prot · H30998 · 2016-04-26 00:00:00 — Det är naturligtvis inte så att regeringen stillatigande vill se några delar av livsmedelsnäringen gå under isen och sluta producera svenska jordbruksprodukter med hög kvalitet. Det är angeläget att vi gör det i , och det är angeläget att vi tar ansvaret att göra det på ett säkert och miljö- och hälsomässigt bra sätt. Det är någonting inte minst svenska jordbrukare har slagit vakt om och som svenska myndigheter har utgått från är en gemensam grund. Det gemensamma regelverket i EU bygger på att man ska ta hänsyn i de här leden. Det finns indikationer på att samma regler används olika i olika länder – jag håller med, och jag läser samma rapporter. Det är naturligtvis också en fråga för , alltså att agera för att säkerställa att reglerna fullföljs när det gäller hänsynen i andra länder. Vi kan inte ha en pokersituation där lantbrukare i vissa länder får fördelar och kan använda vissa undantag i lagstiftningen som inte är tillämpbara i ett bredare perspektiv . Det är naturligtvis en konkurrensnackdel, och vi måste givetvis agera ansvarsfullt utifrån den gemensamma marknaden och säkerställa att också andra länder tar det ansvaret. Jag tar absolut till mig den situations- och lägesbeskrivning ledamöterna gör. Regeringen ser allvarligt på situationen, och vi kommer att återkomma i frågan. Tack för en bra debatt! Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2015/16:532 om utveckling 19 Arbetsmarknadsminister (S): har frågat mig om jag avser att i kommande direktiv för översyn av kritiskt belysa bolagets tilltagande fokusering av verksamhet till bemanning inom servicebranschen. Frågeställaren frågar också om jag avser att i någon form involvera medarbetare och fackliga organisationer i analysen av utveckling. uppdrag är att skapa utvecklande jobb för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Det är Arbetsförmedlingen som anvisar personer till vid en anställning. En sådan anställning kan ske för personer som inte kan få ett annat arbete än skyddat arbete samt vars behov inte kan tillgodoses genom andra insatser. Sysselsättningsgraden bland dem som har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga är betydligt lägre än för övriga i befolkningen, och antalet arbetslösa med funktionsnedsättning som finns hos Arbetsförmedlingen är fortfarande på mycket höga nivåer. Många har också mycket långa arbetslöshetstider. Arbetsmarknadssituationen för dessa personer måste förbättras. Det finns en rad olika insatser för att öka möjligheterna till jobb för personer med funktionsnedsättning med nedsatt arbetsförmåga, till exempel lönebidrag. När dessa insatser inte har varit tillräckliga har skyddat arbete hos varit, och bör fortsätta vara, en insats för de personer med funktionsnedsättning med nedsatt arbetsförmåga som har allra svårast att få ett arbete. Vid olika tillfällen har kritiska synpunkter framförts om att det inte alltid är de personer med funktionsnedsättning som har svårast att få ett jobb som anvisas till . Jag tar kritiken på allvar och vill säkerställa att det är dessa personer som får anställning på . Vi behöver få mer kunskap om processen från det att Arbetsförmedlingen bedömer att en person har en funktionsnedsättning med nedsatt arbetsförmåga till vilka som faktiskt anvisas och erbjuds anställning i . Jag kommer att ta initiativ för att säkra kunskap i denna fråga. ska erbjuda trygga och utvecklande arbeten över hela landet. 20 (V): Jag vill tacka för svaret. Jag noterar att hon tar kritiken på allvar och vill säkerställa att det är personer med nedsatt arbetsförmåga som har svårast att få arbete som ska ha nytta av . Det är bra. Vi är eniga där, och jag litar mycket på statsrådets ambitioner där. Mina frågor gick dock lite närmare in på vägval. Där kan jag tycka att det är synd att ministern inte tar tillfället i akt att resonera en del kring de problemställningar som jag verkligen tror är viktiga att det resoneras om. Jag tar upp i interpellationen bland annat att den växande andelen arbetslösa är klassade som att de har någon form av funktionshinder. Det kan delvis bero på att vi vet mer om funktionshinder och funktionsvariationer och att det när kraven på arbetsmarknaden höjs kan påverka den faktiska arbetsförmågan hos personer med funktionshinder. Dessutom vet vi att utförsäkringarna under de borgerliga regeringsåren betydde att en stor grupp människor med funktionshinder eller långvariga sjukdomar hamnade hos Arbetsförmedlingen utan att i praktiken kunna vara på den ordinarie arbetsmarknaden. Men det finns också indikationer på att klassningen för en del är ett resultat av långtidsarbetslöshet, alltså att den som har varit långtidsarbetslös blir sedd som funktionshindrad på grund av sin arbetslöshetssituation, och att man med sin klassning kan anvisas till . Det påverkar ju vilka det är som har att jobba med. Det här är en utveckling som har gått hand i hand med att det finns ett avkastningskrav på eget kapital i och att kraven på självfinansiering successivt har ökat. Det kan i sig kanske låta effektivt att det finns ett sådant självfinansieringskrav. Är det ur ett större samhällsekonomiskt och allmänmänskligt perspektiv en lycklig utveckling om blir mer likt andra affärsdrivande bolag eller andra bemanningsföretag? har gått mer och mer från verkstäder, där anställda i eget tempo producerar saker, till att leverera tjänster inom städbranschen, fastighetsskötsel och lagerhantering. Jag är övertygad om att det här är bra jobb för många inom . Men jag tror att det är en allvarlig brist om lönsamhetskrav och övergripande affärsstrategi leder till att de som inte platsar inom de tjänstebranscher som jag nämnde, som är tunga branscher fysiskt och psykiskt, inte har någon plats alls eller att en del slits ut under de här kraven i stället för att utvecklas. Det är därför som jag har frågat om en översyn av verksamhetens fokus kan vara aktuell, alltså att alltmer har utvecklats till ett bemanningsföretag inom servicebranschen. Där tycker jag inte att jag fick något riktigt svar. Skälet till min andra fråga, den om att involvera medarbetare och fackliga organisationer, är att ledning är väldigt fokuserad på nuvarande strategi, medan det finns andra infallsvinklar hos dem som faktiskt gör jobbet. I interpellationen nämner jag bland annat ett brev från fackliga företrädare i till för inte så länge sedan. Där lyfter de fram problemet med att man inte vet från dag till dag var man ska befinna sig och vilka uppgifter man ska ha. Anställda rör sig från en kund till en annan och har flera kunder under dagens lopp. Jag tycker att det är ganska uppenbart att det här är något som kan vara extra tungt, rentav förödande ibland, för personer med vissa typer av funktionshinder. Under sådana omständigheter tror jag att en strömlinjeformning av verksamhet kan gå ut över redan utsatta människor. Då innebär det att vi tappar en del av det fina, progressiva och bra med som idé. Jag skulle gärna vilja höra kommentera och resonera kring allmänna utveckling och inte minst kopplingen till arbetsmarknadspolitiken mer brett. 21 Arbetsmarknadsminister (S): Tack, , för den angelägna frågan! Det är väldigt viktiga frågor som lyfts fram i den här debatten och interpellationen. Låt mig säga att jag inte har belägg för att det inte skulle vara så att jobbar med de som har allra svårast att få arbete på arbetsmarknaden. Men jag vill säkerställa att det verkligen är så. Och eftersom det finns en kritik måste jag ändå ta den på allvar, och det gör jag. Själva vitsen med är att inte ska vara som andra bolag och inte vara som ett annat bemanningsföretag utan faktiskt ha en alldeles unik roll på den svenska arbetsmarknaden, vilket är det som är existensberättigandet för . Jag utgår från att det är så, men jag vill också säkerställa att det är på det sättet. ska vara till för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga och som inte kan få jobb på annat sätt. Många har jobb med trygghetsanställningar eller lönebidrag, och många jobbar också inom . Och ska vara för dem som inte lyckas få jobb på annat sätt. Jag tror att det också finns anledning att fundera över sammansättningen och vilken typ av arbeten som finns inom . Jag har inte underlag för att dra slutsatser av den sammansättning av arbeten som man har och hur väl de fungerar för de personer som finns till för. Men det är naturligtvis en relevant fråga, därför att personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga och som inte har möjlighet att få jobb någon annanstans och därmed får jobb på ser förstås olika ut och har väldigt olika typer av arbetsförmåga. unika kompetens är att ta till vara arbetsförmågan och att utveckla arbetsförmågan, och man gör ett bra arbete där. Men det gäller att man då kan erbjuda arbeten som kan motsvara olika arbetsförmågor hos olika individer. Så den frågan är relevant att ställa. Det måste finnas en mångfald i arbetsuppgifter, och det måste också finnas en möjlighet att verka över hela landet. Det här är förstås en särskild utmaning för , eftersom arbetsmarknaden och efterfrågan ser väldigt olika ut i olika delar av landet. lyfter också fram den viktiga frågan om hur man klassas på Arbetsförmedlingen, och den skulle nästan ges utrymme för en egen debatt. Arbetsförmedlingens kodning eller klassning av personer som har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga är relaterad till arbetsmarknaden och arbetsmarknadens behov. Det är inte förvånande om det finns en viss korrelation mellan hur arbetsmarknadens krav förändras och de personer som kommer att kodas. Man måste alltid vara uppmärksam på att kodningen eller klassningen verkligen leder till att människor får ökad hjälp att komma i arbete och att det inte leder till inlåsningseffekt eller stigmatisering. Därför är det väsentligt att föra en debatt om klassningen och effekten av den. Det absolut viktigaste är att vi kan vända utvecklingen, för det har inte varit någon utveckling av sysselsättningsgraden för personer med funktionsnedsättning. Den har legat som en död mans EKG. Oberoende av konjunkturvariationer är sysselsättningsgraden för personer med funktionsnedsättning . Det är inte acceptabelt. Regeringen har för avsikt att bekämpa arbetslösheten och se till att människor kommer i arbete. Det har gått i rätt riktning, men det återstår mer att göra för personer med funktionsnedsättning. 22 (V): Jag tackar statsrådet för svaret. Den här interpellationsdebatten skiljer sig från dem där man har en tydlig syn på vad som är fel och vad som bör göras och där man vill få statsrådet att säga något eller inte så att man kan gå till medierna och säga att det inte var bra. Jag är också genuint fundersam över vad man ska göra, och det är bra att statsrådet belyser några av de problemområden som finns. Jag hoppas att det kan bli en bra översyn av verksamhet. Vi är eniga om att fyller en viktig funktion och att mycket bra sker där . Men när jag har talat med människor som har insyn i verksamheten eller finns i verksamheten på olika sätt har jag hört att det finns och har funnits en del frustration och fundersamhet över de strategiska vägval som ledning har gjort. Eftersom är en sådan viktig del av svensk arbetsmarknadspolitik är det viktigt att vi kan föra denna typ av samtal i samhällsdebatten. En del av problematiken med kodningen, som var inne på mot slutet, kan ha att göra med att det har funnits stora brister i den övriga arbetsmarknadspolitiken, inte minst under de borgerliga regeringsåren. Vad gäller till exempel fas 3 och andra verksamheter för personer som står långt från arbetsmarknaden, kanske utan att nödvändigtvis ha något tydligt funktionshinder, har det funnits en vilja hos många att inte hamna där utan hellre hamna hos eftersom det där finns en bra verksamhet. Då är det andra problem som också behöver lösas . Vi är till exempel överens om att fas 3 ska avvecklas, och det tror jag kommer att spela in på ett positivt sätt i denna diskussion och utveckling. Ett problem när inte fungerar så bra som det ska är att det kan finnas fler som hamnar i daglig verksamhet. Det kan vara sämre villkor, mer isolerat och utan handledning – helt enkelt inte något egentligt jobb. Då är vi tillbaka till att vi behöver sätta in och utvecklingen där i ett större sammanhang vad gäller arbetsmarknadspolitiken och jobbpolitiken. Låt mig använda min till att ytterligare understryka det som min andra fråga handlade om. Om man ska göra en bra översyn av är det helt nödvändigt att man lyssnar noga på fler än företagsledningen – inte för att uttrycka någon allmän misstänksamhet mot dem, men det finns olika perspektiv. Inte minst när det gäller att olika arbetsförmågor ska tas till vara finns det en motsättning mellan att renodla verksamhet till att bli mer ett bemanningsföretag inom tjänstebranschen och att det finns människor inom verksamhet som har väldigt olika typer av funktionshinder och behov. Renodlar man alltför mycket kan det verkligen gå ut över personer som helt enkelt inte passar för att ha till exempel ett städjobb eller ett lagerjobb inom , även om det fungerar bra för många andra. 23 Arbetsmarknadsminister (S): Det är självklart alltid viktigt att lyssna på de anställdas synpunkter. Jag utgår från att ledningen också gör det. Det finns ett behov av en översyn av . Jag vill dock inte utlova en jättestor och jättebred översyn, för jag ser behov av att vi kan agera och säkerställa att vi har en väl fungerande verksamhet relativt snabbt. Det är två saker som jag skulle vilja titta närmare på. Det första är att säkerställa att det är de personer som är avsedda i målgruppen, det vill säga de som har svårast att få jobb, som tar sig an. Det andra handlar om att vi med gemensamma ansträngningar har utökat antalet utvecklingsanställningar inom . Dessa gäller framför allt yngre personer där alla möjligheter inte är uttömda men där man utnyttjar anställningen på för den särskilda kompetens som har att stärka människors arbetsförmåga för att komma vidare. Det är ingen livstidsanställning utan en tidsbegränsad anställning, en utvecklingsanställning. Det är ett relativt nytt inslag, och det skulle vara intressant att följa upp hur det har fungerat och vilka effekter det har fått. Det är något som jag själv tror mycket på, men för att vara säker på att det fungerar behöver vi ta reda på vad utfallet faktiskt är. Det är viktigt att man inom använder sin förmåga att stärka människors arbetsförmåga så att de kommer vidare och kan utvecklas, och jag bedömer att man är duktig på det. Regeringens synsätt när det gäller människor som är arbetslösa generellt och personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga speciellt är att alla människor har resurser. Det måste vara arbetsmarknadspolitikens roll att på bästa sätt utveckla och stärka dessa resurser så att människor kan använda dem på arbetsmarknaden och försörja sig själva med en anständig lön. 24 (V): Det finns flera saker som är bra och lovvärda i den utveckling som redan är igångsatt runt . Som jag nämnde är det bra att vi går vidare med avvecklingen av fas 3; det kommer att ha en positiv effekt. Det är också bra med fler utvecklingsanställningar. Det finns annat som behöver göras som inte har med organisation att göra men som är avgörande, till exempel att taket för lönebidrag blir högre . Det är en budgetfråga och en prioriteringsfråga, men jag tror att det är en viktig sådan för att den arbetsmarknad som står till buds för personer med olika typer av funktionsnedsättningar ska bli så bra som möjligt så att så många som möjligt kan använda så mycket som möjligt av sin arbetsförmåga. Det är sådant som görs eller borde göras. Låt mig understryka att hur fungerar har att göra med hur vi som samhälle ser på arbetsmarknaden och arbetsmarknadspolitiken, till exempel vilka ansträngningar vi gemensamt ska göra för att alla människor ska komma till sin rätt. Här finns det ett problem med att det som är bemanningsföretagets logik, att kunna konkurrera om affärer och sedan se till att de anställda kan leverera den tjänsten, kan hamna i konflikt med att det finns personer som har väldigt speciella behov och därför bör finnas på för att få dessa behov tillgodosedda. Jag hoppas att detta blir en del av den allmänna diskussionen om framöver. 25 Arbetsmarknadsminister (S): Den stora utredning som tillsattes av den gamla regeringen, den så kallade som tittade på personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga i förhållande till arbetsmarknaden, utredde egentligen inte utan landade lite kortfattat i att skulle konkurrensutsättas. Man gick inte djupare in i frågorna. Det är också ett skäl till att vi behöver titta på en del saker närmare. Jag tror att jag och är överens om att har och bör ha en mycket viktig och unik roll på svensk arbetsmarknad. Jag tror att det finns ett brett stöd här i för att säkerställa att vi har ett som kan verka på allra bästa sätt för de personer som har svårast att få jobb på annat sätt, för att stärka deras arbetsförmåga och se till att också personer med svåra funktionsnedsättningar som medför nedsatt arbetsförmåga kan arbeta och bidra i samhället och försörja sig själva genom lön. Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2015/16:534 om förtida stängning av ytterligare kärnkraftverk 26 Statsrådet (S): har frågat mig om regeringen är beredd att med politiska verktyg säkerställa den målsättning man har meddelat angående sammansättningen av de olika kraftslagen på den svenska elmarknaden. Arbetet i tar ett systemperspektiv för att säkerställa ett hållbart och konkurrenskraftigt energisystem med trygga leveranser av energi. I det arbetet ingår allt ifrån att se över förutsättningarna för de enskilda kraftslagen till att genomlysa hela marknadens utformning. Alla de stöd, skatter och regler som hänger samman med energisystemet, inklusive skatten på termisk effekt, är uppe för diskussion inom ramen för . Vårt mål med de diskussionerna är att sätta mål för energisystemet och att slå fast en färdplan för att nå målen. Det är dock för tidigt att uttala sig om vad denna diskussion kommer att resultera i. 27 (SD): Tack, statsrådet, för svaret! Bakgrunden till interpellationen är det besked som regeringen lämnade i en debattartikel där man aviserade sin ingång i energisamtalen, nämligen att man vill ha ett hundraprocentigt förnybart energisystem och att detta ska uppnås . Jag är väl medveten om det arbete som pågår i . Den nya komponenten i detta avseende är som jag ser det att regeringen, som har varit tydlig med ingången om ett hundraprocentigt förnybart kraftsystem, nu tillägger i återhållsexercisen att man ska vara framme vid detta mål . Det som vi ser som bekymmersamt är att de sex kvarvarande kärnkraftsreaktorerna, där det inte finns något besked om att de ska läggas ned, har en driftstid bortom 2036. Med den ingång som regeringen aviserade i debattartikeln innebär detta ett spann mellan 2040–2045 då man inte ska köra vidare utan stänga , uppemot för de nyaste reaktorerna. Det är en sak att man har en vilja att med politiska styrmedel få fram nyproduktion inom vissa delar av branschen, men frågan är hur man hanterar de kvarvarande produktionsanläggningarna med den ambition man har. ser det som oroväckande ur perspektivet att man står inför omfattande investeringar i närtid, där det delvis krävs ett snabbt besked om effektskattens varande eller icke varande. Om man gör de investeringar som behövs och vill köra vidare kommer det att krävas att man får köra den tekniska livslängden ut för att kunna finansiera investeringarna och få avkastning på det egna kapital som finns i verksamheten. När man för in denna typ av återhållsexercis blir det ytterligare en parameter med osäkerhet. Vad händer när man är framme vid 2036 om regeringen får bestämma och man inte lever upp till detta? Ska man stänga produktionsanläggningar, eller vad kan man tänka sig att vidta för typ av åtgärder för att nå upp till den ambition man har satt upp? Denna fråga blir hängande kvar, även bortom det som sägs i interpellationssvaret. Vad kan man tänka sig att vidta för typ av åtgärder ifall man inte når upp till ambitionen? Om de befintliga sex kärnkraftsreaktorerna inte skulle få köra sin tekniska livslängd fullt ut kommer det helt klart inte att bli hundraprocentigt förnybart till 2036, exempelvis. Det är denna fråga som jag återigen vill ställa till statsrådet. 28 Statsrådet (S): Själva frågan om energisystemet och tillgången till säker leverans av el är central för vårt samhälle, för våra hushåll och för att vi ska kunna leva både bekväma och rika liv. Mycket av vårt moderna leverne bygger ju på tillgången till el. Det handlar om landets utveckling. Mycket av vår industri, inte minst basindustrin, är beroende av trygga leveranser av elektricitet till konkurrenskraftiga priser. Situationen är väldigt gynnsam för konsumenter och industrin, och det tror jag att interpellanten kan hålla med om. Vi har stora överskott av elektricitet. exporterade vi mer än någonsin, tror jag, framför allt till vårt grannland . Priserna är historiskt låga. hade vi snittpriser på motsvarande exklusive skatter och avgifter. Men det är klart att vi ser utmaningar om vi tittar framåt. Varken jag eller kan egentligen sia om exakt vad som händer om 15, 20 eller . Det är en sak att resonera om teknisk livslängd, men det måste också finnas en ekonomisk hållbarhet i detta. Det är mot den bakgrunden vi har fått besked om att fyra av de tio reaktorer vi har kommer att fasas ut . Det klarar vi just därför att vi under dessa år har byggt upp en kapacitet som gör att vi kan hantera det. På motsvarande sätt måste vi naturligtvis fråga oss hur vi ska göra när de återstående sex reaktorerna av tekniska och ekonomiska skäl fasas ut. Vi kan inte vänta till den minut då detta görs, utan vi måste ha en plan för att alltid kunna säkra elen till hushållen och industrin. Regeringens ingång är att detta måste vi kunna göra som vi ökar hållbarheten i systemet. Vi tror att det är fullt möjligt att göra det både förnybart, leveranssäkert och konkurrenskraftigt. Det är mot denna bakgrund som vi har en som sitter och jobbar. Jag tror att det är viktigt, fru talman, att vi inte nöjer oss med att bara skruva i en liten del av systemet och tro att vi har löst alla utmaningar – det brukar vara det vanliga, att man ofta fokuserar på just genereringen av el – utan att vi för en gångs skull faktiskt gör en ordentlig översyn av hela systemet. Ja, produktionen är viktig, men överföringsnätet, stamnätet, överföringsförmågan, användningen, energieffektiviseringen och marknadens utformning är också frågor som det är viktigt att hitta lösningar på så att vi i alla lägen kan garantera våra hushåll och industrier el till konkurrenskraftiga priser. Det är detta vi sitter och jobbar med . Utifrån mitt perspektiv, som energiminister såväl som ordförande i , är det viktigt att inte föregripa samtalen och på det viset försvåra en bred samsyn i dessa frågor, för jag tror att en bred samsyn är nödvändig för att skapa långsiktiga förutsättningar för energisystemet. Om vi inte lyckas med det är risken att av nollinvesteringar, som inte är ett stort bekymmer men som kan bli det om den håller på för länge, hävs just därför att man skapar långsiktiga förutsättningar för energisektorn. 29 (SD): delar absolut den syn som statsrådet ger uttryck för – att systemperspektivet är viktigt liksom att man tittar på vad energisystemet ska serva i sammanhanget och inte det omvända, vad samhället och näringslivet ska uppbringa för att se till att energisystemet fungerar i alla avseenden. Vi är även positiva till att man tar ett bredare omtag i en för att hitta någon form av utgångsläge som är hållbart över flera mandatperioder, med tanke på de investeringar som görs inom energisektorn, där det handlar om decennier då investeringen ska kunna stå sig, inte .