frs · H312748 · 2016-02-17 00:00:00 — Dnr S2016/00873/SF Svar på fråga 2015/16:748 av (M) Kostnader för slopandet av den bortre tidsgränsen har frågat mig vad jag gör för bedömning av att slopandet av den bortre gränsen kommer att kosta samhället. Ett av regeringens budskap inför valet var att den bortre tidsgränsen skulle avskaffas - sjuka människor ska inte utförsäkras bara för att de varit sjuka . Den bortre tidsgränsen har skapat en otrygghet och ovisshet som rimmar illa med de egenskaper jag vill att sjukförsäkringen ska kännetecknas av. Detta löfte infrias därför . Sedan den bortre tidsgränsen infördes har människor utförsäkrats vid cirka 110 000 tillfällen. av dessa har varit kvinnor. Personer har på detta sätt tvingats lämna sjukpenningen både två och . Att borttagandet av den bortre tidsgränsen ökar utgifterna för sjukpenninganslaget har regeringen tydligt klargjort i samband med budgetpropositionen . I detta sammanhang kan påpekas att regeringens kostnadsbedömning var väl överensstämmande med bedömningen som expertmyndigheten som ansvarar för prognoserna inom sjukförsäkringsområdet gjorde, nämligen . kommer kostnaderna för arbetsmarknadspolitiken att minska, då inga personer längre kommer att påbörja arbetslivsintroduktion, , och i stället uppbära aktivitetsstöd. anser att det är olika bud från regeringen och samt vad gäller kostnaderna. Jag kommer att redogöra för varför uppgifterna i budgetpropositionen inte alls är jämförbara med beräkningarna gjorda av . Det handlar om innehåll, metodik, sikt och vad man redovisar. För det första är bedömning gjord utifrån antaganden om hur arbetskraftsutbudet, sysselsättningen, potentiell BNP och slutligen det offentlig-finansiella saldot påverkas på lång sikt. Ett helt annat angreppssätt än den anslagsmässiga redovisning i termer av utgifter som kännetecknar budgetpropositionen. Men bedömning innehöll inte bara avskaffandet av den bortre tidsgränsen, utan även den höjda ersättningen av inkomstrelaterad sjuk- och aktivitetsersättning, och, som KI skriver, antagandet ”att i allt mindre utsträckning prövar rätten till ersättning vid de fasta tidsgränserna i rehabiliteringskedjan”. Ytterligare en egenskap som skiljer de två bedömningarna åt är att redovisar ”långsiktig effekt”, vilket ej ska jämföras med den relativt kortsiktiga natur en budgetproposition har (). bedömning är således helt väsensskild från regeringens bedömning i budgetpropositionen, både vad gäller det redovisningsmässiga, innehållsmässiga, dynamiken, men även sikten. Det är en styrka för att vi har flera oberoende organ som gör samhällsekonomiska bedömningar. Jag ska som minister varken ha synpunkter eller kommentarer på de bedömningar gjort i detta sammanhang, utan kan endast konstatera att de inte alls är jämförbara med de utgifter som redovisats i budgetpropositionen, samt att regeringens bedömningar som sagt överensstämde mycket väl med de senare gjorde. Utgifterna för sjukförsäkringen har ökat kraftigt och att bryta den ökande sjukfrånvaron är en av regeringens viktigaste utmaningar. Regeringen har därför lanserat ett omfattande åtgärdsprogram som jag har redogjort för tidigare. Regeringen fortsätter noggrant följa utgiftsutvecklingen för sjukförsäkringen och kommer senast i den ekonomiska vårpropositionen att redovisa vår fortsatta bedömning. I det fall sjukfrånvaron fortsätter öka avser regeringen återkomma med ytterligare åtgärder.