sou · H4B369 · 2016-10-24 00:00:00 — Det är av stor vikt att kommunerna kan erbjuda breda fritids- verksamheter så att behovet av en meningsfull fritid för de yngre medborgarna kan tillgodoses. I den ungdomspolitiska proposi- tionen kopplas också målet med goda levnadsvillkor samman med de mänskliga rättigheterna. Enligt regeringens ungdomspolitiska proposition ska samhället skapa goda levnadsvillkor för individen med utgångspunkt i ungdomars rätt att komma i åtnjutande av de mänskliga rättigheterna, såsom de uttrycks i grundlagarna och i konventionsåtaganden på området. Det innebär att ungdomar bland annat ska ha tillgång till kultur och fritid.90 Utredningen menar att den kommunala har en outnyttjad potential som konstnärlig mötesplats för barn och unga. Varierad undervisning och nya verktyg För att ska vara öppen för och locka fler än de som redan är intresserade är det inte bara kulturskolornas innehåll som kan behöva anpassas. Även hur verksamheten bedrivs liksom, när och hur är öppen och tillgänglig kan anpassas efter deltagarnas önskemål och behov för att bli mer relevant. I många kommuner pågår en utveckling mot mer varierade arbetssätt. Flera kommuner har inlett ett arbete för att uppnå en ökad flexibilitet när det gäller tillgänglighet vilket utred- ningen ser som mycket positivt. Bland annat erbjuds helg- och lov- undervisning, läger- och kulturkolloverksamhet. Även regionala lovorkestrar har startats med deltagare från flera kommuner som repeterar och ger konserter i samband med skollov. En annan typ av initiativ som prövas är öppen kultur- skoleundervisning som varken kräver deltagaravgift eller anmälan i förväg och inte heller förutsätter ett långsiktigt engagemang. Nr 2 2015 (, 2015). 90Med fokus på unga – en politik för goda levnadsvillkor, makt och inflytande. Utredningens förslag och rekommendationer verksamhet genomförs i vissa fall i anslutning till fritidshem, fritidsgårdar eller på förskolor. Kommuner som har prövat att genomföra sådan verksamhet menar att dessa har lockat barn och unga som annars inte skulle ha hittat till . När del- tagarna väl har upptäckt att denna verksamhet finns kan de själva välja att fortsätta delta där eller gå vidare till en ämneskurs eller någon annan undervisningsform som erbjuds vid . Då regelbunden undervisning inte passar alla barn och unga ser utredningen det som positivt med ett fortsatt utvecklingsarbete och om möjligt låta dessa olika undervisningsformer få komplettera varandra. Att sprida kunskap om varierade undervisningsformer föreslås vara en av uppgifterna för det föreslagna nationella kultur- skolecentrumet (se avsnitt 6.3). Kommunicera med hjälp av digital teknik En väg för att än mer utveckla undervisningen utifrån deltagarnas förutsättningar och önskemål kan enligt utredningen vara ett ökat användande av digitala verktyg. finns ett antal olika lärplatt- formar och den vanligast förekommande inom är Play Along som kombinerar funktioner som forum, chatt, video och dokumentbank så att kommunikationen mellan pedagoger och del- tagare görs enkel och personlig och för att ett mer flexibelt arbets- sätt ska vara möjligt. Det är ett komplement till den fysiska under- visningen i och rör inte i första hand undervisning på distans. Dansläraren kan exempelvis filma en lektion för att under- lätta för eleverna att komma ihåg rörelserna eller deltagaren kan filma sig själv och visa sin lärare för att få tips och råd, titta på en instruktionsvideo, lägga upp en video eller bara se vilken tid lektionen börjar . Användningsområdet är stort. Utredningen menar att det är viktigt för att vara relevant för barn och unga och att ett sätt kan vara att möta dem på de platser där de befinner sig, även digitalt. Med digitala lärplatt- formar och verktyg kan undervisningen bli mer flexibel och kan dessutom öka barns och ungas inflytande över undervisningen och verksamhetens former. Utredningens förslag och rekommendationer Stärka barns och ungas delaktighet och inflytande I en kulturskola som utgår från barns och ungas perspektiv är det naturligt att deltagarna har inflytande på de beslut som fattas. Elevinflytande är inte är ovanligt inom område, majoriteten av eleverna har exempelvis samtal med sina lärare om sitt deltagande och konstutövande vilket utredningen ser som positivt.91 Även om i jämförelse med skolan inte har läroplaner och bedömningsgrunder att förhålla sig till är det viktigt att deltagarna får tid och utrymme att prata om hur det går, vad de tycker är meningsfullt eller vill få mer tid till. Att ge barn och unga ett reellt inflytande innebär inte bara att få påverka vid själva undervisningstillfället utan också få reflektera kring andra delar av verksamheten. Frågan om vad reell delaktighet för barn och unga innebär är svår och kan vara bra att löpande föra en diskussion om. Bedömning: Utredningen menar att en bredd av insatser behövs för att nå barn och unga oavsett bakgrund och eventuella funktionsnedsättningar. Ett målstyrt arbete, en ökad synlighet gentemot barn och föräldrar, en ökad angelägenhetsgrad, geo- grafisk tillgänglighet, ett breddat utbud och motsvarande lärar- kompetens liksom lokalernas utformning och läge ser utred- ningen som betydelsefulla faktorer för att uppnå ett ökat deltagande. Gruppundervisning bör utgöra i men de barn och unga som vill fördjupa sina kunskaper ska kunna erbjudas individuell undervisning. Det är utredningens bedömning att terminsavgifter i kultur- skolan är ett av flera hinder för deltagande och utredningen vill rekommendera avgiftsfrihet för barn och unga i familjer med försörjningsstöd. Att däremot enbart sänka avgifterna leder sannolikt inte till att nya grupper av barn hittar till verksam- heten. 91 enkät till elever i åk 6 (2015). Utredningens förslag och rekommendationer Göra verksamheten angelägen för barn och unga Resultaten av en norsk studie som undersökt kulturskolornas inkludering visar att det största hindret för deltagande är hur verk- samheten kommuniceras. De menar att stora grupper i samhället inte känner till verksamheten. För de exkluderade grupperna var ”rett og slett en godt bevart hemmelighet”.92 av icke-deltagarna kände inte till att kulturskole- verksamhet existerade. De norska forskarna ifrågasätter om det görs tillräckligt för att framställa utbud som ett attraktivt och angeläget fritidsutbud för breda grupper. Forskarna menar att inte uppfattas som det ”hottaste” utbudet som alla pratar om och att frågan om att göra relevant är en central och stor utmaning för en ökad inkludering i kulturskolorna som kräver ett tydligt ledarskap.93 De menar att för att ha en hög trovärdighet bland barn och unga och vara relevant är det angeläget att arbeta med som varumärke. Utredningen menar att detta är betydelsefullt för den kommunala verksamheten om målet är en breddad rekrytering. Nå barnen och deras föräldrar i deras vardag Den kommunala behöver finnas, synas och marknads- föra sig på platser där barn och föräldrar finns för att lyckas med en bred rekrytering. Ett sätt att nå flera kan därför vara att blir närvarande i sammanhang där dessa unga rör sig, exempelvis på fritidsgårdar men även biblioteken och i skolan, i bostadsområden och framför allt i sociala medier. I vissa kommuner driver kultur- skolan fritidsklubbar med kulturinriktning. Ungdomar i socioeko- nomiskt svagare bostadsområden är underrepresenterade i kultur- skolan men inte i första hand för att de är ointresserade, utan trots att de gärna skulle vilja delta, vilket i mycket hög grad gäller flickor. Att de ändå inte deltar tyder på att det finns andra skäl, kanske att Utredning av kulturskoletilbudet i storbyene. (Agderforskning 2012) s. 92. Utredningens förslag och rekommendationer uppmuntrande föräldrastöd saknas,94 av tillgänglighetsskäl eller av ekonomiska orsaker. Under de samråd som utredningen genomfört med kultur- skolechefer och pedagoger lyftes skolan fram som den viktigaste platsen att synas på för att nå alla barn. I enkät till barn i årskurs 6 uppger av eleverna att de har hittat till genom att har besökt skolan.95 Samverkan mellan skolan och den kommunala har förekommit länge och tar många former men ändå präglas verksamheten fortsatt i många kommuner av en snedrekrytering. Frågan är om i hur stor mån exkluderade grupper kan nås via skolan, eller om kulturskolorna har förverkat möjligheten att genom skolan komma i kontakt med de barn och deras föräldrar som är under- representerade.96 Kommuner som i stället prövar uppsökande former i bostadsområden där många familjer med liten kännedom om lever kan vara ett annat sätt att nå dessa på. Inkludering betyder också att anpassa tilltalet till nya grupper av barn och unga. Att nå ut med relevant, tillgänglig och lockande information via internet är betydelsefullt, men även material i tryckt form behövs om nya målgrupper ska kunna nås. Upp- daterad och tydlig information är centralt för att göra tillgänglig; med bilder på lokalen och information på andra språk än svenska. I detta sammanhang kan även barn och unga vara med och tycka till om innehåll och utformning så att materialet kan anpassas utifrån målgruppernas önskemål. Ett sätt att arbeta är genom att göra riktade satsningar som utgår från geografisk närhet och föräldraengagemang, något som flera kommuner har tagit initiativ till. Att ha nära till kan vara helt centralt för barns och ungas deltagande. Om kulturskola saknas i stadsdelar där många familjer med liten eller ingen vana av bor, finns en uppenbar risk för ett lågt deltagande. 94Ungdomsstyrelsen, Fokus 06 En analys av ungas kultur och fritid (, 2006). 95Kulturskoleutredningens enkät till elever i åk 6 (2015). Utredning av kulturskoletilbudet i storbyene. (Agderforskning, 2012) s. 89. Utredningens förslag och rekommendationer annan aspekt är att det kan vara svårt att ta sig till på egen hand om det innebär att lämna stadsdelen. För yngre barn kan lokaler i anslutning till skolan vara bra eftersom det är en plats de och deras föräldrar redan känner till och känner sig trygga i, medan ungdomar kan behöva en mötesplats frikopplad från skolan som kan fungera mer som en frizon. Det är av stor vikt att nå föräldrarna som kan bidra med stöd och uppmuntran, något som lyfts fram i ett flertal forsknings- studier inte minst när det gäller musikundervisning.97 För att nå föräldrar med annat modersmål än svenska är det centralt att informationsmaterial finns översatt till flera språk. Information på såväl svenska som andra språk kan finnas lättillgängligt i anslutning till bibliotek, badhus och övriga idrottsanläggningar, bostads- företag, kommunens kontaktcenter, i lokaler där svenska för invandrare och socialkontor. Att dessutom visa upp och erbjuda prova på-verksamhet på offentliga platser kan öka kun- skapen om den kommunala hos andra samhälls- grupper än de som redan känner till verksamheten. Även det lokala föreningslivet kan vara en viktig ingång för att nå nya föräldra- grupper. Riktade insatser i bostadsområden som präglas av stor segregation genomförs bland annat av kommuner som har engagerat sig i kör- och . En bärande idé med verksamheten är dess sociala mål, dels genom att pedagogerna tar på sig ett socialt ansvar för barnen och dels genom att barnens familjer involveras i verksamheten. Genom att engagera föräldrar och andra familjemedlemmar skapas förutsättningar både för en bredare gemenskap och ett engagemang vilket i sin tur för kontinuitet. är ett annat exempel på en kulturverksamhet som förlagt sin verksamhet rent geo- grafiskt till ett bostadsområde som präglas av stor segregation. Verksamheten är avgiftsfri och många timmar läggs på uppsökande arbete vilket är en förutsättning för att få barnen och ungdomarna att delta. Även här involveras föräldrar för att skapa en kontaktyta 97 Se exempelvis G. E. . W. , Musical practice: Mother and child interactions during the first year of learning an instrument (4, 2002). Utredningens förslag och rekommendationer mellan familjen och teatern vilket ger en trygghet för de barn som deltar. Utredningen menar att vikten av ett socialt samspel inte bör begränsas till informella möten i anslutning till utan att det är något som bör genomsyra hela verksamheten. Inom flera av de konstområden och uttryck som finns representerade inom som dans, teater och bild, är gruppundervisning redan norm. Inom musiken däremot, som är det överlägset vanligaste konstområdet, är den rådande en individuell lektion , även om gruppundervisning och längre lektionstid också förekommer. Vid nära hälften av landets kulturskolor bedrivs av undervisningen i form av individuell under- visning och på av skolorna är andelen mellan 81 och 100 procent.98 ansåg att kommunerna bedrev en alltför ensidig verksamhet med inriktning mot musikgenren med betoning på enskild färdighetsträning i stället för gruppunder- visning.99 Pedagogisk forskning pekar på värdet av gruppundervisning när det gäller det estetiska området, inte minst inom musikområdet där den långa traditionen av enskild instrumentalundervisning ifråga- sätts allt mer. Enskild undervisning ses som alltför isolerad och traditionsbevarande vilket riskerar att hämma pedagogisk utveck- ling och nytänkande.100 Med gruppundervisning, då fler elever får undervisning av en eller flera lärare, kan det bli möjligt att erbjuda längre och fler lektioner , som deltagarna uti- från ett gemensamt intresse får lära känna andra barn, lär sig sam- arbete och att lyssna på andra. Ensemble- och orkesterspel är mycket vanligt på många kulturskolor där deltagarna även får framträda inför en publik. Detta lyfts fram av kulturskoleelever i unga musikanter som en av de viktigaste delarna av verksamhet; ”… att i ett sammanhang och med ett 98Kulturskoleutredningens enkät till landets kulturskolechefer (2015). 99Ny kulturpolitik SOU 1972:66. 100Se exempelvis S. Hallam, Instrumental teaching: a guide to better teaching and learning (, 1998). Utredningens förslag och rekommendationer tydligt mål för undervisningen och spelandet, blir det roligare och lättare att ta till sig ett instrument”.101 Frågan har varit aktuell under utredningens samråd och det har varit påtagligt att kulturskolesektorn stödjer en utveckling mot ökad gruppundervisning. Detta kom bland annat fram under rikskonferens i i uttryck som: ”Mer grupp! Utveckla pedagogiken, möt barnen på ett bättre sätt. Elever tackar nej på grund av enskild undervisning – de vill vara i grupp”.102 har, som beskrivits i avsnitt 3.3.2, övergått till gruppundervisning för samtliga barn och unga i musik- verksamheten. Övergången har genomförts av pedagogiska skäl, med målet att höja nivån och kvaliteten i verksamheten. För- ändringen har också medfört att fler barn kunnat erbjudas plats. Gruppundervisningen har också haft som mål att få pedagoger att arbeta tillsammans med en större grupp barn och unga, vilket syftar till att öka den kollegiala gemenskapen och möjligheten för kun- skapsutbyte mellan pedagoger. Gruppundervisningens förtjänster, såväl för elever som för pedagoger, lyfts även fram som en av fram- gångsfaktorerna inom kör- och Utredningen menar att gruppundervisning bör utgöra i men att de barn och unga som vill fördjupa sina kunskaper, eller utifrån andra skäl, ska kunna erbjudas individuell undervisning. Inkludering oavsett kön och ålder När rådande normer utgör ett hinder för deltagande är ett aktivt och medvetet arbete med värdegrund och normkritik en god väg för att inkludera fler barn. deltar fler flickor än pojkar inom de flesta av konstområden, flickor och pojkar deltar i ämneskurs. Detta avspeglar samma bild 101Kulturskoleutredningens enkät till medlemmar i unga musikanter (2015); A. , Modeller för undervisning på orkesterinstrument i . Inspel till kultur- skoleutredningen (2016). 102Workshop med under rikskonferens . Sæther, M. . (kommande), El Sistema – musiklärare i en spänningsfylld modell för socialt inkluderande pedagogik. Pedagogisk forskning i (kommande). Utredningens förslag och rekommendationer som präglar kulturlivet som helhet; kvinnor tar del av samhällets kulturutbud i högre utsträckning än män. Skillnaderna i representation mellan olika ämnen är stora. Att skillnaderna är stora ser inte utredningen som ett problem i sig, och menar inte att alla konstformer bör ha en jämn könsfördelning. Däremot kan de könsnormer som påverkar såväl barnens val av uttryck och pedagogernas val av innehåll, som verksamheten som helhet, behöva problematiseras i personalgruppen. I de fall där barn och unga inte känner sig inkluderade på grund av tilltal eller utbud har möjlighet att spela en viktig roll för att ge en motbild till de könsrelaterade föreställningar som begränsar unga människors intressen och identitet. Även barn och unga som inte självklart identifierar sig som pojkar eller flickor kan känna sig exkluderade från undervisningen. Här finns utrymme för insatser så att alla barn och unga, oavsett kön, könsidentitet eller köns- uttryck, ska känna sig inkluderade och välkomnade. Att prova en ny aktivitet kan vara lättare om läraren också är en person som deltagaren kan identifiera sig med. Att ha förebilder med samma bakgrund som en själv har visat sig vara ett bra sätt att inkludera fler i verksamheten. Detta är något som flera kultur- skolor jobbar med och även har i åtanke vid nyrekrytering. På motsvarande vis ser utredningen det som mycket väsentligt att de utbildningar som erbjuds för pedagoger i (se avsnitt 6.8) ger goda kunskaper i frågor om normkritik, genus och social inkludering. Tonåringar slutar trots kulturintresse Som tidigare beskrivits är högstadieåldern då många lämnar , vilket vi kan anta har en mängd olika anledningar. Att tonåren är då många slutar med sina fritidsaktiviteter är något som knappast ska lastas för, däremot är det viktigt att lyckas tillhandahålla ett utbud och arbets- sätt som känns stimulerande och relevant, även för tonåringar. Under utredningens samråd har företrädare för uttryckt detta som ”en naturlig avgång vid 12–” och att det ”känns barnsligt när man blir tonåring” och det blir tydligt att Utredningens förslag och rekommendationer man är medveten om ett behov av att utveckla verksamheterna för denna målgrupp.104 Konstnärliga uttryck upptar många ungdomars intresse när de utvecklar sin identitet. Unga skaffar sig med hjälp av konst och estetik kunskap om den egna identiteten, om sina relationer till andra och om sitt förhållande till världen.105 I detta sammanhang blir det viktigt för att erbjuda en verksamhet där ung- domar kan vara kreativa, bygga vidare på egna erfarenheter och skapa nytt, inte minst med hjälp av digital teknologi. Frågan om vilken betydelse ett ökat föräldrastöd, kan ha för ungdomars deltagande har väckts under utredningens samråd. I likhet med idrotten kan kulturskolorna aktivt medverka till att ta vara på föräldrars engagemang i samband med föreställningar, konserter, läger eller andra aktiviteter, något som utredningen sett flera exempel på. Att just denna ålder är extra känslig var tydligt redan i 1965 års som skriver att: ”Visserligen vet man av erfarenhet att många elever upphör att ta lektioner just i puberteten. Den frivilliga musikundervisningen på högstadiet ska emellertid också vara dimensionerad så att man där kan ta emot dem, vars intresse för eget musicerande vaknat först senare och sådana elever, som rent allmänt mognat sent.” 106 Denna slutsats vill utredningen instämma i. är till både för barn och ungdomar och det är viktigt att det finns jämnåriga kamrater att identifiera sig med liksom att verksamheten och det rumsliga sammanhanget inte upplevs som barnsligt av de äldre. Det finns kulturskolor som använder sig av olika entréer och ytor för olika åldersgrupper, eller att vissa öppettider vigs åt äldre respektive yngre elever. För att rekrytera fler tonåringar till menar utredningen att det också bör vara relevant att erbjuda nybörjarkurser inriktade mot ungdomar. 104Workshop med under rikskonferens . 105Se exempelvis K. Drotner, At skabe seg – selv (Gyldendal, 2006); O. , AlieNation is My Nation: Hiphop och unga mäns utanförskap i Det Nya (, 2002). 106SOU 1968:15, s. 66. Utredningens förslag och rekommendationer Barn och unga med funktionsnedsättningar påpekar att utformningen av den fysiska miljön är särskilt viktig vad gäller fysisk aktivitet för personer med funktionsnedsättning.107 Det ligger i linje med det inriktningsmål i regeringens strategi för genomförande av funktionshinders- politiken som handlar om att förbättra möjligheten för personer med funktionsnedsättning att delta i kultur- och idrottslivet.108 När barn med funktionsnedsättning har tillfrågats efterlyser de att vuxna i deras närhet ska ha en större kunskap om funktions- nedsättningar. Detta önskemål är särskilt starkt bland barn med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar.109 Detta bekräftas av att i sin senaste granskning av uttryckt oro över att professionella som möter barn med funktionsned- sättning saknar nödvändiga kunskaper. Barn och unga med funktionsnedsättningar är inte en homogen grupp vilket gör det svårt att prata om gemensamma behov eller gemensamma svårigheter eller var gränsen går mellan den som har och inte har en funktionsnedsättning. Landets kulturskolor har sannolikt alla erfarenhet av att möta barn med olika typer av förut- sättningar som innebär att vissa anpassningar kan behöva göras. Ungefär hälften av kulturskolorna har inte någon specifik verk- samhet för barn och unga med funktionsnedsättning.110 På de allra flesta kulturskolor deltar dessa barn i ordinarie verksamhet så långt det är görligt men på några få kulturskolor är inte heller detta möjligt.111 Utredningen menar att den grundläggande inställningen bör vara att utgå ifrån individens personliga förutsättningar och att anpassa verksamheten därefter. Funktionshinder kan innebära praktiska hinder så som trappor, trösklar och smala dörröppningar men också hinder i form av bristande kompetens och erfarenhet 107Statens folkhälsoinstitut, Funktionsnedsättning, fysisk aktivitet och byggd miljö – Den byggda miljöns betydelse för fysisk aktivitet för vissa typer av funktionsnedsättning (2011). 108Socialdepartementet, En strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016 (, 2011). Barn med funktionsnedsättning om samhällets stöd (2016); , Sammanfattande slutsatser och rekommendationer avseende femte periodiska rapport. (för barnets rättigheter, 2015). 110Kulturskoleutredningens enkät till kulturskolechefer (2015). Di , Forskningsrapport om kulturskolors verksamhet för barn och unga med funktionsnedsättningar. (: ). Utredningens förslag och rekommendationer eller lektionsinnehåll som inte tillgodoser deltagarnas behov. Många anpassningar som kan underlätta för att barn och unga med funktionsnedsättningar ska kunna delta kan också övriga i verk- samheten gynnas av, som en bra arbetsmiljö med rimlig ljudnivå och varierade undervisningssätt. En hjälp i det lokala arbetet kan vara , funktionsuppsättning – boken om hur vi får en kulturskola för alla som togs fram av det tidigare musik- och kultur- skoleråd tillsammans med pedagoger som ett svar på sektorns kompetensbehov.112 Även föreningen har tagit fram en handbok med råd om hur kan öka sin inkludering.113 Detta är ett område som utredningen menar kan gynnas av en ökad samverkan och förekommer kommunala kompe- tenshöjande samarbeten. Även ett ökat samarbete inom kommu- nerna skulle kunna bidra till utveckling. Det är viktigt att ta vara på den samlade kunskap om barn och unga med funktionsnedsättning som finns i en kommun och att denna även kommer kultur- skoleverksamheten till godo. I samband med att kommuner ansöker om utvecklingsbidrag från den Specialpedagogiska skolmyndigheten kan finnas med som ett komplement i ansökan.114 Utredningen ser ett stort behov av att systematiskt samla in och sprida erfarenheter och kunskap som byggts upp inom kommuner runt om i landet. Även kunskap med en grund i forskning och beprövad erfarenhet inom detta fält behöver nå fram till verk- samheterna.