prot · H30973 · 2016-03-02 00:00:00 — Vi menar att arbetsgivare inte heller ska få en ensidig rätt att bestämma och inte behöva motivera varför de bryter mot det som är huvudregeln i svensk arbetsrättslig lagstiftning, nämligen tillsvidareanställning. tycker uppenbarligen att det är oproblematiskt att arbetsgivaren kan göra det. Det tycker inte vi, och det är många fackliga organisationer som inte heller tycker det. Det är vad debatten handlar om. Hur ska man göra den avvägningen? Vi tycker att en avvägning som ger arbetsgivarna vittgående möjligheter att ha personer anställda utan att anställa dem fast trots att behovet finns är en dålig avvägning. Det är en avvägning som infördes av den tidigare regeringen i den form som den finns . Det borde man ändra. 7 i (S): Det är med en viss stolthet som jag står här som socialdemokratisk riksdagsledamot. lägger vi fram en proposition, Skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar, som på mycket länge stärker människors trygghet på arbetsmarknaden. Vi har under en väldigt sett det motsatta ske i svensk lagstiftning. Just denna lagstiftning kommer att minska riskerna för dem som är anställda allmän visstid att bli utnyttjade. Det är kanske inte så revolutionerande i sig. Det kanske egentligen är en lagstiftning som borde ha kommit till för länge sedan för att minska de största riskerna för utnyttjande av dem som är allra mest utsatta på svensk arbetsmarknad. Det är en lagstiftning som lägger sig på den nivå av trygghet på arbetsmarknaden som EU kräver av oss. Den grundar sig i en anmälan mot som TCO gjorde och som gick ut på att bröt mot visstidsdirektivet i och med den lagstiftning som den borgerliga regeringen genomförde, Bättre möjligheter till tidsbegränsad anställning m.m. Kommissionen inledde ett överträdelseärende när anmälan kom. har kommissionen överlämnat en formell underrättelse, ett motiverat yttrande och ett kompletterande motiverat yttrande. har besvarat skrivelserna, men man har inte agerat med någon ändring i lagstiftningen. Det har, kan man säga, varit en rejäl långbänk, och vill vi sätta punkt innan kommissionen väljer att gå ännu längre. Vi har inte ens förmått leva upp till de lägstakrav för visstidsanställdas trygghet på arbetsmarknaden som EU har krävt av oss, vi som alltid har varit kända för vår svenska modell som bland annat innebär trygghet på arbetsmarknaden. Ett slags balans, kan man kalla den svenska modellen. Det är en balans mellan arbetare å ena sidan och arbetsgivare å den andra, en balans som har visat sig vara helt outstanding i sitt slag för att skapa trygghet, jobb, en stabil arbetsmarknad och en stabil ekonomi i vårt land . Att vi i tvingas stärka vår lagstiftning på anställningstrygghetsområdet för att vi inte har levt upp till EU:s miniminivå visar med all önskvärd tydlighet att den arbetsmarknadspolitik som genomfördes av den förra regeringen låg under skamgränsen. Men det visar också att tiderna förändras och därmed politiken. Det visar att vi nu har en regering som har tänkt vända den trend som pågått så . Skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar Vår nuvarande regering vill stärka arbetstagarnas ställning på arbetsmarknaden. Vi vill värna den svenska modellen på alla dess plan. tar vi det första steget på den vägen. En arbetsmarknad där människor ses som tillgångar och inte som en slit-och-släng-vara är det som kännetecknar en modern arbetsmarknad. Det är en arbetsmarknad som erkänner enskilda individer som värdefulla. En politik som ser att alla människor är lika mycket värda och att de därmed måste ges förutsättningar för att skapa sina liv är ett måste för att skapa ett gott samhälle. Fasta anställningar, tillsvidareanställningar, ska vara på svensk arbetsmarknad. Det är inte anständigt att i ett samhälle som vårt utnyttja människor in absurdum på tidsbegränsade anställningar. Alltför ofta möter jag människor som på grund av sin anställningsform inte tillåts ta lån eller skaffa bostad. Det kan nästan vara svårt att skaffa ett mobilabonnemang om du inte kan visa att du har en inkomst . Detta är inte rimligt. Det är inte modernt. Det är inte så ska möta framtiden. Trygga anställningsförhållanden och en lön att leva på, det är modernt. Det är så vi skapar ett samhälle som bygger på trygghet och tillit, och det är då vi får ett samhälle som människor vill vara delaktiga i att bygga tillsammans. I grunden är det faktiskt en fråga om människovärde och demokrati. som vi konstaterar det kan vi också konstatera att de borgerliga partierna inte längre delar grundsynen om den svenska modellen. De vill ha lagstiftning om sänkta ingångslöner, helst för unga och nyanlända, men det kommer självklart att få konsekvenser för hela arbetsmarknaden och faktiskt för hela systemet med den svenska modellen, där parterna har ansvaret för lönebildningen. Sänkta ingångslöner och otrygga anställningsformer är omodernt. Att ge olika löner baserat på etnicitet eller ålder är diskriminerande, och förslag som dessa borde inte ens kunna lyftas i . Jag trodde faktiskt bättre om oss än så. I ett läge där arbetslösheten sjunker och det går bra för landet är det rent skrämmande med förslag av den sorten. Det är ovärdigt, och det är omodernt. När jag ändå är inne på temat den svenska modellen kan också jag konstatera att det enda partiet i riksdag som röstar mot förslagen om skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar är . Det är det enda partiet som tycker att det är okej att stapla otrygga anställningar på varandra och skapa otrygga liv för människor som inte får någon stabilitet i sin tillvaro. I sin reservation skriver de att de gör detta för att värna den svenska modellen. Det är bara ännu ett exempel på att inte har den minsta aning om vad den svenska modellen är. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 8 (SD) replik: Skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar Då har jag även fått uppleva detta. Jag trodde faktiskt inte att jag under mina år här i skulle träffa en ledande socialdemokrat som inte vet vad den svenska modellen är. Den svenska modellen är inte att vi sitter här och lagstiftar om regelverk, lönenivåer eller något annat. Den svenska modellen är att vi sätter ramarna och sedan låter arbetsmarknadens parter sköta detta. Arbetsmarknadens parter – inte lagstiftarna. Precis som jag beskrev i mitt replikskifte med är det precis det som händer nu när att ni till vänster kommer till lagstiftarna och säger att nu klarar inte fackföreningsrörelsen av eller så vill de inte ta den här förhandlingen med arbetsgivarsidan för att sköta regelverket, så nu går vi till lagstiftarna i stället. På den andra sidan vill man sätta löner via lagstiftarna, precis som mycket riktigt anmärkte på. Men hon ser inte bjälken i sitt eget öga. Hon förstår inte att det hon själv förespråkar är exakt samma sak fast från andra hållet. Låt arbetsmarknadens parter sköta detta! Förklara gärna för mig, , vad i det nuvarande regelverket som förhindrar arbetsmarknadens parter att få fram exakt samma resultat som det här förslaget som ni kommer att besluta om innebär. På vilket sätt kan vi lagstiftare besluta om någonting som arbetsmarknadens parter inte gemensamt, enligt den svenska modellen, kan besluta om i avtal? Förklara gärna det för mig! 9 i (S) replik: Jag trodde aldrig att det skulle hända. Men plötsligt gjorde det det. En sverigedemokratisk riksdagsledamot står och tar sig tolkningsföreträde i kammare och förklarar för mig vad den svenska modellen är. Det är ganska komiskt. Av resonemang kan man tro att inte tycker att det finns behov av någon arbetsrättslagstiftning över huvud taget i det här landet, att det vore bättre att parterna själva sluter alla avtal om alla regler som ska gälla. Det är precis så säger i det här sammanhanget. Det tycker jag är anmärkningsvärt. Den ramlagstiftning som vi har pratat om tidigare är precis vad vi diskuterar . Det finns ganska många som jobbar på arbetsplatser utan kollektivavtal, kan jag avslöja för . Där finns det behov också av en grundläggande lagstiftning som gäller för alla. Oavsett om det handlar om semesterlagstiftning, visstidsanställningar och hur det ska regleras finns det en grund för svensk arbetsmarknad i arbetsrättslagstiftningen. Det är därför vi har den. Sedan har parterna möjlighet att i kollektivavtal teckna förändringar som gäller på de arbetsplatser där kollektivavtal råder. Detta är grunden i den svenska modellen. 10 (SD) replik: Det är exakt det som är min argumentation: att parterna har den möjligheten enligt den svenska modellen. Det är ju inte så att vi måste lagstifta om regelverk eller minimilöner i den här kammaren. Rätta mig om jag har fel, men finns det inte kollektivavtal så har väl fackföreningar möjlighet att skriva kollektivavtal och hävda att man ska ha rätt att skriva kollektivavtal om regler, lagar, förordningar och bestämmelser om gränser och ramar missbrukas. Den striden kan man ta med arbetsgivarsidan. Ni kanske har fel. Skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar Det är precis det som är frågan här: På vilket sätt förändrar den här lagstiftningen svensk arbetsmarknad? Inte på något sätt alls, därför att allting som uppkommer i och med dagens beslut kan gemensamt, enligt den svenska modellen, beslutas av arbetsmarknadens parter. Det enda vi åstadkommer är att EU och kommissionen får förändra svensk arbetsmarknad och stifta lagar i . Det är bara att läsa betänkandet! Det är precis därför vi har dagens betänkande, och det är av den anledningen som ni kommer att rösta för lagförslaget. Vi inskränker alltså den svenska modellen till förmån för och visstidsdirektivet. Allt det efterfrågar kan vi upprätthålla genom att parterna kommer överens på den svenska arbetsmarknaden. 11 i (S) replik: Jag känner behov av att citera en gammal svensk skidhjälte, men jag ska inte göra det. Det är svårt att förklara för när vi har så fundamentalt olika uppfattning om vad svensk lagstiftning används till på arbetsmarknaden. verkar inte ha insikt om hur många människor som arbetar på ställen där kollektivavtal inte finns. Det är inte så som andas här att man kan bara gå in och kräva ett kollektivavtal. Det är ett långt arbete och en lång kamp. Många av de branscher där just visstider och tillfälliga anställningar är vanliga är också branscher där det generellt sett finns en låg andel kollektivavtal. Självklart behövs en lägstanivå i arbetsrättslagstiftningen – så även på det här området. Hur kommer detta att förändra villkoren på svensk arbetsmarknad, frågar ? Han svarar retoriskt på sin fråga: Inte alls. Men det är klart att det kommer att göra. Vi höjer lägstanivån för hur mycket man får utnyttja människor med tidsbegränsade anställningar. Det är ett stort steg och en klar förbättring. Det kommer att göra skillnad även om inte förmår se det i sin värld. Det är också genom att anta lagen som vi faktiskt förhindrar EU att styra och reglera hur vi ska ha det. Det är vad som blir konsekvensen om vi inte antar lagstiftningen . Det kan också vara viktigt för att reflektera över. Det vore också bra att se konsekvens hos i dessa frågor. Jag vet att man bland annat har lagt fram förslag om att öka undantagen i LAS från dagens två till fem. Där tycker inte att parterna behöver ta något ansvar utan där ska lagstiftningen gå in. Det finns ingen röd tråd i argumentation. Skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar 12 (M): Svensk arbetsmarknad ska präglas av ordning och reda och av goda villkor. Det tror jag de flesta av oss är överens om i kammaren. Det var något som alliansregeringen var mycket noga med. Tillsvidareanställningar är grunden på svensk arbetsmarknad och har varit det . har andelen anställda med en tidsbegränsad anställning varit relativt och pendlat mellan . Vi menar att tidsbegränsade anställningar fyller en viktig funktion på svensk arbetsmarknad. Det är också en viktig bro in på arbetsmarknaden för grupper som kan ha svårt att få fast anställning. tillhör de länder inom EU som har det allra största flödet att gå från en tillfällig till en fast anställning. För företagen spelar de tidsbegränsade anställningarna också en mycket viktig roll för att kunna anställa personer vid tillfälliga arbetstoppar eller ersätta frånvarande personal. Denna möjlighet är avgörande för att klara konkurrenskraften för svenska företag. driver ett överträdelseärende mot . Kommissionen har ansett att lagen om anställningsskydd inte ger skydd mot missbruk av tillfälliga anställningar på det sätt som kräver. Alliansregeringen hävdade att reglerna i lagen om anställningsskydd lever upp till krav. Här hade vi alltså en tvist med . Detta var på grund av att det för alla tidsbegränsade anställningsformer i LAS antingen finns tidsgränser eller krav på att vissa objektiva förutsättningar ska vara uppfyllda. Sammantaget ansåg vi att det gällande regelverket ger det skydd mot missbruk som visstidsdirektivet krävde. Det finns inte heller några kända verkliga fall där man har staplat visstidsanställningar enligt LAS på det sätt som kommissionen befarade. Den undersökning som alliansregeringen beställde från SCB visar inte heller att det finns någon stapling som har sin grund i reglerna i lagen om anställningsskydd. Men alliansregeringen tog kommissionens kritik på allvar och gick med på att göra förändringar i lagen om anställningsskydd, trots att regeringen inte delade kommissionens uppfattning om det bristfälliga skyddet. Det kom två olika departementspromemorior från alliansregeringen, men de stöddes inte helt fullt av arbetsmarknadens parter. Därför kom då ingen förändring till stånd. Nuvarande proposition från regeringen innebär att en relativt liten grupp anställda berörs, och förslaget har i stora drag accepterats av parterna. Det tycker vi är bra. Mot bakgrund av att det kan finnas en risk att handlingsutrymme att välja lämpliga åtgärder för att förhindra missbruk minskar vid en eventuell fällande dom i anser vi att förslaget kan accepteras. I detta anförande instämde (C). 13 Arbetsmarknadsminister (S): Visstider behövs självklart på den svenska arbetsmarknaden. Ungefär 700 000 personer jobbar visstid. Det är ett sätt att klara toppar i belastning på arbetsplatsen, att klara vikariat, säsong och många oväntade situationer som uppstår i arbetslivet där man på olika sätt måste ändra bemanningen med kortare varsel. Skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar För många individer är en visstidsanställning det första jobbet. Sedan går man vidare till en fast anställning. Det kan också för individen vara ett bra sätt att pröva ett nytt jobb. Vi behöver visstidsanställningar, men vi behöver inte missbruk av visstidsanställningar. Man kan ifrågasätta om det ska finnas visstidsanställningar utan motiv, som inte är grundade i något objektivt skäl. Den gamla regeringen införde allmän visstid. Mitt parti kritiserade att det flyttar makt när det inte krävs något objektivt skäl för en visstidsanställning. Risken är att visstider används trots att det finns behov av varaktigt anställda och att man därmed frångår att tillsvidareanställning är på arbetsmarknaden. har vi fått tydligt demonstrerat här att det finns en klar majoritet i kammaren för allmän visstid som anställningsform. När lagen finns om allmän visstid måste naturligtvis den lagen utformas så att vi också lever upp till de krav som ställs i EU:s direktiv. Där vill jag tacka både arbetsmarknadens parter och de fyra tidigare regeringspartierna. Trots att vi har lite olika syn på behovet av allmän visstidsanställning har vi kunnat enas om att om den ska finnas ska det finnas ordentliga regler som stoppar missbruk av anställningarna. Därför finns ett förslag på bord med en bred majoritet om att stoppa möjligheterna att stapla visstider på varandra i oändlighet. Det innebär en förbättring för många – framför allt – kvinnor som riskerar att fastna i långa staplingar av visstider. Det finns också förslag om utökade rättigheter till information om vilka olika tjänster man har haft och vilka rättigheter man har. Precis som sa höjer detta lägstaribban. Det flyttar fram löntagarnas positioner. Det är inte riktigt ärligt, , att säga att regeringen duckar. Vi tar viktiga steg som förbättrar löntagarnas ställning på arbetsmarknaden. Jag är glad att vi har gjort detta i stor enighet i och med arbetsmarknadens parter. När jag läste betänkandet undrade jag om ens har läst propositionen. Den reservation som har lämnat är helt förvirrad. har jag lyssnat på anförande och i replikskiften. Det var ett helt förvirrat anförande. Vet inte vad de pratar om? Det är helt otroligt! Man är alltså för att det ska finnas en lagstiftning om allmän visstid, men man anser att det är fel att lagstifta om hur den ska tillämpas. Det går inte ihop. Att det ska finnas en lag om allmän visstid är uppenbarligen för. De är för att reglera att en visstidsanställning som man haft ska övergå till fast anställning. Det tycker de att det är riktigt att reglera. Men de är inte för att reglera om de här två åren varit inom än men i en stapel av anställningar, vilket vi nu tar ställning till. Det hävdar de strider mot den svenska modellen. De vet ju inte vad de pratar om. Det är ju helt förvirrat. Antingen vill ha man ha en lagstiftning om allmän visstid och vilka anställningsformer som ska finnas, eller också vill man inte det. Men har man en lagstiftning måste ju lagstiftarna ta ansvar för den lagstiftningen fullt ut. Skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar Det är också ett märkligt synsätt har på Europeiska unionen. EU innebär fri rörlighet för kapital, varor och tjänster. Det gynnar svenska företag och svensk tillväxt och därmed de svenska jobben. Det är ett väldigt viktigt fundament, som vi i drar nytta av. För att balansera den fria rörligheten så att den inte sker på bekostnad av löntagarnas villkor, på bekostnad av miljön eller på bekostnad av konsumenternas rättigheter finns det olika regelverk för att säkerställa att länder inte använder dumpning sinsemellan så att vissa kan konkurrera med sämre villkor för löntagarna än andra. Det finns direktiv – till exempel ett visstidsdirektiv, som är aktuellt. I de allra flesta fall innebär de här direktiven en lägre nivå än det regelverk som vi har i . Därför blir detta sällan aktuellt. Men i det här fallet, när allmän visstid infördes som anställningsform, visade det sig att vi gick för långt i förhållande till EU:s direktiv. Jag står starkt upp för att vi ska ha den här typen av minimiregler i det europeiska samarbetet. Annars kommer kapitalets, varornas och tjänsternas fria rörlighet att ske på bekostnad av löntagarna. Men det är uppenbart att inte ser det på det sättet. Jag vill återigen ge en eloge. Trots att vi i grunden har olika syn på behovet av allmän visstid som anställningsform har vi kunnat enas brett i den här kammaren och brett bland arbetsmarknadens parter om att vi är med i en union, att det är riktigt att vi ska ha den här typen av minimiregler och att länder ska följa dem. Det handlar om anständighet. Det handlar om att vi upprätthåller och tar ansvar för den lagstiftning som vi har att ta ställning till här i kammaren. Låt mig gå tillbaka till huvudfrågan om visstid. Det är ju en grannlaga uppgift att reglera visstidsanställningar på ett riktigt sätt. Jag kan förstå behovet av att det ska vara enkelt och en inte alltför detaljerad lagstiftning. Det var det man ville uppnå när man införde allmän visstid som anställningsform. Det har jag respekt och förståelse för. är risken att man därmed flyttar makt till arbetsgivarna på bekostnad av löntagarna på ett sådant sätt att visstidsanställningar kommer att användas också när det inte är befogat. Det här är en svår avvägning att göra. Det vi gör nu är inte att vi löser hela den svåra avvägningen. Men vi tar ändå och rensar upp, flyttar fram positionerna och gör så att fler kommer att kunna få sin visstidsanställning att övergå i en fast anställning. Jag är kanske inte så förvånad över att inte bryr sig om de kvinnor som går på olika visstider. Men jag är förvånad över att är totalt förvirrade när det gäller den svenska modellens funktionssätt. 14 (SD) replik: Jag kan konstatera att inte har förstått någonting av vår kritik. Det är jag inte förvånad över. Skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar Om hade bemödat sig att läsa vår reservation och lyssna på mitt anförande hade hon förstått att den majoritet som kommer att finnas inte finns för att majoriteten här i kammaren anser att det är en nödvändighet att förändra lagstiftningen för att förändra situationen på svensk arbetsmarknad. Det finns en majoritet just därför att EU har ett visstidsdirektiv och har sagt till att vi måste implementera vårt visstidsdirektiv fullt ut i svensk lagstiftning. Det är anledningen. Det är också så att visstidsdirektivet inte är anpassat efter den svenska modellen eller efter hur vi är vana att sköta regelverk, förhandlingar och kollektivavtal på svensk arbetsmarknad. Det är ju konstruerat efter någonting helt annat. Det gör att det vi kommer att besluta om kommer att inskränka den svenska modellen, . Vi är inte mot regelverk på svensk arbetsmarknad. Det ska naturligtvis beslutas i den här kammaren om de lagar och regelverk som ska gälla som ramar för arbetsmarknadens parter, men det ska ju vara efter svenska förhållanden och de behov vi ser. Det ska inte vara efter EU-direktiv. Det är inget konstigt att vi sverigedemokrater genuint ogillar att EU lägger sig i svensk arbetsmarknad. Vi vet båda två att det är så, även i det här fallet. Jag säger det igen: Det är bara att läsa propositionen och betänkandet. Varför beslutar vi om den här lagstiftningen ? Det är inte för att upprätthålla någon lagstiftning för svenska förhållanden. Det är för att implementera ett EU-direktiv fullt ut, ingenting annat. 15 Arbetsmarknadsminister (S) replik: upprepar sitt förvirrade inlägg. Jag vet inte om han har läst visstidsdirektivet. Det strider på inget sätt mot den svenska modellen. Det finns en enighet i den här kammaren om att vi ska ha den typ av direktiv på EU-nivå som sätter miniminivåer. Vi är överens om det även om vi inte är överens om alla regler som vi tycker ska finnas på arbetsmarknaden. Jag tycker att det är bra. Jag tycker att det är helt riktigt. Arbetsmarknadens parter delar den bedömningen – man ska ha den typen av minimiregler, och när de finns ska man följa dem. tror att det här bara påverkar EU. Det här påverkar de kvinnor som år går runt på tillfälliga anställningar. Men det grundläggande problemet för er sverigedemokrater är att ni inte förstår ett dugg av den svenska modellen. Varför vill att ska lagstifta om allmän visstid? Varför ska inte parterna avtala vilka visstidsanställningar man ska ha? Varför vill att vi ska lagstifta om att visstidsanställning ska övergå till tillsvidareanställning? Varför ska inte parterna avtala om det? Varför är mot just den begränsning vi nu inför – att också anställning inom ramen för en stapel av allmän visstid ska övergå till fast anställning? Just det påstår strider mot den svenska modellen. Det här är ett sätt att ta ansvar för sin egen lagstiftning. Du vet inte vad den svenska modellen är för något, . 16 (SD) replik: Det är förvånande att en arbetsmarknadsminister kommer med detta ytterst förvirrade inlägg. Skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar Allt du räknade upp alldeles , , är sådant som parterna kan besluta om gemensamt i avtal inom ramen för den svenska modellen. Är det någonting av det du räknade upp som parterna inte kan komma överens om i avtal, i kollektivavtal? Tala om det för mig! När det gäller majoritetsförhållandena här sa klart och tydligt att den enda anledningen till att de har svängt är EU, ingenting annat. Det är just därför majoritetsförhållandet här i kammaren har svängt i den här frågan. Vi har inga problem med att stifta regelverk eller ramar för parterna i den här kammaren.