frs · H412143 · 2016-10-26 00:00:00 — Dnr Ju2016/07149/ Svar på fråga 2016/17:143 av (M) Preskriptionstiden för ny asylansökan har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att antingen fördubbla eller ta bort preskriptionstiden för asylansökan i . Enligt frågeställaren kan nuvarande regler för preskription av ett avlägsnandebeslut bidra till att människor avviker och håller sig gömda från myndigheterna. Reglerna om preskription i den svenska utlänningslagstiftningen innebär att ett beslut om avvisning eller utvisning som inte har meddelats av allmän domstol upphör att gälla från det att beslutet fick laga kraft. Detta har bedömts vara en rimlig tidsmässig balans mellan att å ena sidan förskona den enskilde från att behöva leva under hot om avlägsnande på grund av ett beslut som av någon anledning inte har kunnat verkställas, och å andra sidan motverka att utlänningar förhindrar verkställigheten genom att hålla sig undan. I de fall där preskriptionen har föranletts av att personen i fråga har hållit sig undan eller på annat sätt bidragit till att beslutet inte har kunnat verkställas, är utrymmet att bevilja uppehållstillstånd ytterst begränsat. När det gäller 18-månadersfristen i så kallade Dublinärenden, regleras detta i Dublinförordningen som är direkt bunden av och alltså inte kan lagstifta om nationellt. Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder och har tillfört resurser till berörda myndigheter för att få till stånd ett effektivt och välordnat återvändande, som i sin tur ska bidra till att motverka att personer med avlägsnandebeslut avviker i samband med verkställighetsprocessen. I regleringsbreven har och med bistånd av Kriminalvården fått i uppdrag att genomföra en försöksverksamhet i syfte att effektivisera återvändandet. Uppdraget ska redovisas . Vidare har myndigheterna särskilt fått i uppdrag att korta tiden från ansökan till återvändande, att placera ut särskilda återvändandesambandsmän vid valda utlandsmyndigheter samt att utöka antalet förvarsplatser med ett hundratal platser från , vilket innebär en ökning i förhållande till tidigare. Även ändringar i lagstiftningen har genomförts, bland annat i syfte att öka incitamenten för att återvända självmant. är huvudregeln att vuxna utan barn förlorar rätten till bostad och dagersättning efter att ett avslagsbeslut fått laga kraft. För att , och övriga berörda myndigheter ska kunna fullgöra sina uppdrag på området presenterade regeringen dessutom ytterligare åtgärder som förtydligar ansvarsfördelningen och ger myndigheterna bättre verktyg. Bland annat föreslås polisen få möjligheter att genomföra arbetsplatsinspektioner för att kontrollera att arbetsgivare inte utnyttjar personer som inte får vistas i . Det handlar även om förbättrade möjligheter att kunna fastställa identiteten på personer som kan antas befinna sig i landet utan uppehållstillstånd och utökade möjligheter att omhänderta pass och andra identitetshandlingar. Därutöver föreslås förbättrade regler för förvar. Exempelvis vill regeringen införa en bestämmelse som tydliggör att en person får placeras utanför av transporttekniska skäl i högst . Detta kommer att ge nödvändig tid att kunna organisera ett välordnat återvändande utan risk för att personer avviker . tecknade regeringen och ett samförståndsavtal om återtagande, vilket kan bidra till att korta väntetiderna för personer som ska återvända till och även till en mer välordnad och förutsägbar process. Slutligen kan det konstateras att återvändandet har ökat . var det totalt 15 500 personer som återvände, vilket är mer än 2015. Regeringen kommer att fortsätta att följa frågan noga för att säkerställa att det finns ett fungerande återvändande. Mot ovanstående bakgrund anser jag dock inte att det finns skäl att ändra preskriptionstiden i utlänningsärenden.