sou · H3B3107 · 2016-01-01 00:00:00 — Vilket har nämnts tidigare i bilagan skiljer sig också patentmöjlighet/benägenhet mellan branscher, vilket gör att länders branschsammansättning kan påverka länders resultat. Flera av studierna som redogörs för nedan använder också tämligen gamla data, där situationen kan ha förändrats och ett lands innovationseffektivitet vara annorlunda . Nedan presenteras resultat från aktuella studier som kommer fram till olika slutsatser gällande position vid, eller avstånd från, teknologifronten. Syftet är att redogöra för tidigare studier och inspirera till nya ansatser. Värderingar kring vilka studier som är att föredra framför andra görs inte. , och (2015) studerar FoU-effektivitet i 18 branscher i elva europeiska länder genom att analysera skillnader i antalet beviljade patent –2005.85 m.fl. (2015) finner att och har högst FoU-effektivitet, följt av och . Enligt författarna är ett av de mest FoU-effektiva länderna inom såväl låg- som högteknologiska 85 De använder en s.k. negativ binomial estimator och rangordnar länder efter hur effektiva de är inom varje industri där data för totalt 355 000 patent används. har få studier använt deras ekonometriska metod, men författarna hävdar att detta är en bättre metod än exempelvis för att mäta effektivitet på industrinivå. innovationsförmåga i internationell belysning Bilaga 8 till LU15 Cullmann, Schmidt-Ehmcke och Zloczysti (2012) mäter FoU-effektivitet i med hjälp av en DEA-modell. De finner att , och är belägna på, eller i närheten av, teknologifronten. Furman, Porter och (2002) försöker att förklara variationen i patentering bland 17 –1996. I en jämförelse av länders innovations- kapacitet finner de fem ledande : , , , och . Vidare genomförde och (2003) en detaljerad empirisk undersökning av en panel med 29 för perioden –2000. Utifrån ett lands nationella politik och resurser beräknade de ett innovationsindex. och finner att de analyserade länderna kan delas in i tre stabila grupper: ledare (, , och ), efterföljare (, , och ) och eftersläntrare (och ). Usai, Dettori och Gagliardini (2013) analyserar FoU-investeringar och patent i 27 europeiska länder och 16 grannländer till Europa.86 De rangordnar sedan länderna med avseende på innovationseffektivitet. Rangordningen återges i tabell 4.6. Som framgår av tabellen tillhör , tillsammans med bl.a. och , de mest effektiva länderna i deras studie, där värdet 1 anger att landet ligger vid teknologifronten. Eftersom innovationseffektivitet är kopplat till insatsfaktorer finns en tendens att länder som investerar lite i innovation, men som får relativt goda resultat givet de resurser som investeras, placeras mycket högt i sådana index, vilket eventuellt kan förklara höga placering. 86 Länder vilka inte är relevanta för denna studie är bortplockade från tabellen. Bilaga 8 till LU15 innovationsförmåga i internationell belysning Innovationseffektivitet – mätt som FoU:s inverkan på patent EPO (av inn. PCT (av inn. och ans.) och ans.) Anm. PCT i kolumnrubriker avser patentansökningar som har lämnats in till, och blivit beviljade av, (PCT) och EPO i kolumnrubriker är motsvarande för European Patent Office (EPO). Källa: Usai, Dettori och Gagliardini (2013). rangordnas dock inte som det mest effektiva landet i alla studier, utan har i stället i ett antal studier placerats en bra bit bakom andra jämförbara länder. och (1997) var de första att använda i innovationssammanhang. De analyserar 18 europeiska, industrialiserade länder med en input- orienterad modell med skalavkastning. De finner att var det mest effektiva landet i , tätt följt av innovationsförmåga i internationell belysning Bilaga 8 till LU15 Nederländerna.87 Vidare utvecklade och (2005) metoden i och (1997), och mäter FoU-effektivitet i 27 länder, med ett särskilt fokus på . Deras studie indikerar att , , , och utgör teknologifronten. Schmidt-Ehmcke och Zloczysti (2011) under- söker vilka länder som definierar teknologifronten i en analys av 17 och 13 branscher mellan 2000–2004. De finner att , och har högst total FoU-effektivitet vad gäller varuproduktion. Små europeiska ekonomier såsom , , , och , visar signifikant högre FoU-effektivitet än , och . De skriver att en möjlig förklaring är att det eventuellt är enklare för små länder att koppla forskning som är genomförd på universiteten till FoU-verksamheter i privat sektor på grund av det mindre antalet stora företag. Schmidt-Ehmcke och Zloczysti (2011) rangordnar , tillsammans med , , och , som länder som är ”mellaneffektiva”, se tabell 4.7. 87 gjorde de om skattningen som då även innehöll , men fann återigen att resultatet med och som de mest effektiva länderna höll. Bilaga 8 till LU15 innovationsförmåga i internationell belysning Genomsnittlig FoU-effektivitet i utvalda branscher 2000–2004 Kemikalier och kemiska produkter Författarna använder patentansökningar till EPO med prioritetsdatum . Källa: Schmidt-Ehmcke och Zloczysti (2011). Återigen bör tilläggas att effektivitet är avhängigt vilken bransch som analyseras. Även om Schmidt-Ehmcke och Zloczysti (2011) totalt sett finner att inte tillhör ledarna avseende FoU- effektivitet finner de att är effektivt i exempelvis branschen ”Möbler och andra tillverkade varor”, se tabell 4.8. Vilket har nämnts bör dock tillförlitligheten ifrågasättas när mycket korta tidsfönster används, vilket ju t.ex. är fallet i tabell 4.8. innovationsförmåga i internationell belysning Bilaga 8 till LU15 FoU-effektiva länder (land-bransch kombination) 2000–2004 Livsmedel, drycker och tobaksvaror Textilier, kläder och lädervaror Trä och varor av trä IT (1) NL (1) Kemikalier och kemiska produkter DE (3) FI (1), NL (1) Andra icke-metalliska, mineraliska DK (3), FI (2), IT (1) IT (3), DE (1), NL (1) Datorer, elektronikvaror och optik NL (2), DK, FI, DE, US DK (1) Möbler och andra tillverkade varor DE, IT, SE Siffran i parentes är antal år ett land har varit teknologiledare (utgjort fronten) i en viss bransch. Observera att det är mycket svårt att dra slutsatser av tabellen ovan och i liknande studier. Det är exempelvis inte uppenbart vad det betyder att är ledande inom trävaror. Källa: Schmidt-Ehmcke och Zloczysti (2011). m.fl. (2015) finner stora skillnader i FoU-produktivite- ten inom samma branscher i , vilket håller för både låg- och högteknologiska branscher.88 De finner att i tolv av de undersökta branscherna är sannolikheten att en FoU-krona resulterar i ett nytt beviljat patent på den amerikanska marknaden störst, eller näst störst, i . Andra länder med hög FoU-produktivitet är , och . och , men också , får till stånd relativt sett få patent per insatta resurser i samtliga branscher. Hur väl presterar jämfört med de tio andra länderna i studien av m.fl. presenteras i tabell 4.9. Där framgår att generellt rangordnas lägre inom högteknologi än lågteknologi, vilket är i linje med diskussionen i kapitel 3 om i vilka branscher har komparativa fördelar. 88 Vissa av branscherna som räknar som mellanteknologi, t.ex. ”Motor och transporter”, räknas som högteknologi i studien av m.fl. (2015). Bilaga 8 till LU15 innovationsförmåga i internationell belysning Rangordning av FoU-effektivitet i olika branscher, **** Anm. * Tillverkning av icke metalliska mineraliska produkter ** Tillverkning av metallvaror utom maskiner och apparater ***Tillverkning av kommunikationsutrustning ****Tillverkning av instrument och apparater för mätning. Källa: m.fl. (2015). Många länder kan bli mer effektiva Trots att faller väl ut avseende effektivitet tyder empiriska analyser på att vi, liksom många andra länder, kan bli mer effektiva. Exempelvis utvärderade och (2007) den relativa effektiviteten i FoU-verksamheter i 30 länder. Författarna finner att mindre än hälften av de undersökta länderna är effektiva i termer av FoU, och att mer än två tredjedelar har tilltagande skalavkastning i sin FoU-verksamhet. På liknande sätt gör och (2007) en DEA-analys med hjälp av rang- ordningar från European Innovation Scoreboard (EIS) , och finner att mycket ineffektivitet existerar i innovations- processen i olika länder. Fu och (2009) skattar en produktionsfunktion för patent för en panel av 21 mellan 1990–2002. De dekom- ponerar varje lands ”innovationsprestationsförmåga” i kapacitet och effektivitet. De finner att gapet mellan och världsledare i termer av innovationskapacitet är betydande, utan tecken på konvergens. Enligt Fu och är bäst både avseende patentkapacitet och -effektivitet. Författarna skriver att detta troligtvis förklarar varför ofta rangordnas högst gällande innovationsprestationer i andra studier. Författarna konstaterar dock att , , och alla uppvisar en imponerande patenteffektivitet – som är bättre än dessa länders relativa innovationskapacitet. innovationsförmåga i internationell belysning Bilaga 8 till LU15 Som har konstaterats kan innovation mätas med hjälp av olika indikatorer. Beroende på vilken ansats som väljs kan olika svar erhållas gällande landets innovationseffektivitet, eftersom länder kan vara olika effektiva i olika innovationsprocesser. Exempelvis jämförde och (2005) FoU-effektivitet mellan 27 länder genom att analysera olika ”typer” av innovation, t.ex. vetenskapliga artiklar och patent. De fann att ligger i framkant vad gäller total effektivitet, medan särskiljer sig avseende patenteringseffektivitet. , och visar sig i stället vara relativt ineffektiva med avseende på deras FoU- resursallokering. Vidare finner (2011) att FoU som finansie- ras av näringslivet påverkar output-orienterade effektivitetsindex för bl.a. patent. FoU-intensiteten inom högre utbildnings- institutioner har (i stället) en positiv effekt på effektivitetsindex över vetenskapliga tidskrifter. Faktorer som påverkar innovationseffektiviteten Innovationseffektiviteten kan antas bero på såväl kvaliteten i de insatsfaktorer som företagen använder för att ta fram patent (t.ex. tillgången till högt kvalificerade forskare) som olika ramvillkor som också påverkar incitamenten för företagen att producera innovationer (se vidare kapitel 6 för en diskussion om betydelsen av ramvillkor för innovationer i företag). Faktorer som vanligtvis antas påverka innovationseffektiviteten är exempelvis öppenhet, lagstiftning och graden av teknologisk utveckling. Exempelvis finner Comin och Hobijn (2004) att humankapital och inkomst per capita har en positiv inverkan på teknologianpassningen, men också att skydd mot särintressen genom lagstiftning eller öppenhet/handel underlättar anammandet av nya teknologier. (2007) utvärderar den relativa effektiviteten av aggregerade FoU-aktiviteter och tillämpar SFA på paneldata för 30 länder. finner att ju högre datortätheten är (antalet datorer per invånare, vilket ska representera tätheten i vetenskap och teknologi) och ju mer ekonomisk frihet som ett land har, desto mindre är ineffektiviteten i FoU-investeringarna. Fu (2012) undersöker inverkan av incitament och öppenhet på företags Bilaga 8 till LU15 innovationsförmåga i internationell belysning innovationseffektivitet, och finner att kort- och långsiktiga incitament har signifikanta, positiva effekter på företags innovat- ionseffektivitet, där långsiktiga incitament har större effekt på effektiviteten än kortsiktiga. Enligt Fu (2012) kan innovationer främjas genom öppenhet och incitament. Fu och (2009) skriver att innovationspolitik, öppenhet, näringslivets och det offentligas roll i forskning och utveckling, informationsteknologi och immateriellt rättsskydd alla är viktiga faktorer som påverkar länders innovationseffektivitet. De finner empiriskt stöd för att BNP per capita tycks ha en stor, positiv (signifikant) effekt på innovationseffektiviteten. Detta indikerar att ett lands utvecklingsnivå, som ofta hänger ihop med landets teknologiska och institutionella utveckling, har en viktig roll i att förklara innovationseffektiviteten. Vidare finner de att andelen av FoU-utgifterna som kommer från näringslivet har en positiv inverkan på innovationseffektiviteten. Författarna förklarar att högre FoU-nivåer i näringslivet kan bero på ett mer fördelaktigt innovationssystem. Näringslivet är inte bara en viktig finansiär och skapare av innovativa idéer, utan det är också där kommersialiseringen av idéer tenderar att äga rum. Porter och (1999) hävdar att näringslivets FoU-verksamhet därför indikerar om systemvillkoren är ”innovationsvänliga”. FoU som utförs av institutioner inom högre utbildning har också en robust, signifikant positiv påverkan på den nationella innovationseffektiviteten i Fu och Yangs studie. Som väntat gäller detta även för immateriellt rättsskydd. Ju starkare det juridiska skyddet är, desto större incitament att innovera och att sträva efter en effektiv kommersialisering. Författarna finner emellertid att tillgången på riskkapital (venture capital) är negativt korrelerad med innovationseffektivitet. Något förvånande finner författarna också att exportöppenhet har en negativ inverkan på innovationseffektivitet, vilket kan förklaras av att öppenhet kan tränga ut (crowd out) lokala företag från att ägna sig åt innovation. God tillgång till utländsk kunskap och avancerad teknik kan till viss grad helt enkelt skapa ett beroende av utländsk teknologi. Det ska dock påpekas att en annan trolig effekt av öppenhet är att den ökade konkurrensen som följer med öppenhet också kan leda till att företag innoverar mer för att vara konkurrenskraftiga (Fu och , 2009; Ejermo och , 2014). innovationsförmåga i internationell belysning Bilaga 8 till LU15 och (2013) finner i en studie av vad som bestämmer innovationskapacitet respektive -effektivitet i 26 och , att innovationseffektivitet har ökat kontinuerligt mellan mitten av och mitten av . Förutom ökade insatser av produktionsfaktorer, inklusive FoU, har den gradvisa förbättringen av det teknologiska kunnandet bidragit till ekonomiska framgång . och (2012) undersöker effekten av utländsk FoU och utländska direktinvesteringar på den inhemska teknologin. De finner att utlandsinvesteringar och import som innefattar utländsk FoU har en signifikant påverkan på landets egna tekniska effektivitet. Ett land måste dock uppnå en viss nivå av humankapital innan det kan förbättra sin egen effektivitet genom import av utländsk FoU. Vidare konstaterar och att andra makrofaktorer såsom infrastruktur, politisk stabilitet och urbanisering bidrar till att förbättra den tekniska effektiviteten i ett land. , och (2003) tillämpar SFA-metoden på FoU-investeringar bland kinesiska företag för att analysera potentiella skillnader i effektivitet beroende på ägandeform. De finner att FoU som utförs i statlig regi är signifikant mindre produktiv och effektiv än FoU som utförs i privat sektor. Arazmuradov, och (2014) undersöker hur olika teknologikanaler påverkar ett lands effektivitet. De använder en SFA på 15 tidigare sovjetrepubliker för perioden –2008 och finner att utländska direktinvesteringar och humankapital för- bättrar ett lands tekniska effektivitet. Vidare visar de att dessa faktorer också har en positiv inverkan på totalfaktorproduktivite- ten (TFP), som i sin tur, påverkar ekonomisk tillväxt. Deras slutsats är att den ekonomiska politiken i tidigare sovjetrepubliker dels bör främja incitamenten för utländska direktinvesteringar och dels bör förbättra inhemsk utbildning för att öka den ekonomiska tillväxten. Guan och (2012) undersöker med hjälp av innovationseffektiviteten av nationella innovationssystem (, ) genom att dekomponera innovationsprocessen.89 De finner att det viktigaste i de flesta 89 Det är emellertid viktigt att tillägga att ett problem vid analyser av vikten av institutioner är att ”det mesta” kan definieras som institutioner. och (2014) påpekar att Bilaga 8 till LU15 innovationsförmåga i internationell belysning är att förbättra kommersiell effektivitet. Vidare finner och (2013) att innovationseffektiviteten påverkas positivt av ett lands utvecklingsnivå (mätt som BNP per person) och privata FoU-utgifter. Utländska direktinvesteringar tycks påverka innovationseffektiviteten i de som ingår i studien (svagt) negativt, medan de har en positiv effekt på innovationseffektiviteten i . En tolkning av detta resultat kan vara att utländska direktinvesteringar bidrar till att flytta ut teknologiskt kunnande från . De utländska direkt- investeringarna i bidrar, i stället, till att bygga upp teknolo- giskt kunnande samt processer och institutioner som främjar innovationer. Sharma och (2008) undersöker patent och veten- skapliga artiklar i en studie omfattande 22 utvecklade länder och utvecklingsländer. De finner att vissa utvecklingsländer, såsom och , befinner sig vid effektivitetsfronten. Detta indikerar att även utvecklingsländer kan användas som referens- punkt (benchmark) när effektivitet studeras. Vidare analyserar , Sharma och Jain (2011) FoU-effektivitet i amerikanska delstater. Resultaten för de amerikanska delstaterna jämförs med ett antal framväxande länder. De finner att bara en knapp tredjedel av alla amerikanska delstater har haft en positiv utveckling i innovationseffektivitet mellan 2004–2008, medan , , och samtliga har uppvisat signifikanta effektivitets- förbättringar . Eftersom de FoU-resurser som företagen och det offentliga lägger ner har en alternativ användning är det angeläget att dessa resurser används så effektivt som möjligt. Detta kapitel har försökt att närmare belysa innovationsförmåga och hur denna bestäms av dels kapaciteten att innovera, dels hur effektivt de resurser som företagen använder för att ta fram innovationer, inte forskningen kring nationella innovationssystem har gett viktig information om drivkrafter och hinder inom ländernas gränser, men att den har kritiserats för att det är svårt att använda resultaten till konkreta policyåtgärder. innovationsförmåga i internationell belysning Bilaga 8 till LU15 minst FoU-utgifter, omvandlas till innovationer. I kapitel 3 beskrevs att den svenska debatten ibland har kretsat kring en ”svensk paradox”, som innebär att de innovationer som genereras inte står i proportion till de resurser som satsas. I den svenska debatten har frågan om en paradox både kommit att handla om en låg andel högteknologisk export, relativt andra länder som också lägger ner stora FoU-resurser, och om att för få innovationer kommersialiseras och når marknaden. Det är svårt att ge en entydig bild av innovations- förmåga, inte minst eftersom att det är svårt att på ett tillfreds- ställande sätt mäta resultaten av innovationsverksamhet. Några slutsatser av de analyser som gjorts i detta kapitel och från de många studier som har sammanfattats kan ändå dras: –Innovationer låter sig inte enkelt fångas in i ett enda, kvantitativt mått. Det är låg statistisk samvariation (korrelation) mellan makroekonomiska mått på innovationer, som FoU- utgifter och patent, och undersökningsbaserade mått. Flera skäl talar för att patent, trots vissa brister, är ett lämpligt mått för att analysera innovativ verksamhet i näringslivet och för jämförelser mellan länder. –har av allt att döma en hög innovationskapacitet enligt tillgängliga mått och indikatorer. Det finns dock inget enhetligt sätt att mäta innovationskapacitet och olika indikatorer fångar in olika aspekter av innovationskapaciteten. Samvariationer mellan de indikatorer och mått som används för att mäta innovationskapacitet på makronivå är låg, vilket understryker att jämförelser mellan länder bör tolkas med stor försiktighet. –Näringslivets FoU-utgifter är en viktig bestämningsfaktor för ett lands innovationskapacitet, mätt som antalet beviljade patent per invånare. Företagens FoU-utgifter har en positiv påverkan på innovationskapaciteten även sedan hänsyn tagits till den befintliga patentstocken, såväl i hemlandet som utomlands. De empiriska skattningarna visar vidare att den utländska patent- stocken är särskilt betydelsefull för att generera (inhemska) innovationer. Befolkningsrika länder tycks dessutom, allt annat lika, vara mer patentbenägna än mindre befolkningsrika länder. Detta resultat kan indikera att tillgång till en stor hemma- marknad gynnar innovationsförmågan. Bilaga 8 till LU15 innovationsförmåga i internationell belysning –till relationen mellan insatsfaktorer, framför allt FoU- utgifter, tycks , enligt vissa mått, generera få inno- vationer (i termer av patent) relativt många andra jämförbara länder. Det är dock värt att poängtera att förhållandevis höga FoU-utgifter även fyller funktionen att kunna ta till sig och använda innovationer som genereras i andra länder. Mer sofistikerade analyser av sambandet mellan FoU-insatser och resultat i form av patent ger dock vid handen att är ett land med hög innovationseffektivitet som ligger nära, eller på, teknologifronten. De mer sofistikerade analyserna kan bl.a. ta hänsyn till att andra faktorer än resursinsatser påverkar hur nära ett land ligger teknologifronten. Studier visar att innovationseffektivitet påverkas av utformningen av både de nationella innovationssystemen och ramvillkor. Detta innebär att det går att stödja en effektivare innovationsprocess med politiska åtgärder. 5Effekter av direkta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Jämfört med andra lägger offentliga myndigheter i stora resurser på FoU i förhållande till ekonomins storlek. Till exempel använde svenska offentliga myndigheter motsvarande av BNP för forsknings- och utvecklingsändamål , se figur 5.1. Det utgör av de totala resurser som lades på FoU i . Figur 5.1 Offentliga myndigheters investeringar i FoU för 24 samt 2012, andel av BNP respektive andel av totala FoU- utgifter (procent) DK KR PT DE US SE CH AT NO JP NL FR BE LU ES UK IT CA IL NZ AU IE ME Källa: and Technology Indicators (GBAORD och ) och (). Det offentliga har spelat en viktig roll för forskning och innovationer allt sedan antiken (Scotchmer, 2006). Effekter av direkta åtgärder för att stimulera FoU och innovationer Bilaga 8 till LU15 den industriella revolutionen senare del ökade betydelsen av forskning och utveckling för kommersiella ändamål. Behovet av att investera mer i FoU ställde inte bara krav på större finansiella resurser utan även på att forsknings- och utvecklings- insatserna blev mer organiserade. Till en början finansierades mycket av FoU:n av privata stiftelser, framför allt i , och forskningen organiserades i forskningsinstitut kring specifika forskningsområden. Offentligt finansierad FoU, såväl i form av forskning vid universiteten och FoU-laboratorier/-institut i offentlig regi, som offentligt finansierad FoU i företagen, växte fram . Det var också som offentligt utförd forskning på allvar började ses som ett sätt att åstadkomma högre tillväxt och ekonomiskt välstånd. Det offentliga engagemanget i att stimulera FoU och innovationer i företagen skiljer sig åt mellan olika länder både när det gäller omfattningen och val av styrmedel. Vissa länder väljer exempelvis att lägga relativt stora resurser på olika former av fiskala incitament, dvs. skattelättnader och olika stödprogram, för att stimulera FoU i företagen. I vissa länder är offentligt-privat sam- arbete kring FoU och innovationer mer utvecklat än i andra länder. Över tid har dock de flesta valt att lägga allt mer offentliga resurser i förhållande till ekonomins storlek på FoU. I detta kapitel diskuteras ett antal direkta insatser som det offentliga har använt för att påverka FoU och innovationer i företag. Forskning vid universitet och (offentligt finansierade) forskningsinstitutioner syftar inte primärt till att förse företagen med nya metoder eller ny teknologi, men har ändå en potentiellt betydelsefull påverkan på innovationer i företagen, särskilt inom vissa branscher. På motsvarande sätt existerar inte system för högre utbildning för att tillgodose företagens efterfrågan på kvalificerad arbetskraft, även om den rollen är uttalad och central för ett land med höga ambitioner när det gäller att främja ett högteknologiskt näringsliv.