sou · H4B372 · 2016-10-17 00:00:00 — Tekniska landvinningar kommer un- der alla omständigheter att påverka entreprenörskap, produktion och innovationsmöjligheter. Hur väl kan utnyttja de möjlig- heter som skapas genom tekniken beror på ramverken. Svensk ekonomi har klarat sig väl igenom den globala ekonomiska krisen som inom inleddes med kraschen för Lehman-Brothers. På makronivå är statsfinanserna under hygglig kontroll, arbetslöshe- ten förhållandevis låg och BNP-tillväxten god. Svagheterna består främst i en låg produktivitet, ett fortsatt omfattande utanförskap och en oklar beredskap inför kommande utmaningar. Beträffande mer mikroorienterade variabler, som entreprenörskap (mätt som ny- etableringar), innovationer, kunskapsinvesteringar och attityder till entreprenörskap, placerar sig till stora delar i mittfåran vid jämförelser med andra länder. Mot bakgrund av de omvärldsförändringar som lyfts fram lämnas en rad bedömningar och förslag som syftar till förstärkta internatio- nellt konkurrenskraftiga ramverk. Förhoppningen är att uppmärk- samma regeringen på viktiga områden som inom en inte allt för av- lägsen framtid behöver hanteras för att skapa en grund för de förslag som lyfts fram i utredningen. Utan väl fungerande ramvillkor kan inte heller andra reformer förväntas få ett betydande genomslag. En omvärldsfaktor som allt mer ifrågasatts och generellt utpekats som syndabock för allehanda icke önskvärda utfall och processer är globaliseringen. Det finns skäl att diskutera hur vinsterna av en glo- balisering kan komma det stora flertalet till godo. Förbättringra kan sannolikt ske. har hundratals miljoner människor kunnat lämna fattigdom och misär pga. globalsieringen. bre- der protektionism och nationalism ut sig i rask takt och hotar han- dels- och faktorflöden. Handeln har utvecklats exceptionellt svagt vilket är oroväckande och de historiska erfarenheterna förskräcker. Även ur ett entreprenörs- och innovationssammanhang är det viktigt att regeringen arbetar för fortsatt frihandel och fördju- pad integration inom EU. Vi argumenterar kraftfullt för att den tekniska utvecklingen och digitaliseringen måste bejakas. Försök att bromsa utvecklingen kom- mer att vara lönlöst och försvaga konkurernskraft och bromsa den ekonomiska utvecklingen. framgångsrika ut- vecklingen de senaste 100–150 åren bottnar i att vi haft acceptans för tekniska förändringar och också legat i framkant av den tekniska ut- vecklingen. Vi delar inte den pessimistiska syn på teknikutvecklingens effek- ter på sysselsättning som förts fram i en rad sammanhang. Ny forsk- ning, bl.a. från men också från välrenommerade universitet, pekar på att effekterna har överdrivits vilket också ligger i linje med historiska erfarenheter – ända sedan Ludditerna och ångmaskinsdrivna vävstolar – av tekniska framsteg. I stället för att av arbetskraften riskerar bli ersatta av robotar och artificiell intelligens som hävdats i tidgare forskning, visar nya mer detaljerade studier att det rör sig om inom (i ). Det är inte lika kittlande som katastrofscenarierna men enligt vår uppfattning mer realistiskt. Den tekniska omvandlingen kommer dock ställa stora krav på omställningsåtgärder inom särskilt vissa branscher. Digitaliseringen kommer att leda till nya affärsmodeller och sannolikt ändrade försörjningsstrukturer. Regeringen behöver följa och eventuellt utreda vilka effekter dessa förändringar innebär för det svenska socialförsäkringssystemet, möjligheterna till skatte- uppbörd, kontraktsförutsättningar, eventuellt behov av förenklad företagsform för digitala plattformar, m.m. I det korta perspektivet bör t.ex. skillnader i socialförsäkringsersättningar som beror på flera deltidsanställningar, juridisk person (enskild firma eller aktiebolag) eller hämmar rörlighet på annat sätt (t.ex. ersättning till annan än förälder vid vård av barn) identifieras och avvecklas. Om försörjningsstrukturerna skulle gå mot mer av deltidsarbe- tande och deltidsföretagande bör det finnas en framförhållning och beredskap för att anpassa de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna till dessa förändringar. Det för sannolikt också med sig en förnyad roll för svenska högskolor och universitet som i högre grad bör involve- ras i livslångt lärande även för högskoleutbildade. Ett annat ramverk handlar om konkurrens och möjligheterna till marknadsinträde inom områden där det föreligger hinder. I det sammanhanget rekommenderar vi att kommunernas verksamhet ses över för att undvika konkurrensbegränsningar, t.ex. inom cirkulär system där offentliga aktörer och privata företag samverkar. Avfalls- hantering nämns som ett problemområde. Det finns även anledning för regeringen att utreda om utmaningsrätten behöver förstärkas. Privata aktörer och valfrihet inom offentligt finansierad verksamhet är bra och troligen ett nödvändigt villkor för innovation och högre produktivitet. måste dessa verksamheter (privata och of- fentliga) kontinuerligt följs upp och resultaten utvärderas ur ett kva- litetsperspektiv. Regelbördan är ett ytterligare ramvillkor som lyfts fram som till- växthämmande, speciellt för små och nystartade företag. Trots att haft ett uppdrag om minskning av administrativa kostnader, och att ett Regelråd inrättats, tycks problemet inte ha minskat . I de kontakter vi haft med entreprenörer och företagare under arbetets gång har vikten av en öppen och kon- struktiv dialog med den politiska makten förts fram åtskilliga gånger. Man efterlyser en funktion som dels är länken mellan entreprenö- rena och regering, dels har ett mer övergripande perspektiv och be- vakar olika policyområden som berör entreprenörskap för att inte marknadstillträde, produktivitet och innovation ska hämmas. Vi föreslår att oberoende ska tydliggöras och att eventuellt knyta en () till rådet (eller till annan lämplig aktör). EO:s mandat bör vara brett och omfatta fler frågor än regleringar men i just det sammanhanget skulle ett samarbete vara möjligt. Diskrimineringsombudmannen är en tänkbar förebild. De svenska ramvillkoren förefaller relativt svaga när det gäller ett antal infrastrukturella frågor: boende, underhåll och digitalisering. För många mindre företag är rekrytering av kompetens tillsammans med boende de absolut största tillväxthindren. Med en låg nivå på byggandet av framförallt hyreslägenheter, inlåsningseffekter, urbani- sering och stora flyktingströmmar har behoven av bostäder ökat dra- matiskt i framför allt storstadsregionerna. Ett ökat byggande måste synkroniseras med fungerande transporter och kommunikationer. Underhållet är eftersatt vilket slår på pålitligheten i kommunikatio- nerna. Till detta kommer en digital kompetens och infrastruktur som är på hög nivå men där karaktäriseras som en ”lagging ahead”, dvs. vi halkar efter andra ledande länder. Vi rekom- menderar därför regeringen att verka för en blocköverskri- dande överenskommelse vad gäller bostadspolitiken samt prioritera regional upprustning av infrastrukturen. De samverkansgrupper som bildats inom ramen för samverkansprogrammen skulle kunna fokusera på hur svagheter kan avhjälpas vad gäller digital kompetens generellt, nu är denna fråga spridd på tre grupper. Avslutningsvis konstaterar vi att skatter som berör entreprenör- skap och innovation, vilket sannolikt är det viktigaste och mest kraftfulla ramverk som den politiska makten förfogar över för att skapa en dynamisk och entreprenörskapsinriktad miljö, ligger rela- tivt högt i . Undantaget är bolagsskatten annars förefaller svenska skatter vara höga vad gäller såväl ägande och avkastning som skatter på företagsbyggande. Sämre förutsättningar än i våra konkur- rentländer när det gäller totalt skattetryck, inkomstskatter, skatte- satser på kapitalinkomster, utdelningar, optionsvinster och forsk- ning och innovation riskerar att urholka konkurrens- och attraktionskraften i . Vi lämnar inga konkreta förslag avse- ende skatteområdet. En generell rekommendation är att regeringen inrättar ett obero- ende, högkompetent och rådgivande organ som med ett framåtblick- ande perspektiv gör kontinuerliga översikter av de svenska ramvillkoren i ett internationellt sammanhang. Det holländska WWR som funnits skulle kunna vara en förebild. Möjligheterna till en andra chans I direktiven till utredningen ingår en översyn av lagstiftningen kring företagsrekonstruktion, för att ge fler företagare möjlighet till en an- dra chans. Men frågan om en andra chans påverkas inte enbart av re- konstruktionslagstiftningen. Andra relevanta problem som lyfts fram gäller det s.k. företrädaransvaret, regelverket kring kreditupp- lysningar samt offentlig upphandling. I flera fall är den svenska lag- stiftningen mindre gäldenärsvänlig än i våra grannländer. För att hantera detta föreslår vi att det skatterättsliga företrädaransvaret ut- reds. Likaså bör kreditföretagens hantering av betalningsanmärk- ningar ses över. Vi rekommenderar också att Upphandlingsmyndig- heten får i uppdrag att ta fram en handledning till hur kraven på finansiell stabilitet hos leverantörerna ska hanteras vid upphand- lingar. formuleras vissa skallkrav hos kreditupplysningsföreta- gen, vilka kan diskvalificera företag som hamnat i tillfälliga betal- ningsproblem. Det viktiga i uppdraget är att hitta en balans mellan möjligheterna till en andra chans och de offentliga inköparens legi- tima krav på att leverantörerna ska klara att fullgöra sina åtaganden. När det gäller rekonstruktion finns ekonomisk forskning som analyserar sambandet mellan insolvenslagstiftning och entreprenör- skap. Där konstateras bland annat att företagare som misslyckats med ett affärsprojekt ofta skaffat sig värdefulla erfarenheter som kan vara användbara om de får möjlighet att starta på nytt. Dessutom har möjligheterna till en andra chans stor betydelse för presumtiva före- Motivationen att engagera sig i entreprenörskap påverkas för- utom av grundläggande faktorer som marknad, efterfrågan, tillgång till kapital m.m. även av lagstiftning och rädslan för att misslyckas. Det handlar om negativa samhällsattityder till ekonomiskt misslyck- ande och en stigmatiserande effekt kopplat till detta. I en studie från Tillväxtanalys konstateras att reducerade hinder för misslyckande uppmuntrar till ett tillväxtorienterat och innovativt entreprenör- skap. kan en gäldenärsvänlig lagstiftning även ha vissa ne- gativa effekter i form av försämrade kreditmöjligheter. När det gäller företagsrekonstruktion lämnar vi förslag som kan delas upp i fyra kategorier. Inledningsvis konstateras att antalet re- konstruktioner är lågt i förhållande till antalet konkurser, vilket delvis kan förklaras av begränsad kunskap hos företagen om rekon- struktion. Men också av att konkurs framstår som ett mindre riskfyllt alternativ. Staten bör därför öka företagens kunskap om möjligheterna genom sina myndigheter och via webbplatsen . Därefter följer fyra förslag kopplade till möjligheterna att minska kostnaderna i samband med företagsrekonstruktion, som be- döms vara höga. Det handlar om en koncentration till ett mindre antal domstolar, som får möjlighet att bygga upp specialistkompe- tens, samt förslag om att rätten ska pröva rekonstruktörens arvode, införa ett s.k. separat ackord med en förenklad process för mindre företag samt att rekonstruktören ska kunna agera som förvaltare i en eventuell konkurs. Ytterligare fyra förslag presenteras som syftar till att skapa ökade förutsättningar för att uppnå en lyckad rekonstruktion. Där föreslår vi att rättshandlingar som gäldenären företar utan samtycke från re- konstruktören ska medföra ogiltighet, att rekonstruktörens skade- ståndsskyldighet ska regleras i lag, att reglerna om gäldenärens avtal ska ändras för att bli mer lika reglerna vid en konkurs, samt att gälde- närer och borgenärer ska kunna träffa särskild uppgörelse, s.k. utvid- gat ackord. Avslutningsvis lyfter vi två förslag som syftar till att öka borgenä- rens förtroende för rekonstruktionsprocessen. Det handlar dels om att förslag till rekonstruktör ska föregås av kontakter med borgenä- rerna, dels om ett ökat beviskrav och något mer information redan i samband med ansökan om rekonstruktion. Entreprenörskap och innovation för att bemöta samhällsutmaningar står , liksom stora delar av världen, inför en rad globala utmaningar. Det handlar ofta om utveckling av nya sociala eller tek- niska lösningar, som varken enskilda aktörer eller branscher har för- utsättningar att hantera. Därför kan strategiska satsningar, nationella prioriteringar och koordinering av samverkansaktiviteter spela en viktig roll. Det kan också leda till bättre möjligheter för entreprenö- rer att utveckla innovationer som inte bara bidrar till lösningar på de svenska problemen utan som även kan skapa en grogrund för globala marknadsframgångar. Vi anser att den svenska politiken vad gäller såväl samhällsutma- ningar som främjandeinsatser (se kapitel 6) bör utgå från de globala hållbarhetsmålem i Agenda . Av dessa 17 mål bör foku- sera på ett mindre antal där vi förväntas ha komparativa fördelar eller där behovet är särskilt uttalade i ett svensk perspektiv. Vi bedömer dessa områden för det första vara hälsa, vård och omsorg, för det andra urbanisering och migration och slutligen klimat-, miljö- och energiområdena. En av de faktorer som har störst påverkan på möjligheterna att hantera globala utmaningar är utvecklingen inom kommunikations- och digitaliseringsområdet som vi gick igenom i kapitel 2. Vi ser ny teknik som ett medel och inte främst en utmaning. Ny teknik skapar förutsättningar för effektivisering och utveckling av nya digitala tjänster och affärsmodeller. Några exempel är utvecklingen av den så kallade delningsekonomin, e-handeln, big data, robotik, artificiell in- telligens, automatisering och cirkulär ekonomi. Ett område där digitaliseringen kan få en stor betydelse är utma- ningarna inom hälsa, vård och omsorg. Detta är stora samhällssekto- rer, med många sysselsatta och risk för ökande kostnader till följd av en allt större andel äldre i befolkning, nya tekniska och medicinska framsteg (men också sjukdomar) och ökad medvetenhet och efter- frågan på olika insatser från medborgarna. kan ny teknik och digitala lösningar bidra till ökad effektivitet och minskade kost- nader. Men för att lyckas behövs både utbildningsinsatser och ett le- darskap som bejakar innovation. Vi förslår därför ett antal insatser som handlar om prestationsbaserade anslag, utveckling av kvalifice- rade tjänster, tillgång till s.k. big data utan att patientintegriteten ho- tas, regionala testbäddar, internationella jämförelser och kontinuer- liga utvärderingar. En annan aktuell samhällsutmaning handlar om ökande urbanise- ring och migration. har en allt större andel av jor- dens befolkning koncentrerats till städer, med åtföljande utmaningar när det gäller bland annat infrastruktur, transporter, klimat- och mil- jöpåverkan. Likaledes har även de ökade flyktigströmmarna bidragit till ett hårdare tryck på boende och infrastruktur. Vår bedömning är att migrationen kan förväntas öka även om nivåerna blir be- tydligt läger än 2015. Rätt hanterat är det en tillgång för en ekonomi. ligger relativt långt framme i arbetet med hållbara städer men presterar mindre väl när det gäller integration. Det tar innan uppehållstillstånd också resulterar i ett arbete eller eget företa- gande. Vi föreslår insatser som syftar till snabbare integration av nyan- lända på arbetsmarknaden genom nya uppdrag till lärosäten, erfaren- hetsutbyte med andra länder (exempelvis ), innova- tionstävlingar, en ”entreprenörsförmedling” kombinerat med ett men- torskap som kan matcha företagsbehov mot kompetens hos flyktingar och personer med utländsk bakgrund som redan är verksamma i Sve- rige. Boendefrågan kan på kort sikt bara lösas genom ett bättre utnytt- jande av befintliga bostäder och vi förordar ökade möjligheter för an- drahandsuthyrning och bostadsdelning. För att möta utmaningarna inom klimat-, miljö- och energiområ- det har tagit fram det ambitiösa s.k. generationsmålet, dvs. nästa generation ska ärva en bättre miljö än dagens. Som ett verktyg för omställningsarbetet har bland annat presenterat ett program för en mer cirkulär ekonomi. Grund- tanken är energi- och resurseffektivitet ska minska åtgången av olika typer av råmaterial. ska nyproduktion ersättas med ökade reparationer, återanvändning och återvinning. Det kan exempelvis handla om att förlänga livslängden på olika produkter, dela på resur- ser eller ställa om till affärsmodeller där företagen säljer funktioner istället för varor och tjänster. finns exempel på företag som utvecklat nya affärsmodeller, som (repara- tion och återvinning av sportkläder), AirBnB och Uber (delning av bostäder och transportlösningar genom digitala plattformar). Vi lämnar ett stort antal förslag som berör klimat, miljö och en- ergi. Inledningsvis handlar det om att den bör verka för harmonisering av regelverk inom EU, samt en översyn och uppföljning av nationella regelverk, med ökad ambition om återvin- ning. Inom regelområdet lyfts förslag på att ändra reglerna för pro- ducentansvar, identifiera och reducera hinder för entreprenörskap inom avfallshantering, samt koppla vissa främjande insat- ser till krav på klimatsmarta lösningar (t.ex. transportbidrag). För att öka incitamenten för mer cirkulära affärsmodeller föreslås en analys av bl.a. möjligheterna med skatteväxling, minskad moms för vissa varor och tjänster, skattebefrielser för vissa tjänster och ett utökat reparationsavdrag. vill vi påpeka att cirkulära modeller inte alltid ör eftersträvansvärda ur ett miljöperspektiv. Regeringen bör även uppmuntra till mer funktionsupphandling och prioritera gröna lösningar, samt ge ett uppdrag att utveckla standardiserade mått och kriterier för detta. Vi föreslår även ökade anslag till forskning och innovation som kan bidra till ökad resurseffektivitet och cirkulära system. Staten bör även överväga att bidra med operationellt stöd för ökad industriell symbios, exempelvis genom kartläggningar av produktflöden, etablering av samverkansplattformar och matchning av privata medel för samverkan. Det behövs också satsningar på information och kunskap, exempelvis om produkters miljöpåverkan, resurseffektiva affärsmodeller och främjandeinsatser (t.ex. via en internetbaserad portal), ett uppdrag till SCB om att ta fram statistik och data för uppföljning samt att hållbarhetsaspekter integreras i undervisning på olika nivåer. Avslutningsvis presenterar vi ett antal generella förslag, som kan öka möjligheterna att utveckla entreprenörskap och innovation inom flera områden som präglas av samhällsutmaningar. Det handlar inledningsvis om behovet av att göra tydligare nationella priorite- ringar, för att kunna koncentrera begränsade resurser till områden där har bäst förutsättningar att lösa problem och utveckla internationell konkurrenskraft. Dessa prioriteringar ska löpande re- videras i en bred, inkluderande process med olika samhällsaktörer. För att klara många av samhällsutmaningarna är det även nödvändigt att bygga upp internationella samarbeten med aktörer med kompetenser som kompletterar svenska styrkeområden. I den mån offentliga medel används ska detta vara samhällsekonomiskt Som tidigare föreslagits (se ovan) bör både den reguljära upphandling som sker i form av funktionsupphandling och innova- tionsupphandling med koppling till samhällsutmaningar ska öka. Vi anser även att det finns större utrymme för att använda innovations- tävlingar och crowd-sourcing. som kunskaps- och innovationsnation Kunskapsuppbyggnad och kunskapsförstärkning är nödvändigt för ett framgångsrikt entreprenörskap och avancerade innovationer som kan stärka det svenska näringslivets långsiktiga konkurrenskraft. Hela utbildningskedjan – från skola till forskning – måste genomsy- ras av kvalitet. Detta förutsätter att det finns tillgänglig kompetens, högkvalitativ utbildning och forskning inom relevanta områden. Bristen på kompetens förefaller vara det absolut största till- växthindret. Tillgång till kompetens bidrar till lokalisering av starka FoU-miljöer vilket skickar en stark signaeffekt till andra företag. Det är i sin tur en förutsättning för att attrahera utländska företags forskningsinvesteringar samt att behålla och öka inhemska företags forskningssatsningar. Mätt som andel av BNP har tillhört de ledande länderna när det gäller satsningar på forskning och ut- veckling (FoU). är stora investeringar i FoU ingen garanti för en hög och uthållig tillväxt. Alla forskningsresultat blir inte användbara i näringslivet och det är långt ifrån säkert att forsknings- satsningar leder till utveckling och innovationskraft i samma land. rankas även högt i olika innovationsmätningar. Det beror till stor del på våra storföretags FoU-investeringar. När det gäller andel av företagens försäljning som består av nya innovationer, ex- port av medel- och högteknologiska produkter och export av kun- skapsintensiva tjänster ligger något under EU-genom- snittet. Dessutom har näringslivets satsningar på FoU-investeringar i minskat, även om fortfarande tillhör toppen när det gäller de totala belopp som investeras i FoU. I vilken utsträckning kunskap och forskningsresultat används i befintliga företag och genererar nya innovativa och entreprenörs- drivna företag i beror på den förda politiken – ramvillkoren – inom ett stort antal policyområden. I en aktuell utvärdering av svensk forsknings- och innovationspolitik konstaterar att det gjorts ambitiösa offentliga forskningssatsningar . Effekterna på den vetenskapliga kvaliteten inom lärosätena tycks dock vara måttliga, delvis p.g.a. ett svagt ledarskap men även bris- tande fokusering och incitamentsstrukturer för forskarprestationer och samverkanssatsningar. För att öka kvaliteten och tydliggöra incitamenten föreslår vi att den konkurrensutsatta delen av forskningsanslaget ökar till 50 pro- cent under en 5–period. Vi vill också införa ett nytt och bre- dare kriterium för samverkan. Vi förslår även ökade krav på ledarska- pet inom akademin, en konsolidering av forskningsfinansieringen till färre och större program samt fortsatt stöd till rekrytering av in- ternationella spetsforskare. När det gäller kompetensförsörjning lägger vi ett antal förslag som handlar om utbildningsystemets utformning. För skolan hand- lar det om en rättvisare bedömning genom vidareutveckling och verkställande av förslag från en tidigare utredning om nationella prov, förstärkta insatser för ökad kompetens inom matematik och digitalisering på olika nivåer och ett utvidgat uppdrag till lärosätena om kontinuerlig vidareutbildning av högskoleutbildade. Vi lämnar även förslag som syftar till ökad involvering av näringslivet, bl.a. en snabbare hantering av ansökningar som berör rekrytering av ut- ländsk kompetens. Det blir allt viktigare att utveckla tvärsektoriell samverkan mellan olika grupper för att hantera de samhällsutmaningar som vi står inför - nationellt och globalt. Vi ställer oss därför bakom de ökade anslag till och via Testbädd som syftar till att sam- ordna forskningsinsater kring vissa frågor (snarare än discipliner), kommersialisering och tillgängliggöra demonstrations- och testan- läggningar. Delar av dessa anslag bör kunna användas för att se över behovet av kommunikation, operativt stöd och finansiering till min- dre och medelstora företag så att också dessa kan ta del av den svenska forskningsinfrastrukturen. För att uppmuntra lärosätens engagemang i innovation och sam- verkan föreslår vi att lärarundantaget behålls, men att varje lärosäte själv kan besluta om vilken policy man vill tillämpa för intellektuella äganderättigheter. Vi tycker även att regeringen tar ett initiativ till en översyn av sekretesslagen, kombinerad med en anmälningsplikt av- seende immaterialrättsligt ägandeskydd för anställda.