sou · H4B363 · 2016-09-28 00:00:00 — I svensk skatterätt är huvudregeln att arvoden, löner, förmåner och alla andra inkomster som erhålls på grund av tjänst och/eller uppdrag beskattas i inkomstslaget tjänst. Vidare skulle detta få konsekvenser för den enskilde då CSN kontrollerar den enskildes inkomst via . Om individen har tjänat över det fastställda fribeloppet kommer den enskilde få ett återkrav. När den enskilde slutar ansöka om studiestöd hos CSN blir denne återbetalningsskyldig på sitt studielån tidigast efter det att denne erhöll studiestöd och alltid efter ett årsskifte. Det är därför viktigt att Försvarsmaktens inbetalning utgår först när individen blir återbetalningsskyldig till CSN, och inte direkt efter avslutade studier, så individen inte får ett återkrav på grund av för höga inkomster . Möjlighet 3 – Studier får bedrivas inom ramen för anställning om individen tar anställning som tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller Vid införandet av de nya personalkategorierna baserades behovet av frivilliga på personalflödesantaganden som bland annat innebar att medelanställningstiden för kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän skulle uppgå till . Vidare att de efter avslutad anställning skulle välja att ta anställning som tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller sjömän. Att främja och uppmuntra ett sådant beteende skulle kunna vara fördelaktigt då det ytterligare skulle pressa ned Försvarsmaktens utbildningskostnader då behovet av att utbilda tjänstgörande gruppbefäl, soldater eller sjömän skulle minska. En tredje möjlighet kan vara att kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater eller sjömän som fullgjort en sammanlagd anställningstid och väljer att ta anställning som tjänstgörande erbjuds att studera inom ramen för sin nya anställning bör därför också övervägas. Den anställde skulle tjänstgöra vid vinter- och sommaruppehåll eller genom att i samråd med Försvarsmakten ta fram en studieplan som tillåter detta. Om anställningens omfattning skulle dimensioneras så att nettolönen motsvarar minst lånedelen av studiemedlet skulle individen kunna ansöka till CSN om bidragsdelen och få motsvarande ett fullt studiebidrag. Lånedelen är , vilket blir per termin. (högsta inkomst en person kan ha utan att möjligheten att erhålla studiemedel påverkas). Det finns därmed utrymme för inkomst utan att studiebidragsdelen nedsätts eller att individen blir återbetalningsskyldig. Nackdelen med ett sådant upplägg är att det inte finns någon kontrollfunktion för att den anställde är inskriven vid en utbildning och dessutom tar erforderliga högskolepoäng. Utredningen förordar de två först nämnda möjliga modellerna för ett studieekonomiskt incitament. I dessa två alternativ kommer CSN inte betala ut det högre studiebidraget respektive den enskilde kommer inte att ha möjligheten att få studielån om individen inte bedriver studier och inom uppnår erforderliga studieresultat. Den tredje möjligheten skulle innebära tillskapandet av ett nytt element i Försvarsmaktens organisation och personalhantering. Detta kan med stor sannolikhet leda till ökad administration och frågor kring uppföljningen av studier. Utredningen ser därför inget skäl varför man ska ålägga myndigheten nya uppdrag när det redan existerar en myndighet som arbetar med att besluta om och betala ut studiestöd. Hanteringen bör lämpligen ske via det reguljära studiestödet. Lönesättningen och löneutvecklingen ska, precis som , regleras av arbetsmarknadens parter. Utredningen avstår därför från att föreslå höjda ingångslöner eller brantare löneutveckling för gruppbefäl, soldater och sjömän. Dock vill utredningen framföra följande uppfattning för myndighetens fortsatta överväganden: Den genomsnittliga månadslönen för personer i åldersgruppen 25–är för män och för kvinnor, vilket ger en genomsnittlig månadslön i åldersspannet om (, 2016a). Hotell- och restaurangbranschen samt detaljhandeln är exempel på vanliga ingångsbranscher. Dessa branscher ger därför en god fingervisning om hur höga ingångslönerna är för de som är nya på arbetsmarknaden. 2016 ligger ingångslönen för en vuxen person utan utbildning på inom hotell- och restaurangbranschen och inom detaljhandeln. Ingångslönen för gruppbefäl, soldater och sjömän är , vilket kan jämföras med detaljhandelsbiträdets 2016 (, 2016). I en sammanställning över yrkena med lägst medellön återfinns ”soldater m.fl.” på sjätte plats med en medellön på , efter marknadsundersökare och intervjuare (), övrig hemservicepersonal med flera (), kafé- och konditoribiträden (), växtodlare och djuruppfödare () och övriga servicearbetare () enligt Sverigesiffror, (2016b). Försvarsmakten konkurrerar om personal på en öppen marknad och bör kontinuerligt kalibrera ingångslönerna för gruppbefäl, soldater och sjömän, så att de ligger i nivå med medellönen i andra offentliga anställningar för personer med motsvarande utbildning. Försvarsmakten har dock inte främst problem att rekrytera kontinuerligt anställda gruppbefäl, soldater och sjömän, vilket indikerar att ingångslönen inte har entydigt negativ inverkan på Försvarsmaktens rekryteringskraft. Efter som anställd i Försvarsmakten är det utredningens bedömning att löneutvecklingen växer i betydelse i takt med att individerna kan stå inför till exempel familjebildning. Löneutvecklingen för gruppbefäl, soldater och sjömän ligger i nivå med andra statligt anställda, vilket illustreras av tabellerna nedan: Källa: lönestatistik. Källa: Försvarsmakten. Dock bedömer utredningen att den relativt låga ingångslönen gör att individen – trots löneutvecklingen – ligger lågt lönemässigt även efter i yrket. Lönesättningen kan vara en faktor som påverkar möjligheten att behålla gruppbefäl, soldater och sjömän längre i anställning. Det är viktigt att Försvarsmakten kan erbjuda sina anställda konkurrenskraftiga löner jämfört med andra yrken som kräver liknande utbildningsbakgrund och bör därför se över lönesättningen. Stödet för ett värnpliktsbaserat försvar förefaller ha ökat . I SOM-undersökningen 2014 vill fyra av tio svenskar återinföra den allmänna värnplikten (et al. I undersökningen framgår att stödet för allmän värnplikt är starkare bland äldre än bland yngre. I åldrarna 16–tycker att återinförd värnplikt vore ganska eller mycket bra. Motsvarande siffra bland de är . I Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps (MSB) årliga undersökning Opinioner 2015 anger av de tillfrågade att de föredrar ett värnpliktbaserat försvar, medan andelen som är för ett renodlat yrkesförsvar utgör en tredjedel av respondenterna (Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, 2016). Stödet för ett värnpliktsförsvar är därmed bland det högsta sedan den aktuella frågeställningen introducerades . Enligt MSB:s undersökning förordas ett försvar som bygger på värnplikt framför allt av män och personer . Kvinnor anser i högre grad än män att bör ha ett renodlat yrkesförsvar. Yngre personer anser i högre omfattning än övriga åldersgrupper att bör ha ett renodlat yrkesförsvar. Av undersökningen framgår vidare att av befolkningen avser att värnplikt har mycket eller ganska stor betydelse för att försvar ska vara trovärdigt – en andel som har ökat . I Opinioner 2015 anser äldre att allmän värnplikt har större betydelse för trovärdigheten jämfört med yngre. Utredningen har inte genomfört någon egen undersökning vad gäller allmänhetens inställning till en aktivering av värnplikten, vilket inte heller anges i direktiven som en faktor att ta hänsyn till. Däremot betonas folkförankringen och att folkförankringen av totalförsvaret har en avgörande betydelse för försvarsviljan och ytterst för försvarsförmåga. Utredningen konstaterar att folkförankring är ett subjektivt begrepp som inte sällan används i den försvarspolitiska debatten för att beskriva något som man själv anser är bra, snarare än ett definierat och mätbart tillstånd. Den vanligaste kopplingen i den offentliga debatten görs mellan Försvarsmaktens personalförsörjning och folkförankring, där den allmänt anses ha minskat efter det att värnplikten lades vilande och färre individer kommer i kontakt med det militära försvaret. Det torde dock vara så, att det inte finns någon omedelbar automatik mellan plikt och förankring, eller mellan antalet värnpliktsutbildade och hur stödet för verksamheten utvecklas i samhället. Andra länder, med yrkesförsvar i stället för värnplikt, uppvisar till exempel hög grad av folkförankring, så som begreppet allmänt används. Man finner inte heller stöd för detta samband i uppmätta förtroendesiffror för Försvarsmakten i , där andelen som uppger ganska eller mycket stort förtroende för försvaret ökar något efter det att plikten lades vilande, låt vara från en låg nivå (et al. 2015, s. 292). En fullt ut tillämpad värnplikt för kvinnor och män, som upplevs irrelevant och illa genomförd, skulle till exempel i stället kunna inverka kontraproduktivt på folkförankringen. Utredningens bedömning är att en plikt som omfattar kvinnor och män – där alla kan komma ifråga men relativt få väljs ut och där egen motivation har stor betydelse – tillsammans med bred politisk uppslutning och upplevd samsyn mellan Försvarsmakten och politiken, har bäst möjlighet att vinna förståelse och förankring i samhället. Vid en övergång till återaktiverad plikt i enlighet med utredningens förslag, kan betydelsen av relevant och från statsmakterna sammanhållen planering för och genomförd kommunikation gentemot allmänheten inte överskattas. Flera myndigheter är avsändare av sådan kommunikation, liksom direkt och indirekt frivilliga försvarsorganisationer och andra utåtriktade verksamheter av betydelse för kunskap och förståelse, som till exempel Folk och Försvar. Utredningen lämnar i det följande övergripande synpunkter inför kommande information till allmänheten. När regeringen i propositionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar – vissa frågor om Försvarsmaktens personal (2009/10:160) föreslog att försvarets personalförsörjning i första hand ska vila på frivillighet och inte längre huvudsakligen på en totalförsvarsplikt, framhölls vikten av att förbättra informationen om försvarsfrågor ur ett brett perspektiv. Regeringen menade att det behövde genomföras kommunikationsverksamhet för att i ett bredare perspektiv informera om Försvarsmakten och dess uppdrag, samt kommunikation som mer direkt syftar till att rekrytera personal. Vidare ansåg regeringen att information av allmän karaktär bör separeras från den kommunikation som syftar till att rekrytera personal till verksamheten, även om god kunskap om Försvarsmakten och dess verksamhet bland allmänheten bidra till att skapa förutsättningar för en framgångsrik rekrytering, eftersom Försvarsmaktens attraktionskraft påverkas av det förtroende som finns för myndigheten. I propositionen framhålls att om försvarsberedskapen så kräver måste en tillämpning av totalförsvarsplikten snabbt kunna åstadkommas. Regeringen bedömde att bestämmelserna i lagen om totalförsvarsplikt är väl beprövade och fungerande och att lagstiftningen således får anses vara väl inarbetad hos såväl berörda myndigheter som berörd allmänhet (prop. 2009/10:160, s. 78). Utredningens bedömning är dock, , att en ökad användning av totalförsvarsplikten kräver både omfattande och genomtänkt samhällsinformation inför och under införandet av det nya personalförsörjningssystemet. Det är en subjektiv bedömning, men utredningens bild är att den generella kunskapsnivån hos allmänheten är relativt låg när det gäller till exempel att regelverket om totalförsvarsplikten är aktiverat gällande repetitionsutbildning och att reglerna omkrigsplacering gäller samt att värnplikt vid aktivering omfattar kvinnor. 13.2Flera myndigheter – sammanhållet budskap När den allmänna värnplikten tillämpades i var det dåvarande Styrelsen för psykologiskt försvar som samordnade totalförsvarsinformation genom , där bland andra dåvarande , , numera Totalförsvarets rekryteringsmyndighet samt Försvarsmakten och frivilliga försvarsorganisationer ingick. fick MSB, som då tog över verksamhet som bedrivits av och Styrelsen för psykologiskt försvar, som särskild uppgift att tillsammans med andra berörda aktörer verka för att skapa en sammanhållen information om skydd mot olyckor, krisberedskap och totalförsvar samt om säkerhetspolitik. fick MSB ett regeringsuppdrag att ta fram och distribuera information om försvar och krisberedskap till samtliga personer som enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt är skyldiga att medverka i en utredning om deras personliga förhållanden (beredskapsunderlaget). Framtagandet av informationen skulle, enligt uppdraget, ske i samverkan med berörda myndigheter och inledas 2011. MSB samordnar och driver denna informationsinsats till 18-åringarna , i samarbete med Försvarsmakten och Totalförsvarets rekryteringsmyndighet, både vad gäller planering och genomförande. I Försvarsmaktens och MSB:s förslag till gemensamma grunder för en sammanhängande planering för totalförsvaret föreslår myndigheterna ett antal gemensamma aktiviteter för att uppnå den övergripande målbilden , bland annat information till allmänheten samt individens roll med start . Syftet är att öka allmänhetens kunskap om den återupptagna planeringen för totalförsvaret och hur man som individ ska förhålla sig till detta samt till olika former av påverkan från andra stater (Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, 2016). Vidare beviljar MSB uppdragsersättning till ideella organisationer som genomför kursverksamhet riktad till allmänheten, i syfte att öka enskildas förmåga att förebygga och hantera olyckor, allvarliga händelser och kriser. Uppdragsersättningens syfte är att med stöd av ideella organisationer erbjuda enskilda över hela landet kostnadsfri utbildning i enskildas säkerhet och beredskap vid olyckor, allvarliga händelser och kriser. För målgruppen barn och unga i skolan har MSB både en webbkanal () samt pdf-material om försvar och krisberedskap till högstadiet. Det är utredningens förhoppning att samtliga informationskanaler ovan, i olika grad, kan användas för samordnad samhällsinformation på bred front om förändringarna av personalförsörjningssystemet. Om ett flertal stora och ibland årliga informationskampanjer med snarlika innehåll inte samordnas vad gäller budskap och beskrivning i den del som rör totalförsvarsplikt och nytt personalförsörjningssystem, riskerar de att motverka varandra. Enligt utredningens uppfattning bör myndigheterna analysera på vilket sätt engagemanget i de frivilliga försvarsorganisationerna kan tas tillvara vad gäller information om reformen, särskilt information till ungdomar. Sammantaget är det enligt utredningens uppfattning ett alltför snävt synsätt att enbart rikta sig till de individer som kan komma i fråga för mönstring och värnplikt. Försvarsmakten har till utredningen framhållit hur betydelsefull omgivningens attityd är för individens benägenhet att söka sig till Försvarsmakten eller inte och utifrån ett folkförankringsperspektiv torde det vara mer betydelsefullt att det finns en bred förståelse och allra helst acceptans för systemet, än antalet individer som genomgår värnplikt. Vad gäller information i skolan har utredningen erfarit att de som arbetar med försvarsinformation och rekrytering inom försvarssektorn ofta uttrycker frustration över vad som upplevs som svårigheter att bedriva skolinformation och att det har blivit svårare . Det diskuteras bland annat om det beror på en minskad andel inom lärarkollektivet som har egna erfarenheter av till exempel värnplikt. Utredningen bedömer att övergången från plikt till frivillighet innebar en förskjutning från samhällsinformation om en plikt som (den manliga delen) av befolkningen berördes av, till rekrytering av soldater och sjömän på frivillig väg. Därigenom kan aktörer utanför försvarssektorn ha upplevt att de inte längre hade en naturlig roll i information och utbildning, på samma sätt som . Det är utredningens förhoppning att återinförd mönstring och värnplikt – som dessutom omfattar både kvinnor och män – bör innebära att skolans roll växer i betydelse och att detta bör beaktas i ovan nämnda information till målgruppen barn och unga i skolan i MSB:s regi. Vidare bör förberedelser vidtas för att, i händelse av än mer försämrat omvärldsläge med behov av att ytterligare utöka antalet som mönstrar och blir värnpliktiga, snabbt kunna informera privatpersoner. En sådan informationsinsats bör förberedas under normala förhållanden för att kunna aktiveras när behov uppstår. Utredningen vill i detta sammanhang även betona vikten av att den högsta politiska nivån aktivt medverkar till att förklara och därigenom manifestera sitt ansvar för åtgärden att aktivera ytterligare delar av totalförsvarsplikten. 13.3Plikt för kvinnor och norska erfarenheter När kommittén bakom utredningen och frivillighet (SOU 2009:63) föreslog att skyldigheten för totalförsvarspliktiga att genomgå mönstring – liksom skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikt – görs beroende av att regeringen med hänsyn till försvarsberedskapen föreskriver om det, samt att skyldigheten att genomgå mönstring när den tillämpas ska omfatta både kvinnor och män, framfördes att ansvariga myndigheter, i ett läge där det finns behov av att använda plikten, måste ha största möjliga handlingsfrihet vad gäller att ta ut totalförsvarspliktiga till utbildning och tjänstgöring. Kommittén menade att det inte går att förutsäga hur personalbehovet i en sådan situation kommer att se ut, men framhöll att det är en orealistisk och omodern tanke att kön i en sådan situation skulle vara den avgörande urvalsfaktorn för att hitta den som är bäst lämpad för varje befattning. Regeringen delade uppfattningen att det självklart måste vara lämpligheten hos den enskilde som är avgörande och att skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikt med längre grundutbildning, när denna tillämpas, även bör omfatta kvinnor. Detta bör enligt utredningens uppfattning utgöra stommen i budskapet. Vid en aktivering av mönstring och värnplikt för den manliga delen av befolkningen, finns det ett kollektivt minne som – hur svagt det än må vara – innebär en slags förståelse för åtgärden. Innan rekryteringen till Försvarsmakten byggde på frivillighet för alla, har kvinnor på frivillig grund, med stöd i förordning (1995:240) om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning kunnat göra en antagningsprövning och skrivas in för värnplikt och därefter tjänstgjort på samma villkor som männen. Att en aktiverad plikt omfattar kvinnor och män på lika villkor är däremot en ny företeelse. Utredningen bedömer att detta principiellt mycket viktiga steg förtjänar extra uppmärksamhet i kommunikationen från myndigheterna – både vad gäller information till kvinnorna själva och en bredare allmänhet. allmänheten är kunskapen om Försvarsmakten generellt sett låg – även om den tenderar att långsamt öka. Vid ingången av 2015 uppgav 3 av 10 svenskar att de hade god kunskap om Försvarsmakten. Bland kvinnor är andelen . Den låga kunskapsnivån indikerar att det finns ett tydligt behov av information och utbildning om Försvarsmakten, om myndighetens verksamhet och de politiska beslut som lägger grunden för den. Utredningen har inhämtat erfarenheter från , som 2013 ändrade lagen så att verneplikten blev könsneutral och omfattar alla norska kvinnor födda eller senare, och där den första utbildningsomgången startade . är det första Nato-landet som har infört allmän värnplikt, under relativt stor medial uppmärksamhet. De första kvinnorna har ryckt in, i enlighet med den nya lagen, varför erfarenheterna i den delen ännu är begränsade. Dock genomfördes gedigna informationsinsatser i samband med förändringarna, som är väl värd att hämta erfarenheter och kunskap från. De norska erfarenheterna är bland annat utifrån resultatet av underökningar i fokusgrupper att informationsbehovet är stort. Särskilda informationsinsatser gjordes riktade till kvinnor födda och deras mödrar. Bland 17-åriga kvinnor uppfattades införandet av allmän värnplikt positivt och jämställt och det omgärdades av en känsla av nytänkande, vilket även kännetecknade reaktionerna från mödrar till kvinnor som kan komma ifråga för plikttjänstgöring. De individer som är först att möta reformen i praktiken är de som är födda . Det är utredningens bedömning att kommunikationen till dem och deras omgivning bör ta avstamp i det faktum att de är först i en reform som mycket snabbt omsätts till praktik. Det skyndsamma införandet kommer ofrånkomligen innebära att allt inte kommer att vara på plats från början. Detta innebär en risk för negativa reaktioner. Det är därför av stor vikt att myndigheterna är medvetna om detta. Självklart ska systemet kunna fungera tillfredsställande från start. är det av vikt att informera dessa initialt närmast berörda männen och kvinnorna om att de är delaktiga i en för försvarsberedskap nödvändig process, en process som de är med om att starta upp. 13.5Tidsplan utifrån utredningens förslag Utredningen redogör i kapitel 5 för tidsplanen för införande av personalförsörjningsmodellen. Alla totalförsvarspliktiga som berörs av reformen bör informeras av Totalförsvarets rekryteringsmyndighet om konsekvenser för individen. Myndigheten bör samverka med Försvarsmakten och MSB i fråga om utformningen av den information som lämnas, för att statsmakternas kommunikation ska vara tydlig och samordnad med annan samhällsinformation till bredare grupper, i enlighet med rekommendationerna ovan. Berörda myndigheter kan inte informera om konsekvenser för enskilda av beslut som formellt ännu inte är fattade av regering eller riksdag. Utredningen bedömer dock att myndigheterna bör förbereda informationsinsatser under innevarande höst () utifrån utredningens förslag att regeringen beslutar att totalförsvarspliktiga ska vara skyldiga att fullgöra mönstring respektive grundutbildning med värnplikt. Om regeringen beslutar i enlighet med utredningens förslag betyder det i praktiken att Totalförsvarets rekryteringsmyndighet senast ska informera totalförsvarspliktiga födda och 2000 om beslutets innebörd. Specifika informationsinsatser kopplade till mönstring och inskrivning bör vara påbörjade , det vill säga verksamheten startar. 14 Kostnads- och konsekvensanalys Utredningen ska enligt 14–16 §§ kommittéförordningen (1998:1474) beskriva de ekonomiska och andra konsekvenser som blir följden av utredningens förslag. I utredningens direktiv anges inget utöver kommittéförordningens krav på konsekvensanalyser. Utredningen konstaterar som en övergripande iakttagelse att personalförsörjningens andel av försvarsanslag är relativt liten i relation till andra jämförbara länder. Utredningen konstaterar också att området systematiskt har finansierat annan verksamhet i Försvarsmakten på grund av att budgeterade resurser inte har kunnat utnyttjas i personalförsörjningen, se avsnitt 14.2.1. 14.2Konsekvenser av förslaget att aktivera mönstring och grundutbildning med värnplikt Utredningens förslag: Regeringen bör besluta med stöd av 1 kap. 3 a § lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt att totalförsvarspliktiga ska vara skyldiga att genomgå mönstring och fullgöra värnplikt. Personalförsörjningen av det militära försvaret ska i fortsättningen bygga på frivillighet så långt Försvarsmaktens rekryteringskraft medger. All rekrytering – även den frivilliga – ska ske med stöd i totalförsvarsplikten. Innebörden blir att den som vill söka anställning som gruppbefäl, soldat eller , söka officers- eller specialistofficersutbildning eller vill teckna ett hemvärnsavtal och saknar annan motsvarande militär utbildning först ska genomföra grundutbildning med värnplikt. Det personalbehov som inte kan tillgodoses genom frivilligt insteg till plikten ska tillgodoses genom kallelse till mönstring där motivation bör vara en viktig faktor för vem som ska anses vara bäst lämpad.