sou · H4B360 · 2016-10-05 00:00:00 — In many respects, the way in which the treatment of parties and witnesses functions in a case concerning sexual offences is even more important than in other cases. The people involved have to talk about private matters in front of strangers, the injured party considers that they have been the victim of a very serious violation and the defendant often risks a long term of imprisonment. It is therefore particularly important in that situation that the pro- ceedings in the court can be conducted in line with professional standards. In these circumstances the presiding judge is a very important person. It is the presiding judge who is responsible for ensuring that the proceedings can be conducted in a way that causes as discomfort as possible to the people involved. The work carried out on treatment matters in the Courts of has been successful and has led to many improvements for people who have to appear at a trial. Despite this, information has emerged in our examination about deficiencies in various quarters. Work on treatment matters is a process and it is also im- portant for this work to continue. should therefore continue to have the commission of supporting, monitoring and following up treatment work at the individual This monitoring and follow-up work should also establish whether there are particular courts that are in more need than others of support in their work. The handling of irrelevant questions to the injured party – the judge should be strengthened in their role as the presiding judge One question that merits additional attention in this context is how to handle questions to the injured party about previous sexual experience and other matters. In and , for instance, putting questions to the injured party about their previous sexual experience is, as a main rule, not permitted. In Swedish law there is an obligation for the presiding judge to dismiss questions to parties or witnesses that are deemed to be irrelevant or that are confusing or improper in some other way. Questions regarding the injured party’s previous sexual experience are to be regarded as irrelevant in many cases. But we have learned through our examination that such questions are nonetheless relatively common in Swedish courts. Despite this, we have chosen not to present any proposals restricting the right to put questions to the injured party. The main argument against such an arrangement is the importance of the defendant being given a fair trial. Questions that the injured party experiences as tough must often be put and it is not always easy to decide in advance which questions are important and which are irrelevant. It is also the case that questions perceived by the injured party as violating and therefore irrelevant need not always be that. We consider instead that this question should be addressed by strengthening the individual judges in their role as the presiding judge and by them placing greater focus on questions that are of such a kind that they should be dismissed. It is important that the courts and individual judges have a good knowledge of the applicable regulations and that they fulfil the role they have when it comes to preventing questions to the injured party that obviously have nothing to do with the matter or are confusing or improper in some other way. In this area we consider that has an important role to play by providing relevant training for judges. Recently there has been greater focus among judges on the standing and role of the presiding judge. Many judges are interested in professional development in their role as a judge and that means that should work actively to meet the existing interest and needs by, for instance, giving as many judges as possible the chance to participate in the courses offered in this area. Against this background we take the view that the should be commissioned, through , to review and develop the training offered to more experienced judges in particular regarding the role of the judge, for instance. General deliberations about the need for education and training in society When the media cover judgments regarding sexual offences, demands are often made for better training of judges. In our examination of the courts we have pointed to certain training needs. But, in our view, the need for education and training in matters specifically concerning attitudes and prejudices about sexual offences, violence in close relationships, the reactions of crime victims and special problems that, for example, LGBT people run into in these respects should not be limited to judges. Education and training in these (and other closely related) issues should be offered at a much earlier stage than when a lawyer has just been given a permanent appointment as a judge. In addition, training should be reinforced as early as in university law training. There should also be more discussion of these questions with children and young people at school. This is, not least, against the background of the develop- ment we are seeing of abuse taking place with the internet as the crime scene. Unlike training aimed solely at judges, more education in school and on university law programmes would mean that all lawyers, including those who later work as, for example, prosecutors or attorneys, would know more about questions concerning for example sexual violence and violence in close relationships. Presenting concrete proposals about changes in compulsory and upper secondary school syllabuses or in the degree regulations for university law programmes is outside the remit given to the Committee. has there been sufficient time, in the period avail- able to the Committee, to present carefully considered proposals in this area As a result, we cannot present any such proposals and the matter must instead be prepared in some other way. Impacts of the proposals Our proposals will mainly affect people who are suspected of or being prosecuted for sexual offences, people who are victims of sexual offences, the authorities in the judicial system and people who are engaged as defence counsel and injured party counsel. Certain other authorities, such as , , Authority are also affected by our proposals. The proposed amendments to the legislation on sexual offences will result in increased costs for the authorities in the judicial system, in particular. In the short term these costs can be accommodated in the current appropriations of these authorities. After the legislation has been in force for some time, the impacts will need to be evalu- ated and analysed in detail. The proposals we have presented as a result of our examination of the handling of reports of sexual offences by the judicial system will result in greater costs for the authorities affected. But these costs are no higher than can be accommodated in the existing appropriation of each authority. The proposed amendments to the Injured Party Counsel Act will probably result in increased costs for counsel. Our proposals can also be expected to have positive effects on crime-prevention work. In the long term the proposals ought to be capable of leading to a slight decrease in crime. The proposals in our report can also be expected to have a positive effect on achieving gender equality. The statistics show that about 96 per cent of people who report that they have been the victims of a rape are women and 98 per cent of those suspected of the offence are men. We assess our proposal to amend the legislation on sexual offences as an important step towards a more gender-equal society. If our proposals are implemented and followed up with education, training and information in schools and the rest of society, we assess it as likely that the proposals can – at least in the long term – result in norms and attitudes to sexuality and sexual contacts changing so that sexual violence in society decreases. We make the assessment that the proposals presented in this report will not adversely affect the working conditions of small businesses, their competitiveness or other conditions affecting them in relation to larger businesses. There are needs of special information, education and training in connection with entry into force We have been clear that more convictions should not be expected solely as a result of the proposal to amend the legislation on sexual offences. For these proposals to have an effect they should be followed up by special information, education and training of various kinds. Staff at the law enforcement agencies affected by the pro- posals will have a need for certain information support. There is also a need to aim special information, education and training at the rest of society, and young people in particular, when the proposals enter into force. Various authorities, including the Crime Victim Compensation and Support Authority and on Men’s Violence against Women, should be commissioned to produce such information, education and training programmes. lag om ändring i dels att 6 kap. ska upphöra att gälla, dels att 2 kap. 2 §, 4 kap. 4 b § och 35 kap. 4 § ska ha följande lydelse, dels att det i ska införas ett nytt kapitel, 6 kap., av följande lydelse. För brott som begåtts utom riket döms efter svensk lag och vid svensk domstol, om brottet begåtts 1.av svensk medborgare eller av utlänning med hemvist i , 2.av utlänning utan hemvist i , som efter brottet blivit svensk medborgare eller tagit hemvist här i riket eller som är dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare och finns här, eller 3.av annan utlänning som finns här i riket och på brottet enligt svensk lag kan följa fängelse . Första stycket gäller inte, om gärningen är fri från ansvar enligt lagen på gärningsorten eller om den begåtts inom område som inte tillhör någon stat och enligt svensk lag svårare straff än böter inte kan följa på gärningen. I fall som avses i denna paragraf får inte dömas till påföljd som är att anse som strängare än det svåraste straff som är föreskrivet för brottet enligt lagen på gärningsorten. De inskränkningar av svensk domsrätt som anges i andra och tredje styckena gäller inte för sådana brott eller försök till brott som avses i 1.4 kap. 1 a och 4 c §§ och 16 kap. 10 a § första stycket 1 och femte stycket, 2.4 kap. 4 § andra stycket varigenom någon förmåtts att ingå ett sådant äktenskap eller en sådan äktenskapsliknande förbindelse som avses i 4 c §, eller 6 kap. 1–6, 8, 9 och 12 §§, om brottet begåtts mot en per- son som inte fyllt . 6 kap. 1–4, 6–11 och 18 §§, om brottet begåtts mot en per- son som inte fyllt . Den som förföljer en person genom brottsliga gärningar som utgör 1.misshandel enligt 3 kap. 5 § eller försök till sådant brott som inte är ringa, 2.olaga tvång enligt 4 kap. 4 § första stycket, 3.olaga hot enligt 4 kap. 5 § första stycket, 4.hemfridsbrott eller olaga intrång enligt 4 kap. 6 §, 5.kränkande fotografering enligt 4 kap. 6 a §, 6.olovlig identitetsanvändning enligt 4 kap. 6 b §, 7.ofredande enligt 4 kap. 7 §, 8. sexuellt ofredande enligt 8. sexuellt ofredande enligt 6 kap. 10 §, 6 kap. 5 § eller sexuellt ofredande av barn enligt 6 kap. 12 §, 9.skadegörelse enligt 12 kap. 1 § eller försök till sådant brott, 10.åverkan enligt 12 kap. 2 § första stycket, eller 11.överträdelse av kontaktförbud enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud döms, om var och en av gärningarna har utgjort led i en upp- repad kränkning av personens integritet, för olaga förföljelse till fängelse i högst . Föreslagen lydelse; för nuvarande lydelse se bilaga 9 6 kap. Om brott mot den sexuella integriteten m.m. Allmänna brott mot den sexuella integriteten 1 § Den som, med en person som inte deltar frivilligt, genomför ett samlag eller en annan sexuell handling som med hänsyn till kränk- ningens allvar är jämförlig med samlag, döms för sexuellt övergrepp till fängelse i lägst två och högst . Detsamma gäller om genom- förandet består i att personen, som inte deltar frivilligt, utför hand- lingen på sig själv eller med någon annan. För att ett deltagande ska anses frivilligt måste valet att delta komma till uttryck. Ett uttryckt val att delta i en sexuell handling är inte frivilligt om 1.det är en följd av misshandel, annat våld eller hot om brottslig gärning, eller en följd av hot om att åtala eller ange annan för brott eller om att lämna ett menligt meddelande om annan, 2.gärningsmannen otillbörligt har utnyttjat att personen på grund av allvarlig rädsla, berusning eller annan drogpåverkan, sjuk- dom, kroppsskada, psykisk störning eller annars, med hänsyn till omständigheterna, har befunnit sig i en särskilt utsatt situation, 3.gärningsmannen har förmått personen att delta genom att all- varligt missbruka att personen står i beroendeställning till gärnings- mannen, eller 4.gärningsmannen har vilselett personen att delta genom att utge sig för att vara någon som denne personligen känner, eller genom att utnyttja personens villfarelse i det avseendet. Om brottet i första stycket med hänsyn till omständigheterna vid gärningen är mindre allvarligt, döms för sexuellt övergrepp till fängelse i högst . 2 § Om brottet i 1 § första stycket är grovt, döms för grovt sexuellt övergrepp till fängelse i lägst fyra och högst . Vid bedöm- ningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet riktat sig mot ett barn, om gärningsmannen använt våld eller hot som varit av särskilt allvarlig art eller om fler än en deltagit i gär- ningen eller om gärningsmannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Om brottet är synnerligen grovt, döms för synnerligen grovt sexu- ellt övergrepp till fängelse i lägst sex och högst . Vid bedöm- ningen av om brottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om gärningen har orsakat synnerligt lidande eller synnerligen stor kränkning eller om gärningsmannen har visat synnerligen stor hän- synslöshet eller råhet. 3 § Den som genomför en annan sexuell handling än som avses i 1 § med en person som inte deltar frivilligt, döms för sexuell kränk- ning till fängelse i högst . Detsamma gäller om genomföran- det består i att personen, som inte deltar frivilligt, utför handlingen på sig själv eller med någon annan. För att ett deltagande ska anses frivilligt måste valet att delta komma till uttryck. I fråga om bedömningen av om deltagandet varit frivilligt tilläm- pas 1 § andra stycket. Om brottet är grovt, döms för grov sexuell kränkning till fäng- else i lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet riktat sig mot ett barn, om gärningsmannen använt våld eller hot som varit av sär- skilt allvarlig art, om fler än en deltagit i gärningen eller om gärnings- mannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller annars visat sär- skild hänsynslöshet eller råhet. 4 § Den som av grov oaktsamhet gör sig skyldig till en sådan gär- ning som anges i 1 § första stycket, 2 § eller 3 § tredje stycket, döms för oaktsamt sexuellt övergrepp eller oaktsam sexuell kränkning till fängelse i högst . 5 § Den som, i annat fall än som avses i 1–4 §§, blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet, döms för sexuellt ofredande till böter eller fängelse i högst . Särskilda sexualbrott mot barn 6 § Den som med ett barn genomför ett samlag eller en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag, döms för sexuellt övergrepp mot barn till fängelse i lägst två och högst . Detsamma gäller om genomförandet består i att barnet utför handlingen på sig själv eller med någon annan. Detsamma gäller även den som begår en gärning som avses i första stycket mot ett barn som fyllt femton men inte och som är avkomling till gärningsmannen eller står under fostran av eller har ett liknande förhållande till gärningsmannen, eller för vars vård eller tillsyn gärningsmannen ska svara på grund av en myndig- hets beslut. 7 § Om brottet i 6 § är grovt, döms för grovt sexuellt övergrepp mot barn till fängelse i lägst fyra och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen har använt våld eller hot om brottslig gärning eller om fler än en förgripit sig på barnet eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller barn- ets låga ålder eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Om brottet är synnerligen grovt, döms för synnerligen grovt sexu- ellt övergrepp mot barn till fängelse i lägst sex och högst . Vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om gärningen har orsakat synnerligt lidande eller synner- ligen stor kränkning eller om gärningsmannen har visat synnerligen stor hänsynslöshet eller råhet. 8 § Om brottet i 6 § med hänsyn till omständigheterna vid brottet är att anse som mindre allvarligt, döms för sexuellt utnyttjande av barn till fängelse i högst . 9 § Den som genomför en annan sexuell handling än som avses i 6–8 §§ med ett barn , eller med ett barn som fyllt femton men inte och som gärningsmannen står i ett sådant förhållande till som avses i 6 § andra stycket, döms för sexuell kränk- ning av barn till fängelse i högst . Detsamma gäller om genom- förandet består i att barnet utför handlingen på sig själv eller med någon annan. Om brottet är grovt, döms för grov sexuell kränkning av barn till fängelse i lägst ett och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningsmannen är närstående till barnet eller i övrigt utnyttjat sin ställning eller missbrukat ett särskilt förtroende eller om fler än en förgripit sig på barnet eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om brottet med hänsyn till tillvägagångssättet eller barnets låga ålder eller annars inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av barnet. 10 § Den som främjar eller utnyttjar att ett barn utför eller medverkar i sexuell posering, döms för utnyttjande av barn för sexuell posering till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som begår en sådan gärning mot ett barn som fyllt femton men inte , om poseringen är ägnad att skada barnets hälsa eller utveckling. Om brottet är grovt, döms för grovt utnyttjande av barn för sexuell posering till fängelse i lägst och högst . Vid bedöm- ningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet avsett en verksamhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av barnet. 11 § Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, förmår ett barn som inte fyllt att mot ersättning företa eller tåla en sexuell handling, döms för köp av sexuell handling av barn till böter eller fängelse i högst . Vad som sägs i första stycket gäller även om ersättningen har ut- lovats eller getts av någon annan. 12 § Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, sexu- ellt berör ett barn eller förmår barnet att företa eller medverka i någon handling med sexuell innebörd, döms för sexuellt ofredande av barn till böter eller fängelse i högst . Det- samma gäller den som blottar sig för ett barn på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar ett barn på ett sätt som är ägnat att kränka barnets sexuella integritet. 13 § Den som, i syfte att mot ett barn begå en gär- ning för vilken straff föreskrivs i 6–10 eller 12 §, träffar en överens- kommelse med barnet om ett sammanträffande samt därefter vidtar någon åtgärd som är ägnad att främja att ett sådant sammanträff- ande kommer till stånd, döms för kontakt med barn i sexuellt syfte till böter eller fängelse i högst . 14 § Till ansvar som i detta kapitel är föreskrivet för en gärning som begås mot någon under en viss ålder ska dömas även den som inte insåg men hade skälig anledning att anta att den andra perso- nen inte uppnått den åldern. 15 § Den som har begått en gärning enligt 8 § eller 9 § första stycket mot ett barn eller enligt 10 § första stycket eller 12 § första meningen, ska inte dömas till ansvar om det är uppen- bart att gärningen inte inneburit något övergrepp mot barnet med hänsyn till den ringa skillnaden i ålder och utveckling mellan den som har begått gärningen och barnet samt omständigheterna i övrigt. Detsamma gäller den som har begått en gärning enligt 13 § om den har syftat till en sådan gärning som anges i första stycket och som, om den hade fullbordats, enligt vad som anges där uppenbar- ligen inte skulle ha inneburit något övergrepp mot barnet. 16 § Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, har vaginalt samlag med eget barn eller dess avkomling, döms för sam- lag med avkomling till fängelse i högst . Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, har vaginalt samlag med sitt helsyskon, döms för samlag med syskon till fängelse i högst . Det som sägs i denna paragraf gäller endast om deltagandet har varit frivilligt. 17 § Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, skaffar sig en tillfällig sexuell förbindelse mot ersättning, döms för köp av sexuell tjänst till böter eller fängelse i högst . Vad som sägs i första stycket gäller även om ersättningen har ut- lovats eller getts av någon annan. 18 § Den som främjar eller på ett otillbörligt sätt ekonomiskt ut- nyttjar att en person har tillfälliga sexuella förbindelser mot ersätt- ning, döms för koppleri till fängelse i högst . Om en person som med nyttjanderätt har upplåtit en lägenhet får veta att lägenheten helt eller till väsentlig del används för till- fälliga sexuella förbindelser mot ersättning och inte gör vad som skäligen kan begäras för att få upplåtelsen att upphöra, ska personen, om verksamheten fortsätter eller återupptas i lägenheten, anses ha främjat verksamheten och dömas till ansvar enligt första stycket. Om brottet i första eller andra stycket är grovt, döms för grovt koppleri till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet avsett en verksamhet som bedrivits i större omfattning, medfört betydande eller inneburit ett hänsynslöst utnyttjande av annan. Försök, förberedelse m.m. 19 § För försök till sexuellt övergrepp, grovt sexuellt övergrepp, synnerligen grovt sexuellt övergrepp, sexuell kränkning, grov sexuell kränkning, sexuellt övergrepp mot barn, grovt sexuellt övergrepp mot barn, synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot barn, sexuellt utnyttjande av barn, sexuell kränkning av barn, grov sexuell kränk- ning av barn, utnyttjande av barn för sexuell posering, grovt ut- nyttjande av barn för sexuell posering, köp av sexuell handling av barn, köp av sexuell tjänst, koppleri och grovt koppleri döms det till ansvar enligt 23 kap. Detsamma gäller för förberedelse till koppleri samt förberedelse och stämpling till och underlåtenhet att avslöja eller förhindra sexu- ellt övergrepp, grovt sexuellt övergrepp, synnerligen grovt sexuellt övergrepp, sexuellt övergrepp mot barn, grovt sexuellt övergrepp mot barn, synnerligen grovt sexuellt övergrepp mot barn, grovt ut- nyttjande av barn för sexuell posering och grovt koppleri. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse De i 1 § bestämda tiderna ska räknas från den dag brottet be- gicks. Om det förutsätts att en viss verkan av handlingen ska ha inträtt innan en påföljd får dömas ut, ska tiden räknas från den dag då sådan verkan inträdde. Vid brott som avses i följande bestämmelser ska de i 1 § be- stämda tiderna räknas från den dag målsäganden fyller eller skulle 6 kap. 4–6, 8 och 9 §§ eller 6 kap. 6–11 försök till sådana brott, till sådana brott, 6 kap. 1–3, 10 och 12 §§ 6 kap. 1–5, 12 och 18 §§ eller försök till brott enligt 6 kap. eller försök till brott enligt 6 kap. 1–3 och 12 §§, om brottet be- 1–3 och 18 §§, om brottet be- gåtts mot en person som inte gåtts mot en person som inte