prot · H30995 · 2016-04-20 00:00:00 — Jag menar att det är ganska enkelt för företag att verka i ett område , för att sedan lämna det i ett skick som gör att få andra verksamheter kan gå in direkt utan erforderliga åtgärder på marken. Därför har jag också motionerat om att det ska finnas en översyn av mineralersättningen så att även kostnader för framtida saneringsåtgärder räknas in. sa man från regeringens sida att man skulle se över just mineralavgiften och medverka till att nya modeller skapas för att utveckla samhällets och gruvnäringens ansvar när det gäller att finansiera de investeringar som krävs för att just en miljömässigt hållbar gruvnäring och samhällsutveckling ska kunna ske. Då är det ju så passligt, herr talman, att vi i posthögen kan hitta skrivelsen från regeringen om om ekonomiska risker för staten i fråga om gruvavfall. Man kan konstatera att regeringen raskt, innan den här debatten och dagens beslut i kammaren, har gett och i uppdrag – det var – att tillsammans ta fram en långsiktig strategi för hantering av utvinningsavfall och göra en bedömning av åtgärder för efterbehandling med beaktande av alternativ användning av utvinningsavfall. Man kan också konstatera att regeringen före det, , gav ett uppdrag att analysera och förtydliga sin vägledning avseende under vilka förutsättningar utvinningsavfall som uppvisar farliga egenskaper bör klassificeras som farligt avfall, och konsekvenserna av detta. I detta ligger också det här med kostnader och hanteringen av utvinningsavfallet, och därmed saneringen. Jag tycker naturligtvis att det är väldigt bra att man så passligt har lyckats ta ett beslut och ge ansvariga myndigheter uppdrag så här en knapp vecka innan beslut ska fattas. Det är klart att det ibland är svårt att debattera saker som redan är på gång, men det jag ändå vill framföra i sammanhanget är att vi inte ännu har sett något resultat av hur översynen av själva mineralavgiften kommer att bli. Hur kommer den att förändras? Att man tar tag i frågan och jobbar med den uppskattar jag, men just att fortsätta följa frågan tror jag är viktigt för oss allihop. Vi vill ju alla verka för ett så miljömässigt hanterbart samhälle som möjligt, även när det gäller mineral- och gruvdriften. 11 (S): behandlar vi motionsbetänkandet på mineralområdet. Nästan precis efter att jag höll mitt jungfruanförande i kammaren är det att än en gång debattera mineralpolitik. Intresset för området är om möjligt ännu större nu än då. Jag vill redan inledningsvis yrka avslag på motioner och reservationer och tillstyrka förslaget i betänkandet såsom det föreligger. Jag vill dock understryka att det i flera av de motioner som är föremål för debatt finns lovvärda initiativ. Det finns en vilja att ta gemensamt ansvar och ta till vara avkastningen på fyndigheterna bättre, liksom en ambition att ska vara en föregångare i omställningen till ett mer hållbart samhälle. I flera fall rör dock motioner sådant som redan är sjösatt eller där utfästelser redan gjorts med sikte på just det motionärerna föreslår. är en stark och stolt industrination. Gruvnäringen är viktig för . Den som har tänkt i termer av att den svenska industrin skulle vara basically gone får ta sig en ny funderare – efterfrågan på svenska produkter och tjänster är fortsatt stor, och i detta nu nyindustrialiserar vi . Likväl finns det utmaningar, dels i termer av priset på svenskt stål på en global och hårt konkurrensutsatt marknad, dels i termer av krav på en hållbar industriproduktion. En industrination som måste bevisa att vi förmår hålla flera värden på kartan – en fortsatt hög produktion men självklart på ansvarsfulla och hållbara villkor. Redan nu vill jag därför poängtera att målet med den svenska är att främja en hållbar utveckling och tillförsäkra nu levande samt kommande generationer en hälsosam och god livsmiljö. Försiktighetsprincipen ska gälla, och skärpta och utökade krav på miljökonsekvensbeskrivningar har införts. Jag vill ge en kort påminnelse om vad vi faktiskt debatterar. Det är ganska fantastiska siffror. står ensamt för av EU:s järnmalmsproduktion, av blymalmsproduktionen, av zinkproduktionen, av silverproduktionen och av kopparproduktionen. Det är inga små värden vi debatterar här ; det handlar om stora resurser och möjligheter – och väldigt många arbetstillfällen. Vi ser dock en kraftig nedgång i termer av nyansökningar och undersökningstillstånd. De nya tillstånden är koncentrerade till de tre malmregionerna i landet – malmfälten i , och guldlinjen i och Bergslagen. En blomstrande industri som utvecklas med sjysta villkor är självklart beroende av långsiktiga spelregler. Därför vill jag helt kort beröra den överenskommelse som slöts mellan och Socialdemokraterna på mineralpolitikens område. Den lyder som följer: ”ska vara en föregångare för en hållbar utveckling inom gruvindustrin, som är viktig för . Vi vill skapa nya modeller för att utveckla samhällets och gruvnäringens ansvar för att finansiera de investeringar som krävs för en miljömässigt hållbar gruvnäring och samhällsutveckling. Miljökraven vid prospektering och provborrning ska skärpas. Turistnäringens och andra lokala näringars intresse ska beaktas. En analys av framkomliga vägar ska göras inom . ska inte öppna upp för utvinning av uran, olja eller gas.” Det är sex meningar med mycket innehåll och höga ambitioner – som sig bör. är EU:s ledande gruvnation. För att så ska förbli fallet krävs gynnsamma förutsättningar så att gruv- och mineralnäringarna kan växa på ett hållbart sätt och öka sin delaktighet på den internationella arenan. Självklart ska vara ett föregångsland för en hållbar utveckling inom gruvindustrin. Som ett led i den hållbara utvecklingen av gruv- och mineralindustrin fortsätter givetvis arbetet med genomförandet av den tidigare beslutade mineralstrategin. Av budgetpropositionen 2016 framgår dessutom att regeringen har för avsikt att skapa nya modeller för att utveckla en miljömässigt hållbar gruvnäring och samhällsutveckling där gruvnäringen tar sitt finansiella ansvar. Därtill aviserar regeringen att miljökraven ska ses över och vid behov skärpas. ser dessutom över processen från prospektering till gruvdrift, just med fokus på hållbarhet och utveckling av branschen i fråga. I sammanhanget känns det också viktigt att nämna skrivelse om gruvavfall och regeringens svar på samma skrivelse. I sitt svar konstaterar regeringen att somligt arbete i rekommenderad riktning redan är föreslaget men att det också kommer att bli aktuellt med uppdrag till kring farligt avfall och konsekvenserna av detta. I fråga om behovet av tydligare vägledning för ansökan om tillstånd för gruvverksamhet, för att därigenom kunna minska handläggningstiderna, är det på sin plats att påminna om att det pågår ett arbete med att uppdatera den vägledning som finns och som bland annat har tagits fram för att göra tillståndsförfarandet mer effektivt. Vidare utvärderar Tillväxtanalys de satsningar som har gjorts för att korta ledtiderna i samband med miljötillståndsprocesser. I sammanhanget är det snudd på omöjligt att inte beröra avgifts- och ersättningsområdet. I den här kammaren har det debatterats i vilken omfattning avgift och ersättning för bruten råvara ska erläggas. Det svar näringsutskottet lämnade i behandlingen av detta ärende är ypperligt och lyder som följer: ”har behandlat motioner om mineralersättningens storlek och fördelning och om de andra avgifter som innehavare av prospekteringstillstånd eller bearbetningskoncessioner är skyldiga att erlägga enligt minerallagen. När liknande motionsförslag nu på nytt ligger på bord konstaterar utskottet att regeringen har aviserat en översyn av det man betecknar mineralavgiften. Även om begreppet mineralavgift kan uppfattas som något svårtolkat har utskottet erfarit att denna översyn kommer att ha ett brett anslag och omfatta såväl mineralersättningen, de avgifter som regleras i 14 kap. minerallagen och andra avgifter som belastar gruvnäringen. Utskottet ser ingen anledning att i detta läge föregripa denna översyn genom ett uttalande till stöd för någon av de nu aktuella motionerna.” , liksom många föregående riksdagsår, har det motionerats om förbud mot utvinning av uran. Det är ett område där många synpunkter trängs. Men det är uranutvinning förekom i , och det kommunala vetot får anses starkt. Därtill säger överenskommelsen mellan regeringspartierna att inte ska öppna upp för utvinning av uran, olja eller gas. Som socialdemokrat känner jag mig både stolt och trygg i den överenskommelsen, som för övrigt är långt mer långtgående än den som föregående regeringspartier lyckades åstadkomma. Ett annat område som kan väcka känslor och reaktioner är utvinning av gas och olja. Men inget har förändrats sedan förra riksdagsårets motionsbehandling. Därför passar det väl att hänvisa till det som då sas: ”Gasutvinning förekommer endast i mycket begränsad omfattning i . De svenska miljöbestämmelser som reglerar utvinning av gas, olja eller andra kolväten kan betraktas som strikta. Förutsättningarna för utvinning av gas eller olja ur skiffer i är, enligt SGU:s bedömningar, dessutom begränsade som en följd av geologiska förhållanden. Tillgången till gas som kan utvinnas genom s.k. hydraulisk spräckning är både för liten och lokaliserad till områden där denna utvinningsmetod är olämplig att använda. Till detta ska även fogas att regeringspartierna i en gemensam överenskommelse har uttalat att inte ska öppna för utvinning av olja eller gas. Sammantaget anser utskottet att det anförda kan fungera som en grund för att avslå de motioner i vilka det efterfrågas ett förbud mot gas- och oljeutvinning ur skiffer i , ett mer allmänt förbud eller en vetorätt mot utvinning av fossil energi.” Regeringen visar på ett stort mått av ansvarstagande och omsorg om en fortsatt tillväxt i gruvnäringen. Givetvis ska tillväxten ske med effektiv och varsam hand. Ett av ledorden för framtiden bör vara ansvarstagande om såväl mineralresurser som omgivande samhälle och natur och miljö. Omställning av olika slag sker på flera håll i landet, och dessa processer måste alltid präglas av ansvarstagande. Ett gott exempel på ansvarstagande är agerande i Malmfälten. Med det anförda yrkar jag avslag på samtliga motioner och reservationer och bifall till förslaget till beslut i dess helhet. vill jag understryka och verkligen trycka på den stolthet över som jag känner och på det sätt som vi gemensamt värnar om varandra, men också om hållbara förutsättningar för tillväxt och utveckling. Ett som håller ihop är målet, så också på mineralpolitikens område. 12 (M) replik: Jag skulle vilja fråga och om de tror att återstarten av gruvan i underlättas av att de umgås med tankar på att införa en tioprocentig gruvskatt, som Vänstern funderar över. Det skulle, om vi tittar då man tog upp värden för 600 miljoner, vara en ökad kostnad på 60 miljoner för . Lägger vi sedan också till den berömda kilometerskatten, som de rödgröna funderar över, skulle det i exemplet bli ca 32 miljoner. Om man lägger på en kostnad på 100 miljoner på en gruva måste jag ställa frågan om man verkligen tror att den över huvud taget kommer att återöppnas. Det hoppas vi från moderat sida att den ska göra när järnmalmspriserna går i rätt riktning, i alla fall som gruvproducent. Jag skulle vilja ställa frågan: Underlättar det för företagande att för en enda ort öka kostnaderna med 100 miljoner? 13 (S) replik: Inledningsvis kan jag säga att jag lyssnade tidigare till och det som han sa kring gruvindustrin och mineralnäringen. Mycket är vi överens om, och det är något som jag bär med mig i det fortsatta arbetet. Du pratade om gemensamma lösningar, och det tycker jag låter intressant. När det gäller specifikt mineralavgifter har jag inte för avsikt att föregå den utredning som görs. Men principiellt kan jag säga: Nej, jag tror inte heller att just den avgiftsnivå som diskuterar skulle underlätta för näringen i fråga. 14 (M) replik: Låt oss då hoppas att det blir lite verklighet av det som Socialdemokraterna säger , att man tar klart avstånd från den kraftiga skattehöjningen, samt att det, som statsministern har sagt, vid ett byte av basnäring till skogsindustrin ska ske en reell utveckling och att det ska komma till nya jobb. Då vill vi också se lite verkstad och inte bara prat. Därför känns det åtminstone bra att vi i den här kammaren kanske kan slippa se gruvskatten. Låt oss då se till att vi också slipper kilometerskatten, för den är en rak vänster mot landsbygden som vi inte vill se. 15 (S) replik: Avslutningsvis vill jag säga, som en kommentar till det som tog upp kring konkurrenskraft och långsiktiga villkor, att det är just de långsiktiga villkoren för gruvindustrin som också jag efterlyser och vill främja. Men för att det inte ska råda något tvivel vill jag verkligen understryka att vi nu har en regering som har EU:s lägsta arbetslöshet som mål . Vi har en regering som satsar på både digitalisering och nyindustrialisering. Och självklart har våra svenska naturtillgångar en otroligt viktig plats i det framtida svenska tillväxt- och konkurrenskraftsunder som jag ser framför mig. Givetvis ska detta ske på ansvarsfulla villkor. 16 (V) replik: Jag vill fråga vad det är som hindrar regeringen från att göra en utredning som förbjuder uranbrytning i . Man lutar sig tillbaka och är nöjd med det kommunala vetot. Jag håller med om att det kommunala vetot är bra och har funkat. Men vad är det som gör att regeringen är så försiktig och inte törs utreda ett förbud mot uranbrytning och brytning av fossila ämnen över huvud taget? 17 (S) replik: Även under förra riksdagsåret diskuterades den här frågan. Jag vill inte vara alltför repetitiv, men svaren är ungefär desamma som . Dels anser vi i utskottsmajoriteten att det finns ett starkt kommunalt veto, dels har vi nu en regering som verkligen har en överenskommelse som håller måttet och som säger tydligt nej till utvinning av uran. Det anser vi är till fyllest. 18 (V) replik: Tack, , för svaret! Men regeringen lämnar lite grann öppet för en kommun som får en annan majoritet att handla på ett annat sätt. Jag kan också blanda in lite energifrågor och kärnkraftsfrågor. Tycker du att marknaden ska sköta sådant? Om vi är överens om att vi inte ska ha uranbrytning, ska politiken då inte peka med hela handen? Eller ska man öppna för marknadskrafter? 19 (S) replik: Då vill jag bara understryka att vi nu har en politiskt ansvarstagande regering. Vi har två partier i regeringen, och Socialdemokraterna, som är politiskt överens om att – och jag vill citera igen – ”ska vara en föregångare för hållbar utveckling inom gruvindustrin, som är viktig för . Vi vill skapa nya modeller för att utveckla samhällets och gruvnäringens ansvar för att finansiera de investeringar som krävs för en miljömässigt hållbar gruvnäring och samhällsutveckling. Miljökraven vid prospektering och provborrning ska skärpas. Turistnäringens och andra lokala näringars intressen ska beaktas. En analys av framkomliga vägar ska göras inom . ska inte öppna upp för utvinning av uran, olja eller gas.” För mig är det oerhört tydligt, och det är första gången vi har den tydligheten från en regering. 20 (C) replik: Låt mig börja med att yrka bifall till reservationerna 1 och 7, för det glömde jag i mitt anförande. Jag kommer att gå in på liknande frågor som , för jag tycker inte att svaret var till fyllest. I till exempel och finns en del fyndigheter av uran. Det gör att många invånare i dessa bygder är oroade. Det förstår jag, för vad händer om något företag vill prospektera eller till och med bryta uran? Det skulle definitivt påverka jakt, fiske och turism – för att inte tala om värdet på marken som riskerar att falla. Det skulle lägga en våt filt över bygden. Kom inte och säg att så inte är fallet, för dessa människor har ofta uttryckt sin oro över detta. Jag köper inte Socialdemokraternas förklaring att man i regeringen har kommit överens om att inte tillåta uranbrytning. Bara , , ville Socialdemokraterna och förbjuda uranbrytning. Vid så många tillfällen i kammaren talade ni hett om att det måste genomföras. Men väljer ni att rösta nej till och motioner om att utreda ett förbud. Dessutom tycker ni inte heller att kommunerna ska få vetorätt när det gäller prospektering av uran i alunskiffer, det vill säga där uran är särskilt förekommande. Hur kan denna svängning komma sig? 21 (S) replik: började en fråga med ”vad händer”. Låt mig vända på det. Vad hände av borgerlig regering? Om denna fråga är så het och viktig för , varför kom ni inte längre? har en regering bestående av Socialdemokraterna och utverkat en överenskommelse där vi inte öppnar upp för utvinning av olja, uran eller gas. Jag tycker att vi har kommit långt. 22 (C) replik: Det där är en klassiker. När man inte kan svara på frågan vänder man på debatten och kastar den i famnen på motståndaren: Vad gjorde ni? Skillnaden är att inte hade majoritet i regeringen under de där åtta åren. Socialdemokraterna och har majoritet i regeringen; det är ni som är regeringen. Ni klagade enormt mycket på att ni inte fick igenom ett förbud mot uranbrytning. har ni chansen, men i stället säger ni att er interna överenskommelse på något slags kafferep skulle stå över svensk lagstiftning. Det där kan inte ens Socialdemokraterna tro på själva. Jag vill ha en bättre förklaring, . 23 (S) replik: Det är härligt med känslor i kammaren. Det där med ”kafferep” är så idiotiskt. Jag vet inte hur jag ska replikera på den typen av påhopp i en politisk debatt. Självklart handlar det inte om ett kafferep. Det handlar om en överenskommelse mellan de två partier som har förmånen att leda landet. Det har inte skett någon förskjutning, utan det är just så som jag tidigare nämnde. Det finns en överenskommelse mellan partierna i regeringen om att inte öppna upp för utvinning av olja, uran eller gas. Det är ingen förskjutning utan ett stort steg i rätt riktning, och jag vidhåller att det är helt till fyllest. Det visar tydligt på höga ambitioner på gruv- och mineralpolitikens område. 24 (MP): Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Mycket har redan sagts. Vårt samhälle är beroende av metaller för att fungera, och de finns snart sagt överallt, i byggnader, telefoner, datorer och transportsystem. Vi vet dock att metaller är ändliga resurser, och en del är det mer ont om än andra – i varje fall i former som man kan komma åt att använda. Vi vet också att gruvdrift ger miljöproblem, gör intrång i människors och djurs livsmiljöer och kommer i konflikt med olika andra näringar och intressen som rennäring, turistnäring och liknande. Det finns därför flera goda anledningar att hushålla klokt med våra metaller och mineraler liksom med alla andra naturresurser. Det är ohållbart att utgå från att nybrytningen av metaller ständigt ska öka. Dessutom är det onödigt. Det finns stora vinster i att styra om samhället så att vi utnyttjar de metaller som redan är i omlopp på ett bättre sätt och minskar behovet av metaller och av att bryta nytt. Vi måste tänka långsiktigt och väga olika behov mot varandra – ibland rent av behov mot begär. Rent dricksvatten är och kommer alltid att vara livsnödvändigt för människor och djur. Ständigt nya elektronikprylar är det inte. Detta skulle inte behöva sägas egentligen, men det är ett nödvändigt grundperspektiv att ha med sig som förtjänar att upprepas. Det går inte att kompromissa med naturen. Skydd av till exempel dricksvattentäkter måste gå före gruvdrift och annan miljöfarlig verksamhet som riskerar att skada dem. Vi som har fått förtroendet att fatta beslut som kommer att påverka kommande generationer, djur och natur har ett stort ansvar att bevara och skydda ovärderliga natur- och kulturmiljöer – på riktigt och inte bara på papperet. Därför är domen i angående viktig. Den har de facto gett Bergsstaten nya förhållningsregler om att i sin prövning av koncession framöver ta hänsyn till ett mycket större område än själva gruvhålet. Det stärker Natura 2000-skyddet. Gruvverksamhet påverkar som sagt miljön. Det gäller inte bara gruvhålet, utan det handlar om gruvdammar och all möjlig påverkan vida omkring. Det är viktigt att lagstiftningen hänger ihop. Det måste finnas en röd, eller kanske grön, tråd i den. Vi måste tänka långsiktigt. Vad gäller jobb finns det en enorm potential i att återvinna metaller ytterligare. Man fastnar lätt i att jobb i mineralnäringen bara finns i nybrytningen. Visst finns det jobb där, men det kan rent av finnas ännu fler jobb i återvinning, både i smart design, i den praktiska återvinningen och i urban mining, det vill säga att ta upp metaller som finns i våra städer. Det finns en hel del forskning gjord på detta, vilket jag talade om förra året. Vi har till exempel en enorm gruva i våra byrålådor. Enligt en något daterad uppskattning har vi svenskar ca 25 miljoner gamla mobiltelefoner hemma. De har förmodligen blivit fler sedan jag fick denna siffra. Genom att återvinna dessa telefoner skulle vi kunna få tillgång till en massa sällsynta metaller och minska behovet av att plocka upp nytt. Det ger jobb och är smart ekonomisk hushållning. Det är så bra det kan bli. Utvinning av nya metaller slukar dessutom stora mängder energi och släpper ut stora mängder växthusgaser. Det sprider miljögifter och förorenar som sagt vatten. Vi kan spara stora resurser genom att återvinna material i stället för att rent reflexmässigt tänka att vi ska bryta nytt. Det finns alltså både ekonomiska och icke ekonomiska vinster, för allt är ju inte ekonomi. Hälsa och välbefinnande är också viktigt. Det finns saker man inte kan tänka bort, även om det inte är så lätt att sätta prislappar på dem. Även om vi tänker i jobb och tänker i ekonomiska termer och tänker långsiktigt: Bryter man ur en gruva kan man hålla – det varierar lite. Men per definition tar fyndigheterna slut . Då kan det hända att andra jobb inte kan utföras längre. Turistnäringen kan ha tagit skada – det har den ju gjort just där gruvan är. I är rennäringen och turismen de riktigt stora jobbskapande näringarna. Det måste man också tänka på: samhällsekonomin och möjligheten att försörja sig , de enskilda invånarnas och företagarnas försörjning , inte bara de stora gruvbolagen och deras förtjänst på kort sikt. Det var lite allmänt om mineralpolitiken. gick igenom bra saker som vi har i vår regeringsöverenskommelse om hållbar gruvnäring. Där ingår de saker som jag tog upp. Regeringen arbetar med att uppfylla den regeringsöverenskommelsen, och det har getts uppdrag utifrån välbehövliga granskning av kostnaderna för gruvavfall, hur förorenarna som orsakar det ska bidra till att betala, helt enkelt stå för sina kostnader. Det har getts flera uppdrag till våra myndigheter utifrån denna granskning. Mer kommer också att göras framöver till exempel vad gäller mineralersättning, gruvskatt eller vad man vill kalla det. Hur ska branschen kunna bidra till sina kostnader och bidra till samhället på ett rimligare sätt? I flera motioner föreslår man högre mineralavgifter, gruvskatter eller vad man kallar det. Det kommer regeringen nu att se över. var också inne på det mycket viktiga att regeringen inte öppnar upp för utvinning av uran, olja eller gas. Det är naturligtvis en seger att vi har en regering som faktiskt vill detta. Det tycker jag är mycket glädjande. Man skulle kunna säga att det är . 25 (M) replik: pratar om återvinning. Där är vi helt överens. Jag begärde replik därför att jag vill ställa en fråga. Vi kan ta brunkol – det är ett bra exempel. kan det vara statliga bolag som har sådan verksamhet. Hur ser på det? Skulle ett statligt bolag få avveckla verksamheten och sälja till en annan som kan fortsätta utveckla brunkolsbrytning? Hur ser på den frågan? 26 (MP) replik: politik är och har varit att kol ska stanna i marken. Vi har inte råd att släppa ut kol. Sedan vet likaväl som jag att det inte är helt lätt att agera utifrån den situation som råder, med en usel affär – det är väl som avses, som köpte på sig allt detta i tidigare skeden.