sou · H4B360 · 2016-10-05 00:00:00 — Ändringen innebär även att den absoluta preskrip- tionstiden enligt 35 kap. 6 § i det fall som är aktuellt ska räknas från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . För det andra har hänvisningarna i paragrafens andra stycke punk- ten 1 och 2 ändrats som en följd av förslaget att upphäva 6 kap. och ersätta det med ett nytt kapitel. Ändringen innebär att de nya be- stämmelser som i stort motsvarar de gamla anges. Andra förändringar är att även de nya brottsbeteckningarna synnerligen grovt sexuellt övergrepp, oaktsamt sexuellt övergrepp, oaktsam sexuell kränkning och synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot barn ingår i hänvis- ningarna. Genom hänvisning till 6 kap. 2 och 7 §§ omfattas även gärningar som bedöms som synnerligen grova brott av den längre preskrip- tionstiden om brottet har begåtts mot en person som inte har fyllt vid gärningstillfället. Det förhållandet innebär dock inte någon utvidgning av bestämmelsen eftersom de gärningar som be- döms som synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot personer som är eller äldre respektive yngre än om- fattades av bestämmelsen om grov våldtäkt. 10.2Förslaget till lag om ändring i 27 kap. Om beslag och hemliga tvångsmedel Med hemlig rumsavlyssning avses avlyssning eller upptagning som 1.görs i hemlighet och med ett tekniskt hjälpmedel som är avsett att återge ljud, och 2.avser tal i enrum, samtal mellan andra eller förhandlingar vid sam- manträden eller andra sammankomster som allmänheten inte har tillträde till. Hemlig rumsavlyssning får användas vid en förundersökning om 1.brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.spioneri enligt 19 kap. 5 § , 3.brott som avses i 3 § lagen (1990:409) om skydd för företagshemlig- heter, om det finns anledning att anta att gärningen har begåtts på upp- drag av eller har understötts av en främmande makt eller av någon som har agerat för en främmande makts räkning och det kan antas att brottet inte leder till endast böter, 4.annat brott om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse och det är fråga om a) människohandel enligt 4 kap. 1 a § , b) sexuellt övergrepp enligt 6 kap. 1 § första stycket , c) grov sexuell kränkning enligt 6 kap. 3 § tredje stycket , d) sexuellt övergrepp mot barn enligt 6 kap. 6 § , e) grov sexuell kränkning av barn enligt 6 kap. 9 § andra stycket brotts- balken, f) grovt utnyttjande av barn för sexuell posering enligt 6 kap. 10 § tredje stycket , g) grovt koppleri enligt 6 kap. 18 § tredje stycket , h) grov utpressning enligt 9 kap. 4 § andra stycket , i) grovt barnpornografibrott enligt 16 kap. 10 a § femte stycket brotts- balken, j) grovt övergrepp i rättssak enligt 17 kap. 10 § tredje stycket brotts- balken, k) grovt narkotikabrott enligt 3 § narkotikastrafflagen (1968:64), eller l) grov narkotikasmuggling enligt 6 § tredje stycket lagen (2000:1225) om straff för smuggling, 5.försök, förberedelse eller stämpling till brott som avses i 1–3, om en sådan gärning är belagd med straff, 6.försök, förberedelse eller stämpling till brott som avses i 4, om en sådan gärning är belagd med straff och det med hänsyn till omständig- heterna kan antas att gärningens straffvärde överstiger fängelse . Paragrafen innehåller en definition av vad som avses med hemlig rumsavlyssning och de närmare kraven för när sådan avlyssning får användas i en förundersökning. Bestämmelsens andra stycke punk- ten 4 b–g har ändrats till följd av förslaget att upphäva 6 kap. brotts- balken och ersätta det med ett nytt kapitel. I sak innebär ändringen att hemlig rumsavlyssning kan komma att användas även vid sådana gärningar som tidigare omfattades av bestämmelsen om sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning. Mot bakgrund av att det för bestämmelsens tillämpning krävs att det kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse kommer det i praktiken knappast att leda till att bestämmelsen används i större omfattning . 10.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:609) om målsägandebiträde När en förundersökning har inletts eller återupptagits ska ett särskilt biträde för målsäganden (målsägandebiträde) förordnas i mål om 1.brott enligt 6 kap. , om det inte är uppenbart att måls- äganden saknar behov av sådant biträde, 2.brott enligt 3 eller 4 kap. , på vilket fängelse kan följa, eller enligt 8 kap. 5 eller 6 § eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott, om det med hänsyn till målsägandens person- liga relation till den misstänkte eller andra omständigheter kan antas att målsäganden har behov av sådant biträde, 3.annat brott på vilket fängelse kan följa, om det med hänsyn till måls- ägandens personliga förhållanden och övriga omständigheter kan antas att målsäganden har ett särskilt starkt behov av sådant biträde. Prövningen av förordnande av målsägandebiträde enligt första stycket 1 ska ske efter det att förundersökning har inletts eller återupp- tagits. Målsägandebiträde får förordnas i högre rätt, om åklagaren eller den tilltalade har överklagat domen i ansvarsdelen. Bestämmelsen är ändrad endast på så vis att ett nytt tredje stycke har lagts till. Ändringen har behandlats i avsnitt 6.5.1. har gällt att ett målsägandebiträde ska utses för nära nog alla målsägande när förundersökning i mål om brott enligt 6 kap. inleds eller återupptas. Lagen har ändrats efter- som flera undersökningar har visat att frågan om förordnande av målsägandebiträde av flera orsaker ändå inte aktualiseras tidigt i brottsutredningar. Ändringen är avsedd att säkerställa att frågan ställs under rättens prövning efter att en för- undersökning har inletts eller återupptagits. Om förundersöknings- ledaren beslutar att inte inleda förundersökning aktualiseras dock inte frågan om målsägandebiträde eftersom frågan är knuten till att en förundersökning inleds eller återupptas. Kravet på omedelbar prövning innebär att frågan om målsägande- biträde ska utses bör komma under domstols behandling inom högst någon eller efter det att beslut om att inleda eller åter- uppta förundersökningen har fattats. Det ska inte längre finnas ut- rymme för att avvakta med att ta upp frågan eller att vidarebefordra en begäran om biträde till domstol till dess att bevisläget har för- bättrats eller försvagats genom fortsatta utredningsåtgärder. Även efter lagändringen ska det emellertid finnas ett visst ut- rymme för förundersökningsledare att inte ge in en framställan om målsägandebiträde till domstol för prövning. En begäran om måls- ägandebiträde behöver t.ex. inte ges in om målsäganden redan har ett målsägandebiträde i en pågående brottsutredning inom samma domstols domsaga. Förundersökningsledaren kan dessutom under- låta att begära att domstol utser ett målsägandebiträde om en vuxen person har utsatts för ett mindre allvarligt sexuellt ofredande. Vidare kan det finnas fall då det står helt klart för polis och åklagare att en anmälan inte kommer att kunna utredas, t.ex. för att någon brotts- förutsättning saknas. De fall då förundersökningsledaren kan låta bli att ge in en be- gäran om målsägandebiträde till domstol ska betraktas som undan- tagsfall och undantaget ska tillämpas restriktivt. I tveksamma fall bör förundersökningsledaren ge in en begäran om målsägandebiträde till domstolen tillsammans med de skäl som eventuellt finns mot ett förordnande så att rätten kan pröva frågan. En sådan ordning har den fördelen med sig att målsäganden får en prövning av frågan och också en möjlighet att överklaga ett eventuellt negativt beslut till högre instans. Målsägandebiträde förordnas på begäran av målsäganden eller när det annars finns anledning till det. Till målsägandebiträde får en advokat, en biträ- dande jurist på advokatbyrå eller någon annan förordnas. Endast den som på grund av sina kunskaper och erfarenheter samt personliga egenskaper är särskilt lämpad för det aktuella uppdraget får förordnas. Byte av målsägandebiträde får ske efter särskilt tillstånd och bara om det finns särskilda skäl. Om byte av biträde har skett en gång, får nytt byte ske endast om det finns synnerliga skäl. Ett målsägandebiträde får inte utan rättens medgivande sätta någon annan i sitt ställe. Målsägandebiträdet ska entledigas, om det är påkallat med hänsyn till förhållandena i målet eller om det annars finns skäl för det. I övrigt tillämpas i fråga om målsägandebiträde regler om rättegångsbiträde. Förutom rent redaktionella justeringar har bestämmelsen ändrats i två avseenden. De allmänna övervägandena finns i avsnitt 6.5.2–6.5.3. För det första har kompetenskraven för den som kan utses till målsägandebiträde i bestämmelsens första stycke ändrats. Samma formella krav som har ställts på den som utses till måls- ägandebiträde ska fortsätta att gälla. Det innebär att en advokat, en biträdande jurist på advokatbyrå eller någon annan kan förordnas. Därutöver framgår att endast den som på grund av sina kunskaper och erfarenheter samt personliga egenskaper är särskilt lämpad för det aktuella uppdraget får utses. Ändringen innebär att det ankom- mer på domstol att säkerställa att den som förordnas som måls- ägandebiträde i ett visst fall har rätt kvalifikationer för uppdraget. Om målsäganden har önskat att ett visst namngivet ombud ska utses till målsägandebiträde bör önskemålet tillgodoses under för- utsättning att den föreslagne uppfyller kvalifikationskraven. Om målsäganden däremot inte har önskat ett visst namngivet ombud ska domstolen utse en person som är lämplig för det aktuella upp- draget. Ändringen har behandlats i avsnitt 6.5.2. Advokater bör som regel anses uppfylla kraven på särskild lämp- lighet. För jurister som saknar advokattitel får domstolen pröva den enskilde juristens kompetens och lämplighet. Biträdande jurister på advokatbyråer bör uppfylla kraven om de har viss yrkeslivs- erfarenhet. Kravet på erfarenhet kan t.ex. innebära att den biträ- dande juristen är notariemeriterad eller har arbetat på advokatbyrå under mer än en begränsad tid. Det kan alltså knappast anses lämp- ligt att nyutexaminerade jurister eller biträdande jurister som precis tillträtt en anställning på advokatbyrå direkt efter juristexamen upp- träder som målsägandebiträden i ärenden som är särskilt känsliga. Exempel på sådana är ärenden om sexualbrott och brott i nära rela- tioner. För jurister som inte står under advokatsamfunds tillsyn bör det, förutom kraven på dokumenterad kunskap och er- farenhet på området, också kunna ställas andra relevanta krav, t.ex. att vederbörande har en ansvarsförsäkring. Förutom att säkerställa att den som utses till målsägandebiträde uppfyller kvalifikationskraven innebär de nya kraven att domstolen har ett ansvar för att det målsägandebiträde som förordnas är lämp- ligt i det enskilda fallet. Det framgår av att det i bestämmelsen anges att biträdet ska vara särskilt lämpad för det aktuella uppdraget. Alla ombud ska självfallet uppfylla kraven på erfarenhet och lämp- lighet, men skrivningen innebär att högre krav kan ställas i särskilt känsliga fall, som t.ex. när förundersökning om sexualbrott har in- letts eller återupptagits. Domstolen måste alltså ta ställning till om ombudet – som i och för sig uppfyller de formella kompetenskraven – är särskilt lämpad för just det uppdrag som förordnandet avser. Domstolen kan därmed inte utse målsägandebiträden strikt efter en lista över ombud som har anmält intresse för sådana uppdrag. För det andra har bestämmelsens andra stycke ändrats på två sätt. Den första ändringen innebär att reglerna för när ett målsägande- biträde kan sätta ett annat ombud i sitt ställe har skärpts. Bestäm- melsen överensstämmer med det som gäller för offentliga försvarare enligt 21 kap. 6 § . Det innebär att substitution endast får ske efter rättens tillstånd. Rättens medgivande kan inte vara generellt utan ska avse en viss person som rätten godkänner. Ändringen har behandlats i avsnitt 6.5.3. Om målsägandebiträdet får förhinder ska domstolen underrättas om detta direkt när hindret uppstår. bör biträdet också föreslå en lämplig ersättare. Målsägandebiträdet förutsätts då ha tagit reda på huvudmannens uppfattning om biträdets utevaro och till- frågat huvudmannen om ersättaren godtas. Domstolen ska därefter ta ställning till om substitutionen ska godkännas och om den som föreslagits är lämplig för uppdraget. Även ersättaren måste uppfylla kraven på lämplighet och erfarenhet. Den andra ändringen som gjorts i bestämmelsen avser möjlig- heten att byta målsägandebiträde. Ändringen är endast redaktionell och innebär att det som redan har gällt enligt tidigare lagstiftning framgår direkt av bestämmelsen i stället för genom hänvisning till annan lag. Särskilda skäl för att tillåta byte av målsägandebiträde kan t.ex. vara att målsäganden inför förordnandet inte har önskat något visst namngivet ombud, men att sådant särskilt önskemål sedan har framställts. Synnerliga skäl för att tillåta mer än ett byte av målsägandebiträde kan vara att ett tidigare ombud har blivit utbytt på grund av sjukdom och målsäganden önskar att det ursprungliga målsägandebiträdet återinträder sedan denne tillfrisknat. 10.4Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1999:1134) Ett registerutdrag enligt 9 § andra stycket 1 lagen (1998:620) om belast- ningsregister ska endast innehålla uppgifter om domar, beslut eller strafföre- lägganden där 1.någon annan påföljd än böter har dömts ut, 2.dagsböter har dömts ut för brott mot 3 kap. 5 §, 4 kap. 4 och 5 §§, 8, 9 och 14 kap. samt 17 kap. 1, 2 och 4 §§ eller lagen (2014:307) om straff för penningtvättsbrott, eller 3.böter har dömts ut för brott som avses i 6 kap. 5, 10 och 12 §§ samt 16 kap. 11 § , narkotikastrafflagen (1968:64), lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel, vapenlagen (1996:67), vapenförord- ningen (1996:70) och äldre vapenlagstiftning. Om påföljden även avser något annat brott än de som anges i första stycket 2 och 3, ska också uppgifter om det brottet lämnas ut. Ett registerutdrag enligt 9 § andra stycket 2 lagen om belastnings- register som den enskilde begär med hänvisning till bestämmelser i skol- lagen (2010:800) ska endast innehålla uppgifter om domar, beslut eller strafförelägganden där påföljd har dömts ut för brott mot 3 kap. 1, 2 och 6 §§, 4 kap. 1 §, 6 kap., 8 kap. 6 § och 16 kap. 10 a § . Om på- följden även avser något annat brott, ska också uppgifter om det brottet lämnas ut. Ett registerutdrag enligt 9 § andra stycket 4 lagen om belastnings- register som den enskilde begär med hänvisning till bestämmelser i lagen (2007:171) om registerkontroll av personal vid vissa boenden som tar emot barn ska endast innehålla uppgifter om domar, beslut eller strafföreläggan- den där påföljd har dömts ut för brott mot 3 kap. 1, 2, 5 och 6 §§, 4 kap. 1–2 och 4–5 §§, 6 kap., 8 kap. 5 och 6 §§, 16 kap. 8, 9 och 10 a §§ brotts- balken, narkotikastrafflagen, lagen om förbud mot vissa dopningsmedel, lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, 6 § lagen (2000:1225) om straff för smuggling och 11 kap. 4 § alkohollagen (2010:1622) samt medverkan och försök till sådana brott. I fråga om brott som avses i 6 kap. , narkotikastrafflagen och lagen om förbud mot vissa dop- ningsmedel ska utdraget också innehålla uppgifter om domar, beslut och strafförelägganden där påföljd har dömts ut för förberedelse, stämpling och underlåtenhet att avslöja brott. Om påföljden även avser något annat brott, ska också uppgifter om det brottet lämnas ut. Ett registerutdrag enligt 9 § andra stycket 5 lagen om belastnings- register som den enskilde begär med hänvisning till bestämmelser i lagen (2010:479) om registerkontroll av personal som utför vissa insatser åt barn med funktionshinder ska endast innehålla uppgifter om domar, beslut eller strafförelägganden där påföljd har dömts ut för brott mot 3 kap. 1, 2 och 6 §§, 4 kap. 1 §, 6 kap., 8 kap. 6 § och 16 kap. 10 a § . Om påföljden även avser något annat brott, ska också uppgifter om det brottet lämnas ut. Ett registerutdrag enligt 9 § andra stycket 6 lagen om belastnings- register som den enskilde begär med hänvisning till bestämmelser i lagen (2013:852) om registerkontroll av personer som ska arbeta med barn ska endast innehålla uppgifter om domar, beslut eller strafförelägganden där påföljd har dömts ut för brott mot 3 kap. 1, 2 och 6 §§, 4 kap. 1 §, 6 kap., 8 kap. 6 § och 16 kap. 10 a § . Om påföljden även avser något annat brott, ska också uppgifter om det brottet lämnas ut. Paragrafen innehåller regler för vilka uppgifter om domar, beslut eller strafförelägganden som ska framgå av ett registerutdrag enligt 9 § andra stycket 1 lagen (1998:620) om belastningsregister. De hän- visningar som görs till bestämmelser i 6 kap. i första stycket punkten 3 har ändrats till följd av förslaget att upphäva 6 kap. och ersätta det med ett nytt kapitel. Ändringen innebär inga ändringar i sak. 10.5Förslaget till förordning om ändring i förordningen (2001:650) om vägtrafikregister 5 kap. Transportstyrelsens tillgång till brottsbelastningsuppgifter m.m. ska underrätta Transportstyrelsen om dom, beslut, strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot som har antecknats i register som avses i lagen (1998:620) om belastningsregister, om den regi- strerade har gjort sig skyldig till brott som avses i följande bestämmelser: 1.3 kap. 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9 eller 10 § eller någon av dessa paragrafer och 3 kap. 11 § , 3.6 kap. 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8 eller 9 § eller någon av dessa paragrafer och 6 kap. 19 § , 4.8 kap. 1, 4, 5, 6 eller 7 § eller någon av dessa paragrafer och 8 kap. 12 § , 5.9 kap. 1, 3, 4 eller 5 § eller någon av dessa paragrafer och 9 kap. 11 § , 6.10 kap. 1, 3 eller 5 § eller någon av dessa paragrafer och 10 kap. 9 § , 8.12 kap. 3 § eller 12 kap. 3 och 5 §§ , 10.17 kap. 1, 2, 4 eller 5 § eller 17 kap. 1 och 16 §§ brotts- balken, 11.lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 12.13 kap. 1, 2 eller 3 § luftfartslagen (2010:500), 13.lagen (2000:1225) om straff för smuggling eller den upphävda lagen (1960:418) om straff för varusmuggling, 14.narkotikastrafflagen (1968:64), 15.skattebrottslagen (1971:69), 16.lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som har begåtts utom- 17.36 § djurskyddslagen (1988:534), 18.30 § första, andra eller tredje stycket lagen (1990:1157) om säker- het vid tunnelbana och spårväg, 19.3 eller 4 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel, 20.20 kap. 3, 4, 5 eller 7 § sjölagen (1994:1009), 21.9 kap. 2 och 3 §§ körkortslagen (1998:488), 22.5 kap. yrkestrafiklagen (2012:210), 23.5 kap. taxitrafiklagen (2012:211), 24.lagen (1998:492) om biluthyrning, 25.lagen (2001:558) om vägtrafikregister, 26.fordonslagen (2002:574), den upphävda fordonskungörelsen (1972:595) eller den upphävda fordonsförordningen (2002:975), 27.10 kap. 2 § första, andra eller tredje stycket järnvägslagen (2004:519), 28.25 och 26 §§ lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransport- 29.20 kap. 8 och 9 §§ utlänningslagen (2005:716), 30.11 kap. 1 och 2 §§ lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens, 31.den upphävda förordningen (1987:27) om fordon i internationell vägtrafik i , 32.förordningen (1993:185) om arbetsförhållanden vid vissa internatio- nella vägtransporter, 33.förordningen (1994:1297) om vilotider vid vissa vägtransporter inom 34.förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. eller den upphävda förordningen (1995:521) om behöriga myndig- heter, m.m. i fråga om kör- och vilotider samt färdskrivare vid vägtrans- porter, 35.yrkestrafikförordningen (2012:237), 36.taxitrafikförordningen (2012:238), 37.förordningen (1998:780) om biluthyrning, 38.förordningen (1998:786) om internationella vägtransporter inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), 39.trafikförordningen (1998:1276), 40.fordonsförordningen (2009:211), eller Detsamma ska gälla om den registrerade har gjort sig skyldig till brott mot föreskrifter, förelägganden eller förbud enligt lagen (2006:263) om transport av farligt gods eller föreskrifter som har meddelats med stöd av författningarna under 26 och 30–41 i första stycket. Paragrafen innehåller regler för när ska underrätta Transportstyrelsen om att en registrerad har gjort sig skyldig till vissa angivna brott som har fastställts genom dom, beslut, strafföre- läggande eller föreläggande av ordningsbot och som har antecknats i register som avses i lagen (1998:620) om belastningsregister. Bestäm- melsen har ändrats i två avseenden. För det första har hänvisning- arna i första stycket punkten 3 ändrats till följd av förslaget att upp- häva 6 kap. och ersätta det med ett nytt kapitel. För det andra har en hänvisning införts till de nya bestämmelserna oakt- samt sexuellt övergrepp och oaktsam sexuell kränkning. Det innebär att skyldighet att underrätta Transportstyrelsen har utökats i förhållande till den tidigare bestämmelsen. 10.6Förslaget till förordning om ändring i luftfartsförordningen (2010:770) 13 kap. Ansvarsbestämmelser m.m. En domstol ska genast sända en kopia av dom och uppgift om certifikat till Transportstyrelsen, om en innehavare av ett flygcertifikat har 1. dömts för a)brott vid fullgörande av uppgift av betydelse för flygsäkerheten ombord på ett luftfartyg eller inom markorganisationen, b)olovligt tillgrepp av luftfartyg eller motordrivet fordon, eller c)brott mot lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 30 § första, andra eller tredje stycket lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg eller 10 kap. 2 § första, andra eller tredje stycket järnvägslagen (2004:519), 2. dömts till annan påföljd än böter för brott mot a)3 kap. , b)4 kap. , c)6 kap. 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8 eller 9 § eller 6 kap. 1, 6 eller 7 och 19 §§ , d) 8 kap. 5 eller 6 § eller någon av dessa paragrafer och 8 kap. 12 § , e)13 kap. , eller f)17 kap. 1, 2, 4 eller 5 § . När en domstol meddelar dom eller beslut i ett mål där underrättelse- skyldighet gäller enligt första stycket, ska domstolen underrätta Transport- styrelsen. Om en innehavare av ett flygcertifikat har åtalats för något brott som anges i första stycket och certifikatet har omhändertagits eller återkallats tills vidare, ska domstolen underrätta Transportstyrelsen om åklagaren lägger ned åtalet eller domstolen frikänner den tilltalade. Läggs förundersökningen ned eller beslutar åklagaren att inte väcka åtal när ett certifikat har omhändertagits eller återkallats tills vidare, ska den myndighet som meddelat beslutet sända en underrättelse om detta till Transportstyrelsen. Paragrafen innehåller regler för när en domstol ska sända en kopia av dom och uppgift om certifikat till Transportstyrelsen. Bestämmel- sen har ändrats i två avseenden. För det första har hänvisningarna i första stycket punkten 2 c ändrats till följd av förslaget att upphäva 6 kap. och ersätta det med ett nytt kapitel. andra har en hänvisning införts till de nya bestämmelserna oaktsamt sexuellt övergrepp och oaktsam sexuell kränkning. Det innebär att domstolarnas skyldighet att underrätta Transportstyrelsen har ut- ökats i förhållande till den tidigare bestämmelsen. 10.7Förslaget till förordning om ändring i kungörelsen (1969:84) om polisens användning av skjutvapen Om det i ett fall som avses i 24 kap. 2 § eller i 10 § första stycket 2 polislagen (1984:387) är nödvändigt att ingripa , får polismannen använda skjutvapen för att 1. gripa den som på sannolika skäl är misstänkt för a)mord, dråp, grov misshandel eller människorov, b)sexuellt övergrepp, grovt sexuellt övergrepp, synnerligen grovt sexu- ellt övergrepp, sexuellt övergrepp mot barn, grovt sexuellt övergrepp mot barn, synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot barn, rån eller grovt rån, c)mordbrand, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, sabotage, grovt sabotage, kapning, sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage eller spridande av gift eller smitta, d)uppror eller väpnat hot mot laglig ordning, e)högförräderi, krigsanstiftan, spioneri, grovt spioneri eller lands- förräderi, f)grovt narkotikabrott eller synnerligen grovt narkotikabrott, eller