sou · H4B386 · 2016-11-30 00:00:00 — 101Observera att benämningen ”taxiliknande tjänster” är utredningens benämning. Skatte- verket har benämnt tjänsterna som ”körning av andra i privat bil mot betalning”. 102Skatteverkets rapport Kartläggning och analys av delningsekonomins påverkan på skattesystemet, s. 24. 103Skatteverkets rapport Kartläggning och analys av delningsekonomins påverkan på skattesystemet, s. 31. 104Skatteverkets rapport Kartläggning och analys av delningsekonomins påverkan på skattesystemet, s. 4–5. (9 medlemmar), Samåkning Hockey ” (8 medlemmar) och ”Skjuts och samåkning CCR” (204 medlemmar).105 Från taxibranschen hävdas det att sociala medier används för att organisera olaglig taxitrafik.106 Det har ännu inte gjorts någon rätts- lig prövning av körningar via sociala medier i . beskriver bland annat att organiserad olaglig taxi- trafik via Facebook och andra sociala medier är ett stort hot mot seriös taxi.107 Även från media har liknande uppgifter rapporterats . På exempelvis Facebook har det bildats grupper som kallas ”Vem kör” och ”Vem kör ” med mera.108 Det finns även Facebookgrupper med namn som innehåller ordet ”svarttaxi”. I en artikel i uppges att ”svart- taxi har flyttat till Facebook”. Enligt artikeln får förare numera sina beställningar via Facebook och behöver inte längre cirkulera i stadens centrala delar för att få kunder.109 rapporterade i en artikel att skulle lägga ner sin verksamhet och . Skälet var enligt att taxi har blivit utkon- kurrerat av olaglig taxitrafik.110 Enligt taxichaufförerna i kommer verksamheterna från bland annat en facebook-sidan ”Vem Kör” (). Enligt taxichaufförerna är det svårt att bevisa att någon kör otillåten taxi, då de som kör bilarna oftast uppger att de ska hämta en vän eller släkting från krogen och att de inte får betalt.111 Liknande uppgifter rapporteras bland annat från , Örn- sköldsvik och i tidningen . Taxichaufförerna uppger att deras köruppdrag blir färre som de har kostnader för skatt, mervärdesskatt, försäkringar, till- stånd, bilar, utrustning med mera, som inte de som driver olaglig taxitrafik har. I artikeln berättas om en Facebook-grupp i 105Några träffar på Facebook vid sökning på ordet ”samåk”, . 106Möte med förbundsdirektör , chefsjurist och projektledare och marknadsansvarig , och samt e-postmeddelande från . 107Svenska , Branschläget 2016, s. 5. 108Se exempelvis Facebook, Vem kör (), /groups/576785972403355/ och Facebook, Vem kör – ?, /groups/408321395986860/, besökta . 109www.st.nu/allmant//svarttaxi-har-flyttat-till-facebook, besökt . 110www.helahalsingland.se/gavleborg//taxi-ljusdal-snart-ett-minne-blott-det-finns- ingen-lonsamhet-langre, besökt . 111E-postmeddelande från , ansvarig reporter för artikeln ovan om olaglig taxitrafik i på med drygt 800 medlemmar, där medlemmar kunde erbjuda och efterfråga körningar samt diskutera priser. I artikeln berättas även om en liknande Facebook-grupp i , där medlemmarna uppmanas att inte diskutera priser i kommentarsfälten. I stället hän- visas enligt artikeln till promemorior och personliga meddelanden, som bara kan läsas av den som skickar och den som tar emot.112 har rapporterat om en annan Facebook- grupp i med namnet ”Svarttaxi ”. Enligt har gruppen tusentals följare och körningar erbjuds och efterfrågas inom gruppen.113 Utredningen har sökt på Facebook-sidor med namnet ”Vem kör” och ”Svarttaxi” och funnit att sådana sidor förekommer på flera håll i landet. 10.6Risker med behandling av personuppgifter har i ett delbetänkande som lämnades analyserat behandling av personuppgifter som sker av platt- formar inom delningsekonomin. Enligt kommittén finns en risk att förmedlarna använder de personuppgifter som de samlar in för nya ändamål, som användarna inte har informerats om, som de inte har godkänt och som de inte heller hade kunnat föreställa sig då de in- gick avtalet med företaget i fråga. Kommittén tar upp ett exempel där en förmedlare bland annat ska ha använt insamlade uppgifter för att bedriva egna undersökningar på kunddata och förevisa kund- data som underhållning på personalfester. Enligt kommittén illustre- rar exemplet på ett tydligt sätt vad som faktiskt kan hända, även om sådan användning är extrem och knappast representativ för branschen. Det är dock enligt kommittén så att uppgifter i allt större utsträck- ning börjar användas för andra ändamål än dem för vilka de ursprung- ligen samlades in, vilket brukar kallas för ”ändamålsglidning”. Detta är inte förenligt med personuppgiftslagen. Kommittén har uppgett att när ett stort antal i sig harmlösa uppgifter från olika samman- hang bearbetas och analyseras samlat, kan de tillsammans ge nya och tidigare oanade kunskaper om enskildas personligheter och an- vändas för att göra antaganden om deras framtida beteende.114 112www.allehanda.se/angermanland/solleftea/svarttaxi-via-facebook-slar-ut-taxinaringen, besökt . 113www.svt.se/nyheter/lokalt/jamtland/svarttaxi-samordnas-via-facebook. 114SOU 2016:41 Hur står det till med den personliga integriteten? – en kartläggning av , s. 368–372. 11 Gällande rätt om samåkning I finns inget särskilt regelverk för taxiliknande tjänster. Som anförts i kapitel 10 har en taxiliknande tjänst som bedrivits i bedömts utgöra taxitrafik enligt rättspraxis. I finns ett regel- verk för taxi, från vilket vissa typer av samåkning är undantaget. Det finns således inte heller ett särskilt regelverk för samåkning i . I detta kapitel presenteras gällande rätt om samåkning och taxi i . I kapitel 3 har utredningen redogjort för gällande rätt för samåkning, taxiliknande tjänster samt taxi i vissa andra länder. 11.1Regler om samåkning och taxitrafik Det finns som sagts ovan inget särskilt regelverk om samåkning i svensk rätt. I taxitrafikförordningen finns en bestämmelse1 med tre undantag från vad som är taxitrafik. Två av undantagen kan sägas handla om samåkning och handlar om resor till arbete och utbild- ning samt skjuts av barn till skola, det tredje gäller för transport med utryckningsfordon. För taxitrafik finns tre kriterier. Taxitrafik är trafik som bedrivs yrkesmässigt med personbil eller lätt lastbil och som innebär att fordon och förare mot betalning ställs till allmän- hetens förfogande för transport av personer.2 Undantagen om sam- åkning innebär att det inte är taxitrafik om en person transporterar passagerare till eller från en arbetsplats, skola eller annan lokal där bilföraren eller passageraren arbetar eller utbildar sig, om transport- en sker i samband med att bilföraren färdas till sitt arbete eller sin utbildningsplats. Det är inte heller taxitrafik om en förälder eller annan anhörig transporterar elever mellan bostad och skola eller del av 11 kap. 3 § taxitrafikförordningen (2012:238). 21 kap. 3 § taxitrafiklagen (2012:211). Gällande rätt om samåkning en sådan transportsträcka. De nu nämnda typerna av körningar kan således ske yrkesmässigt, mot betalning och vara ställda till allmän- hetens förfogande. Det finns ingen beloppsgräns för betalningen. Gränsen mellan samåkning och taxi Beträffande den typ av samåkning som omfattas av undantagen, det vill säga till arbete, utbilning och skjuts av barn till skola finns alltså en klar gräns mellan samåkning och taxi. När det gäller annan typ av samåkning som inte omfattas av undantagen finns det ingen tyd- lig gräns, utan sådan samåkning kan falla in under taxitrafikdefini- tionen. Sådan samåkning kan nämligen uppfylla alla de tre kriterierna för taxitrafik. Med yrkesmässigt menas att bilen ställts till allmän- hetens förfogande i sådan omfattning att den kan anses vara syste- matiskt utnyttjad för förvärvsändamål. I ett avgörande från hade en person använt UberPOP-platt- formen och genomfört 3–4 körningar. Hovrätten fann att kravet för yrkesmässighet var uppfyllt med följande motivering. Med hänsyn till att [tilltalad] har kört ett flertal personer och körningarna har skett efter kontakt via UberPOP anser hovrätten att den trafik han har bedrivit har varit yrkesmässig i taxi- trafiklagens mening. Hovrätten uttalade att syftet med tillhandahållandet av fordonet inte har någon självständig betydelse för bedömningen av om körningen är yrkesmässig och att storleken av den ersättning föraren får för kör- ningen är inte heller av någon avgörande betydelse. Enligt hovrätten är det i stället omfattningen av tillhandahållandet som är avgörande för om trafiken är att bedöma som yrkesmässig. Vad gäller betalning finns ingen bestämd beloppsgräns för vad som kan anses utgöra betalning. I förarbetena4 till bestämmelsen om taxitrafik förs resonemang om betydelsen av ersättningens storlek för att avgöra om kriteriet yrkesmässigt är uppfyllt. Där anges bland annat att ersättningens storlek i förhållande till driftskostnaden inte har någon avgörande betydelse för om en körning ska anses vara 3Svea Hovrätts dom , mål nr B 9078-15, lagakraftvunnen. Domen överklaga- des till som beslutade att inte meddela prövningstillstånd. 2005/06:109 s. 108 samt prop. Gällande rätt om samåkning Det anges vidare att det otvivelaktigt är fråga om yrkes- mässig trafik då exempelvis en person systematiskt tar med sig passa- gerare mot ersättning som understiger driftskostnaden, i syfte att minska kostnaderna för sin privatbil. Som anges i kapitel 5.1 har i domstolspraxis inte förts någon diskussion om huruvida storleken på betalningen överstiger kostnaderna för körningen, utan det har räckt med att konstatera att det har utgått betalning.5 Om någon bjuder på skjuts har någon betalning inte skett och det kan därmed inte bli fråga om taxitrafik i sådana situationer. Med allmänheten avses personer som föraren inte är bekant med. Bekanta är exempelvis grannar, släktingar, vänner, arbetskamrater eller annan som inte kan sägas falla under begreppet allmänheten. En körning är därmed ställd till allmänhetens förfogan- de om den erbjuds till okända personer. I Hovrättens ovan nämnda dom hade de aktuella körningarna förmedlats via UberPOP-platt- formen. Hovrätten fann att förarens transporttjänster därigenom hade erbjudits till ett flertal personer som varit okända för föraren och att kriteriet till allmänhetens förfogande därmed var uppfyllt.6 Det finns ingen reglering om hur en transport kan ställas till allmän- hetens förfogande. En slutsats av det som redogjorts för ovan blir att en person som exempelvis kör till och från träning och låter andra personer samåka och dela kostnaderna, med användning av en plattform där personer som är okända för varandra kan matchas, skulle kunna anses köra taxi eftersom exemplet kan anses uppfylla samtliga kriterier för taxitrafik. Om denna person inte har taxiförar- legitimation och det saknas taxitrafiktillstånd kan hon eller han per- son dömas för att ha bedrivit olaglig taxitrafik,7 enligt den redogörelse för straffbestämmelserna som finns i kapitel 5.5. 5Svea Hovrätts dom , mål nr B 9078-15. 1930:121 s. 86 och prop. 2005/06:109 s. 12 samt NJA 2004 s. 385 och dom , mål nr B 9078-15. 7Närmare bestämt olaga taxitrafik eller otillåten taxitrafik och brott mot taxitrafiklagen, se 1–2 och 4 §§ taxitrafiklagen (2012:211). Gällande rätt om samåkning 11.2Befintliga regler för förmedlare och plattformar I kapitel 5.5 redogörs för bestämmelsen om det så kallade beställar- ansvaret, som avser ansvar för den som har förmedlat olaglig taxi- trafik.8 Det är endast den som yrkesmässigt har slutit avtal om en olaglig transport som kan ställas till ansvar enligt bestämmelsen om beställaransvar. Som anges i kapitel 10.4.10 pågår i för när- varande en förundersökning enligt beställaransvaret avseende olaglig taxitrafik. Transportstyrelsen har av regeringen fått uppdrag att utreda om den nuvarande regleringen av beställaransvar skapar tillräckliga för- utsättningar för ordning och reda i transportbranschen. I en del- rapport konstaterar att det inte sker någon lagföring av beställare med stöd av reglerna om beställar- ansvar och att det inte heller är särskilt vanligt med utredningar mot beställarna.9 Transportstyrelsen har granskat 15 ärenden rörande taxi för perioden –och därvid tagit del av för- undersökningar, beslut och domar. Vid granskningen har det inte förekommit några yrkesmässiga beställare. I huvudsak har det i stället rört sig om privatpersoner som spontant har tagit en så kallad svart- taxi hem från nöjesställen. En avsaknad av sådana beställningar skulle enligt styrelsen kunna vara orsaken till att det saknas utredning och lagföringar mot beställare i taxibranschen. Transportstyrelsen kom- mer att bevaka resultatet av den pågående förundersökningen om beställaransvar avseende olaglig taxitrafik i det fortsatta utrednings- arbetet.10 När det gäller beställaransvar för yrkesmässig trafik generellt har Transportstyrelsen kunnat konstatera att endast en förundersökning har redovisats till åklagare för beslut. 8Av 5 kap. 3 § taxitrafiklagen (2012:211) följer att om taxitrafik enligt taxitrafiklagen har bedrivits utan tillstånd, döms den som yrkesmässigt för egen eller annans räkning har slutit avtal om transporten med trafikutövaren till böter eller fängelse i högst , om han eller hon kände till eller hade skälig anledning att anta att tillstånd saknades. 9Transportstyrelsen, Uppdrag att följa upp genomförda reformer och utreda vissa aktuella frågor inom yrkestrafiken, 3. Skapar den nuvarande regleringen av beställaransvar tillräckliga förutsättningar för ordning och reda i transportbranschen? Delredovisning av regeringsuppdrag N2015/06815/MRT, s. 4. 10Transportstyrelsen, Delredovisning nr 2 av regeringsuppdrag N2015/06815/MRT, , s. 9. Gällande rätt om samåkning det inte att få en entydig bild av orsakerna till detta. Å ena sidan visar förundersökningarna att det ofta finns stora utredningssvårig- heter. Exempel på komplicerande faktorer vid utredningarna är att inblandade aktörer ofta finns utanför , att transportkedjan ofta består av många led av beställare, och att avtalen kan innehålla så kallade friskrivningsklausuler. Å andra sidan har Transportstyrel- sen funnit att det i det inhämtade materialet förekommer ett antal ärenden som är mindre komplexa, där det synes som att det funnits förutsättningar för att utreda frågan om beställaransvaret vidare. Transportstyrelsen konstaterar att reglerna faktiskt måste användas, om något ansvar för beställaren ska kunna dömas ut. Som viktiga aspekter i det sammanhanget lyfter Transportstyrelsen följande: Antalet kontroller måste hållas på en godtagbar nivå. Medvetenheten och kunskapen om reglernas utformning måste säkerställas hos de tjänstemän som utför kontroller. Det måste säkerställas att det finns kompetens för att bedriva utredningar inom yrkestrafikområdet. Medvetenheten och kunskapen om reglerna måste säkerställas hos åklagare och möjligheten att föra talan om företagsbot sär- skilt uppmärksammas. Att internationell rättslig hjälp begärs i så liten utsträckning med- för utredningssvårigheter.11 Enligt artikel 16 i tjänstedirektivet12 råder fri etableringsrätt inom EU för tjänster som omfattas av direktivet. Direktivet omfattar inte transporttjänster, men kan omfatta förmedlingstjänster.13 Enligt arti- kel 9 i tjänstedirektivet och artiklarna 49 och 56 i EUF-fördraget14 11Transportstyrelsen, Delredovisning nr 2 av regeringsuppdrag N2015/06815/MRT, , s. 3. 12Europaparlamentets och rådets direktiv /123/EG av om tjänster på den inre marknaden (tjänstedirektivet). 13Artikel 2 i tjänstedirektivet. 14Fördraget om europeiska unionens funktionssätt. Gällande rätt om samåkning får det endast ställas krav på marknadstillträde eller andra krav på tjänsteleverantörerna, exempelvis tillståndsförfaranden och licenser, om dessa krav är icke- diskriminerande, nödvändiga för att nå ett tydligt fastställt mål som avser allmänintresset och proportionella till målet. Enligt artikel 4 i e-handelsdirektivet15 ska medlemsstaterna säkerställa att start och bedrivande av verksamhet som leverantör i informa- tionssamhällets tjänster inte underkastas bestämmelser om förhands- tillstånd eller andra krav som har motsvarande effekt. Med infor- mationssamhällets tjänster menas tjänster som utförs mot ersättning, på distans, på elektronisk väg och på individuell begäran av en tjänste- mottagare.16 I ingresspunkt 18 förklaras närmare vad som omfattas av informationssamhällets tjänster enligt följande. Informationssam- hällets tjänster omfattar en mängd näringsverksamheter som bedrivs online, t.ex. försäljning av varor. Själva leveransen av varor eller till- handahållande av offline-tjänster omfattas dock inte. Informations- samhällets tjänster begränsas inte enbart till tjänster som föranleder avtal online utan gäller även tjänster utan kostnad för mottagarna, i den mån de utgör näringsverksamhet. Som exempel kan nämnas tillhandahållande av information eller kommersiella meddelanden online eller tillhandahållande av sökmöjligheter samt åtkomst till och hämtning av data. Informationssamhällets tjänster omfattar också tjänster som avser vidarebefordran av information via kommunika- tionsnät, t.ex. genom att tillhandahålla tillgång till kommunikations- nät eller genom att fungera som värdtjänst för information från tjänstemottagaren. I begreppet informationssamhällets tjänster ingår, förutom själva handeln, en mängd olika tjänster såsom informationstjänster, finan- siella tjänster, fastighetsmäklartjänster, webbhotell och söktjänster. 15Europaparlamentets och rådets direktiv /31/EG av om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre markna- den (e-handelsdirektivet). 16Artikel 2 a 1.1 b i e-handelsdirektivet samt artikel 1.1 b i och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av om ett informationsförfarande beträffan- de tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (anmälningsdirektivet). Gällande rätt om samåkning En förutsättning för att en tjänst ska omfattas av begreppet är att den tillhandahålls online, dvs. via en förbindelse som möjliggör direkt interaktiv kommunikation.17 Bestämmelser om informationssam- hällets tjänster har i svensk rätt införts genom lag (2002) om elektro- nisk handel och andra informationssamhällets tjänster. Det kan finnas fall där plattformar erbjuder andra tjänster utöver de informationssamhällets tjänster som de tillhandahåller i egenskap av mellanhand mellan användarna. Under vissa omständigheter kan en plattform även vara leverantör av den tjänst som erbjuds via platt- formen. Ett medlemsland skulle kunna besluta om ett regelverk där sådana plattformar omfattas av tillståndskrav.18 Vid bedömningen av om en plattform endast är en mellanhand eller leverantör kan för- medlarens kontroll eller inflytande över tjänsten vara av stor bety- delse. Kommissionen listar i sin agenda för delningsekonomin följan- de tre kriterier19 som samtliga bör vara uppfyllda för att den som driver en plattform anses vara leverantör och inte en mellanhand. Priset: Fastställer delningsplattformen det slutliga pris som ska betalas av användaren, i egenskap av mottagare av tjänsten? Om delningsplatt- formen endast ger ett rekommenderat pris eller om tjänsteleverantören har rätt att själv justera det pris som fastställts av en delningsplattform uppfylls kriteriet kanske inte. Övriga centrala avtalsvillkor: Fastställer delningsplattformen andra avtals- villkor (än priset) som gäller för tjänsteleverantören och användaren (t.ex. obligatoriska instruktioner för tillhandahållande av den tjänst som erbjuds via plattformen samt skyldighet att tillhandahålla tjänsten)? Ägande av de huvudsakliga tillgångarna: Äger delningsplattformen de huvudsakliga tillgångar som används för att tillhandahålla den tjänst som erbjuds via plattformen? Andra faktorer som kan tala för att plattformen är leverantör är om plattformen tar på sig alla risker för tjänsten eller om det rör sig om ett anställningsförhållande mellan plattformen och den person som till- handahåller tjänsten.20 Kommissionen exemplifierar enligt följande. 2001/02:150 s. 18. 18Europeiska kommissionen, Europeisk agenda för delningsekonomin, COM (2016) 356, s. 6. 19I detta sammanhang hänvisar kommissionen inte till någon EU-lagstiftning. 20Europeiska kommissionen, Europeisk agenda för delningsekonomin, COM (2016) 356, s. 6. Gällande rätt om samåkning En delningsplattform som tillhandahåller tjänster inom tillfällig uthyr- ning får därför endast tillhandahålla informationssamhällets tjänster och inte själva boendetjänsten. Detta innebär till exempel att den som till- handahåller boendetjänsten själva fastställer priserna och att plattfor- men inte äger några av de tillgångar som används för att tillhandahålla tjänsten. […]21 Förmedlare som endast hjälper användare exempelvis genom att erbjuda betalsystem, försäkringar, service eller möjlighet för använ- darna att skriva recensioner och betyg, ska enligt kommissionen inte betraktas som leverantörer.22 prövar , på begäran om förhandsavgö- rande av en spansk domstol, om den taxiliknande tjänsten UberPOP ska anses vara en ren transportverksamhet eller en informations- samhällets tjänst, se mål C-434/15. prövar även om belgisk lagstiftning, som ställer upp ett krav på tillstånd för att utföra taxitjänster och som innebär att en aktör kan förbjudas att förmedla körningar till transportörer som saknar taxitillstånd, är förenlig med är förenlig med proportionali- tetsprincipen. Se mål C-526/15. Ansvar för olaglig verksamhet på plattformen Enligt e-handelsdirektivet får medlemsstaterna inte ålägga den som driver en digital värdtjänst en skyldighet att generellt övervaka den information de överför eller lagrar eller att aktivt leta efter olaglig verksamhet. Däremot är det tillåtet för medlemsstaterna att fastställa skyldigheter att informera berörda myndigheter om olag- lig verksamhet.23 En värdtjänst är en tjänst av enbart teknisk, auto- matisk och passiv natur, exempelvis elektroniska anslagstavlor och chattjänster, med andra ord mellanhänder.24 Inte heller kan den som driver en digital värdtjänst hållas ansvarig för information som använ- dare har lagrat, om den ansvarige för värdtjänsten inte har känt till 21Europeiska kommissionen, Europeisk agenda för delningsekonomin, COM (2016) 356, s. 6–7. 22Europeiska kommissionen, Europeisk agenda för delningsekonomin, COM (2016) 356, s. 6–7. 23Artiklarna 15.1–2 i e-handelsdirektivet. 24Ds 2001:13, Genomförande av e-handelsdirektivet, s. 28. Gällande rätt om samåkning det olagliga samt tagit bort eller gjort informationen oåtkomlig utan dröjsmål.25 Detta gäller under förutsättning att den som driver en värdtjänst har haft en passiv roll, det vill säga inte har utövat en aktiv roll som är ägnad att ge plattformen kännedom eller kontroll över lagrade uppgifter.26 Motsvarande bestämmelser har i svensk rätt in- förts genom lag (2002:562) om elektronisk handel och andra infor- mationssamhällets tjänster. Är reglerna om ansvar fortfarande ändamålsenliga? uppgav i sin strategi för den inre digitala mark- naden att kommissionen skulle undersöka om det behövs nya åt- gärder för att motarbeta olagligt innehåll på Internet, till exempel strikta förfaranden för borttagande av olagligt innehåll och om mellan- händer ska avkrävas större ansvar och tillbörlig aktsamhet när det gäller hur de förvaltar sina nät och system. Kommissionen uttalade bland annat följande. Allt eftersom mängden digitalt innehåll på internet växer kommer det nuvarande systemet att utsättas för allt större påfrestningar. Det är inte alltid lätt att avgöra vad mellanhänder kan göra med det innehåll de förmedlar, lagrar eller förvaltar innan den befrielse från ansvar som de åtnjuter enligt e-handelsdirektivet avskaffas. Med anledning av den senaste tidens händelser har frågan om den allmänna nivån på skyddet från olagligt material på internet bör höjas blivit aktuell i den offentliga debatten.27 Resultatet av kommissionens undersökningar presenterades .