sou · H4B359 · 2016-09-27 00:00:00 — Exempel från kommuner och fristående skolor årskurs 7–9. Det finns också tillgång till speciallärare, även om det råder en viss brist på sådana. Alla arbetar både som handledare och direkt med barn och elever. Det är svårt att kunna anställa nya behöriga speciallärare och specialpedagoger liksom behöriga fritids- pedagoger. Lärare diskuterar i resurslag bl.a. med fritidshemspersonal om hur extra anpassningar ska hanteras. I vissa skolor finns tvålärarsystem och man vill helst undvika att anställa outbildade assistenter. I de lägre årskurserna är det vanligt med intensiva läs- och matematikinsatser för elever i behov av stöd. Specialbegåvade elever får läsa vissa ämnen med högre årskurser. Arbetet med att definiera och genomföra läsgarantin leds av rektorerna på två av skolorna. I arbetet deltar expertgrupper av speciallärare och specialpedagoger och avsikten är att involvera verksamheterna så långt som möjligt. Syftet är att alla elever som behöver särskilt stöd ska få det så att alla som lämnar lågstadiet ska kunna läsa. De frågor som ingår i arbetet är Vad kan en läsgaranti innebär för oss i ? och Hur kan vi definiera en läsgaranti? I ett utkast till definition innebär garantin för : –att följa varje elevs läs- och skrivutveckling genom bedömningsstöd40 och Nya Språket lyfter.41 –kommungemensamma test som analyseras på skol-, grupp- och individnivå. –kartläggning av elevens hela skolsituation senast i årskurs 3 om det finns svårigheter att nå kunskapsmålen. –att hitta varje elevs behov och ge stöd utifrån detta (extra anpassningar/särskilt stöd). 40Skolverket (2016f) Bedömningsstöd i matematik; () Bedömningsstöd i svenska och svenska som andraspråk. 41Skolverket (2009a). Exempel från kommuner och fristående skolor Arbetsgruppen har gjort en genomgång av de tester som görs . Genomgången innehåller uppgifter om årskurs, tid , ämne, test och ansvariga. Just nu diskuteras vilka tester som ska göras gemensamt i kommunen. I förskoleklassen genomförs samma test av språklig medvetenhet i alla förskoleklasser i kommunen och våren av lärarna i förskoleklassen i samarbete med specialpedagogen. Extra anpassningar görs ofta redan i förskoleklassen. Dessutom gör elevhälsans personal en språkobservation av alla sexåringar. Ett arbetsprotokoll fylls i för att man vid behov ska kunna följa upp utvecklingen i förskoleklass och när barnet börjar skolan. Barn som kan ha språkstörningar får träffa en logoped. Arbetsgruppen överväger om det finns tester som bör tas bort. Antagandet är att t.ex. DLS-testet42 kan tas bort allt eftersom bedömningsstöd43 i svenska/svenska som andraspråk kommer att finnas tillgängliga. De resultat som redovisas och återkopplas ska analyseras på skol-, grupp- och individnivå. Resultaten på skol- och gruppnivå ska rapporteras till barn- och utbildningschef och nämnd, medan resultat på individnivå endast rapporteras till rektor. Verksamheten analyseras utifrån resultaten. Analysen av resultaten bör sedan enligt arbetsgruppen ligga till grund för fördelning av speciallärar- resurser och borde därmed på leda till en viss omfördelning mot lägre årskurser. AcadeMedia har runt 80 grundskolor som ingår i Pysslingen Skolor och Vittra. Grundskolorna skiljer sig åt, både vad gäller storlek och pedagogik. Både Vittra och Pysslingen Skolor har en läsa-skriva- räkna-garanti. 42Se t.ex. Järpsten & (2010); (2013). 43Skolverket (2016f); (). Exempel från kommuner och fristående skolor Grundskolorna skiljer sig åt, både vad gäller storlek och pedagogik. Men verksamheternas fokus på kvalitet är gemensamt och både Vittra och Pysslingen Skolor har en läsa-skriva-räkna-garanti, som säger att alla elever som lämnar årskurs 3 ska kunna just läsa, skriva och räkna. För att uppfylla den garantin följer alla skolor noggrant upp elevernas kunskapsutveckling, redan från förskoleklass, och anpassar undervisningen så att varje elev får de rätta förutsättningarna för att nå kunskapsmålen och sin fulla potential. Arbetet med regelbundna uppföljningar följer med även i de högre årskurserna. AcadeMedia införde sin läsa-skriva-räkna-garanti . Det handlar om läsning, skrivning och matematik . Alla skolor har gemensam uppföljning av garantin. En referensgrupp med specialpedagoger har arbetat fram förslag till hur garantin ska utformas och vilket screeningmaterial som ska användas. Gruppen träffas en gång och går ut med information via hemsidan och intranätet. För att uppfylla garantin följer alla skolor noggrant upp elevernas kunskapsutveckling redan från förskoleklass och anpassar undervisningen så att varje elev får de rätta förutsättningarna ”för att nå kunskapskraven och sin fulla potential”. Regelbundna uppföljningar görs även i de högre årskurserna. Garantin är inte en garanti för att eleverna verkligen ska kunna läsa, skriva eller räkna utan den handlar om att ingen elev med problem ska kunna ”slinka igenom” utan i stället få rätt åtgärder. Garantin betyder enligt koncernledningen en positiv image för utbildningsföretaget . AcadeMedias egen barn- och elevombudsman har inte heller fått några negativa reaktioner från föräldrar. För att hitta eleverna tidigt bedrivs samarbete i form av nätverk av lärare och specialpedagoger. Man diskuterar och beslutar i den tidigare nämnda referensgruppen vilka tester som ska användas. Lärarna är med i hela processen och elevhälsan är alltid involverad i arbetet med att hitta elever som behöver åtgärder. 44 AcadeMedia (2016) Grundskolor. Exempel från kommuner och fristående skolor I förskoleklassen arbetas intensivt med förberedande läs-, skriv- och matematikinlärning. De diagnoser som görs i förskoleklass bygger på befintligt material, t.ex. från i matematik. I årskurs 1 görs en screening i matematik inriktad på taluppfattning. Screeningen är underlag för fortsatta insatser. Alla elever testas och screeningresultatet avgör vilka elever som eventuellt ska göra ytterligare tester. Utifrån resultaten gör man en plan för extra anpassningar och utarbetas ett åtgärdsprogram, om det behövs. Den senaste kvartalsavstämningen visar på ett minskande antal åtgärdsprogram. Att dokumentera extra anpassningar i den individuella utvecklingsplanen (IUP) har blivit en fungerande rutin. Eleverna får samma stöd som tidigare, men det skrivs färre åtgärds- program. Detta tyder enligt koncernledningen på att de nya stödbestämmelserna har fått fäste. Att det nu finns en garanti har inte betytt att skolorna har infört något nytt material. De specialpedagogiska insatserna bedrivs och är flexibla. Det pågår kompetens- utveckling på området i rektorsgruppen och i elevhälsan där specialpedagogerna ingår. Koncernledningen följer resultaten för att kunna göra insatser där det behövs. Det finns ingen norm för hur många speciallärare det ska finnas på varje skola, utan skolenheten bestämmer detta på egen hand och gör omfördelningar vid behov. På Vittra gör man till exempel en översyn av organisationen t.ex. av specialundervisning var sjätte vecka. Läsa-skriva-räkna-garantin sträcker sig till och med årskurs 9. Det görs även uppföljningar av elevernas resultat i gymnasieskolan. Det går ännu inte att visa på några konkreta förändringar av resultaten, men en ständig utvärdering pågår. I de kommuner och den friskolekoncern, som använder sig av begreppet garanti och som vi har besökt och studerat närmare, står benämningen läsa-skriva-räkna-garanti för en egeninitierad satsning i syfte att förbättra resultatet i lägre årskurser. Målet är vanligtvis knutet till att eleverna ska ha nått kunskapskraven i Exempel från kommuner och fristående skolor svenska och matematik när de lämnar årskurs 3 i . Garantin ska här inte tolkas som en garanti att alla elever verkligen lär sig läsa, skriva eller behärska grundläggande matematik. Formen är vanligtvis en tjänstegaranti eller åtgärdsgaranti, dvs. en garanti att åtgärder ska sättas in för elever som behöver stöd i sin utveckling. I något fall, t.ex. i , innebär garantin en ambitionshöjning i förhållande till rådande lagstiftning. Där garanterar kommunen att en elev ska kunna läsa och skriva efter årskurs 3 både på svenska och på sitt modersmål. De åtgärder, som beskrivs i handlingsplaner och andra dokument, består vanligtvis av rutiner för kartläggning av elevernas kunskaper, noggrann uppföljning och användning av speciallärar- och specialpedagoginsatser, i vissa fall kompetensutveckling av lärarna samt utvärdering. I några fall anges också att systemet för resursfördelning ska ses över och att mer resurser kommer att avsättas för tidiga insatser. En del huvudmän har utvecklat dokumentationen av elevresultat, bl.a. genom användning av digitala verktyg. 5Behöver stödlagstiftningen förändras? Enligt direktiven (dir. 2015:65) ska utredningen analysera hur en åtgärdsgaranti förhåller sig till gällande rätt och om några ändringar i regleringen behöver göras för att systemet ska fungera effektivare. Vidare ska utredningen analysera i vilken utsträckning skolorna har genomfört den nya förtydligade regleringen om stöd i 3 kap. skol- lagen (2010:800) och vilka orsaker eventuella brister i genom- förandet kan ha. Som en bakgrund till utredningens analyser redogörs i det följande kort för regleringen i skolförfattningarna om vad eleverna ska lära sig. Därefter följer en mer ingående redogörelse för stödlagstiftningen i skollagen. Avslutningsvis finns utredningens förslag till ändringar i lagstiftningen. 5.1Undervisning och vad eleverna ska lära sig Undervisningen i skolan och vad eleverna ska lära sig styrs av de nationella bestämmelserna i skollagen, skolförordningen, läro- planer, kursplaner och kunskapskrav.1 Det finns även föreskrifter och allmänna råd från som stöd för verksam- heternas arbete att leva upp till bestämmelserna. Enligt skollagen ska hänsyn tas till elevers olika behov och alla elever ska ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål. Elever som till följd av en funktionsnedsättning 1 SFS 2010:800 skollagen; SFS 2011:185 skolförordning, SKOLFS 2010:37 förordning om läroplan för , förskoleklassen och fritidshemmet; SKOLFS 2011:19 föreskrifter om kunskapskrav för ämnen. Behöver stödlagstiftningen förändras? har svårt att uppfylla de kunskapskrav som finns ska ges stöd som syftar till att så långt som möjligt motverka funktionsnedsätt- ningens konsekvenser (1 kap. 4 § och 3 kap. 3 §). För att huvud- männen ska kunna leva upp till nämnda krav ska kommunerna enligt skollagen fördela resurser till skolorna efter elevernas förut- sättningar och behov (2 kap. 8 a §). Att resurser viktas och fördelas utifrån dessa grunder är, enligt regeringen, ett mycket viktigt instrument för att uppnå likvärdighet i utbildningen. Det är också en viktig förutsättning för att eleverna ska nå utbildningens mål.2 På skolorna är det rektorn som beslutar om sin enhets inre organisation och ansvarar för fördelning av resurserna inom skolan efter elevernas olika förutsättningar och behov (2 kap. 10 §). För att följa och stödja elevernas kunskapsutveckling behöver lärarens bedömning vara en del av undervisningen, så att eleven kan få ständig återkoppling på vad denne har utvecklat och vad som behöver utvecklas vidare för att kunskapskraven ska uppnås3. Det är nödvändigt att läraren kontinuerligt försäkrar sig om att undervisningen leder mot de mål som har konkretiserats i planeringen och läraren måste ständigt bedöma om undervisningen behöver anpassas så att den på bästa sätt möter varje elevs behov och förutsättningar. Rektor ansvarar för att det skapas utrymme i organisationen så att detta kan ske. Läraren, eleven och elevens vårdnadshavare ska enligt skollagen minst en gång varje termin ha ett utvecklingssamtal om hur elevens kunskapsutveckling och sociala utveckling bäst kan stödjas (10 kap. 12 §, 12 kap. 13 § och 13 kap. 13 §). Informationen vid utvecklings- samtalet ska grunda sig på en utvärdering av elevens utveckling i förhållande till läroplanen. Om det befaras att eleven inte når eller riskerar att inte nå de kunskapskrav som minst ska uppnås ska enligt 3 kap. 5 a § skol- lagen eleven i första hand ges extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen, såvida inte annat följer av 8 §. 2013/14:148 Vissa skollagsfrågor, s. 19. 35 kap. 2 § skolförordningen (SFS 2011:185). Behöver stödlagstiftningen förändras? 5.2Elevernas rätt till stöd Reglering av stöd i form av extra anpassningar och särskilt stöd För att förtydliga reglerna om stöd och särskilt stöd samt för att förenkla lärarnas arbete med åtgärdsprogram infördes ändringar i 3 kap. skollagen . Skyldigheten för skolpersonal att göra en anmälan till rektorn ändrades så att en sådan anmälan nu ska göras först om det kan befaras att eleven, trots att stöd i form av extra anpassningar har getts, inte kommer att nå de kunskaps- krav som minst ska uppnås. Om det finns särskilda skäl att anta att extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen inte skulle vara tillräckligt, ska en anmälan till rektorn göras direkt. Efter anmälan ska rektorn, vilket även har gällt tidigare, se till att elevens behov av särskilt stöd skyndsamt utreds. Vid utredningen ska samråd ske med elevhälsan om det inte är uppenbart obehövligt. Enligt skollagen (2 kap. 25 §) ska elevhälsan omfatta bland annat specialpedagogisk kompetens. Vidare har kravet på att ange hur uppföljning och utvärdering av ett åtgärdsprogram ska ske tagits bort i samband med den nya lagstiftningen. Det ska vara tillräckligt att i åtgärdsprogrammet ange och vem som ansvarar för att det sker en uppföljning och utvärdering. Slutligen har ett tillägg gjorts i skollagen som innebär att om ett åtgärdsprogram utarbetas behöver inte den skriftliga individuella utvecklingsplanen innehålla samma information. Av förarbetena5 till 3 kap. 5 a § skollagen framgår att stöd i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen exempelvis kan vara att hjälpa en elev med att planera och strukturera sina studier. Vidare anges att detta kan ske med hjälp av ett särskilt schema över skoldagen, extra tydliga instruktioner eller stöd för att sätta igång arbetet. Även hjälp med att förstå texter, att 2013/14:160 Tid för undervisning – lärares arbete med stöd, särskilt stöd och åtgärds- program. Behöver stödlagstiftningen förändras? förklara ett ämnesområde på ett annat sätt eller extra färdighets- träning inom ramen för den ordinarie undervisningen såsom läs- träning eller mattestugor, är att anse som stöd i form av extra anpassningar. Till stöd i form av extra anpassningar hör även enstaka specialpedagogiska insatser , t.ex. . Likaså kan särskilda läromedel eller utrustning i form av t.ex. tidsstöd samt digital teknik med anpassade programvaror som huvudregel falla inom ramen för stöd i form av extra anpassningar.6 Arbetsgången med att utreda en elevs behov av särskilt stöd börjar med att den som gör utredningen kartlägger elevens skolsituation på skol-, grupp- och individnivå. Det är viktigt att kartläggningen redovisar vilka anpassningar som är gjorda för att möta elevens behov av stöd och vad de har lett till för resultat. Efter kart- läggningen görs en pedagogisk bedömning av elevens eventuella behov av särskilt stöd. Det är då viktigt att de lärare och övrig skolpersonal som har deltagit i kartläggningen gör en gemensam analys av elevens eventuella behov av särskilt stöd.7 Av förarbetena8 framgår att särskilt stöd, till skillnad från stöd i form av extra anpassningar, handlar om insatser av mer ingripande karaktär som normalt inte är möjliga att genomföra för lärare och övrig skolpersonal inom ramen för den ordinarie undervisningen. Insatser som är att betrakta som särskilt stöd är t.ex. placering i särskild undervisningsgrupp eller enskild undervisning, anpassad studiegång eller elevassistent. Det rör sig således om insatser av mera ingripande karaktär som normalt inte är möjliga att genom- föra för lärare inom ramen för den ordinarie undervisningen. Även insatsernas varaktighet och omfattning måste beaktas.9 Om utredningen visar att eleven är i behov av särskilt stöd ska rektorn, eller den som rektorn utser, enligt 3 kap. 9 § skollagen besluta om åtgärdsprogram och se till att detta stöd ges. 2013/14:160, s. 21. allmänna råd - arbetet med extra anpassningar, särskilt stöd och åtgärdsprogram, s. 31. 2013/14:160. 2013/14:160, s. 29. Behöver stödlagstiftningen förändras? beslutet innebär att det särskilda stödet ska ges i en annan elev- grupp eller enskilt, i en särskild undervisningsgrupp eller i form av anpassad studiegång måste rektorn fatta beslutet. Ett åtgärdsprogram ska dokumenteras och beslutas skriftligt.10 Till grund för ett beslut om att en elev ska ges särskilt stöd ligger en utredning av elevens behov av sådant stöd (3 kap. 8 § skollagen). Enligt allmänna råd bör utredningen innehålla en beskrivning av elevens svårigheter och skolsituation dels ur ett individperspektiv, dels ur ett grupp- och skolperspektiv.11 Vidare bör, enligt de allmänna råden, elevens behov av stöd avseende hela skolsituationen framgå. Utredningen bör således innehålla en beskrivning av elevens samtliga stödbehov, dvs. både det som bedöms som behov av stöd i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen och det som bedöms som behov av särskilt stöd.12 Det är viktigt att de konkreta åtgärder som behöver vidtas med anledning av det identifierade behovet av särskilt stöd anges i åtgärdsprogrammet. Det ska exempelvis anges hur många timmar specialpedagogiska insatser ska ske samt om den under- visningen sker utöver ordinarie undervisning eller i stället för ordinarie undervisning.13 Rektorn ansvarar för att åtgärdsprogrammet följs upp och utvärderas. En utvärdering är en helhetsbedömning som den ansvariga personalen gör av hur åtgärderna har fungerat för eleven. 2013/14:160, s. 30. 11SKOLFS 2014:40, allmänna råd – arbetet med extra anpassningar, särskilt stöd och åtgärdsprogram, s. 30. 2013/14:160, s. 28. 2013/14:160, s. 29. Behöver stödlagstiftningen förändras? Allmänna råd om arbetet med extra anpassningar, särskilt stöd och åtgärdsprogram utfärdade () allmänna råd med kommentarer för arbete med särskilt stöd och åtgärdsprogram.14 Dessa råd ersattes 2014 i samband med den nämnda lagändringen av nu gällande allmänna råd om arbete med extra anpassningar, särskilt stöd och åtgärdsprogram.15 I de allmänna råden har ytterligare förtydligat var gränsen går mellan extra anpassningar och särskilt stöd. Om extra anpassningar inte bedöms som tillräckliga ska processen kring särskilt stöd sätta igång. Något formellt beslut om extra anpassningar behöver inte fattas och det finns inget krav i skollagen på var de extra anpassningarna ska dokumenteras. Däremot står det i de allmänna råden att i de årskurser där elever får skriftliga individuella utvecklingsplaner ska insatser i form av extra anpassningar skrivas in i utvecklingsplanen. Detta ska leda till mindre administration för lärarna och mer tid till undervisning. Det väsentliga är att eleven snabbt får det stöd som behövs som skolan måste följa eleven noga och vid behov intensifiera och ytterligare anpassa insatserna efter elevens behov. Ett långvarigt och mer omfattande stöd kan övergå till att kräva utredning och i förlängningen möjligen särskilt stöd och åtgärdsprogram. När rektorn har fått information om att en elev på skolenheten kan vara i behov av särskilt stöd är det enligt 3 kap. 8 § skollagen hennes eller hans ansvar att se till att skyndsamt samråda med elevhälsan och påbörja en utredning. Enligt de allmänna råden16 bör utredningen bestå av två delar. Först görs en kartläggning av elevens svårigheter på individ-, grupp- och skolnivå. Därefter görs en pedagogisk bedömning av elevens eventuella behov av särskilt stöd. Vidare ska tyngdpunkten i analysen ligga på hur skolan utformar och anpassar lärmiljöerna inom verksamheten, undervisningens innehåll samt metoderna för att skapa förutsättningar för den enskilda eleven. 14SKOLFS 2013:8 allmänna råd - arbete med åtgärdsprogram för elever i behov av särskilt stöd. 16SKOLFS 2014:40, s. 27. Behöver stödlagstiftningen förändras? I de allmänna råden betonas också vikten av att vara uppmärk- sam på om de åtgärder som skolan sätter in för eleven verkligen ger resultat. Den ansvariga personalen ska var och en kontinuerligt arbeta med att följa upp de insatta åtgärderna. Genom en analys och helhetsbedömning görs sedan en gemensam utvärdering av hur åtgärderna har fungerat. Att processen följs är väsentligt eftersom det förekommer att samma åtgärder kan pågå mycket länge, även om det inte syns något resultat av åtgärderna.17 För att underlätta arbetet med stödinsatser och åtgärdsprogram har också tagit fram ett stödmaterial som hjälp för att stödja elevernas utveckling mot utbildningens mål. Stödmaterialet har utarbetats för att underlätta för skolans personal att uppfylla författningarnas krav och är en konkretisering av allmänna råd för arbete med extra anpassningar, särskilt stöd och åtgärdsprogram.18 Rektors beslut om särskilt stöd och åtgärdsprogram samt beslut om undervisning i särskild undervisningsgrupp eller enskild under- visning eller om anpassad studiegång kan överklagas till Skol- väsendets överklagandenämnd (ÖKN) 19. Nämndens beslut ska ge vägledning för skolor, elever och elevers vårdnadshavare bland annat om hur bestämmelserna om särskilt stöd ska tolkas i enskilda fall. På så vis utvecklas en praxis, som både styr och stödjer personalen i skolorna. Under utredningens kommunbesök har det framkommit att lärarna ofta diskuterar gränsdragningen mellan extra anpassningar och särskilt stöd men också gränsdragningen mellan vad som är extra anpassningar och vanliga vardagliga beslut som läraren fattar som ett led i den reguljära pedagogiska planeringen av arbetet i klassrummet. I detta sammanhang framhåller ofta lärarna behovet av specialpedagogisk kompetens i samband med bedömning av 17Skolverket (2011d) Särskilt stöd i . En sammanställning av senare års forskning och utvärdering, s. 42. 18Skolverket (2014d) Stödinsatser i utbildningen – om ledning och stimulans, extra anpassningar och särskilt stöd. 1928 kap. 16 § skollagen (SFS 2010:800). Behöver stödlagstiftningen förändras? resultatet av kartläggning av elevers kunskapsutveckling och vilka åtgärder som bör sättas in för elever som inte klarar kunskaps- kraven. Utredningen har tagit del av fyra vägledande beslut från ÖKN som rör gränsdragningen mellan stöd i form av extra anpassningar och särskilt stöd20. Nedan redogörs för vissa iakttagelser i besluten. Det är viktigt att skolpersonalen skiljer på vilka insatser som är stöd i form av extra anpassningar och vilka som är särskilt stöd. Det är det särskilda stödet som kräver ett åtgärdsprogram och enligt ÖKN ska denna distinktion göras även för en elev med ett omfattande behov av stöd. Vidare har nämnden framhållit att om en elev får undervisning i en mindre undervisningsgrupp ska det framgå om eleven ges specialpedagogiska insatser och i så fall i vilken omfattning detta sker. Anledningen är att det tydligt ska framgå om det är fråga om en extra anpassning eller särskilt stöd i form av en särskild undervisningsgrupp. Om en elev t.ex. vistas i en liten undervis- ningsgrupp tyder det enligt nämnden på att det inte är en extra anpassning. ÖKN har också fastslagit att det kan vara befogat att fortsätta med extra anpassningar inom den ordinarie undervisningen som har prövats en period för eleven under förutsättning att elevens kunskapsutveckling kontinuerligt följs upp mot kunskapskraven och att stödarbetet intensifieras. Besluten är vägledande för skolpersonalen och principiellt viktiga. 20 (2014) Rektor beslutade att inte utarbeta åtgärdsprogram för NN. Dnr 2014:359; (2015a) Rektor beslutade att inte utarbeta ett åtgärdsprogram för NN. Dnr 2015:139; (2015b) Extra anpassningar eller särskilt stöd?.