sou · H4B311 · 2016-02-24 00:00:00 — Vi kan inte heller se att förslagen i övrigt får några sådana konsekvenser, att förslagen påverkar det kommunala självstyret eller att förslagen aktualiserar en tillämpning av finansieringsprincipen. Konsekvenserna för dom- stolarna bedöms bli mindre omfattande än de för . De marginella kostnadsökningar som kan uppkomma för domstolarna bör därför kunna hanteras inom befintliga ramar. 18.3.4Konsekvenser för Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd Våra bedömningar: Övervägandena bedöms innebära ökade kost- nader för Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd, och kostnadsökningen uppskattas till ca . Kost- nadsökningen bör kunna finaniseras inom befintliga anslagsramar för de områden som berörs av uppdraget. Vi har tidigare angett att regeringen bör ge Myndigheten för familje- rätt och föräldraskapsstöd i uppdrag att i samverkan med andra berörda myndigheter och organisationer genomföra informations- insatser i frågor som rör surrogatarrangemang i utlandet. Myndig- heten bör inom ramen för uppdraget också ta ställning till hur kunskapsbehovet på detta område bör tillgodoses när uppdraget är slutfört. Regeringsuppdraget innebär ökade kostnader för myndig- heten. Vid bedömningen av kostnadsökningarna har vi beaktat kost- naderna för två liknande uppdrag som har getts till . Det första regeringsuppdraget gavs och innebar att skulle ta fram ett kunskapsstöd riktat till hälso- och sjukvårdens profession med rekommendationer om innehållet i ut- redning, vård och behandling samt eftervård och uppföljning vid transexualism och andra könsidentitetsstörningar. skulle också med utgångspunkt i kunskapsstödet ta fram informa- tion riktad till patienter och hälso- och sjukvårdspersonal. I upp- draget ingick även att initiera och samordna ett myndighetsöver- gripande samarbete för att minska den administrativa bördan för en person i samband med ändring av könstillhörighet och att samråda med berörda myndigheter och organisationer. Uppdraget skulle delredovisas och slutredovisas . Social- styrelsen fick för arbetet använda sammanlagt 7,5 miljoner kronor.12 Det andra regeringsuppdraget till gavs i septem- ber 2015 och ska slutredovisas . Uppdraget pågår således nu och i uppdraget ingår att utreda om befruktning utanför kroppen med donerade könsceller ska få utföras vid andra 12 Regeringsbeslut i ärende nr S2012/4530/FS. vårdenheter än universitetssjukhus. ska inom ramen för uppdraget också ta fram ett kunskapsstöd som ger vägledning till hälso- och sjukvården vid assisterade befruktningar med done- rade könsceller, och arbetet med kunskapsstödet ska inledas med en förstudie. Uppdraget ska som sagt slutredovisas . Det ska också delredovisas . får för uppdragets genomförande använda drygt 2 miljoner kronor.13 Det uppdrag som bör ges till Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd har vissa likheter med de uppdrag som har beskrivits. Det uppdrag som ges till Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd har föregåtts av vår utredning och myndigheten bör i sitt arbete ha god hjälp av det som anges i detta betänkande. Uppdraget bör därför inte behöva pågå . Vår bedömning blir då att kostnaden för uppdraget kan uppskattas till ca . Till ovanstående kommer att Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd kan behöva utarbeta föreskrifter och kunskaps- stöd till med anledning av våra förslag. Det nu an- givna ingår dock i myndighetens normala arbetsuppgifter och för- anleder därför inget ytterligare tillskott av resurser. Den samman- lagda kostnadsökningen för myndigheten bedöms således stanna vid ca . Kostnadsökningen bör kunna finaniseras inom befintliga anslagsramar för de områden som berörs av upp- draget. 18.3.5Konsekvenser för andra myndigheter Våra bedömningar: Informationen och övervägandena i detta betänkande bedöms leda till en ökad kompetens hos berörda myn- digheter och underlätta deras arbete i frågor som rör gränsöver- skridande surrogatarrangemang. Vår bedömning är att informationen och övervägandena i kapitel 14 kommer att ha positiva konsekvenser för de myndigheter som kan bli involverade vid ett surrogatarrangemang i utlandet. 13 Regeringsbeslut i ärende nr S2015/05931/FS. pel på sådana myndigheter kan nämnas utlandsmyndigheterna, Skatte- verket och . Informationen i kapitel 14 innebär näm- ligen att myndigheterna får ökade kunskaper och ökad kompetens i frågor som kan uppkomma vid internationella surrogatarrangemang. Kompetensen bedöms också öka genom de informationsinsatser som Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd föreslås genom- föra i samverkan med andra aktörer samt genom andra former av myndighetssamverkan på detta område. Av övervägandena i kapitel 14 är det framför allt förslaget om utökad behörighet för svenska socialnämnder och domstolar som kommer att ha positiva konsekvenser för andra myndigheter. För- slaget innebär nämligen att frågor om faderskap efter ett surrogat- arrangemang i utlandet ofta kan hanteras av de aktörer i som i andra fall handlägger sådana frågor, och som således har en god kompetens på området. Förslaget innebär också att ett barns genetiska far redan före barnets avresa från födelselandet kan fast- ställas som barnets rättsliga far i . Om så har skett och fadern är svensk medborgare, anses barnet ha förvärvat svensk medborgar- skap vid födelsen. Den svenska utlandsmyndigheten i barnets födelseland behöver i ett sådant fall inte undersöka om det finns en utländsk fastställelse av faderskapet som kan erkännas i . Det blir inte heller aktuellt för att pröva frågor om t.ex. uppehållstillstånd. De förhållandena att barnet har en svensk rättslig far och att det anses ha förvärvat svensk medborgar- skap vid födelsen är nämligen tillräckligt för att utlandsmyndig- heten ska kunna utfärda ett svenskt pass till barnet. Det krävs naturligtvis också att barnets andra rättsliga förälder och vårdnads- havare, dvs. surrogatmodern, samtycker till det. Det bör tilläggas att förslaget också underlättar myndigheternas arbete i sådana fall där den fastställda fadern är en utländsk medborgare med hemvist i (se avsnitt 14.7.3). Till ovanstående kommer att en svensk fastställelse av faderskap alltid godtas av svenska myndigheter. Så är inte alltid fallet när faderskapet har fastställts i utlandet. I ett sådant fall ankommer det nämligen på respektive myndighet att göra en prövning av fast- ställelsens giltighet i . Resultatet kan bli att myndigheter kommer till olika slutsatser. Om fastställelsen är en dom, kan resul- tatet också bli att en part eller myndighet får begära allmän dom- stols prövning av fastställelsens giltighet. Det förhållandet att det finns en svensk fastställelse av faderskapet för barnets genetiska far efter ett surrogatarrangemang i utlandet underlättar således berörda myndigheters arbete på olika sätt. Vår uppfattning är således att informationen och övervägandena i kapitel 14 kommer att leda till ökad kompetens hos berörda myn- digheter och underlätta myndigheternas arbete i frågor som rör surrogatarrangemang i utlandet. God kompetens och god myndig- hetssamverkan innebär i sin tur goda förutsättningar för myndig- heterna att bedriva sitt arbete på ett effektivt sätt och att förmedla behövlig information till de personer som kommer i kontakt med dem. 18.3.6Konsekvenser för föräldrar och barn Våra bedömningar: Förslaget om utökad behörighet för svenska socialnämnder och domstolar bedöms ha positiva konsekvenser för involverade aktörer, och särskilt för de barn som tillkommer genom ett surrogatarrangemang i utlandet. Övriga övervägan- den kan uppfattas som negativa för de personer som inte heller framöver kan bli föräldrar genom ett surrogatarrangemang. De är också negativa för de barn som kan komma i kläm på grund av att en del personer, trots insikten om olika problem, ändå väljer att genomgå sådana arrangemang. Övervägandena kan dock även ha positiva konsekvenser för personer som vill bli föräldrar på detta sätt och för barn som grupp. Resultatet kan nämligen bli att fler personer avstår från att genomgå surrogatarrange- mang i utlandet. Vi vill i sammanhanget framhålla vikten av att det genomförs mer forskning på detta område, och särskilt forskning om de familjer i som har skapats genom ett surrogatarrange- mang i utlandet. Det är särskilt viktigt att följa den psykosociala utvecklingen hos barnen för att kunna förutse om det finns behov av stödjande insatser. Våra överväganden kan uppfattas som negativa för de par och personer som inte heller framöver kan bli föräldrar genom ett surrogatarrangemang inom svensk hälso- och sjukvård, och som kan ha svårt att bli föräldrar genom ett surrogatarrangemang i utlandet. De är också negativa för de barn som kan komma i kläm på grund av att en del vuxna personer, trots insikten om olika problem, ändå väljer att genomgå sådana arrangemang. Det finns dessutom en viss risk för att antalet surrogatarrangemang i utlandet kan öka på grund av våra överväganden. Den senare risken har behandlats i av- snitt 18.3.2, och vi hänvisar till det som anges där. Övervägandena är en konsekvens av att personer inte bör välja denna väg till föräldraskap. Vi tror dessutom att över- vägandena kan ha positiva konsekvenser för många personer som vill bli föräldrar och för barn som grupp. Resultatet av övervägan- dena och de informationsinsatser som föreslås kan nämligen bli att en del potentiella föräldrar avstår från att genomgå kommersiella surrogatarrangemang i utlandet, och att det således blir färre barn som hamnar i kläm vid sådana arrangemang. Resultatet kan också bli att en del personer i stället väljer att ta hand om sådana barn i samhället som behöver en familj. Vår uppfattning är alltså att de personer som vill bli föräldrar inte bör välja surrogatarrangemang som väg till föräldraskap. Det bör inte heller vara möjligt för vuxna personer att bli fastställda som barnets rättsliga föräldrar efter ett sådant arrangemang. Undan- tag gäller för de genetiska fäderna, vilka enligt svensk rätt kan fastställas som ett barns rättsliga far. Vi bortser här från de fall där den genetiska fadern har varit spermiedonator enligt 6 eller 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. och de fall där det redan finns en man som ska anses som barnets far eller en kvinna som ska anses som barnets förälder enligt 1 kap. 9 § FB. Resultatet av det anförda blir, som tidigare nämnts, att vi i måste godta att ett barns genetiska far kan fastställas som dess rätts- liga far efter ett surrogatarrangemang i utlandet. Förfarandet för detta bör därför också vara så enkelt och effektivt som möjligt. En annan ordning kan nämligen innebära negativa konsekvenser för involverade aktörer, och särskilt för barnet. Förslaget om utökad behörighet för svenska socialnämnder och domstolar utgör ett komplement till nuvarande regler i IFL och innebär att det framöver kommer att finnas effektiva förfaranden för fastställande av faderskap efter ett surrogatarrangemang i utlan- det. Förslaget har positiva konsekvenser för involverade aktörer, och särskilt för de barn som tillkommer på detta sätt. Förslaget innebär inte bara att barnets genetiska far snabbt kan fastställas som dess rättsliga far utan också att detta kan ske innan barnet kommer till . Det senare innebär att barnet i födelselandet kan få de resehandlingar m.m. som behövs och att barnet redan vid ankomsten till har en rättslig förälder i riket. Det innebär också att den rättsliga fadern snabbt kan få ensam vårdnad om barnet och att faderns eventuella make eller registrerade partner snabbt kan ansöka om en närståendeadoption. Till ovanstående kommer det som tidigare angetts, nämligen att svenska fastställ- elser av faderskap alltid godtas av myndigheterna i . Det finns således ingen risk för att myndigheterna i dessa fall gör olika bedömningar av fastställelsens giltighet och att detta får negativa konsekvenser för bl.a. barnet. Ett godtagande av våra överväganden skulle dessutom innebära ett viktigt ställningstagande från i aktuella frågor. visar i så fall tydligt att barn inte bör komma till på detta sätt och att de personer som vill bli föräldrar bör välja andra vägar till för- äldraskap. Ställningstagandet skulle med all sannolikhet få konse- kvenser för det internationella samarbetet om surrogatarrangemang, särskilt arbetet om gränsöverskridande sådana arrangemang. Det skulle till och med kunna ha den positiva konsekvensen att fler surrogatvänliga länder börjar begränsa utlänningars möjligheter att genomgå surrogatarrangemang i landet eller att de på annat sätt börjar ta ett större ansvar för konsekvenserna av dessa arrangemang. Vi vill avslutningsvis framhålla vikten av att det genomförs mer forskning på detta område, och särskilt forskning om de familjer i som har skapats genom ett surrogatarrangemang i utlandet. Det är särskilt viktigt att följa den psykosociala utvecklingen hos barnen för att kunna förutse om det finns behov av stöd- jande insatser. De flesta barn i som har tillkommit genom ett surrogatarrangemang i utlandet är fortfarande relativt unga. Det vore därför positivt om man omgående kunde inleda sådana studier i vilka man följer familjerna och barnen . Resultaten av sådan forskning och andra uppföljningar får sedan visa om det behöver göras regeländringar eller vidtas andra åtgärder på området. 18.3.7Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män Vår bedömning: Övervägandena bedöms inte få några konse- kvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Våra överväganden om surrogatarrangemang i och utlandet får konsekvenser för både kvinnor och män. Övervägandena om surrogatarrangemang i kan uppfattas som negativa för liv- modersinfertila kvinnor, manliga samkönade par och ensamstående män. Dessa grupper kommer nämligen inte heller framöver att kunna bli föräldrar genom en behandling inom svensk hälso- och sjuk- vård. Övervägandena om surrogatarrangemang i utlandet kan å andra sidan uppfattas som mer negativa för kvinnliga samkönade par och ensamstående kvinnor. Dessa par och personer kommer nämligen inte heller framöver att kunna fastställas som ett barns rättsliga mor eller förälder efter ett surrogatarrangemang i utlandet. Våra överväganden har sammantaget konsekvenser för både kvin- nor och män, vilket skulle kunna ses som en fråga om jämställdhet. Detta är dock inte vår uppfattning. Det finns skillnader mellan kvinnors och mäns möjligheter att bli föräldrar genom assiste- rade befruktningar och surrogatarrangemang. En kvinna kan bära och föda ett barn, och således ensam bli förälder genom en assisterad befruktning. En man kan inte bli det. Våra överväganden innebär inte några skillnader i förhållande till det som redan gäller. En kvinna som bidrar med ägg vid behandlingen av en surrogatmor kommer inte heller framöver att kunna fastställas som barnets rättsliga mor. En man som bidrar med spermier vid en sådan behandling kommer däremot även fortsättningsvis att kunna fastställas som barnets rätts- liga far. Till ovanstående kommer att antalet personer från som genomgår surrogatarrangemang i utlandet inte bedöms öka i någon större omfattning. Vår uppfattning är således att övervägan- dena inte kommer att få några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Vår bedömning: Förslagen bedöms inte att ha några nämnvärda konsekvenser för de övriga aktörer och förhållanden som anges i 14 och 15 §§ kommittéförordningen. Våra överväganden om surrogatarrangemang i och utlandet bedöms inte få några nämnvärda konsekvenser för företag eller andra enskilda. De bedöms inte heller få några konsekvenser för brottsligheten, det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning eller offentlig service i olika delar av landet, eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 18.4Föräldraskapet efter assisterad befruktning i utlandet eller i egen regi Vi har i kapitel 15 kommit fram till att samtycke inte längre ska kunna utgöra grund för faderskap vid heminseminationer. En man som samtycker till att hans sambo genomgår en sådan insemination med donerade spermier ska således inte kunna fastställas som barnets rättsliga far. Vi har också kommit fram till att man bör ändra reg- lerna om fastställande av faderskap efter behandlingar i utlandet. Ändringen innebär att två villkor måste vara uppfyllda för att samtycke ska kunna utgöra grund för rättsligt faderskap i dessa fall. Det första villkoret är att behandlingen har utförts vid en behörig sjukvårdsinrättning i utlandet och det andra villkoret är att den person som tillkommit genom behandlingen har en rätt till informa- tion om donatorns identitet. Det som angetts om faderskap ska dessutom även gälla för föräldraskap. En kvinna som har samtyckt till att hennes make, registrerade partner eller sambo genomgår en behandling i utlandet ska alltså, under förutsättningen att de två villkoren ovan är uppfyllda, kunna fastställas som barnets förälder enligt 1 kap. 9 § FB. Våra förslag om en ensamstående kvinnas möjlighet att bli ensam förälder till ett barn är väl förenliga med förslagen i föregående stycke. Förslagen innebär nämligen att så inte ska kunna ske genom en heminsemination med donerade spermier. Det ska däremot kunna ske genom en sådan behandling i utlandet som uppfyller ovan an- givna villkor. En ensamstående kvinna ska således kunna bli barnets enda förälder om behandlingen har utförts vid en behörig sjukvårds- inrättning i utlandet och den person som tillkommit genom behand- lingen där har en rätt till information om donatorns identitet. Vi ska i detta avsnitt försöka bedöma de ekonomiska och andra konsekvenser som förslagen i kapitel 15 kan ha för hälso- och sjuk- vården, och andra aktörer i samhället, bl.a. barnen. Vi inleder dock med att göra en bedömning av hur förslagen kan tänkas påverka antalet behandlingar inom svensk och utländsk hälso- och sjukvård. 18.4.2Konsekvenser för antalet behandlingar Vår bedömning: Förslagen bedöms inte få någon nämnvärd in- verkan på det sammanlagda antalet behandlingar i och utomlands. Vår bedömning är att förslagen inte kommer att ha någon nämn- värd inverkan på det sammanlagda antalet behandlingar i och utomlands. Skälen för detta är i huvudsak följande. Uppgifter från familjerätterna i och samt tre familje- rätter i visar att ärenden om fastställande av faderskap efter heminsemination med donerade spermier verkar vara ytterst ovanliga. Detsamma gäller för ärenden om fastställande av fader- skap efter assisterade befruktningar med donerade könsceller i ut- landet. Det förhållandet att vi ändrar reglerna om faderskap i dessa fall bedöms därför inte innebära någon nämnvärd ökning av antalet behandlingar med donerade spermier inom svensk hälso- och sjuk- vård. När det gäller kvinnliga samkönade par och ensamstående kvin- nor, kan man konstatera att en del sådana par och kvinnor redan genomgår assisterade befruktningar i utlandet. Det finns nämligen inget som hindrar dem från att uppnå föräldraskap på det sättet. I ett kvinnligt samkönat par kan den rättsliga moderns maka eller registrerade partner i dessa fall bli förälder genom en närstående- adoption. En ensamstående kvinna blir normalt sett barnets enda rättsliga förälder efter en assisterad befruktning i ut- landet. Det senare beror på att spermiedonatorn i det andra landet oftast inte kan fastställas som barnets rättsliga far i och att socialnämnden därför blir tvungen att lägga ner en påbörjad fader- skapsutredning. Den omständigheten att vi genom våra förslag underlättar för kvinnliga samkönade par och ensamstående kvinnor att bli rättsliga föräldrar efter en behandling i utlandet kan visserligen innebära en viss ökning av antalet behandlingar i utlandet. Det finns omständigheter som talar för att så inte behöver bli fallet. En sådan är att det blir möjligt för ensamstående kvinnor att genomgå assisterade befruktningar inom svensk hälso- och sjukvård och en annan omständighet är att det kan bli möjligt att genom- gå behandlingar med enbart donerade könsceller inom svensk hälso- och sjukvård. Vi tar med andra ord bort två viktiga incitament för par och ensamstående kvinnor att genomgå behandlingar i utlandet. Det är också möjligt att kraven i fråga om behörig sjukvårds- inrättning och barnets rätt till information om donators identitet kan verka avhållande på personers benägenhet att välja en behand- ling i utlandet framför en behandling inom svensk hälso- och sjuk- vård. Vår bedömning blir därför att förslagen nog inte heller kom- mer att ha någon nämnvärd påverkan på antalet behandlingar i utlandet. Vi måste avslutningsvis framhålla den svårighet som finns när det gäller att bedöma konsekvenserna av aktuella förslag. Antalet behandlingar inom svensk hälso- och sjukvård respektive i utlandet påverkas nämligen också av andra faktorer, vilka sammantaget kan ha större betydelse för antalet behandlingar än de som angetts ovan. Som exempel på andra faktorer kan nämnas de villkor som gäller för behandlingar vid svenska sjukvårdsinrättningar och tillgången till donerade könsceller och befruktade ägg. En god sådan tillgång kan innebära att köerna till behandling blir korta och att fler per- soner väljer att genomgå en behandling inom svensk hälso- och sjuk- vård. En brist på könsceller eller befruktade ägg kan få motsatt effekt och innebära en ökning av antalet behandlingar i utlandet. 18.4.3Konsekvenser för hälso- och sjukvården, , andra myndigheter och domstolarna Våra bedömningar: Förslagen bedöms inte få några nämnvärda konsekvenser för hälso- och sjukvården eller för , och de är inte sådana att de påverkar det kommunala självstyret eller att de aktualiserar en tillämpning av finansieringsprincipen. Förslagen bedöms inte heller få några nämnvärda konsekvenser för andra myndigheter eller för domstolarna. Eventuella kostnads- ökningar bör kunna hanteras inom befintliga ramar. Resultatet av våra bedömningar i fråga om antalet behandlingar i föregående avsnitt innebär naturligtvis att konsekvenserna för hälso- och sjukvården bör bli begränsade. En viss ökning av antalet be- handlingar inom svensk hälso- och sjukvård för olikkönade par torde kompenseras av en viss minskning av antalet sådana behand- lingar för kvinnliga samkönade par och ensamstående kvinnor. Konsekvenserna för familjerätterna och socialnämnderna torde bli ännu mer begränsade än de för hälso- och sjukvården. Faderskap eller föräldraskap behöver nämligen fastställas oavsett om en assi- sterad befruktning har utförts i eller i utlandet. Undantag gäller bara om det finns en faderskapspresumtion i det enskilda fallet eller om behandlingen har utförts på en ensamstående kvinna. En skillnad blir dock att ett begränsat antal ärenden om närstå- endeadoption ersätts av ett motsvarande antal ärenden om fastställ- ande av föräldraskap. Skillnaden är en konsekvens av den ändring som innebär att samtycke till assisterad befruktning i utlandet under vissa förutsättningar kan utgöra grund för föräldraskap enligt 1 kap. 9 § FB. Skillnaden bedöms inte ha annat än marginella konsekvenser för familjerätterna och socialnämnderna. Till ovanstående kommer att man inom handlägger ärenden om faderskap eller adoption med internationell anknytning. En hel del familjerätter och socialnämnder har således en god kompetens på detta och närliggande områden. Det bör som regel inte vara mer komplicerat att göra faderskaps- och föräldra- skapsutredningar enligt de nya reglerna än vad det är att göra fader- skaps- och adoptionsutredningar enligt nuvarande regler. Utred- ningarna torde för övrigt kunna underlättas av att det från centralt håll tas fram tydlig information om vilka sjukvårdsinrättningar i utlandet som dels är behöriga att utföra olika assisterade befrukt- ningar, dels ger det blivande barnet en rätt till information om donatorns identitet. Vår uppfattning är alltså att förslagen inte kommer att innebära några nämnvärda konsekvenser för hälso- och sjukvården eller för .