sou · H4B311 · 2016-02-24 00:00:00 — En person som kan ha sitt ursprung i en donerad könscell eller ett donerat befruktat ägg har, efter att han eller hon fyllt , rätt till information om donatorns identitet. Om barnets mor inte var gift eller sambo med en man vid behandlingen och donatorn har gett sitt samtycke till att han kan fastställas som far, har även modern en rätt till information om donatorns identitet (23 §). 8.3.3Behandling inom ramen för ett surrogatarrangemang Före införandet av lagen om assisterad befruktning var det möjligt för fertilitetskliniker i att utföra behandlingar inom ramen för icke-kommersiella surrogat- SOU 2016:11 Regleringen i några andra länder –2006 genomfördes det omkring 20 surrogatarrangemang i och arrangemangen resulterade i omkring tio barn. Surrogatmodern var antingen en nära släktning eller vän, eller en annan frivillig. Fyra av paren kom från andra nor- diska länder och ett av dem kom från . Genom antagandet av lagen om assisterad befruktning infördes det ett förbud mot behandlingar inom ramen för ett surrogatarrange- mang. Enligt förbudet, som finns i 8 § lagen, får en assisterad be- fruktning inte utföras om det finns anledning att anta att barnet kommer att ges bort som adoptivbarn. Någon bestämmelse som hind- rar privata surrogatarrangemang finns däremot inte. Den som föder ett barn ska dock alltid anses som barnets mor. Det senare innebär att den kvinna som vill bli mor genom ett surrogatarrangemang måste adoptera barnet. I sådana fall gäller bestämmelserna i adoptions- lagen (22/2012). Där anges det att adoption är förbjuden om ersätt- ning har utgått eller utlovats för adoptionen. En överenskommelse eller förbindelse om sådan ersättning är dessutom ogiltig (5 § adop- tionslagen). I den proposition som låg till grund för införandet av lagen om assisterad befruktning angavs i huvudsak följande i frågan om surrogatmoderskap (RP 3/2006 rd s. 17 och 18). Surrogatarrangemang är förknippade med många principiella och praktiska problem. Den som blir ombedd att vara surrogatmor kan ha svårt att vägra, särskilt om den som ber om hjälp är en närstå- ende person. Graviditet och förlossning är alltid förknippade med hälsorisker och en större risk än vanligt för förlossningsdepression kan vara förknippad med surrogatarrangemang. Om surrogatmodern inte är en närstående finns det en betydande risk för kommersiali- sering och ekonomiskt utnyttjande. Parternas vilja kan också för- ändras arrangemanget varar. Det kan hända att den kvinna som föder barnet vill behålla det och den som ursprungligen velat ha barnet kan å andra sidan vilja avstå från det, särskilt om livs- situationen har förändrats eller barnet inte föds friskt. Vid bered- ningen av propositionen har det dock inte ansetts vara möjligt att avstå från de grundläggande principer som gäller moderskap. Enligt dessa principer är den kvinna som föder barnet dess mor, och hon kan på ett giltigt sätt besluta sig för att avstå från barnet tidigast efter förlossningen. Det har inte heller ansetts vara möjligt att genom tvångsverkställighet säkerställa en adoption. Regleringen i några andra länder arrangemang är alltid förknippat med en viss osäkerhet och en risk för svåra personliga problem. I propositionen tog man också upp frågan om jämlikhet mellan kvinnor och män i fråga om tillgång till assisterad befruktning som ett skäl för tillåtande av surrogatmoderskap. Med beaktande av de ovan beskrivna problemen, och av att den biologiska skillnaden mellan män och kvinnor gör att möjligheterna att få barn som resultat av assisterad befruktning med anlitande av surrogatmor avviker väsent- ligt från vad de är med anlitande av inseminationsbehandling, ansågs argumentet inte vara tillräckligt för att tillåta surrogatarrangemang. Frågan om surrogatmoderskap bör tillåtas i har återigen diskuterats . Den riksomfattande etiska delegationen inom social- och hälsovården (ETENE) uttalade att det i vissa enskilda fall kan vara etiskt godtagbart med surrogatmoderskap vid barnlöshet. publicerade därefter en bedöm- ningspromemoria där olika regleringsalternativ granskades. Efter re- mitteringen av promemorian, beslutade att det inte skulle inledas någon beredning av förslag till lagändringar . Beslutet motiverades med att frågan om surrogatmoderskap är mångfacetterad och behöver övervägas ytter- ligare. I har det antagits en ny faderskapslag (/11), som trädde i kraft . Enligt 1 kap. 2 § lagen är moderns äkta make far till barnet, om barnet är fött under äktenskapet. Om äktenskapet på grund av den äkta mannens död har upplösts före barnets födelse, är han far till barnet förutsatt att barnet är fött att det kan ha blivit avlat före den äkta mannens död. Om modern har ingått nytt äktenskap före barnets födelse, är den nya maken i stället far till barnet. Faderskap som inte kan konstateras i enlighet med 2 § fastställs genom beslut av magistraten eller domstolsbeslut. Då gäller följande. Far till barnet är den som har avlat barnet eller den vars spermier på något annat sätt har använts för befruktning av barnets mor och barnet har fötts till följd av detta. Om barnets mor har fått assist- erad befruktning enligt 1 § i lagen om assisterad befruktning och Regleringen i några andra länder barnet har fötts till följd av den assisterade befruktningen, är barnets far den man som i samråd med modern har gett sitt samtycke till behandlingen. Om en kvinna har fått behandlingen ensam, är barnets far den man vars spermier har använts vid behandlingen, om han före behandlingen eller i samråd med modern efter behandlingen har gett sitt samtycke till att han fastställs vara far till barnet i enlighet med 16 § 2 mom. i den lagen (1 kap. 3 §). Det finns i inga särskilda bestämmelser om moder- skapet till ett barn. Liksom i anses dock den s.k. mater est- regeln gälla, vilket innebär att den kvinna som föder barnet anses som barnets mor. Det finns inte någon möjlighet att fastställa för- äldraskap för en kvinna i ett samkönat par som inte fött barnet. Däremot kan det i vissa fall ske en s.k. närståendeadoption. En sär- skild arbetsgrupp inom har tagit fram en prome- moria med förslag till en lag om moderskap.6 I promemorian föreslås det bl.a. att mater est-regeln lagfästs. Det föreslås också införande av en möjlighet att fastställa moderskap för den kvinna i ett sam- könat par som inte fött barnet men som i samråd med modern sam- tyckt till den assisterade befruktningen. Promemorian innehåller vidare förslag om att kvinnopar ska kunna genomgå assisterad be- fruktning tillsammans. Förslagen har inte lett till lagstiftning. 8.4.1Förutsättningar för en assisterad befruktning I regleras assisterad befruktning i lagen om artificiell befrukt- ning och användning av mänskliga könsceller och embryon för stam- cellsforskning (55/1996), fortsättningsvis lagen om artificiell befrukt- ning. Lagen trädde i kraft och har ändrats . Enligt lagen får en assisterad befruktning bara utföras hos sådana vårdinstitutioner som har en särskild licens för det. Behand- lingarna ska utföras under överinseende av specialister inom gyne- kologi och obstetrik. Vårdgivaren måste dessutom erbjuda patienter- na och donatorerna en professionell rådgivning som genomförs av specialister, såsom socialarbetare eller psykolog (2 §). 6 publikation 50/2014. Regleringen i några andra länder Både par och ensamstående kvinnor kan genomgå en assisterad befruktning. Med par avses här såväl olikkönade som samkönade par. I lagen finns det ett antal förutsättningar som måste vara upp- fyllda för att en assisterad befruktning ska få genomföras. Förut- sättningarna är följande. 1.Kvinnan ska ha lämnat ett skriftligt och bevittnat samtycke. Om kvinnan är gift eller sambo ska även partnerns skriftliga och bevittnade samtycke inhämtas. 2.Det måste kunna antas att det blivande barnet kommer att växa upp under goda förhållanden. 3.Kvinnan måste vara i barnafödande ålder. Hon måste dessutom ha fysisk förmåga och tillräckligt god hälsa för att klara av behandlingen, graviditeten och förlossningen. 4.Kvinnan eller paret ska ha en god psykisk hälsa och leva under goda sociala förhållanden. Det är alltid en läkare som bedömer om en assisterad befruktning ska få genomföras eller inte. Om en behandling vägras, kan kvinnan eller paret överklaga läkarens beslut (3 §). 8.4.2Behandling med donerade könsceller En assisterad befruktning med donerade könsceller får bara genom- föras om fertiliten är nedsatt, vid allvarliga ärftliga sjukdomar eller om det finns andra medicinska skäl som motiverar en användning av sådana könsceller. Om fertiliteten hos båda personerna i ett par eller hos en ensamstående kvinna är nedsatt, är det tillåtet att vid en IVF-behandling använda både donerade ägg och donerade spermier. Det är däremot inte tillåtet att använda donerade befruktade ägg (5 § lagen om artificiell befruktning). Valet av lämplig donator görs av den läkare som ska utföra be- handlingen. får vara anonyma. Om en donator väljer att vara anonym, har han eller hon ingen rätt till information om det mottagande paret och vice versa. Om donatorn i stället väljer att inte vara anonym, ska vårdgivaren spara informationen om honom eller henne i en särskild journal. I samma journal ska vårdgivaren spara information om det eller de barn som kommer till genom an- Regleringen i några andra länder vändningen av de donerade könscellerna. När barnet fyller , har barnet rätt att få tillgång till journalen och på så sätt ta reda på donatorns namn (4 § lagen). 8.4.3Behandling inom ramen för ett surrogatarrangemang I är det inte tillåtet att utföra en assisterad befruktning inom ramen för ett surrogatarrangemang. Det nu sagda framgår av 5 § fjärde stycket lagen om artificiell befruktning. har det lagts fram ett förslag i parlamentet om tillåtande av altruistiskt surrogatmoderskap. Förslaget går i kort- het ut på följande.7 Det inrättas en särskild kommitté, som bl.a. har till uppgift att fatta beslut i ärenden om surrogatmoderskap (artikel 6). Tillstånd till ett surrogatarrangemang kan bara ges när en utredning av alla inblandades förhållanden visar att deras fysiska och psykiska hälsa, ekonomi och andra omständigheter är sådana att barnets bästa kan tillgodoses (artikel 4). Det ställs upp ett antal villkor i fråga om surrogatmodern. För- utom samtycke till att vara surrogatmor krävs det bl.a. att kvinnan är myndig, i åldern och att hennes äktenskap eller samboförhållande har varat . Hon ska ha genomgått minst en normal graviditet och förlossning som resulterat i ett barn som är minst , och hon ska kunna hantera en gravidi- tet och förlossning. Surrogatmodern får inte vara nära släkt med den av de tilltänkta föräldrarna som bidrar med könsceller till den assisterade befruktningen (artikel 8). Det ställs också upp villkor i fråga om den eller de tilltänkta föräldrarna. De ska vara mellan och deras äkten- skap eller samboförhållande ska ha varat . En ensam- stående person kan få tillstånd om han eller hon har särskilda resurser när det gäller barn. Den eller de tilltänkta föräldrarna ska ha lämnat sitt samtycke och är förpliktade att ansöka om att föräldraskapet ska överföras till dem, alternativt honom eller henne, enligt sär- skilda bestämmelser i barnlagen (76/2003). 7 Redogörelsen bygger på en presentation av professor under det nor- diska familjerättsseminariet i Tvärminne den 18–. Regleringen i några andra länder bara komma i fråga om den eller de tilltänkta föräldrarna är oför- mögna att få barn av medicinska eller biologiska orsaker. Dessutom krävs att den eller de tilltänkta föräldrarna inte bär ansvaret för ett barn (artikel 9). I syfte att undvika s.k. fertilitetsturism ställs det upp krav på att både surrogatmodern och de tilltänkta föräldrarna haft hemvist i (artikel 8 och 9). Det krävs att könsceller från minst en av de tilltänkta föräldrar- na används, och donerade könsceller ska bara användas om det finns behov av det. Man får inte använda könceller från surrogat- modern, hennes partner, eller en släkting till någon av dem i rätt upp- eller nedstigande led. Det är inte heller tillåtet att använda könsceller från en släktning i rätt upp- eller nedstigande led till de tilltänkta föräldrarna eller från deras syskon. I surrogatprocessen ingår flera steg, som inkluderar bl.a. medi- cinska undersökningar, rådgivning och utredning. Som tidigare nämnts krävs det tillstånd från en särskild kommitté innan det får ske en assisterad befruktning av surrogatmodern. Surrogatmodern är barnets mor vid födseln och hennes partner är barnets far eller förälder i den mån det följer av barnlagens bestäm- melser. Föräldraskapet kan överföras till de tilltänkta föräldrarna enligt särskilda regler i barnlagen. Ett sådant beslut kan fattas tidi- gast efter barnets födelse. Parterna kan träffa över- enskommelser om vem som ska ta hand om barnet från födseln och fram till att föräldraskapet överförts. Om alla parter är överens kan överföringen av föräldraskapet ske i administrativ ordning. I annat fall avgörs saken genom en dom. Talan ska i så fall väckas . Domstolen kan fatta interimistiska beslut om vårdnad, boende och umgänge. Barnets bästa ska tillmätas störst vikt (”over- ordnet hensyn”) vid domstolens hantering. Överföring av föräldra- skapet kan ske mot surrogatföräldrarnas vilja, om de tilltänkta föräldrarna har haft hand om barnet eller detta visar sig uppenbart vara till barnets bästa. De tilltänkta föräldrarna kan inte hindra att föräldraskapet överförs till dem. De sociala myndigheterna kopplas i så fall in. Det är förbjudet och straffbart att ge eller ta emot betalning ut- över tillåten ersättning, att marknadsföra surrogatmoderskap, att förmedla surrogatmoderskap i eller utanför , och att vidta åt- Regleringen i några andra länder gärder för att använda sig av kommersiellt surrogatmoderskap, eller surrogatmoderskap i strid med isländsk lag i utlandet. Den föräldraskapsrättsliga regleringen finns i barnlagen. I det följan- de redogör vi för de regler i lagen som gäller när ett barn har kom- mit till genom en assisterad befruktning och som finns i artikel 6. Liksom i dansk rätt har det ansetts nödvändigt med en särskild regel om moderskapet för de barn som kommer till genom en assiste- rad befruktning. I barnlagen anges det därför att barnets mor är den kvinna som föder barnet. En äggdonator kan alltså inte anses som barnets mor (första stycket). En man som har gett sitt samtycke till att hans hustru eller re- gistrerade sambo genomgår en assisterad befruktning enligt lagen om artificiell befruktning, ska anses som barnets far. Om samtycket i stället har lämnats av en kvinnas hustru eller partner, ska hustrun eller partnern anses som barnets förälder (andra och tredje stycket). En man som enligt lagen om artificiell befruktning donerar spermier till någon annan än sin maka eller partner, kan inte genom dom fastställas som far till det eller de barn som tillkommer genom en assisterad befruktning med hans spermier (fjärde stycket). Där- emot ska en man som har donerat spermier i något annat syfte anses som barnets far. Undantag gäller om spermierna har använts utan mannens kännedom eller efter hans död (femte stycket). Faderskap får inte fastställas för ett barn som har kommit till genom assisterad befruktning för en ensamstående kvinna (artikel 3 andra stycket). 8.5.1Förutsättningar för en assisterad befruktning I regleras möjligheterna till assisterad befruktning i loven om humanmedisinsk bruk av bioteknologi m.m. (LOV-2003-12- 05-100). De tillåtna formerna av assisterad befruktning är insemi- nation och befruktning utanför kroppen. Enligt lagen får sådana behandlingar bara utföras på en kvinna som är gift eller sambo med Regleringen i några andra länder en man eller en kvinna (2 kap. 1–4 §§). Någon möjlighet för ensam- stående kvinnor att genomgå assisterad befruktning finns alltså inte. En läkare beslutar om en assisterad befruktning ska få genom- föras. Beslutet ska grundas på medicinska och psykosociala bedöm- ningar av paret. Läkaren ska beakta parets omsorgsförmåga och ta hänsyn till det blivande barnets bästa. Läkaren har möjligheter att inhämta den information som är nödvändig för att kunna göra en helhetsbedömning i det enskilda fallet (2 kap. 6 §). 8.5.2Behandling med donerade könsceller I tillåts assisterad befruktning med donerade spermier. Be- stämmelser om detta finns i loven om humanmedisinsk bruk av bio- teknologi m.m. Den som har kommit till genom en behandling med donerade spermier har rätt att få veta vem donatorn är. Det finns ett nationellt donatorregister där alla spermiedonatorer registreras (2 kap. 7 och 8 §§). En spermiedonator ska vara och får inte sakna rättslig handlingsförmåga på det personliga området. Spermiedonatorn ska ge sitt skriftliga samtycke till att spermierna får används vid assiste- rad befruktning och till att uppgifter om hans identitet registreras i donatorregistret. Samtycket kan återkallas till dess att befruktning har skett. Donatorn får inte kännedom om parets och barnets iden- titeter. Den behandlande läkaren väljer en lämplig donator. Vård- givaren är ansvarig för att upplysningar om behandlingen registreras (2 kap. 9 och 10 §§). Det är i otillåtet att donera ägg till andra personers assisterade befruktningar och att föra in ett främmande befruktat ägg i en kvinnas kropp (2 kap. 15 och 18 §§). majoritet har tagit ställning för tillåtande av äggdonation, under förut- sättning att det handlar om överblivna ägg från ett annat pars IVF- behandlingar, och att ägget befruktas med partnerns spermier.8 8 uttalelse om eggdonasjon . Regleringen i några andra länder 8.5.3Behandling inom ramen för ett surrogatarrangemang I är det alltså inte tillåtet att utföra en assisterad befruktning med donerade ägg. Det är därför inte heller möjligt att genomföra ett surrogatarrangemang som innefattar behandling med donerade ägg. Till det nu sagda kommer att den kvinna som föder ett barn alltid ska anses som barnets mor (2 kap. 2 § första stycket i loven om barn og foreldre [LOV-1981-04-08-7], barnlagen). Det finns inget uttryckligt förbud mot sådana surrogatarrange- mang som inte innefattar en äggdonation. Ett avtal om att någon ska vara surrogatmoder är dock inte bindande (2 kap. 2 § andra stycket). har uttalat sig om surrogatmoder- skap.9 Rådets medlemmar tog enhälligt avstånd från kommersiellt surrogatmoderskap. En majoritet av medlemmarna ansåg att det bör vara straffbart för privatpersoner att ingå avtal om kommer- siellt surrogatmoderskap med en surrogatmor eller en verksamhet som förmedlar surrogatarrangemang, i eller utlandet. Majori- teten tog också avstånd från altruistiskt surrogatmoderskap. Regler om vem som är förälder till ett barn finns i barnlagen. Där föreskrivs det bl.a. att den kvinna som föder ett barn ska anses som barnets mor. Barnets far är den man som modern är gift med vid barnets födelse. Denna faderskapspresumtion gäller dock inte om makarna var separerade vid barnets födelse. Om modern är änka, anses den avlidne maken som barnets far under förutsättningen att modern kan ha blivit gravid innan maken dog. När faderskapet inte följer av äktenskap, kan modern uppge en viss man som far och han kan bekräfta faderskapet. Om modern inte har uppgett en viss man som far, kan hon godta en mans bekräftelse i efterhand. Faderskap kan också fastställas genom dom (2 kap. 2–4 §§). Vid assisterad befruktning gäller reglerna i 2 kap. 9 §. Där anges det att moderns make eller manliga sambo ska anses som barnets far om han har samtyckt till behandlingen och det inte är osannolikt 9 Bør surrogati være tillatt i ? Regleringen i några andra länder att barnet har avlats genom behandlingen. En spermiedonator kan inte genom dom fastställas som barnets far. Om modern är gift eller sambo med en kvinna, anses den andra kvinnan under vissa förutsättningar som barnets medmor. En förut- sättning är att barnet har avlats genom en assisterad befruktning som utförts på en godkänd sjukvårdsinrättning i eller i ut- landet. En annan förutsättning är att den andra kvinnan har gett sitt samtycke till behandlingen. Det krävs också att spermiegivarens identitet är känd (2 kap. 3 och 4 a §§). Ett barn kan enligt norsk rätt inte ha både en far och en med- mor. Om barnet inte har en far eller medmor, ska det offentliga försöka få fastställt vem som är far eller medmor (2 kap. 5 §). I regleras assisterad befruktning och surrogatarrange- mang i The Human Fertilisation and Embryology Act 1990, the Human Fertilisation and Embryology Act 2008 och the Surrogacy Act 1985 (fortsättningsvis lag, lag respektive surrogatlagen). lag är indelad i tre delar. Den första delen innehåller ändringar lag och den andra delen innehåller bestämmelser om rättsligt föräldraskap. Den tredje delen innehåller bl.a. ändringar i surrogatlagen. När vi i fortsättningen talar om 1990 års lag, avser vi lag med de ändringar som har gjorts genom lag. The Human Fertilisation and Embryology Authority (HFEA) beslutar om licenser samt utarbetar riktlinjer och annan vägledning för de sjukvårdsinrättningar som har beviljats en licens. Myndigheten utövar också tillsyn över de licensierade sjukvårdsinrättningarnas behandlingar med ägg, spermier och befruktade ägg.10 En av myn- dighetens viktigaste uppgifter är att upprätta en s.k. Code of Practice (fortsättningsvis koden). Syftet med koden är att ge licensierade sjukvårdsinrättningar en vägledning om hur de på ett korrekt sätt ska bedriva de verksamheter som omfattas av en licens (25 § i 1990 10 HFEA:s dokument About the Human Fertilisation and Embryology Authority, October 2009. Regleringen i några andra länder års lag). Koden innehåller bl.a. relevanta lagbestämmelser, HFEA:s tolkningar av dessa bestämmelser samt en beskrivning av HFEA:s egna villkor och föreskrifter. Den nu gällande koden (åttonde upp- lagan) publicerades och reviderades senast . I finns det även privata, icke-licensierade kliniker. Vid dessa kliniker kan det erbjudas metoder som inte är tillåtna vid de licensierade klinikerna. Som exempel på sådana metoder kan nämnas spermieseparation för könsurval av sociala skäl. HFEA arbetar aktivt för att försöka påverka dessa verksamheter och varnar allmänheten för de risker som en behandling vid icke-licensierade kliniker kan innebära. Utöver hälsorisker kan det uppstå problem kring det rättsliga föräldraskapet eftersom lagstiftningen endast omfattar donation av könsceller vid licensierade kliniker. 8.6.2Förutsättningar för en assisterad befruktning har en av de mest tillåtande regleringarna i . Det är t.ex. tillåtet att vid en assisterad befruktning använda done- rade befruktade ägg eller både donerade ägg och donerade spermier. Det är också tillåtet att utföra behandlingar inom ramen för ett altruistiskt surrogatarrangemang och att vid behandlingar använda könsceller från avlidna personer. Assisterad befruktning får genomgås av såväl par som ensam- stående personer. En tilltänkt förälder ska, innan han eller hon lämnar ett informerat samtycke, få information om tänkbara och tillgäng- liga behandlingsalternativ, potentiella risker och tänkbara konsekven- ser för olika aktörer samt om vikten av att berätta för det blivande barnet om dess tillkomst. Personen ska också få information om bl.a. det rättsliga föräldraskapet vid en assisterad befruktning och ges möjlighet till rådgivning i olika frågor (se bl.a. avsnitten 4–6 i koden). En sjukvårdsinrättning ska alltid göra en bedömning av den eller de personer som vill genomgå en behandling. Bedömningen ska baseras på personernas information om medicinska och sociala för- hållanden samt på sådan information som sjukvårdsinrättningen med personernas samtycken har inhämtat från andra personer, myndig- heter eller organisationer. Sjukvårdsinrättningen ska vid bedömning- en särskilt beakta hur en behandling kan komma att påverka det Regleringen i några andra länder blivande barnet, barnets blivande syskon samt andra barn i barnets närhet (se bl.a. 13 § lag och avsnitt 8 i koden). 8.6.3Behandling med donerade könsceller