sou · H3B396 · 2016-01-01 00:00:00 — 21Nye, 1997. 22Amnå & , 2014. Dispyten mellan de två huvudståndpunkterna inom forskningen är mest påtaglig i debatter om ungdomars politiska engagemang och missnöje. Å ena sidan betraktas unga som ett potentiellt hot mot demokratins funktionssätt och framåtskridande, bland annat på grund av deras minskande politiska deltagande23 och parti- identifikation24, tilltagande politiska missnöje och ointresse för politik.25 Å andra sidan ses ungdomar som en tillgång för demokratin eftersom de engagerar sig politiskt på ett helt annat sätt än sina föräldrar och tidigare generationer, och eftersom att de ifrågasätter politiska auktoriteter. Unga medborgare är inte mindre engagerade och intresserade, utan i stället aktiva via nya kanaler för politiskt engagemang, vilka kan ta sig många olika uttryck, exempelvis i form av konsumentbojkotter och konsumtionsval26, politisk aktivitet på nätet27 och volontärarbete28. Man menar således att medborgarna numera har tillgång till andra medel för att göra sin röst hörd och ge uttryck för sina klagomål. Vi måste därför, hävdar dessa forskare, se tecknen på kris i ljuset av de omfattande förändringarna som ägt rum i världen under vad avser medborgarnas engagemang, vilket opponerar mot perspektivet om en utbredd politisk apati.29 Andra forskare inom det optimistiska lägret hävdar i stället att vi inte ska vara alltför oroliga för ungas låga demokratiska delaktighet eftersom det enbart rör sig om en livscykeleffekt. Unga har alltid haft en systematiskt lägre andel engagerade och intresserade och en lägre andel som deltar i valen och som identifierar sig med politiska partier än äldre. Deras politiska beteende och attityder kommer att normaliseras i takt med att de blir äldre.30 På det hela taget verkar det sålunda finnas en polarisering inom forskningen om ungas politiska roll och betydelse i våra demokratiska samhällen, även om det självfallet finns de som har en mer nyanserad bild av dagens ungdomar och deras relation till det politiska systemet.31 23Inglehart, 1997; Pattie, Seyd, & Whiteley, 2004. 24Mycock & Tonge, 2012. 25Hay, 2007; Stoker, 2010. 26Micheletti, 2003; Micheletti & , 2009. 27Bennett, , & Freelon, 2011; Loader, 2007. 28Flanagan, 2013. 29jfr Rosanvallon, 2006. 30jfr Quintelier, 2007. 31jfr Amnå & , 2014. Även om de ovan nämnda teoretiska utgångspunkterna beträffande medborgarnas relation till det politiska systemet har bidragit med en rad värdefulla insikter till den pågående debatten, så är båda förknippade med två viktiga begränsningar. Den första handlar om den tudelade synen på ungas politiska missnöje som antingen en tillgång för eller ett hot mot de demokratiska syste- men. En sådan dikotom förståelse och endimensionell bild av unga tar inte hänsyn till de ungas komplexa politiska verklighet och deras relation till det politiska systemet. För det andra är båda perspektiven främst inbäddade i en normativ debatt byggd på ofullständiga empiriska belägg. Det finns enbart ett begränsat antal empiriska studier som på ett mer konkret plan har adresserat frågan om huruvida och på vilket sätt de kritiska medborgarna, varav de unga utgör en majoritet, utgör en tillgång för demokratin och dess funktionssätt32. Till följd av dessa två begränsningar är det inte fullt möjligt att med de befintliga empiriska underlagen identifiera de specifika demokratiska egenskaperna hos dessa kritiska medborgare och på ett övertygande sätt fastställa vilken roll de kan spela för demokratins funktionssätt. Sammantaget är förståelsen för hur man bäst ska tolka det tilltagande politiska missnöjet, i synnerhet bland unga medborgare, bristfällig. Ambitionen med föreliggande rapport är sålunda att tillföra empiriska insikter till den pågående debatten mellan dessa två teoretiska perspektiv och nyansera bilden av dagens ungdomar i våra demokratiska sam- hällen. 2.1Det politiska missnöjets olika dimensioner Inom den traditionella forskningen om politisk kultur och systemstöd råder enighet om att långsiktigt stabila och effektiva demokratier kräver medborgarnas politiska stöd samt delaktighet i landets makt- apparat och gemensamma angelägenheter. Djupgående politiskt missnöje och passivitet anses underminera de demokratiska proces- serna och i det långa loppet utgöra ett hot mot hela det politiska systemets legitimitet och existens.33 En central fråga som inställer 32Dahlberg, , & , 2013; Geissel, 2008. 33Almond & Verba, 1963; Easton, 1965. sig är: Vad är det för slags folkligt stöd (eller brist därpå) vi pratar om specifikt? Det existerar en uppsjö av definitioner och typologier av politiskt stöd (systemtilltro) eller avsaknad av detsamma inom den statsvetenskapliga forskningen.34 Många av dessa har inspirerats av eller tagit en tydlig utgångspunkt i statsvetaren politiska systemteori. I sin systemfunktionalistiska teori om politik urskiljer Easton två typer av politiskt stöd gentemot det politiska systemet: diffust och specifikt stöd. Det förstnämnda beskrivs som en djupt rotad och beständig uppsättning av politiska attityder, som överförs till de yngre generationerna via politisk socialisation. Denna typ av stöd kan liknas vid en reservoar av goodwill som hjälper medborgarna att acceptera statens och det demokratiska systemets legitimitet, även i tider av sviktande effektivitet och till- tagande missnöje med specifika politiska processer eller ledare. Specifikt stöd, däremot, är mer relaterat till de politiska auktoritet- ernas och institutionernas prestationer och effektivitet. Dessa två typer av stöd kan, enligt Easton, riktas mot tre olika objekt av det politiska systemet: de politiska auktoriteterna, den politiska regimen och det politiska samhället. Sammantaget handlar politiskt stöd om medborgarnas positiva attityder gentemot och utvärdering av det politiska systemets olika komponenter. I den eastonianska tanketraditionens anda har forskarna föreslagit en rad olika typologier över människors stöd för det politiska systemet. Den senaste och mest uppmärk- sammade av dessa typologier kommer från och hennes kollegor35. Med utgångspunkt i Eastons typologi gör författarna en konceptuell distinktion mellan fem olika komponenter av det demokratiska systemet. Mot var och en av dessa fem komponenter, som placeras på ett kontinuum från det mest diffusa till det mest specifika stödet, kan medborgarna rikta sitt stöd eller missnöje. Den första komponenten, den politiska samhälligheten, ger uttryck för den mest diffusa typen av stöd och handlar i själva verket om en känsla av samhörighet och lojalitet med det egna politiska systemet eller nationen. På nästa abstraktionsnivå finns 34Abdelzadeh & , 2012; , 2015; , 2004; Geissel, 2008; Hofferbert & Klingemann, 2001; , 2000; , 1999; Qi & , 2011. 35Norris, 1999. den politiska regimens principer, som avser medborgarnas stöd för demokratin som ett normativt ideal samt deras accepterande av grundläggande demokratiska värden. Den tredje komponenten, den politiska regimens effektivitet, berör däremot medborgarnas utvärderingar av hur väl det politiska systemet fungerar i praktiken. Den fjärde nivån, regimens institutioner, omfattar attityder gente- mot olika institutioner, så som regeringen och parlamentet. Den sista och mest specifika typen av stöd, politiska aktörer, omfattar stöd för enskilda auktoriteter och politiker. Sammantaget verkar denna förfinade modell inbegripa ett bredare spektrum av med- borgarnas stöd (eller brist därav) än Eastons ursprungliga typologi. Denna rapport använder sig av en annan, men snarlik, indelning. Här kommer fokus framförallt att riktas mot två distinkta huvud- aspekter av politiskt missnöje: prestations- respektive principdrivet missnöje.36 Det första inbegriper såväl misstro mot centrala politiska institutioner och aktörer, som missnöje med hur demo- kratin fungerar i praktiken. Den här aspekten av missnöje riktar sig alltså gentemot det politiska systemets output och är därmed nära relaterat till Eastons specifika stöd för det politiska systemet. Principdrivet missnöje, däremot, handlar om ett uttalat stöd för icke-demokratiska styrelseskick, det vill säga avvisande av demo- kratin på ett mer principiellt plan. Dessa två typer av missnöje täcker in de centrala och grundläggande aspekterna av medborg- arnas politiska attityder, i synnerhet missnöjesyttringar, gentemot det politiska systemet. Kombinationen av dessa två typer av missnöje kommer längre fram i rapporten att användas för att identifiera olika grupper av unga, vilka sedan jämförs med avseende på diverse demokratiska kompetenser och egenskaper. 36 jfr Abdelzadeh & , 2012. 3Sverige i ett historiskt och internationellt perspektiv Trots att det svenska politiska systemet i många viktiga avseenden är likt de politiska systemen i övriga delar av och , så utmärker det sig på en rad centrala demokratiska indikatorer, som ofta används inom jämförande politik. I World Values Surveys kartläggning av världsbefolkningens värderingar och politiska kultur37, utmärker sig som det land i världen där postmaterialistiska värden är starkast. Detta innebär att svenskarna lägger störst vikt vid värden som är kopplade till välmående och självförverkligande. De visar också mer intresse för frågor relaterade till miljön, frihet, och samhörighet. Vidare, i jämförelse med andra länder, har deltagandet i allmänna val och den sociala tilliten varit stabil och relativt hög. har till exempel valdeltagandet i riksdagsvalen legat på i genomsnitt , vilket vid en internationell jämförelse framstår som förhållandevis högt.38 Denna positiva utveckling sammanfaller dock med sjunkande nivåer av identifikation med och medlemskap i politiska partier. I genomsnitt är av den svenska befolkningen medlemmar i ett politiskt parti, medan endast en procent deltar aktivt i sina partiers verksamhet.39 Vidare har svenskarnas grad av missnöje med centrala politiska institutioner och även med hur demokratin fungerar i praktiken stadigt minskat (figurerna 3.1 och 3.3), till skillnad mot medborgarna i andra demokratier. Vid en närmare titt på misstron mot olika samhällsinstitutioner, som framgår av figur 3.1, ser 37Inglehart & Welzel, 2010. 38Blais, 2007. 39Abdelzadeh, 2014; SCB, 2012, 2013. vi en rad intressanta trender och skillnader. Siffrorna visar bland annat att misstron mot sjukvården och polisen –2013 befinner sig på en låg, stabil nivå i jämförelse med misstron mot politiska institutioner, som och regeringen. Det förekommer med andra ord en mycket stor variation i missnöje mellan olika samhällsinstitutioner. Om vi fokuserar på misstron mot de politiska institutionerna (och regeringen) kan vi se en större förändring och instabilitet mellan åren. Ett lågt missnöje övergår till ett förhållandevis högt missnöje, för att sedan minska drastiskt vid , och sedan åter öka. Dessa fluktuationer kan tänkas bero på en rad politiska, ekonomiska och kulturella faktorer. Effekten av en sådan faktor för det politiska förtroendet syns tydligt i figuren nedan. Det institutionella missnöjet tenderar att vara lägre under valåren än . Källa: , . SUPER-RIKS-SOM 1986-2011 [datafil]. universitet, , 2013. , : Svensk Nationell Datatjänst (SND) [distributör], Sammantaget visar kartläggningen av utvecklingen av svenska folkets samhällsförtroende på betydande skillnader och variationer beroende på vilken typ av institution som studeras. I allmänhet åtnjuter de politiska institutionerna, , regeringen och partierna, ett lägre förtroende än de övriga samhällsinstitutionerna. Hur står sig då i ett internationellt perspektiv i fråga om politiskt missnöje? Svenskarna är betydligt mer nöjda än den genomsnittlige EU-medborgaren med hur demokratin fungerar i det egna landet. Som illustreras i figur 3.2 har endast medborgarna i och en lägre nivå av politiskt missnöje än svenskarna. I jämförelse med övriga europeiska länderna har alltså en betydligt högre andel medborgare som är nöjda med hur demokratin fungerar de facto. Även svenskarnas missnöje med de politiska institutionerna är mycket lägre än EU-genomsnittet.40 Källa: Standard Eurobarometer 81, (eb81_publ_en.pdf. 40 Abdelzadeh, 2014. Ovan ges en allmän och kort översikt av svenskarnas politiska attityder, värderingar och beteenden. Men för att få en heltäckande inblick i ungas politiska delaktighet i de politiska processerna och i den svenska demokratin är det också av stor vikt att redogöra för eventuella skillnader och likheter som förekommer mellan unga och äldre svenskar med avseende på olika demokratiska egenskaper. Unga svenskar (16–) verkar vara intresserade av att diskutera politik och politiska frågor i samma utsträckning som äldre (30 och uppåt). Deras valdeltagande är dock lägre än för äldre svenskar, men med en stigande trend sedan riksdagsvalet . Dessutom är antalet unga människor bland nominerade och valda kandidater till den svenska och kommunfullmäktige lägre än i samhället i stort. När det gäller missnöje med hur demokratin fungerar har dock unga människor i genomsnitt varit mindre missnöjda än äldre svenskar (figur 3.3). Ett annat viktigt faktum som kan utläsas i figur 3.3 nedan är att överlag har missnöjet med hur demokratin fungerar minskat drastiskt . Utvecklingen är dock inte lika entydig när det gäller missnöjet med olika politiska och sociala institutioner . De senaste rapporterna pekar emellertid på att det institutionella missnöjet, det vill säga missnöjet med bland annat och regeringen, är något lägre bland yngre svenskar än äldre svenskar.41 I korthet skiljer sig de unga från de äldre såtillvida att de deltar mindre i valen och ställer upp i lägre i utsträckning som kandidater, men de verkar vara mindre politiskt missnöjda. 41 SCB, 2012; , 2012. Källa: , . SUPER-RIKS-SOM 1986–2011 [datafil]. , : Svensk Nationell Datatjänst (SND) [distributör], 2013. 3.1Inställningen till demokrati ur ett internationellt perspektiv Sjunkande förtroende för politiska institutioner och missnöje med hur demokratin fungerar anses dock inte utgöra allvarliga hot mot det politiska systemets existens och förmåga att överleva, förutsatt att dessa inte existerar under en längre period.42 Konsekvenser av en hög grad av missnöje kan bland annat omfatta val av nya ledare och distansering från regerande partier. Bristande stöd för den politiska regimens grundläggande principer kan däremot ha mycket allvarligare konsekvenser för det politiska systemets överlevnad och förmåga att operera effektivt. Det kan, i värsta fall, leda till inbördeskrig, revolution och rentav kollaps av det politiska systemet.43 Så hur starkt är då stödet för demokratins principer? 42Norris, 1999. 43Torcal & Montero, 2006. I syfte att presentera en empirisk översikt av inställningen till demokratin, men också till alternativa, icke-demokratiska styrelse- skick, skapade jag ett index bestående av tre frågor. En av dessa frågor omfattar stödet för ett demokratiskt politiskt system, medan de resterande två frågorna mäter medborgarnas inställning till påståenden om att låta experter eller en stark ledare styra och bestämma vad som är bäst för landet, utan att behöva bekymra sig om och politiska val. Utifrån dessa frågor identifierades tre grupper av medborgare: icke-demokrater, svaga demokrater och solida demokrater.44 Icke-demokrater omfattar individer som före- språkar auktoritära styrelseskick, som de förkastar demo- kratin. Som svaga demokrater räknas de som förespråkar demokratiska system men som inte förkastar icke-demokratiska (dvs. expertstyre och enmansvälde) helt och hållet. Solida demo- krater uppvisar däremot en positiv inställning till demokratin som styrelseform, men tar avstånd från de auktoritära formerna av styrelseskick. Som framgår av tabell 3.1 tillhör en större andel medborgare i de länder som av organisationen klassificeras som fria, gruppen solida demokrater. Undantagen är och , där det omvända gäller, en större andel medborgare är i stället identifierade som svaga demokrater. Med av befolkn- ingen som solida demokrater ligger på femte plats bland dessa länder. I länder klassificerade som delvis fria är andelen solida medborgare överlag lägre jämfört med länder klassificerade som fria. I nästan hälften av dessa länder är andelen solida demokrater lägre än . Bland de icke-fria länderna ser vi dock, föga överraskande, en relativt stor andel människor som uttrycker stöd för en demokratisk styrelseform. Men huruvida detta stöd är rent symboliskt eller ger uttryck för ett djupt rotat och genuint stöd för demokratin är däremot föremål för diskussion. Andelen icke- demokrater är låg, i såväl fria, delvis fria som icke-fria länder. Det finns sammanfattningsvis en stark uppslutning bakom demokratin som ett normativt ideal bland medborgarna i både demokratiska och icke-demokratiska stater. 44 , , Denk, & Karvonen, 2013. Källa: Worlds Values Survey, wave 6, (); (). 4Ungas politiska engagemang och intresse Hur står det då till med de ungas engagemang i olika politiska aktiviteter? I avsnittet som följer presenteras en unik översikt över de unga och unga vuxnas deltagande i olika politiska och samhällsrelaterade aktiviteter samt intresset för politik och samhällsfrågor. Resultaten som redovisas i figur 4.1 och 4.2 anger andelen ungdomar som svarat att de engagerat sig "någon enstaka gång" eller "" i olika politiska aktiviteter som har ägt rum offline. Åtminstone två intressanta mönster kan skönjas i figur 4.1 och 4.2. För det första varierar deltagandet i olika aktiviteter stort. Andelen unga som angivit att de har skänkt pengar till välgörande ändamål, skrivit under en namnlista och arbetat frivilligt för en god sak är till exempel betydlig högre än andelen som har deltagit i olika olagliga aktiviteter, så som bråk med politiska motståndare eller polisen och målning av graffiti på väggar. Detta stämmer för alla unga åldersgrupper (dvs. 13 till ) och verkar ge ett visst stöd för tesen om att dagens unga generation deltar via nya kanaler för politiskt engagemang.45 45 Micheletti, 2003; Micheletti & , 2009. Kommentar: Figuren visar andel ungdomar som har angivit att de har deltagit i aktiviteterna "någon enstaka gång" eller "". Data kommer från Political Socializaion Program(www.oru.se/yes). För det andra visar figurerna (4.1 och 4.2) att en viss skillnad föreligger mellan olika åldersgrupper. Den tydligaste skillnaden syns i samband med bojkott eller köp av en viss produkt av politiska, etiska eller miljöskäl och skänkning av pengar till välgör- ande ändamål. Där framgår tydligt att det är de äldre grupperna inom gruppen unga som deltar i större utsträckning i dessa aktiviteter. Denna skillnad kan visserligen härledas till att de unga vuxna har egna inkomster och därmed större kontroll över inköpen av olika varor. En annan skillnad gäller deltagande i olika olagliga aktiviteter, så som bråk med politiska motståndare eller polis och skrivande av politiska budskap eller målande av graffiti på väggar. Dessa aktiviteter verkar vara mer populära bland de yngre ungdomarna än de äldre. Detta resultat är i linje med den tidigare forskningen som konstaterar och visar att deltagande i illegala och våldsamma politiska aktioner är mer populära för att sedan avta med stigande ålder.46 Kommentar: Figuren visar andel ungdomar som har angivit att de har deltagit i aktiviteterna "någon enstaka gång" eller "". Data kommer från Political Socializaion Program(www.oru.se/yes). har antalet arenor där medborgarna kan uttrycka sina politiska åsikter och delta politiskt blivit betydligt fler, inte minst tack vare tillkomsten av internet och den pågående digitaliseringen. Som noterats tidigare framhåller vissa forskare att dagens ungdomar inte är mindre politiskt aktiva än tidigare generationer. Om man tar i beaktande och studerar mindre traditionella typer av engagemang, så som politiskt deltagande på nätet, så är de unga minst lika engagerade i politiken som sin för- äldrageneration, konstaterar dessa forskare.47 Hur står det då till med olika ungdomsgruppers politiska deltagande online? Siffrorna i figur 4.3 nedan anger andelen ungdomar som svarat att de har engagerat sig "någon , 2014; Watts, 1999. 47Zukin, Keeter, , , & Carpini, 2006. enstaka gång" eller "" i olika aktiviteter på nätet. Resultaten visar att en relativt stor andel ungdomar i olika ålders- grupper är politiskt aktiva på nätet. Två aktiviteter som lockar till sig den största andelen ungdomar är: informations-sökning om politik och samhällsfrågor, samt diskussion om samhällsfrågor eller politiska frågor med vänner. Vidare visar figuren att dessa online- aktiviteter verkar vara särskilt populära bland ungdomar i artonårs- åldern. Allt som allt visar de sammanlagda resultaten att svenska ungdomar i olika åldersgrupper är politiskt aktiva och samhälls- engagerade, om än med varierande grad av intensitet och entusiasm.48 Kommentar: Figuren visar andel ungdomar som har angivit att de har deltagit i aktiviteterna "någon enstaka gång" eller "". Data kommer från Political Socializaion Program(www.oru.se/yes). En annan aspekt av unga människors samhällsengagemang, som hänger tätt samman med deras politiska deltagande, handlar om 48 Detta bekräftas även i kapitlet om ungas politiska deltagande av , och i denna antologi, där en djupare analys av sociala mediers roll för ungas deltagande görs. intresset för politik och samhällsfrågor. Den tidigare forskningen har visat att politiskt intresse och intresse för sådant som händer i vårt samhälle hos en person har en stark koppling till att också faktiskt försöka påverka samhällsproblem och politiken i praktik- en.49 Hur stort intresse har då svenska unga och unga vuxna för politik och samhällsfrågor? Figuren 4.4 redovisar andelen unga människor som är ”ganska intresserad” eller ”mycket intresserad” av politik respektive sam- hällsfrågor. Ett par intressanta saker kan skönjas i figuren. För det första kan vi avläsa att unga människors intresse för politik är betydligt lägre än deras intresse för samhällsfrågor. Till exempel är av 28-åringarna intresserade av politik jämfört med som är intresserade av samhällsfrågor. Samma mönster kan också urskiljas för de resterande åldersgrupperna. För det andra kan vi se att både intresset för politik och samhällsfrågor ökar med åldern, med undantag för intresset för politik där ökning avstannar . Sammantaget kan vi konstatera att unga människor har ett stort intresse för vad som händer i samhället, även om det inte alltid inbegriper ett lika stort intresse för politiken. Kunskapen att unga människor har ett stort intresse för samhällsfrågor utgör en bra och viktig utgångspunkt för vidare diskussioner kring hur såväl politiska partier som ungdomsorganisationer kan jobba för att kanalisera de ungas engagemang. 49 Prior, 2007; Shani, 2009; Strömbäck & Shehata, 2010. Kommentar: Figuren visar andel ungdomar som har angivit att de är ”ganska intresserad” eller ”mycket intresserade” som svar på följande två frågor: Hur intresserad är du av politik? Och Hur intresserad är du av vad som händer i samhället? Data kommer från Political Socializaion Program(www.oru.se/yes). 5Ungas politiska missnöje – hot eller tillgång? Det är nu dags att återgå till en av de centrala frågorna i diskussionerna gällande ungdomar: är ungas politiska missnöje ett hot eller en tillgång för demokratins funktionssätt? Ett sätt att adressera och komma närmare ett svar på denna fråga är att undersöka grundläggande demokratiska egenskaper hos olika ungdomsgrupper med olika profiler i fråga om politiskt missnöje. Men vilka är då dessa centrala och betydelsefulla demokratiska egenskaper? Forskare inom statsvetenskapen har länge försökt beskriva och fastställa normer för den "ideala medborgaren", det vill säga en medborgare som har de egenskaper som är av betydelse för ett väl fungerande, demokratiskt samhälle. För detta ändamål har bland annat forskningen inom demokratiteori och politisk kultur upp- repade gånger utpekat ett antal beteenden, värderingar och attityder som viktiga förutsättningar för en fungerande demokrati.