och 10 a § arbetstagarsidan har slutits eller arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av en sådan central godkänts av en sådan central avses i lagen (1976:580) om avses i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. sjuklönens storlek enligt 6 § får också bestämmas på det sättet. första stycket och avdrag enligt En arbetsgivare som är bunden andra stycket samma paragraf får av ett sådant kollektivavtal får också bestämmas på det sättet. tillämpa avtalet även på arbets- En arbetsgivare som är bunden tagare som inte tillhör den av ett sådant kollektivavtal får tillämpa avtalet även på arbets- organisationen, under förutsätt- tagare som inte tillhör den ning att de sysselsätts i arbete som avses med avtalet och inte organisationen, under förutsätt- ning att de sysselsätts i arbete som avses med avtalet och inte 1Senaste lydelse 2007:1004. För dagar i en sjuklöneperiod För dagar i en sjuklöneperiod enligt 7 § som arbetstagaren gått enligt 7 § som arbetstagaren gått miste om lön och andra anställ- miste om lön och andra anställ- ningsförmåner till följd av ningsförmåner till följd av 1. att sjuklön inte utges för den kan utges enligt 8 § första stycket, 2. att sjuklönen för de därpå Om arbetstagaren till följd av bestämmelserna i första stycket 1 gått miste om sjuklön från arbetsgivaren för samman- lagt , utgör sjuklönen för dag som avses i denna punkt av den lön och andra anställningsförmåner som arbets- tagaren gått miste om till följd av nedsättningen i arbetsförmågan. Om avvikelse från vad som följer av första stycket 1 före- skrivs i 15 §. Från sjuklönen ska ett avdrag göras. Avdraget ska motsvara av den sjuklön som belöper på summan av de anställ- ningsförmåner som arbetstagaren genomsnittligen beräknas få . Om arbetstagaren till följd av bestämmelserna i andra stycket fått avdrag från sjuklönen vid tio tillfällen, ska avdrag för ytterligare sjuklöneperioder inte göras. Om avvikelse från vad som följer av andra stycket före- skrivs i 15 §. 2Senaste lydelse 1997:569. Sjuklöneperioden omfattar den första dag arbetstagarens arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom och de därpå följande i sjukperioden. En sjuklöneperiod börjar inte om arbetstagaren inte avhåller sig från arbete åt arbets- givaren. En sjuklöneperiod börjar dock senast dag för vilken arbets- tagaren erhåller sådan reseersättning som avses i andra stycket. En sjuklöneperiod som börjat löpa bryts om anställningen upphör. Som sjukperiod anses sådan Som sjukperiod anses sådan tid under vilken arbetstagaren i tid under vilken arbetstagaren i oavbruten följd lider av sjukdom oavbruten följd lider av sjukdom som avses i 4 §. som avses i 4 §. omfattar också tid då arbets- omfattar också tid då arbets- tagaren för att underlätta åter- tagaren för att underlätta åter- gång i arbetet i stället för sjuklön gång i arbetet i stället för sjuklön erhåller ersättning för resor till erhåller ersättning för resor till och från arbetet. och från arbetet. även dag med reseersättning då sjuklön inte skulle ha utgivits enligt 6 § första stycket 1. Om en sjukperiod börjar från det en tidigare sjukperiod avslutats skall sjuklöneperioden omfatta endast så många dagar att den tillsammans med en sjuklöneperiod hos samma arbetsgivare under den tidigare sjukperioden utgör . Vid tillämpning av 6 § skall beaktas dagar . Sjuklön skall inte avse mistade förmåner under tid innan arbetsgivaren fått anmälan om sjukdomsfallet. Sjuklönen skall dock avse sådana förmåner från och med den dag då sjukdomsfallet inträffade, om arbetstagaren varit förhindrad att göra anmälan och sådan gjorts efter det att hindret upphört. förmåner under tid från och med förmåner under tid från och med 3Senaste lydelse 2004:1240. 4Senaste lydelse 1992:1701. den sjunde kalenderdagen efter den sjunde kalenderdagen efter om arbetstagaren styrker ned- om arbetstagaren styrker ned- arbetstagaren lider av. arbetstagaren lider av. lön utges för mistade förmåner lön utges för mistade förmåner under tid före anmälan skall den under tid före anmälan skall den första ersättningsdagen eller den tidigare dag för vilken sjuklön inte utges enligt 6 § första stycket 1 anses som sjukanmälningsdag. Finns det ett beslut enligt 10 § är arbetsgivaren inte skyldig att utge sjuklön om arbetstagaren inte iakttar vad som har ålagts honom i beslutet. Om ett beslut enligt 13 § Om ett beslut enligt 13 § första stycket 1 eller andra första stycket 1 eller andra stycket första meningen gäller stycket första meningen gäller för arbetsgivaren betalas sjuklön för arbetsgivaren betalas sjuklön ut till arbetstagaren även för dag ut till arbetstagaren utan sådant som avses i 6 § första stycket 1. avdrag som avses i 6 § andra Till en på fartyg som Till en på fartyg som inte uteslutande går i inre fart inte uteslutande går i inre fart betalas sjuklön ut även för dag betalas sjuklön ut utan sådant som avses i 6 § första stycket 1. avdrag som avses i 6 § andra Med inre fart avses detsamma som i 64 kap. 6 § inkomstskatte- lagen (1999:1229). Denna lag träder i kraft och tillämpas på sjuklöneperioder som inleds efter ikraftträdandet. 5Senaste lydelse 2010:345. lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring Härigenom föreskrivs att 22, 37 a och 43 §§ lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring ska ha följande lydelse. Till en sökande som Till en sökande som dag 300 i ersättningsperioden är dag 300 i ersättningsperioden är förbrukas , räknat från och med den dag för vilken ersättning först lämnades. När det bestäms hur många dagar av ersättningsperioden som har förbrukats ska dag då den sökande fått aktivitetsstöd för att delta i ett arbetsmarknadspolitiskt program jämställas med ersätt- ningsdag enligt denna lag. Dagar före beaktas inte. Om den sökande före inträdet i en arbetslöshets- kassa har fått ersättning från en annan arbetslöshetskassa, räknas ersättningsdagar i den andra kassan in i ersättningsperioden. Rätten till dagpenning upphör före den månad då den arbetslöse fyller . För en företagare som upp- För en företagare som upp- hör att bedriva näringsverk- hör att bedriva näringsverk- 6Senaste lydelse 2012:413. 7Senaste lydelse 2010:445. det att verksamheten startade får dagsförtjänsten grundas på företagarens tidigare anställning. När dagsförtjänsten grundas på tidigare anställning ska prövning av om arbetsvillkoret uppfyllts avse tid i anställningen. Ramtiden ska då avse de som närmast föregått den månad när den sökande startade sin verk- samhet. det att verksamheten startade får dagsförtjänsten grundas på företagarens tidigare anställning. När dagsförtjänsten grundas på tidigare anställning ska prövning av om arbetsvillkoret uppfyllts avse tid i anställningen. Ramtiden ska då avse de som närmast föregått den månad när den sökande startade sin verk- samhet. En sökande ska varnas om han eller hon 1.utan godtagbart skäl inte medverkat till att upprätta en individuell handlingsplan, 2.utan godtagbart skäl inte lämnat en aktivitetsrapport till den offentliga arbetsförmedlingen inom utsatt tid, 3.utan2 godtagbart skäl inte besökt eller tagit kontakt med den offentliga arbetsförmedlingen eller en kompletterande aktör vid överenskommen eller på annat sätt beslutad tidpunkt, 4.utan godtagbart skäl inte sökt anvisat lämpligt arbete, eller 5.inte aktivt sökt lämpliga arbeten. Om sökanden missköter arbetssökandet enligt första stycket vid upprepade tillfällen inom samma ersättningsperiod, ska han eller hon stängas av från rätt till ersättning. Avstängningstiden ska vara vid det andra till- fället, vid det tredje tillfället och 10 ersättnings- dagar vid det fjärde tillfället. Vid ett femte fall av misskötsamhet , har sökanden inte rätt till ersättning förrän han eller hon på nytt uppfyllt ett arbetsvillkor. Under de första 100 ersätt- ningsdagarna i en ersättningsperiod får en sökande begränsa sig till att söka lämpliga arbeten inom sitt yrke och i närområdet. Det- samma gäller vid ny arbetslöshet, 8Senaste lydelse 2013:152. förflutit sedan den sökande senast fick ersättning och ersättningsperioden inte har löpt ut. Möjligheten att begränsa sökandet under de första 100 dag- arna gäller dock inte om en sökande påbörjar en ny ersätt- ningsperiod i direkt anslutning till den föregående perioden. Denna lag träder i kraft . 22 § i den nya lydelsen ska dock inte tillämpas i fråga om ersättningsperioder som har påbörjats före ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor Härigenom föreskrivs att det i lagen (1997:239) om arbets- löshetskassor ska införas tre nya paragrafer, 6 a, 24 a och 94 h §§, av följande lydelse. Förvaltningslagen (1986:223) ska tillämpas när en arbetslöshets- kassa handlägger ärenden som avser myndighetsutövning mot någon enskild. Styrelsen ska se till att arbets- löshetskassan har en tillräcklig intern kontroll och tillräckliga risk- hanteringssystem med beaktande av arten och omfattningen av kassans verksamhet.