sou · H4B343 · 2016-06-16 00:00:00 — Protokollet utgör ett komplement till konventionen där konven- tionens bestämmelser anpassas för att passa rullande järnvägsmate- riel. Konventionen och protokollet ska läsas tillsammans och tolkas i ljuset av varandra. Om de är oförenliga, har protokollet företräde. I protokollet regleras framför allt hur internationella säkerhets- rätter ska behandlas i olika situationer, bl.a. vilka åtgärder borge- nären kan vidta om gäldenären inte uppfyller sina skyldigheter en- ligt avtalet. Det finns även bestämmelser om överlåtelse av inter- nationella säkerhetsrätter och av rättigheter som följer med säker- hetsrätten, t.ex. avbetalningar och leasingavgifter. Frågor som inte behandlas i protokollet regleras av tillämplig nationell rätt. Vid tillämpningen av protokollets bestämmelser ska hänsyn tas till de förklaringar som respektive fördragsslutande stat har lämnat. Vilka förklaringar en stat har lämnat och innehållet i dessa anges på Unidroits hemsida. förklaringar finns också i överenskommelser med främmande makter. Protokollet är främst utformat för att tillämpas vid gränsöver- skridande transaktioner men dess bestämmelser är inte begränsade till dessa fall. Exempelvis kan ett pantavtal mellan två parter i samma fördragsslutande stat ge upphov till en internationell säkerhetsrätt på vilken protokollet är tillämpligt. Registering i det internationella registret är avgörande för vissa frågor, bl.a. om prioritet, men är inte nödvändigt för att en säker- hetsrätt ska omfattas av protokollet. Om en säkerhetsrätt uppfyller protokollets krav i övrigt, utgör den en internationell säkerhetsrätt och får verkan mellan avtalsparterna oavsett om den registreras i det internationella registret eller inte. De olika avtalstyperna som kan grunda en internationell säker- hetsrätt är etablerade inom svensk rätt. Det finns emellertid ingen svensk lag som gemensamt reglerar de olika typerna av säker- hetsrätter. Bestämmelserna i protokollet avser olika rättsområden och motsvarar i stora drag det som gäller enligt svensk rätt. En skillnad mellan bestämmelserna i protokollet och rent nationell rätt är hur olika säkerhetsrätter behandlas vid ett insolvensförfarande. Detta påverkar främst tillämpligheten av utsökningsbalken, konkurs- lagen (1987:672), lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion och förmånsrättslagen (1970:979). Genom ändringar i lagen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker införs i svensk rätt en särskild reglering för vissa säker- hetsrätter i rullande järnvägsmateriel. I den utsträckning som lagen är tillämplig och reglerar samma frågor som andra lagar, ska den tillämpas i stället för de andra lagarna. I konkurslagen och utsök- ningsbalken finns bestämmelser som anger att särskild reglering i annan lag ska ha företräde framför konkurslagens respektive utsök- ningsbalkens bestämmelser (1 kap. 6 § konkurslagen och 1 kap. 2 § utsökningsbalken). I andra relevanta lagar införs bestämmelser som upplyser om förevarande lag. I protokollet regleras vissa frågor som också regleras i EU-rätts- akter, nämligen insolvensförordningen (och rådets förordning (EU) 2015/848 av om insol- vensförfaranden), I-förordningen (och rådets förordning [EU] nr 1215/2012 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område) och I-förordningen (Europaparla- mentets och rådets förordning [EG] nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförpliktelser). Genom att EU tillträtt de båda överenskommelserna utgör delar av konventionen och protokollet en del av . Vid tillämp- ningen av bestämmelser i konventionen och protokollet som rör lagval, domstols behörighet, erkännande av domstols beslut och in- solvensrätt ska därmed hänsyn tas till EU:s förklaringar i samband med tillträdet. 1 § Denna lag tillämpas på sådana säkerhetsrätter och andra rättig- heter som regleras i konventionen om internationella säkerhets- rätter i lösa saker av (Kapstadskonventionen) och protokollen till konventionen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker, om särskilda frågor rörande luftfartsobjekt (luftfarts- protokollet) och om särskilda frågor rörande rullande järnvägsmate- riel (järnvägsprotokollet). Lagen tillämpas också, i den utsträckning som följer av konven- tionen, på sådana säkerhetsrätter och andra rättigheter som har uppkommit enligt annan lag och som omfattas av förkla- ringar till artiklarna 39 och 40 i konventionen. Förklaringarna finns, tillsammans med förklaringar som avser artikel 54.2 i konventio- nen, artiklarna XII och XIII i luftfartsprotokollet och artikel X i järn- vägsprotokollet, i överenskommelser med främmande makter (SÖ). Tillägget i första stycket är en hänvisning till järnvägsprotokollet vilket innebär att lagen också är tillämplig på internationella säkerhets- rätter och s.k. tillhörande rättigheter som regleras i järnvägsproto- kollet. Tillägget till andra stycket avser den förklaring som läm- nar till järnvägsprotokollet. 3 § Artiklarna I–VII, IX, XII–XVI och XX–XXV i luftfartsproto- kollet samt artiklarna I–V, VII, X, XI och XIV–XX i järnvägsproto- kollet ska i originaltexternas lydelse gälla som lag här i landet. Protokollens engelska originaltexter finns tillsammans med en svensk översättning som bilaga 2 respektive 3 till denna lag. på övriga originalspråk – arabiska, franska, kinesiska, ryska och spanska – finns i SÖ. Originaltexterna har samma giltighet. Genom ändringen i första stycket inkorporeras huvuddelen av be- stämmelserna i järnvägsprotokollet. Övervägandena finns i kapi- tel 9. I första stycket anges vilka artiklar i järnvägsprotokollet som ska gälla som svensk lag. Artiklarna I–V innehåller definitioner och anger när protokollet är tillämpligt. Genom artikel VII kompletteras konventionens bestämmelser om åtgärder som en borgenär kan vidta vid gäldenärens avtalsbrott. I denna artikel blir det tydligt att järnvägsprotokollet är en sär- reglering i förhållande till konventionen och specialanpassat för att gälla järnvägssektorn. I artikel VII.3 anges, att artikel 8.3 i konven- tionen om vilka åtgärder en borgenär kan vidta, inte ska tillämpas; i stället ska protokollets bestämmelser i detta avseende gälla. Artiklarna X och XI innehåller bestämmelser om bistånd vid insolvens och bestämmelser om gäldenären. Artiklarna XIV–XX, som också inkorporeras, innehåller bl.a. bestämmelser om identifiering av rullande järnvägsmateriel för regi- streringsändamål, om det internationella registret för säkerhets- rätter i rullande järnvägsmateriel, immunitet och förhållandet till andra konventioner. Artiklarna VI, VIII och IX gäller endast om den fördragsslut- ande staten har lämnat en förklaring om att tillämpa dem. Utred- ningens förslag är att inte lämnar några sådana förklaringar, och artiklarna ska därför inte gälla som svensk lag. Artikel XII hand- lar om registreringsorganets och tillsynsmyndighetens uppgifter och ska, enligt utredningen, inte gälla som svensk lag. Inte heller inkorporeras artikel XIII som avser kontaktpunkter. Artiklarna XXI– XXXIV är slutbestämmelser om ratifikationsförfarandet och depo- nering av dokument och bör inte heller införlivas med svensk rätt. Järnvägsprotokollet finns i originaltext på arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska. Genom inkorporeringen blir dessa språkversioner gällande som svensk lag. Enligt tillägget i andra stycket finns den engelska språkversionen och en svensk översätt- ning intagna som en bilaga till lagen. Den svenska översättningen bifogas endast som hjälp för läsningen och har inte någon rättslig betydelse. Ingen av originaltexterna har företräde framför övriga. 7 § Om det finns svensk domsrätt enligt någon av de bestämmelser i , luftfartsprotokollet eller järnvägsprotokollet som anges i 2 och 3 §§ och någon annan behörig domstol saknas, är behörig. Om parterna har avtalat att svenska domstolar ska ha behörighet att pröva frågor som grundas på konventionens och protokollens bestämmelser men inte har pekat ut någon särskild domstol, ska frågan om domstols behörighet avgöras med stöd av antingen rätte- gångsbalken eller I-förordningen. Av paragrafen framgår att är behörig dom- stol när det enligt en bestämmelse i konventionen eller protokollen som gäller som svensk lag finns svensk domsrätt, men svenska nationella forumregler eller EU-rättsliga regler inte anvisar någon behörig domstol. Tillägget innebär att också blir reservforum vid svensk domsrätt enligt bestämmelserna i järn- vägsprotokollet. Övervägandena finns i kapitel 9. 8 § I en insolvenssituation enligt artikel I.2m i luftfartsprotokollet tillämpas, om gäldenären har sina huvudsakliga intressen i på så sätt som anges i artikel I.2n, artikel XI alternativ A i luftfarts- protokollet. Vid tillämpningen får den väntetid som anges i artikeln inte överstiga . I en insolvenssituation enligt artikel I.2c i järnvägsprotokollet tilläm- pas, om gäldenären har sina huvudsakliga intressen i på så sätt som anges i artikel I.2d, artikel IX alternativ A i järnvägsprotokollet. Vid tillämpningen får den väntetid som anges i artikeln inte överstiga . Avtalsparterna kan genom skriftligt avtal bestämma att första eller andra stycket inte ska tillämpas. Tillägget i andra stycket reglerar tillämpligheten av järnvägsproto- kollets insolvensrättsliga bestämmelser i artikel IX i järnvägsproto- kollet. Övervägandena finns i kapitel 6 och 9. Tillägget i första stycket om luftfartsprotokollet görs för att tydliggöra vilken bestämmelse det är som avses. Insolvensbestämmelserna i artikel IX i järnvägsprotokollet är centrala för avtal som grundar sig på Kapstadskonventionen och protokollet. Enligt artikeln är dess bestämmelser bara tillämpliga om en fördragsslutande stat lämnar en förklaring om att tillämpa artikeln. När luftfartsprotokollet skulle ratificeras lämnade inte någon sådan förklaring med hänsyn till den oklarhet som råder om kompetensfördelningen mellan EU och dess medlemsstater i insolvensrättsliga frågor. Utredningen har kommit fram till samma slutsats. Artikel IX inkorporeras därmed inte i svensk rätt (jfr 3 §). Det finns däremot inget hinder mot att anpassa svensk rätt så att den motsvarar en tillämpning av artikeln, vilket sker genom förevarande paragraf. Resultatet är alltså detsamma som om skulle ha lämnat en förklaring. Även om det är fråga om en rent nationell bestämmelse, är avsikten att den ska tolkas och tillämpas i ljuset av konventionen och protokollet. Av detta följer att det som anges om artikel IX i den officiella kommentaren till konventionen och protokollet får beaktas. I 1 kap. 6 § konkurslagen (1987:672) finns en generell bestäm- melse som anger att om det i någon annan lag har meddelats någon bestämmelse som avviker från konkurslagen, gäller den bestämmel- sen. Vid en konkurs där det i boet finns egendom som är belastad med en internationell säkerhetsrätt eller annan rättighet som om- fattas av konventionen och protokollet, har bestämmelserna i före- varande paragraf alltså företräde framför konkurslagens bestämmel- ser. Bestämmelserna har också företräde framför bestämmelser i utsökningsbalken (UB) och lagen (1996:764) om företagsrekonstruk- tion. Vid tillämpning av paragrafen måste hänsyn däremot tas till tillämplig EU-rätt. Enligt första meningen i andra stycket tar paragrafen sikte på ett sådant fall som anges i artikel I.2c i järnvägsprotokollet. I artikeln definieras en insolvenssituation. Med detta avses att ett insolvens- förfarande inleds. Enligt Kapstadskonventionen avses med insolvens- förfarande konkurs, likvidation och andra rättsliga eller administra- tiva förfaranden, varvid gäldenärens tillgångar och rörelse kontrolleras eller övervakas av en domstol för rekonstruktion eller likvidation (artikel 1.l i konventionen). Rekonstruktioner enligt lagen om före- tagsrekonstruktion faller in under definitionen. Även interimistiska förfaranden omfattas. En borgenär kan inte med stöd av denna paragraf vidta åtgärder i andra fall än vid insolvensförfaranden, t.ex. vid tvångsåtgärder enligt utsökningsbalken. Alla insolvenssituationer omfattas dock inte av paragrafen. Den gäller bara de insolvenssituationer där gäldenären i enlighet med artikel I.2d har sina huvudsakliga intressen i . Den är alltså tillämplig om gäldenären enbart har sitt säte i eller, för det fall det inte finns något registrerat säte, bolaget endast är bildat i men i övrigt inte har några intressen här i landet. I en insolvenssituation där det i konkursboet eller dylikt finns rullande järnvägsmateriel som är belastad med en internationell säker- hetsrätt eller annan rättighet som omfattas av konventionen och protokollet, ska bestämmelserna i artikel IX, alternativ A, tillämpas. Artikeln ålägger gäldenären eller den som annars är behörig i insolvensförfarandet, dvs. en konkursförvaltare eller rekonstruk- tören i en företagsrekonstruktion, vissa skyldigheter. Inom en viss väntetid från det att insolvensförfarandet inleds måste enligt arti- kel IX en av två saker ske: antingen måste alla avtalsbrott läkas och gäldenären (eller den som annars är behörig) förbinda sig att upp- fylla alla framtida förpliktelser i enlighet med avtalet eller måste borgenären återfå besittningen till den rullande järnvägsmaterielen. Exempelvis måste eventuellt uteblivna avbetalningar eller betal- ningar av leasingavgifter betalas. Dessutom måste gäldenären (eller den som annars är behörig) åta sig att uppfylla alla framtida förplik- telser enligt avtalet. Om gäldenären inte gör det som krävs, kan borgenären ansöka hos domstol om att återfå besittningen till den rullande järnvägs- materielen. Domstolen ska då skyndsamt meddela ett sådant beslut och får inte medge något anstånd utöver de tidsramar som anges i artikel IX, alternativ A. I avvaktan på att borgenären övertar besittningen av den rullande järnvägsmaterielen ska gäldenären (eller den som annars är behörig) vidta åtgärder för att bevara objektet och bibehålla dess värde i enlig- het med avtalet. Borgenären har rätt att ansöka om andra intermistiska åtgärder som är tillgängliga enligt tillämplig lag. Vid tillämpningen av artikel IX framgår av andra meningen i andra stycket att den väntetid som anges i artikeln inte får överstiga . Avsikten med bestämmelsen är att ge borgenären vissa ovillkorliga rättigheter och inte att försämra den rätt borge- nären har enligt annan lag. Egendom som inte tillhör gäldenären ingår inte i dennes konkursbo och ägaren har separationsrätt till egendomen. Exempelvis kan leasegivare därför ha möjlighet att redan före 60-dagarsfristens utgång få ut sin egendom. Efter de 60 kalender- dagarna måste den rullande järnvägsmaterielen ställas till borgenärens förfogande. Enligt tredje stycket kan avtalsparterna avtala bort tillämpligheten av första stycket. Tillägget innebär att även det nya andra stycket omfattas av tredje stycket. Bestämmelsen är en direkt motsvarighet till artikel III i protokollet enligt vilken parterna skriftligen kan avtala bort tillämpligheten av artikel IX. I den engelska original- texten används ”exclude” för att klargöra att parterna antingen måste avtala bort tillämpligheten av artikel IX i sin helhet eller fullt ut tillämpa det alternativ som den fördragsslutande staten har valt. Avsikten är att bestämmelsen i andra stycket ska tillämpas på samma sätt. Om parterna avtalar bort tillämpligheten av första stycket och därmed artikel IX, alternativ A, eller om borgenären av någon an- ledning väljer att inte använda sig av de möjligheter som finns en- ligt bestämmelserna i första stycket, kommer säkerhetsrätten under insolvensförfarandet att behandlas enligt konkurslagen eller lagen om företagsrekonstruktion. Verkningar av registrering i internationella registret för säkerhetsrätter i rullande järnvägsmateriel 9 § Köp av rullande järnvägsmateriel gäller mot säljarens borgenärer i och med avtalet, om en säkerhetsrätt i köpeobjektet registreras i det internationella registret i anslutning till köpet. Detta förutsätter att säljaren angivits som gäldenär och köparen som borgenär i registreringen. I denna paragraf, som är ny, behandlas det s.k. borgenärsskyddet vid överlåtelse av rullande järnvägsmateriel. Övervägandena finns i kap. 9. Järnvägsprotokollet, till skillnad från luftfartsprotokollet, möjlig- gör inte registrering av vanliga försäljningar, annat än i upplys- ningssyfte. För säkerhetsöverlåtelser (och pantavtal) kommer en registrering av panträtt eller säkerhetsrätt i det internationella registret att ge sakrättsligt skydd mot upplåtarens borgenärer utan att förfarande enligt lösöreköplagen iakttas. Samma sak bör gälla den omsättningsöverlåtelse som sker i en sale & lease back trans- aktion där leasingavtalet registreras i det internationella registret. Det skulle annars kunna uppkomma en oönskad situation och rätts- förluster, där det i det internationella registret registrerade leasing- avtalet i sig ger upphov till en internationell säkerhetsrätt. skulle i princip åtnjuta erkännande men vara utan verkan i den mån leasegivarens förvärv av egendomen från leasetagaren (det första ledet i transaktionen) skulle sakna sakrättslig verkan mot lease- tagarens/säljarens borgenärer (vilket ska avgöras av den nationella rättsordningen). Paragrafen innebär att den som förvärvar en rullande järnvägs- materiel erhåller sakrättsligt skydd gentemot överlåtarens borge- närer, om det i anslutning till köpet görs en ansökan om registre- ring av en säkerhetsrätt i objektet i det internationella registret. Det sakrättsliga skyddet för förvärvaren knyts till registreringen och inträder från den dag då registrering beviljas. Bestämmelsen innebär därmed att det sakrättsliga skyddet för förvärvaren inte är beroende av att denne fått den rullande järnvägsmaterielen i sin besittning eller att lösöreköpslagen använts. Förvärvaren är skyddad även om den rullande järnvägsmaterielen finns kvar i överlåtarens besittning. Omvänt innebär detta att så länge registrering inte har gjorts för ett förvärv gäller traditionsprincipen och lösöreköplagen i vanlig ordning. Bestämmelsen innebär även att egendomen är preciserad till sådan egendom som omfattas av järnvägsprotokollet. Men det förut- sätter att säljaren angivits som gäldenär och köparen som borgenär i registreringen och då såsom dessa begrepp definierats i Kapstads- konventionen. Med denna ordning finns det inget behov av att ta ställning till om en transaktion egentligen rör sig om en omsättningsöverlåtelse eller om det är en säkerhetsöverlåtelse som avses. Det noteras att bestämmelsen inte behövs för det fall en över- gång sker till avtalsprincipen i enlighet med betänkande (SOU 2015:18). 12.2Förslaget till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979) 4 § Förmånsrätt följer med 1.sjöpanträtt och luftpanträtt, 2.internationell säkerhetsrätt i luftfartyg, flygmotorer och rullande järnvägsmateriel som registrerats enligt lagen (2015:860) om inter- nationella säkerhetsrätter i lösa saker, 3.handpanträtt och rätt att kvarhålla lös egendom till säkerhet för fordran (retentionsrätt), panträtt på grund av registrering eller underrättelse enligt lagen (1998:1479) om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument samt panträtt på grund av registrering enligt lagen (2011:1200) om elcertifikat, 4.panträtt på grund av inteckning i skepp eller skeppsbygge eller i luftfartyg och reservdelar till luftfartyg, 5.registrering av båtbyggnadsförskott enligt lagen (1975:605) om registrering av båtbyggnadsförskott. I paragrafen anges olika särskilda förmånsrätter. Övervägandena finns i kapitel 9. Andra punkten har kompletterats med internationella säkerhets- rätter i rullande järnvägsmateriel, vilket innebär att internationella säkerhetsrätter i rullande järnvägsmateriel får särskild förmånsrätt om de har registerats i det internationella registret för säkerhets- rätter i rullande järnvägsmateriel enligt lagen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker. Genom tillägget i andra punkten säkerställs den prioritet som internationella säkerhetsrätter i rullande järnvägsprotokoll har enligt artikel 29 i Kapstadskonventionen, vilken gäller som svensk lag (2 § lagen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker). Artikeln före- skriver att en registrerad internationell säkerhetsrätt har företräde framför en oregistrerad säkerhetsrätt. Med att säkerhetsrätten är registrerad avses att den är regi- strerad i det internationella registret för säkerhetsrätter i rullande järnvägsmateriel. Prioriteten gäller således endast för internationella säkerhetsrätter som är registrerade i det internationella registret. Även legala säkerhetsrätter som omfattas av en stats förklaring till artikel 40 och som har registrerats i det internationella registret omfattas av den andra punkten. När de har registrerats ska de be- handlas som internationella säkerhetsrätter. Detta innebär att även en säkerhetsrätt som uppkommit till följd av ett utmätningsbeslut kan få särskild förmånsrätt oavsett i vilken stat beslutet meddelats. Men det förutsätter att säkerhetsrätten omfattas av statens för- till artikel 40 och att den därtill har registrerats i det inter- nationella registret för säkerhetsrätter i rullande järnvägsmateriel. Säkerhetsrätter som i och för sig utgör internationella säker- hetsrätter, men som inte är registrerade i det internationella registret för säkerhetsrätter i rullande järnvägsmateriel, omfattas inte av den särskilda förmånsrätten. Borgenärers inbördes rätt till betalning för sådana oregistrerade säkerhetsrätter i rullande järnvägsmateriel får bedömas enligt övriga bestämmelser. 12.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1845:50 s.1) om handel med lösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva 5 § I lagen (2015:860) om internationella säkerhetsrätter i lösa saker finns bestämmelse som avviker från denna lag, och som har företräde framför denna lag. I paragrafen, som är ny, upplyses om att det i lagen om internatio- nella säkerhetsrätter i lösa saker finns en bestämmelse som avviker från Lösöreköplagen och har företräde framför denna lag. Över- vägandena finns i avsnitt 9. står inför stora investeringar på järnvägsområdet. Upprust- ning och utbyggnad av järnvägsnätet, genom bl.a. aviserade sats- ningar på nya stambanor för höghastighetståg, kommer att ha hög prioritet . En förstärkt och utbyggd järnvägs- sektor medför även ökade investeringar i nya tåg för järnvägsbolagen. Mot den bakgrunden ska det utredas om bör tillträda ett internationellt instrument, järnvägsprotokollet, som tagits fram i syfte att göra det enklare och billigare att finansiera anskaffandet av nya järnvägsfordon. Järnvägsprotokollet hör samman med konventionen om inter- nationell säkerhetsrätt till flyttbar egendom (Kapstadskonventionen). Genom protokollet och konventionen har det införts en ordning för internationella säkerhetsrätter vid överlåtelser och upplåtelser av järnvägsfordon som ska öka förutsebarheten och minska riskerna för finansiärerna. Det ger förutsättningar för lägre finansierings- kostnader vid anskaffandet av sådan egendom. En tidigare utredning () föreslår att tillträder konventionen och ett motsvarande protokoll på luftfartsområdet. En särskild utredare ska analysera och ta ställning till om också bör tillträda järnvägsprotokollet, föreslå de författningsänd- ringar som är nödvändiga eller som i övrigt bedöms lämpliga vid ett tillträde samt ta ställning till vilka förklaringar till protokollet som bör avge i sådant fall. Uppdraget ska redovisas . Järnvägsfordon representerar mycket höga ekonomiska värden. Finansieringen av sådan egendom kan ske på olika sätt, t.ex. genom sedvanligt lån eller genom olika former av leasingavtal eller köp med äganderättsförbehåll. En förutsättning är vanligtvis att borge- nären får en säkerhetsrätt i egendomen. Den rättsliga regleringen av säkerhetsrätterna, deras prioritet och skyddet mot tredje man, t.ex. vid gäldenärens konkurs, ser emellertid olika ut i olika länder. Det leder till osäkerhet hos finansiärerna och därmed högre finansierings- kostnader.