sou · H4B372d2 · 2016-10-17 00:00:00 — tionen från motpartens sida.51 Istället för att prestera kan gäldenä- ren som lagtexten visar ställa godtagbar säkerhet om så krävs av motparten för prestationer som motsvarar dem som motparten kommer att tillhandahålla gäldenären. Säkerheten kan utgöras av bankgaranti, pantförskrivning, borgenförbindelse eller något lik- nande. Är tiden för motpartens fullgörelse inte inne, har motparten en- ligt 2 kap. 20 § andra stycket 2 rätt att erhålla säkerhet för gäldenä- rens framtida prestationer i den mån det av särskild anledning är nödvändigt för att skydda honom mot förlust. Det bör noteras att gäldenären inte med stöd av denna bestämmelse kan tvingas till förskottsbetalning.52 Dessutom finns rätten att begära säkerhet endast om det av särskild anledning är nödvändigt för skydda mot- parten mot förlust. Om gäldenären inte lämnar besked huruvida avtalet ska fullföl- jas enligt 2 kap. 20 § första stycket eller inte fullgör sina skyldig- heter enligt 20 kap. 20 § andra stycket, får motparten häva avtalet, 20 kap. 20 § tredje stycket. Vid hyra är vanligtvis gäldenären skyl- dig att betala hyran i förskott. Hyresgästen är däremot inte skyldig att betala den hyra som förfallit för tiden före rekonstruktionen. Inte heller behöver hyresgästen ställa säkerhet för dessa. Principen i NJA 1989 s. 206 ska således inte tillämpas under företagsrekon- struktion, vilket innebär att partiell fullföljd är tillåten. Hyresford- ringar som uppkommit före rekonstruktionen kommer därmed att omfattas av ett eventuellt ackord.53 Motparten får inte heller för- månsrätt som t.ex. gäller för nytillkomna fordringar, eftersom motpartens vederlagskrav grundar sig på avtal som träffats före beslutet om företagsrekonstruktion, jfr 10 § 4 FRL. Däremot måste gäldenären betala hyresfordringar som uppkommer under rekonstruktionen. Kan inte 2 kap. 20 § LFR tillämpas gäller allmänna bestämmel- ser. En tillämpning av allmänna bestämmelser vid företagsrekon- struktion innebär bl.a. följande. När gäldenären inte har begått något kontraktsbrott före inledandet av företagsrekonstruktionen och det inte står klart att gäldenären kommer att begå ett avtals- 51Se , T. & , M., Lagen om företagsrekonstruktion, 2 uppl., 2013, s. 130. 52Se , T. & , M., Lagen om företagsrekonstruktion, 2 uppl., 2013, s. 134. 53Se , T. & , M., Lagen om företagsrekonstruktion, 2 uppl., 2013, s. 140, SOU 2001:80 s. 81 f. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas brott, har motparten innan fullgörelsetiden är inne ingen rätt att få besked om gäldenären tänker utge vederlaget. Motparten riskerar då att gäldenären senare inte vill utge vederlaget, vilket visserligen är ett avtalsbrott men innebär att motparten är hänvisad till att bevaka sin rätt vid ett eventuellt ackord. Motparten måste dock för sin del vara beredd att fullgöra avtalet för att inte göra sig skyldig till avtalsbrott, om gäldenären när fullgörelsetiden är inne begär fullgörelse och är beredd att utge vederlaget eller ställa säkerhet.54 I syfte att samordna reglerna mellan konkurs och företagsre- konstruktion föreslår utredningen att en bestämmelse efter modell av 12 kap. 31 § JB införs i LFR.55 Om gäldenären fortsätter att bed- riva sin verksamhet i hyresvärdens lokaler och varken erlägger kon- tant betalning eller ställer säkerhet för uppkomna hyresfordringar som härrör sig från tiden efter rekonstruktions inledande ska hy- resvärden i likhet med vad som gäller vid konkurs få en priviligierad ställning. Visserligen kan anföras att den föreslagna regeln i 20 d § ger uttryck för detsamma, nämligen utnyttjar eller förfogar gälde- nären över en prestation utan att ha bestämt om avtalet ska fullföl- jas anses gäldenären ha krävt fullföljd för denna.56 Utredningen anser dock att det kan vara lämpligt att förtydliga regeln så att det klart framgår att utnyttjar gäldenären lokaler utan att betala för dem ska det leda till att hyresvärdens fordran är förenad med s.k. superförmånsrätt i en efterföljande konkurs. Vid konkurs gäller enligt 12 kap. 31 § JB att om ett konkursbo inte ställer en lokal till en hyresvärds förfogande efter det att hyresvärden har uppmanat boet till detta, ansvarar boet för hyran. Ansvaret gäller hyra från konkursbeslutet till dess att konkursboet ställer lokalen till hyresvärdens förfogande. Syftet med bestämmelsen är att för- hindra att gäldenären bedriver verksamhet i hyrda lokaler utan att svara för hyreskostnaden, vilket är till nackdel för de företag som konkurrerar med gäldenären och för hyresvärden. Utredningen föreslår således att fortsätter en hyresvärd att tillhandahålla en lokal enligt ett hyresavtal med gäldenären, ska hyresvärdens fordran på 1995/96:5 s. 201, SOU 2001:80 s. 99. 2002/03:49 s. 102 ff. Se även NJA 2009 s. 41. 56Se även NJA 2014 s. 537. Där finner HD att om det rör sig om en fordran för en presta- tion, som gäldenärsföretaget i enlighet med det före den kritiska tidpunkten träffade avtalet därefter tillgodogjort sig, men som borgenären inte har varit skyldig att prestera annat än mot samtidig avtalsenlig betalning, omfattas vederlagsfordringen inte av ackordet. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas hyra för nyttjande som sker senare än efter rekonstrukt- ionsbeslutet anses ha uppkommit under rekonstruktion, såvida inte gäldenären erlägger kontant betalning för hyror som uppkommit efter rekonstruktionsbeslutet eller ställer säkerhet därför. Om gäl- denären försummar att betala hyror som löper efter rekon- struktionsbeslutet, kommer dessa att vara likställda med nya ford- ringar, vilket medför att de får allmän förmånsrätt enligt 10 § 4 FRL i en efterföljande konkurs. (jfr 7.2.7 vad som anförs om för- månsrätt vid efterföljande konkurs). Trots att hyresvärdens fordran grundar sig på ett avtal som träffats före beslutet om företagsre- konstruktion ska således hyresvärdens fordran förenas med super- förmånsrätt i den angivna situationen. Såsom vid konkurs ska inte gäldenären kunna driva verksamheten vidare utan att betala för lokalkostnaderna. Så länge som gäldenären fullgör sina förpliktelser avseende hyror som uppkommit efter rekonstruktionsbeslutet kan dock hyresvärden inte häva avtalet. Gäldenären är dock inte tvungen att betala eller ställa säkerhet för förfallna hyror som upp- kommit innan rekonstruktionsbeslutet. Utifrån detta perspektiv är den föreslagna regeln inte någon nyhet. Bestämmelsen ska vara tillämplig även vid en förhandling om separat ackord, 3 b kap. 11 §. Förslag: Om en arbetstagare fortsätter att fullgöra sina åtagan- den enligt ett anställningsavtal med gäldenären, ska arbetstaga- rens fordran på lön eller annan ersättning för arbete som utförs senare än efter rekonstruktionsbeslutet anses ha upp- kommit under rekonstruktionen. En arbetstagare som inte får betalt för innestående lön eller som med stor sannolikhet kan fastställa att full lön inte kommer att utges för framtida löneanspråk har enligt allmänna principer rätt att lägga ner arbetet i avvaktan på betalning eller att betryggande sä- kerhet ställs.57 Eftersom hävningsförbudet i 2 kap. 20 § inte gäller anställda kan en arbetstagare frånträda sin anställning under rekon- 57 Se AD 1942 nr 56, AD 1971 nr 19 och prop. 1995/96:5 s. 92 och 136. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas Det nämnda innebär att det kan vara svårt för en gäl- denär att hindra en arbetstagare att frånträda anställningen.58 Vid såväl företagsrekonstruktion som konkurs utgår lönega- ranti. Arbetstagaren omfattas av en rätt till lönegaranti såvitt gäller viss intjänad lön och lön för efter beslutet om företagsrekonstruktion. För tiden senare än en månad från beslutet om företagsrekonstruktion ska arbetstagaren erhålla lön av gälde- nären. Om gäldenären inte erlägger full betalning eller ställer sä- kerhet för lönefordran kan arbetstagaren frånträda anställningen. Det kan vara förödande för gäldenären om s.k. nyckelpersoner lämnar företaget, därför att gäldenären kanske inte kan erlägga t.ex. full betalning för lönefordran. Vid konkurs gäller enligt 5 kap. 18 § konkurslagen att om en arbetstagare fortsätter att fullgöra sina åtaganden enligt anställningsavtalet, ansvarar konkursboet för ar- betstagarens fordran på lön eller annan ersättning för arbete som belöper på tid från konkursbeslutet. En fordran för arbete utfört under av arbetsgivarens konkurs är en konkursfordran som normalt omfattas av lönegaranti, medan fordran för därefter utfört arbete åt konkursboet är en massaford- ran och som inte omfattas av lönegaranti annat än om konkursboet försätts i konkurs.59 Någon uttrycklig motsvarighet till 5 kap. 18 § konkurslagen finns inte vid företagsrekonstruktion. Här skulle man dock kunna införa en sådan liknande bestämmelse som visser- ligen inte ger den anställde samma trygghet som en anställd vid konkurs men som i vart fall kanske skulle kunna få någon nyckel- person att stanna en ytterligare tid hos gäldenären, nämligen om vederbörandes fordran skulle vara förenad med allmän förmånsrätt i en efterföljande konkurs. Visserligen skulle det vara möjligt för den anställde att frånträda anställningen och förhandla fram ett nytt avtal med gäldenären som medför allmän förmånsrätt enligt 10 § 4 FRL om avtalet ingås med rekonstruktörens samtycke. Det ankommer dock på rekonstruktören att se till att företagshypote- kets värde inte minskar onödigt mycket på grund av fordringar på grund av sådana avtal. I strävan att låta reglerna i rekonstruk- tionslagen närma sig reglerna i konkurslagen bör dock en regel 58Jfr , E., Konkursarbetsrätt, 5 uppl., 2013, s. 410 ff. 59Se , M., Rättsutlåtande i tvist om huruvida fordran för arbete utfört under företags- rekonstruktion omfattas av offentligt ackord. Insolvensrättsliga utlåtanden, 2016 s. 92. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas SOU 2016:72 utarbetas efter modell i 5 kap. 18 § konkurslagen. I en situation där gäldenären inte kan betala hela den anställdes lön och anspråken inte täcks fullt ut av lönegaranti skulle möjligtvis gäldenären kunna behålla nyckelpersoner kvar i företaget än vad som kanske är möjligt, om det gavs superförmånsrätt för löneanspråket i en eventuell efterföljande konkurs. Någon begränsning av förmåns- rätten – såsom är fallet beträffande t.ex. lönefordringar enligt 12 § FRL - finns inte för förmånsrätt enligt 10 § 4 FRL (se NJA 2014 s. 389). Utredningens mål är bl.a. att skapa förutsättningar för lyckade rekonstruktioner. Kan gäldenären tillhandahålla de anställda villkor som leder till en fortsatt anställning är det till fördel för båda parterna. Den föreslagna regeln skulle också vara särskilt viktig vid ett separat ackord eftersom då utgår inte någon lönegaranti. Det bör påpekas att den föreslagna regeln inte på något sätt är avsedd att påverka rättsläget avseende frågan om tidpunkten för fordrans uppkomst, NJA 2009 s. 291, NJA 2012 s. 876, NJA 2014 s. 537 och HFD , mål nr 5818-14. har i rättsfallet NJA 2014 s. 537 uttalat att tidpunkten för fordring- arnas uppkomst ska avgöras med beaktande av syftet med den regel som avgränsar vilka borgenärer som omfattas av ackordet, dvs. 3 kap. 3 § LFR. Om det rör sig om en prestation, som gäldenärsfö- retaget i enlighet med det före den kritiska tidpunkten träffade avtalet därefter har tillgodogjort sig, men som borgenären inte har varit skyldig att prestera annat än mot avtalsenlig betal- ning, omfattas vederlagsfordran inte av ackordet. Vidare har uttalat i mål 5818-14, avgjort 2016- 07-05 att en arbetstagare inte är skyldig att prestera annat än mot avtalsenlig betalning. Fordran på lön eller annan ersättning för ar- bete som utförts efter den kritiska tidpunkten bör därför inte om- fattas av ett offentligt ackord. För arbetstagaren säkras således fordran på utfört arbete under I fråga om utbetalt lönegarantibelopp inträder tagarens rätt mot arbetsgivaren. De angivna rättsfallen ger uttryck för att statens regressfordran inte omfattas av ackord. Efter en må- nad är det dock gäldenären som ska betala arbetstagaren. Om gäl- denären inte betalar arbetstagaren är den sistnämnde inte skyldig att utföra något arbete. Om en arbetstagare emellertid skulle fort- sätta att fullgöra sina åtaganden enligt ett anställningsavtal i den Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas situationen ska arbetstagarens fordran på lön eller annat arbete vara förenad med bästa allmänna förmånsrätt enligt 10 § 4 FRL i en even- tuell efterföljande konkurs av arbetsgivaren. Vidare föreslås att en arbetstagare som fortsätter sina åtaganden enligt ett anställningsavtal och arbetsgivaren är föremål för ett separat ackord ska ha sin fordran på lön förenad med bästa allmänna förmånsrätt enligt 10 § 4 i en even- tuell efterföljande konkurs av arbetsgivaren, se 3 b kap. 11 §. Förslag: Gäldenären ska ha rätt att överlåta avtal till tredje man. I ett rekonstruktionsförfarande kan gäldenären inse att ett avtal är till gagn för förfarandet men det kan ändå av olika skäl anses för betungande. I flera rättsordningar, bl.a. den amerikanska, finns möjlighet för gäldenären att överlåta avtal till tredje man.60 Det är till fördel för både gäldenären och borgenären genom att avtalet i praktiken blir fullföljt. Borgenären missgynnas inte heller av upp- görelsen eftersom det ställs krav på att gäldenären måste överlåta avtalet till en solvent tredje man. I allmänhet kan en gäldenär inte utan borgenärens samtycke be- fria sig från en förpliktelse i ett avtal genom att överlåta detta på en ny gäldenär.61 Ett sådant samtycke kan lämnas uttryckligen men kan också framgå av t.ex. konkludent handlande. Ett gäldenärsbyte kan i vissa fall följa av lag62 eller åstadkommas med stöd av lag. Utan lagstöd förutsätts annars att borgenären och den som inträder som ny gäldenär är överens om det.63 Om borgenären samtycker uppkommer dock två frågor, nämligen om och när den nuvarande gäldenärens förpliktelse upphör på grund av överlåtelsen. Huvud- regeln är att den nuvarande gäldenärens förpliktelse inte upphör utan borgenärens samtycke. 60Se Tuula, M., Rekonstruktion av företag inom insolvenslagstiftningens ramar, 2 uppl., 2001, s. 163. 61Se , K., Obligationsrätt, s. 642 ff. 62Se 2 kap. 26 § ABL. 63Se , S., Betalning. Om kongruent infriande av penningskulder och andra betal- ningsrättsliga frågor, 2014, s. 331. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas Utifrån ett rekonstruktionsperspektiv borde det vara möjligt att göra ett gäldenärsbyte vid t.ex. leasingavtal. Förvärvaren av leasing- avtalet tar över avtalet och ansvaret som ny gäldenär och objektet fortsätter att häfta som säkerhet för borgenären. Den tidigare gäl- denären befrias från sitt ansvar och den nya gäldenären betalar en- ligt avtalet till borgenären. Det nämnda gäldenärsbytet är möjligt att genomföra enligt gällande rätt med borgenärens samtycke. Ett annat exempel är överlåtelse av hyresavtal. Om borgenären tillåter att överlåtelse av ett hyresavtal får göras till en ny hyresgäst får det anses innebära att borgenären medger att den nya gäldenären får överta den nuvarande gäldenärens rätt att nyttja lokalen. Borgenä- ren får då också anses ha medgivit att den nuvarande gäldenären befrias från sina förpliktelser vid överlåtelsen, såvida inget förbehåll skett. Utredningen föreslår en regel som innebär att gäldenären har rätt överlåta ett avtal mot borgenärens vilja under förutsättning att a)gäldenären förklarat att avtalet ska fullföljas, b)att tredje man har förmåga att fullgöra avtalet och c) motparten inte väsentligt missgynnas av överlåtelsen och det i övrigt inte finns något rättsligt hinder mot överlåtelsen. Detta innebär att förvärvaren ska uppfylla gäldenärens återstående avtalsförpliktelser i den mån de omfattas av avtalsöverlåtelsen till borgenären och den sistnämnde ska fullgöra sin del av avtalet gentemot förvärvaren. Gäldenären befrias dock från det datum då överlåtelsen äger rum från eventuella förpliktelser i det överlåtna avtalet.64 Det ska vara möjligt att överlåta avtalet trots att det finns för- bud mot detta i avtalet, jfr nuvarande 20 kap 20 § sjätte stycket LFR och föreslagna 2 kap. 20 i § att reglerna är tvingande till gälde- närens fördel. Frågan är dock om vissa avtal inte ska kunna överlå- tas. Om det föreligger något direkt rättsligt hinder för gäldenärs- byte eller om det skulle medföra betydande svårigheter för borgenären att uppfylla sina åtaganden enligt annan lagstiftning på grund av gäldenärsbytet ska naturligtvis inte en sådan överlåtelse 64 Se motsvarande regel i Nordic-Baltic Recommendations on Insolvency law, Final version 2016. Rättsverkningar av att företagskonstruktion beslutas Det kan också diskuteras om gäldenären till exempel ska få överlåta ett avtal som avser en specifik tjänst som gäldenären ska utföra åt motparten. Även i den situationen bör inte överlåtelse ske, om motparten inte kan förvänta sig att få tjänsten utförd med samma kvalitet. Det viktigaste torde dock vara att motparten skyd- das mot att tredje man på grund av bristande ekonomisk förmåga eller av annat skäl inte kommer att fullgöra sin del av avtalet efter övertagandet. Regelverket måste därför tillhandahålla ett skydd för borgenären. Skyddet består i att överlåtelsen måste ske till en sol- vent tredje man. Tredje man måste således ha förmåga att fullfölja avtalet. Skyddet består även av en möjlighet för borgenären att för- hindra överlåtelsen för det fall borgenären väsentligen missgynnas av överlåtelsen, dvs. det finns risk att vederbörande inte får betalt eller betryggande säkerhet inte ställs för fordran om så krävs av något annat skäl än tredje mans betalningsförmåga. Om borgenä- ren motsätter sig att avtalet överlåts ska saken prövas av domstol. Om borgenären är missnöjd med gäldenärens beslut, vilket har tillstyrkts av rekonstruktören - får borgenären väcka talan mot gäldenären från det att han eller hon fick del av beslutet. Talan ska väckas i den tingsrätt som handlägger ärendet om företagsrekonstruktion. I sådana mål bör man kunna besluta att vardera part ska bära sina egna rättegångskostnader, oavsett utgång. Domstolens uppgift blir i den aktuella situationen att pröva skyd- det för den borgenär som motsätter sig överlåtelsen. Om t.ex. sä- kerhet har ställts för fullgörande av avtalet från tredje man ska domstolen kontrollera t.ex. att den är betryggande. Är resultatet av prövningen positivt ska domstolen medge att överlåtelse får ske, trots borgenärens bestridande. Utfaller prövningen negativt, ska överlåtelsen inte kunna ske. Vi anser dock att det vore lämpligast om parterna kunde komma överens på frivillig väg att gäldenärs- byte får ske. Vi anser dock också att en borgenär inte utan egentliga skäl ska kunna hindra gäldenären från att överlåta ett avtal till en solvent tredje man och på så sätt kanske stjälpa rekonstruktionen. En överlåtelse av avtalet förutsätter emellertid också att rekon- struktören samtycker till att överlåtelsen bör ske. 8Genomförande och avslutande av företagsrekonstruktion Förslag: Av förslaget till rekonstruktör i ansökan om företags- rekonstruktion ska framgå vilka borgenärer som kontaktats med anledning av förslaget, hur de är berörda samt om de har någon erinran mot att den föreslagna personen utses till rekonstruktör. Detsamma gäller vid en ansökan om s.k. separat ackord. I ansökningen ska gäldenären enligt 2 kap. 3 § 4 LFR lämna ett förslag till rekonstruktör och lämna behövliga uppgifter om den föreslagne personens lämplighet för uppdraget. Vem som kan utses till rekonstruktör regleras närmare i 2 kap. 11 §. Av be- stämmelsens första stycke framgår att en rekonstruktör ska ha den särskilda insikt och erfarenhet som uppdraget kräver, ha borgenä- rernas förtroende samt även i övrigt vara lämplig för uppdraget. För att rätten i det enskilda fallet ska kunna ta ställning till frågan om den föreslagna rekonstruktören är lämplig för uppdraget och har borgenärernas förtroende måste den få kännedom om borgenärernas inställning till den person som föreslagits. Rätten måste, som ovan angetts, vid tillämpningen av 2 kap. 3 § 4 beakta bestämmelsen i 2 kap. 11 § att rekonstruktören ska ha borgenärernas förtroende. Nuvarande lagstiftning uppställer dock inget krav på att rätten inhämtar sådan kunskap att den kan bedöma vilket förtroende rekonstruktören kan ha hos borgenärerna eller vilka förutsättningar rekonstruktören kan ha att iaktta borgenärsintressena (jfr 1 kap. 2 §). Genomförande och avslutande av företagsrekonstruktion Utredningen föreslår därför att 2 kap. 3 och 4 §§ LFR komplet- teras med en regel om att såväl gäldenär som borgenär i ansökan ska ange vilka borgenärer som kontaktats med anledning av försla- get. Av ansökan ska också framgå hur de tillfrågade borgenärerna är berörda i rekonstruktionsärendet samt om de har någon erinran mot att personen i fråga utses till rekonstruktör av rätten. En lik- nande ordning praktiseras redan i för att stärka borgenärernas inflytande över förfarandet och är enligt borgenärer utredningen talat med mycket uppskattad. Den nämnda föreslagna regeln ska även gälla vid en ansökan om s.k. separat ackord (se 8.2). Meningen är att gäldenären och den blivande rekonstruktören alternativt borgenären vid framtagandet av ansökan ska ha förank- rat valet av person hos en betydande krets av borgenärer så att inte förtroendefrågan i denna del senare får en avgörande betydelse för om rekonstruktionen kan lyckas eller inte. Vilka borgenärer som kontaktas får avgöras i varje enskilt fall men eftersom syftet är att underlätta rättens bedömning om personen i fråga har borgenärer- nas förtroende att kunna genomföra rekonstruktionen på att fram- gångsrikt sätt torde det i många fall vara fråga om att kontakta kre- ditgivare, och större leverantörer eller dylikt. har påpekat för utredningen att det finns flera ex- empel på att personer som saknar myndighetens förtroende för- ordnats till rekonstruktörer. Orsaken kan exempelvis vara restförda skatteskulder eller att personen är lagförd för ekonomisk brottslig- het. har i dessa fall fått driva särskilda processer om att få personen i fråga entledigad. Med den ordning som förordas garanteras i större utsträckning att borgenärerna får lämna sin in- ställning till den person som föreslagits. I den mån personen i fråga inte är redbar eller kanske utifrån tidigare erfarenheter saknar till- räcklig kompetens m.m. kan borgenären tillföra ärendet sådan in- formation att ingå i rättens beslutsunderlag och på så sätt föregripa tidsödande processer om personens lämplighet. Lagstiftaren har inte närmare preciserat vem som är lämplig att utse till rekonstruktör vid företagsrekonstruktion utan har hållit det öppet för rätten att välja den person som i det särskilda fallet är mest lämpad för uppdraget. När inte omständigheterna i det en- skilda fallet motiverar annat bör det dock enligt förarbetena till lagen vara en advokat ur konkursförvaltarkretsen eller en högre tjänsteman vid ackordscentral som förordnas. Genomförande och avslutande av företagsrekonstruktion garanterar detta i normalfallet att rekonstruktören har viss erfaren- het av företagsledning, gedigna kunskaper i obeståndsjuridik lik- som inom andra relevanta rättsområden samt vana vid att hantera situationer i vilka motstående intressen gör sig gällande (prop.1995/96:5 s. 104). Vidare är det rekonstruktören som fattar beslut om lönegaranti vid en företagsrekonstruktion och underrät- tar konkurstillsynen vid kronofogdemyndigheten om meddelade lönegarantibeslut genom att sända en kopia av besluten.1 Rekon- struktören är skyldig att betala ut lönegaranti om förutsättningarna är uppfyllda, trots att gäldenären skulle motsätta sig det. Rekon- struktörens beslut avseende lönegarantimedel är därmed att lik- ställa med myndighetsutövning eftersom beslutet således kan gynna eller vara betungande gentemot den enskilde.