sou · H4B358d2 · 2016-09-15 00:00:00 — Kopiatorer och skrivare har fått en allt större kapacitet och slutprodukten liknar allt mer skrifter som har tagits fram i en tryckpress. Denna del avser att utreda om print on demand framställs genom sådan tryckteknik som avses i 1 kap. 5 § TF. Med andra ord om tryckpressar, stencilering, fotokopiering eller liknande tekniskt förfarande används. Om den tryckteknik som avses i TF används vid framställning av print on demand får det betydelse för hur kan träffa on demand-framställningar, vilket i så fall bör behandlas av kommittén. TF tar i första hand sikte på sådana skrifter som producerats genom en tryckpress (1 kap. 5 § första stycket TF). Har skriften tagits fram genom en tryckpress spelar det inte någon roll hur tryckningen har gått till (gjutna typer, blytryck, koppartryck, lito- grafi, offset etc.). Det har inte heller någon betydelse hur många exemplar som har tryckts. Ifråga om tryckpressar utgår man emel- lertid av tradition från att det endast är ett större antal skrifter som Det är helt enkelt alltför kostsamt att producera endast några få skrifter. Brytpunkten tycks ligga runt 300 exemplar. Över detta antal beräknas det lönsamt att utföra en mer påkostad tryck- ning, exempelvis offset, vilket torde vara den vanligaste tryck- metoden. Är antalet lägre beräknas så kallat digitalt tryck, laser- tryck med kolpulver eller bläckstråleskrivare exempelvis inkjet, vara det mest lönsamma. Frågan om vilka olika metoder att producera skrifter som kan liknas vid ett förfarande i ”tryckpress” är svårbedömd och framstår ofta som en alltmer konstlad metod för att avgöra TF:s tillämplig- het. 2001/02:74 s. 125 anförde att uttrycket tryckpress i TF får anses avse alla metoder för mång- faldigande som innebär att färgen överförs från tryckmediet, exempelvis en tryckplåt, till tryckbäraren, exempelvis papper, genom en direktkontakt och ett fysiskt tryck mellan dem. Alla de ”tradi- tryckformerna”, det vill säga bok-, , koppar-, och offset- tryck omfattas därmed (se SOU 2006:96 s. 151 och s. 165). Skrifter som framställs på annat sätt, genom att färgen överförs på annat sätt än genom en ”direktkontakt” och ”fysiskt tryck”, som är fallet vid exempelvis kopiering eller stencilering kan i stället stencilregeln aktualiseras. kan i stället få grundlagsskydd enligt stencilregeln (1 kap. 5 § första stycket andra meningen TF) om de mångfaldigas och förses med sådana uppgifter som anges i regeln. Kommittén ansåg att det inte var möjligt att i lagtexten närmare precisera vad som avsågs med tryckpress och att det även skulle överlämnas till rättstillämpningen att avgöra denna fråga. Vid den nuvarande TF:s tillkomst förutsattes det dock att regleringen bara skulle gälla för metoder med vars hjälp man kan trycka ett stort antal exemplar. Därför uteslöts teknik som ansågs alltför ”primitiv”. Det gällde så kallad hektografering och stencil- ering. Teknik av det slaget skiljer sig från ”riktigt tryck” på det sättet att originalet slits relativt fort och därför bara möjliggör fram- ställning av ett begränsat antal exemplar innan det måste ersättas. Gränsdragningen motiverades även med att tryckeriverksamhet omgärdas av vissa regleringar, som det ansågs onödigt att tillämpa på enklare framställningsmetoder (SOU 1947:60 s. 57 f., se även Axberger, 1984, s. 21 ff.). 4.3Mångfaldigats på annat sätt fångar TF även upp andra framställningsmetoder än de som ursprungligen omfattades av grundlagen. Det gäller dels enklare former av ”tryck”, dels ”fotokopiering” och vissa andra sätt att mångfaldiga skrifter. Enligt 1 kap. 5 § TF ska grundlagen även tillämpas på skrift som mångfaldigats genom stencilering, fotokopiering eller liknande tekniskt förfarande om utgivningsbevis gäller för skriften eller skriften är försedd med beteckning, som utvisar att den är mång- faldigad, samt i anslutning därtill tydliga uppgifter om vem som har mångfaldigat skriften och om ort och år för mångfaldigandet (ursprungsuppgifter). Det finns ingen skyldighet att sätta ut denna beteckning och dessa ursprungsuppgifter, men utsättandet av dem är ett villkor för att TF ska bli tillämplig på skriften och en förut- sättning för att skriften ska betraktas på samma sätt som om den hade framställts i tryckpress. Den som ger ut skrifter av detta slag kan alltså själv – antingen genom att ansöka om utgivningsbevis eller genom att sätta ut ursprungsuppgifter – bestämma om TF ska gälla. Grundlagsskyddet är med andra ord frivilligt. Vid bestämmelsens tillkomst var stencil- metoden vanlig men är ur bruk. torde skrifter av det slag bestämmelsen åsyftar framställas via skrivare eller kopiatorer. Skriften måste vara ”mångfaldigad”. Det är alltså inte som beträffande tryckt skrift, tillräckligt med ett enstaka exemplar. Detta innebär att skriften ska vara producerad i ett tillräckligt stort antal för att kunna bli föremål för spridning, vilket antal är inte angivet och får därför avgöras genom praxis. I JK god- togs 10 000 exemplar och i ett snarlikt fall, JK där frågan också var om en datorutskrift, var det frågan om 500 exemplar. Det finns alltså ingen fastslagen gräns för hur många exemplar som ska ha framställts. Det krävs dock inga stora upplagor så länge syftet är att skriften ska spridas. Ett så begränsat antal som ett trettiotal exemplar torde vara tillräckligt (SOU 1975:49 s. 200). Framställningssättet har här inte samma betydelse som tryck- pressen har för de tryckta skrifterna. Det ska dock vara en teknisk metod som är till för mångfaldigande. Enligt de på denna punkt föråldrade förarbetena omfattas inte skrifter som framställts i en får det dock anses likgiltigt om en skrift mång- faldigats genom kopiering eller genom utskrift. Har en skrift skrivits ut i ett trettiotal exemplar från en skrivare, i syfte att dessa exemplar ska spridas offentligt och försetts med ursprungsupp- gifter torde TF med andra ord bli tillämplig. ansåg i SOU 2001:28 att mång- faldigande av skrifter genom datorskrivare numera borde uppfattas som ett ”liknande tekniskt förfarande”; TF blir i så fall tillämplig. Saken blev föremål för bedömning i JK där ett flygblad innehöll ifrågasatt brottsligt innehåll. JK konstaterade att flyg- bladet såg ut att vara framställt ”med hjälp av en vanlig laser- skrivare”, vilket även angetts på flygbladet. Den innehöll vidare sådana uppgifter att den så kallade stencilregeln fick anses vara til- lämplig. TF skulle därför tillämpas. Det framstår onekligen som önskvärt att begreppet ”tryckpress” ges en någon fastare form och moderniseras. Från lagstiftarens sida har emellertid uttryckts att många av de nya teknikerna (exempel- vis print on demand) borde rymmas i TF:s begrepp ”tryckpress”, vilket i brist på klargörande lagstiftning i så fall får åstadkommas genom domstolarnas och JK:s praxis (se exempelvis prop. 2001/02:74 s. 38 ff.). I fråga om print on demand har en reform dock genomförts. En sådan skrift kan vara lagrad i en databas och kan skrivas ut på be- ställning men är inte utgiven på sådant sätt som förutsätts enligt TF. Verksamheten omfattas ändå av grundlagen, av YGL, om den bedrivs av ett medieföretag eller någon med utgivningsbevis för databas, se avsnitten ovan. Vad gäller i vilken utsträckning sådan tryckteknik som avses i 1 kap. 5 § TF används vid framställning genom print on demand har det visat sig att viss okunskap råder kring vilken tryckteknik print on demand bygger på. På bokområdet har har anfört att de inte vet vad det är för tryckteknik som används vid print on demand men eftersom boken uppenbarligen är tryckt på något sätt, bör tekniken inkluderas i TF. har vidare anfört att det inte längre finns några aktörer som trycker böcker med plåtar (tryckpress), alla trycker digitalt. Inte heller och vet vad det är för tryckteknik som används vid fram- ställning genom print on demand och har meddelat att deras insyn i denna del är begränsad. Enligt Natur & Kultur är trycktekniken print on demand inte kopiering. Man använder Xerox-maskiner (stora avancerade skriv- are) för själva print on demand-tryckningen medan själva omslaget trycks vanliga skrivare i färg. Det sista som görs är att man binder boken med hard eller soft cover. SvF har anfört att ett förlag till dem uppgett att bläckstråle- teknik används hos tryckeriet vid tryck genom print on demand. Ett annat förlag har uppgett att de beställer print on demand-tryck av ett tryckeri och att val av teknisk framställning görs av tryckeriet ifråga. Publit, som är den aktör som tillverkar och distribuerar print on demand-böcker, har anfört tekniken kring print on demand ändras . Digitalt tryck har emellertid tagit över helt. Den gamla tekniken offsett-tryck (likt stencilering), var mycket kostsam vid mindre än 1 000 exemplar. använder man mycket avancerade laserskrivare. Det som kommer starkt nu är bläckstråleskrivare (inkjet). Tekniken bygger på att färgen sprutas på pappret. SFF vill gärna tolka in tekniken print on demand i 1 kap. 5 § TF, men har manglat paragrafen och kan inte få in tekniken under para- grafen. TF tar endast sikte på de traditionella framställningssätten, inte print on demand. CD är ett optiskt lagringsmedium där informationen är mekaniskt lagrad i form av gropar med varierande längd, längs cirkulära spår, vilka avläses med en laser. Lasern känner av ojämnheterna i den reflekterande ytan och omvandlar dessa till en digital signal vilken i sin tur avkodas och omvandlas till data. Om man kopierar eller pressar en CD är beroende av hur många exemplar man önskar. Kopiering används när man önskar fram- ställa ett litet antal exemplar och pressning när man önskar fram- ställa många exemplar av en CD. Till det yttre ser nästan alla CD-skivor likadana ut. Dock ligger en viktig skillnad i det fysiska formatet och hur informationen lagras på skivan. På inspelningsbara CD-R och DVD-R bränns data in i ett så kallad färglager (dye) till skillnad från en fabrikspressad CD där informationen pressas från en så kallad matris (glasmaster). Rent generellt kan man säga att fabrikspressade skivor har större kompatibilitet och spelbarhet medan duplicerade skivor under vissa förhållanden och på en del mindre kompatibla spelare inte har det. En optisk skivas livslängd är avhängig många faktorer. Somliga av dessa faktorer kan användaren påverka, andra inte. Faktorer som väger in när de gäller skivans livslängd är typ av skiva, skivans kvalitet, skivans skick innan bränning, kvaliteten på själva bränn- processen, hur användaren efter bränning tar hand om skivan samt miljöfaktorer som ljus och fukt. Enligt SFF används för print on demand hos företag förmodligen mest digitaltryck. Fotografers egenproducerade print on demand- böcker kan vara tryckta i laser alternativt bläckstråleskrivare och oftast bundna för hand. 4.4.4Området för tröjor och annan merchandise Vid komplicerade placeringar eller önskemål från kund om att beställa många tryck används tekniken vinyltransfer, vilket dock används i små volymer. Annars används screentryck transfer och till större volymer screentryck direkt på plagg/vara. Transfertryck är en tryckmetod för t-shirts som innebär att man använder en folieskärare (också kallad vinylskärare eller plotter) för att skära ut en film ur vinyl. Fördelarna med metoden är att det inte finns några startkostnader för att tillverka ett original som det finns med screentryck utan det tar i princip lika per plagg att tillverka en eller hundra tröjor. Detta gör att metoden lämpar sig väl för låga volymer eftersom priset blir relativt lågt. Nackdelen är att traditionell vinyltransfer kräver att man trycker varje färg i ett Detta innebär att den inte är lämpad för fyrfärgs- tryck. Screentryck är en tryckmetod där man ”målar” fast trycken på t-shirten. Detta gör man genom att ha en tät duk uppspänd på en ram. Denna bestryks med en uv-känslig hinna. Man skriver ut original-trycket på en originalfilm och placerar det ovanpå ramen. Därefter belyser man ramen med en uv-lampa och sköljer sedan bort den del av hinnan som inte härdats av lampan. Sedan placerar man ramen på t-shirten och använder en rakel för att stryka färgen jämnt över ramen. Där motivet var på duken rinner färgen igenom och fastnar på tröjan. Slutligen måste man låta trycket torka antingen genom att använda en värmepress, hårtork eller en tork- bana. Screentryck är en hållbar och billig metod att trycka stora volymer tröjor. Den lämpar sig dock inte bra för de mindre upp- lagorna eftersom den har höga startkostnader. I vad mån förekommer integritetskränkningar i databaser med utgivningsbevis?4 Det finns inga statistiska uppgifter specifikt om förekomsten av integritetskränkningar i databaser med utgivningsbevis eller om förekomsten av integritetskränkningar på Internet som helhet. Det har därför genomförts en undersökning av innehållet i samtliga databaser med utgivningsbevis. Undersökningen som genomförts är identisk med den undersökning som genomfördes av i SOU 2009:14. Resultatet av undersökningen redovisas i det följande. Under undersökningens gång har även kontakt tagits med de organ som kan antas ha uppgifter av intresse. Följande kan noteras. Enligt BRÅ:s statistik var antalet totalt anmälda, dvs, inte enbart på Internet, ärekränkningsbrott, brott mot PUL och hets mot folkgrupp följande för åren 2011–2014: 4 Rapporten är skriven av nuvarande hovrättsfiskalen . Den har skrivits på uppdrag av . BRÅ för ingen statistik över ärekränkningsbrott som skett på Internet. Enligt uppgifter från BRÅ ska ett arbete inledas med att skapa förutsättningar för att ta fram just denna typ av uppgifter. Detta arbete kommer dock antagligen inte att påbörjas förrän tidigast . Inte heller polisen har kunnat bidra med statistik specifikt för ärekränkningsbrott som skett på Internet vilket har två olika förklaringar. För tiden fördes statistik endast på regional nivå, dvs. enligt polisen gamla organisationssystem så förde varje enskild regional polismyndighet sin separata statistik. Den andra anledningen till att polisen inte kan bidra med denna typ av statistik är att brottskoder saknas för att kategorisera brott såsom begångna på Internet. Enligt information från , Nationella Operativa avdelningen, hos polisen kommer polisen, i samband med att BRÅ utvecklar sina statistiska förutsättningar, att skapa nya brottskoder så att anmälningar enkelt kan kopplas till brott begångna på Internet. Att , manuellt för hela landet, gå igenom de brott som undersökningen tar sikte på anses inte vara görligt. Datainspektionen har uppgett följande statistik angående det antal telefonsamtal och e-mail som deras upplysningsverksamhet har tagit emot . Datainspektionen för ingen statistik över vad varje samtal eller e- mail handlar om men en kartläggning gjordes som kan belysa föredelningen av klagomålen till myndigheten något. Av alla e-mail som inkom till myndighetens upplysningsverksamhet under den månaden (512 stycken) rörde personuppgifter, publicering på grundlags- skyddad webbplats eller annat journalistiskt ändamål, kameraövervakning, inkassoverksamhet och kreditupplysning. Av samtliga telefonsamtal (444 stycken) rörde personuppgifter, kameraövervakning, inkassoverksamhet och kreditupplysning. har JK tagit emot anmälningar och upprättat 1 746 ärenden angående brottet förtal. För brottet hets mot folkgrupp uppgår samma siffra till 892. För brottet olaga hot förs ingen statistik då de ärendena är relativt få och som regel ingår i anmälningar om hets mot folkgrupp. Antalet ärenden avseende skadeståndsanspråk riktade mot staten med stöd av PUL uppgår till 445 stycken . Myndigheten för radio och tv har uppgett att det totala antalet utfärdade utgivningsbevis, per , var 1 286. I denna siffra ingår även förlängningar av befintliga utgivningsbevis. Antalet utgivningsbevis utan hänsyn till förlängningar är 1 208. Per fanns 963 gällande utgivningsbevis. fram har myndigheten utfärdat 534 utgivnings- bevis, inklusive förnyelser, och 456 exklusive förnyelser. Myndigheten för inte någon formell statistik över vilken typ av klagomål som myndigheten tar emot men enligt uppgifter från myndigheten kan följande sägas generellt. De klagomål som myndigheten får in rörande publicering på Internet gäller främst webbplatser med utgivningsbevis som tillhandahåller information om personer, exempelvis , och . Klagomålen rör främst integritet och upplevda integritetskränkningar i stort, dvs. tidigare nämnda webbplatser, och i enstaka fall kan det röra sig om mer individuella kränkningar på webbplatser. Under undersökningen har innehållet i samtliga databaser med utgivningsbevis till och med granskats. Databaserna har i den nedanstående redovisningen av undersökningen delats in i fyra grupper. Grupp A omfattar de databaser där det, efter innehållet i databasen, kan antas att databasen drivs av en privatperson. Grupp B omfattar de databaser som bedriver kreditupplysningsverksamhet eller liknande verksamhet med utlämning av uppgifter ur register. Grupp C omfattar de data- baser som bedömts drivas av aktiebolag, handelsbolag, kommandit- bolag, enskilda näringsidkare, ekonomiska eller ideella föreningar, stiftelser, klubbar eller liknande privata organ eller andra organisat- ionsformer som inte omfattas av kategoriseringen i grupp A eller B. Grupp D omfattar de databaser som bedömts drivas av myndigheter, kommuner, landsting, städer, skolor, högskolor, universitet, stift, församlingar eller andra religiösa organ, museer, bibliotek, andra offentliga organ samt aktiebolag som ägs av offentliga organ. I bilaga till undersökningens resultat finns en sammanställning över databaserna med utgivningsbevis efter . Sammanställning över databaser med utgivningsbevis finns redovisad i bilaga till betänkande SOU 2009:14. I sammanställningen anges utgivnings- bevisnummer, namn, beteckning och organisationsform samt syfte eller innehåll i databaserna. Vilka av databaserna som under under- sökningen bedömts kunna antas innehålla integritetskränkningar redovisas inte. Vid bedömningen av om integritetskränkningar kan antas före- komma har utgångspunkten för undersökningen varit de regler till skydd för den personliga integriteten som gäller när grundlagsskydd enligt TF och YGL inte föreligger. Under undersökningen har strävats efter att ta del av huvuddelen av innehållet i varje databas. I de fall då innehållet har varit mycket omfattande har läsningen begränsats till innehållsförteckning eller motsvarande, rubriker, flikar etc. och innehållet i de mest framträdande delarna av databasen samt de delar där det finns störst anledning att misstänka att integritetskränkningar kan förekomma. Sådant innehåll i databaserna som kräver inläggning, lösenord, abonnemang eller prenumeration har inte tagits del av. Att notera i sammanhanget är att undersökningen inte har använt en metod för att undersöka antalet integritetskränkningar som kan antas förekomma i en databas utan endast om någon typ av integritets- kränkning kan antas förekomma. För varje databas har nedan angivna frågor studerats. 1.Vilket är databasens syfte och innehåll? 2.Förekommer överträdelser av BrB, t.ex. förtal, hets mot folkgrupp, brott mot tystnadsplikt, olaga hot etc? Exempel på frågeställning; brottet förtal: Utpekas någon som brottslig eller klandervärd i sitt levnadssätt eller lämnas annan uppgift som är ägnad att utsätta denne för andras missaktning? Om en sådan uppgift lämnats, var den som lämnat uppgiften skyldig att uttala sig eller var det annars med hänsyn till omständig- heterna försvarligt att lämna uppgiften? Om ja, var uppgiften sann eller hade uppgiftslämnaren annars skälig grund för den? 3.Förekommer överträdelser av PUL i dess lydelse före ? Behandlas personuppgifter, dvs. uppgifter som kan hänföras till en levande person, t.ex. namn och bild, utan samtycke och utan att något sådant undantagsfall som nämns i 10 § PUL föreligger? Behandlas känsliga personuppgifter, dvs. uppgifter om ras etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk över- tygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv, utan att den registrerade på ett tydligt sätt har offentliggjort uppgifterna eller lämnat sitt samtycke (13 § PUL)? Behandlar andra än myndigheter uppgifter om lagöverträdelser (21 § PUL)? Kan behandlingen av personuppgifter anses falla in under undan- taget enligt 7 § andra stycket för behandling som sker uteslutande för journalistiska ändamål eller konstnärligt eller litterärt skapande (jmf NJA 2001 s. 409)? 4.Förekommer överträdelser av PUL i dess lydelse efter ? Vid publicering på Internet är det ofta fråga om ostrukturerat material som ska bedömas enligt missbruksregeln i 5 a § PUL. De kränkningar som utgör brott mot missbruksregeln och därför är straffbelagda är behandling av känsliga personuppgifter enligt 13 § PUL, uppgifter om lagöverträdelser m.m., enligt 21 § PUL och överföring av personuppgifter till tredje land enligt 33–35 §§ PUL. Vid behandling av strukturerat material, dvs. sådant som ingår i eller är avsett att ingå i en samling av personuppgifter som har strukturerats för att påtagligt underlätta sökningen efter eller sammanställning av personuppgifter, är det straffbart att behandla känsliga personuppgifter i strid med 13–21 §§ PUL samt föra över personuppgifter till tredje land i strid med 33–35 §§ PUL. Samma undantag som nämnts ovan för journalistiska ändamål och konstnärligt och litterärt skapande gäller för PUL i dess senaste lydelse. 5.Förekommer överträdelser av KuL? Enligt 5 § KuL ska kreditupplysningsverksamhet bedrivas så att den inte leder till otillbörligt intrång i personlig integritet genom innehållet i de upplysningar som förmedlas eller att hanteringen av upplysningarna inte leder till att oriktiga eller missvisande uppgifter lagras eller lämnas ut. För sådan behandling av personuppgifter som omfattas av PUL gäller 9 § första stycket a, b och d–h KuL med krav på bl.a. att personuppgifter behandlas bara om det är lagligt och att uppgifterna är relevanta och riktiga. I 5 § fjärde stycket KuL anges att personuppgifter får behandlas utan samtycke i kreditupplysningsverksamhet utan hinder av 10 § PUL. Den registrerade kan inte heller motsätta sig behandlingen. Uppgifter om ras, etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexual- liv får enligt 6 § KuL inte behandlas i kreditupplysningsverksamhet. Ett krav på legitimt intresse gäller för kreditupplysningsverk- samhetens hantering av personuppgifter enligt 9 § KuL. Kreditupp- lysningar om fysiska personer som inte är näringsidkare får inte lämnas ut om det finns anledning att anta att upplysningen kommer att användas av någon annan än den som på grund av ingånget eller ifrågasatt kreditavtal eller av liknande anledning har behov av upplysningen. När en kreditupplysning om en fysisk person lämnas ut ska den som avses med upplysningen få en s.k. kreditupplys- nings- eller omfrågningskopia, dvs. ett skriftligt meddelande om vilka uppgifter som har lämnats om personen och vem som har begärt upplysningen, 11 § KuL. Enligt 12 § KuL gäller bl.a. en skyldighet att rätta felaktiga uppgifter. Om en oriktig uppgift har tagit in i en kreditupplysning (som lämnas på annat sätt än enligt TF eller YGL) ska rättelse eller komplettering, så snart det kan ske, tillställas var och en som fått fel av uppgiften. 6.Förekommer överträdelser av annan lagstiftning? Lagen (1998:112) om ansvar för elektroniska anslagstavlor, BBS- lagen, gäller för tjänster där någon inrättar en möjlighet för användare att sända in egna och ta del av andras meddelanden. Sådan verksamhet ska inte kunna erhålla utgivningsbevis enligt 1 kap. 9 § andra stycket YGL men grundlagsskydd på grund av ett utgiv- ningsbevis kan gälla om verksamheten efter ansökan om utgivnings- bevis har ändrats till att omfatta en elektronisk anlagstavla och utgivningsbeviset inte har återkallats.