prot · H309101 · 2016-04-29 00:00:00 — Det innebär att om det inte blir ett beslut i närtid kommer kanske inte ens en av dessa två korvetter att vara färdiga . Med detta vill jag bara understryka den skyndsamhet som jag tror måste gälla om intentionerna i inriktningsbeslutet ska uppfyllas. Det är alldeles korrekt att försvarsministern i varnade för att mycket av det som var planerat och beslutat inte skulle falla ut exakt som vi hade föreställt oss när vi fattade riksdagsbeslutet. Han återkommer också rätt ofta till att man inte kan acceptera fördyringar, att man måste jobba med dem och att man måste påverka och ompröva. Jag har all respekt för den inställningen, fru talman. Men när det kommer till just materielprojekten är den svenska staten uppbunden av avtal med privata rättssubjekt. Det innebär att de företag som ska leverera till Försvarsmakten har rätt att kräva betalning av staten. Om betalningen inte inkommer kan de ytterst gå till en domstol och kräva sin rätt. Därför är manöverutrymmet just när det gäller materielprojekt och avtal med privata företag väldigt begränsat. Min oro är en oro som jag vet delas av försvarsmaktsledningen; de har uttryckt den bland annat i budgetunderlaget . Den gäller att man i slutändan inte kan påverka fördyringarna på materielsidan utan i stället får spara på det som är allra viktigast, nämligen övningar för och utbildning av våra soldater. Det är helt enkelt de enda kostnader som myndigheten själv kan påverka. Om det blir fallet finns en risk för att det som är den främsta ambitionen i inriktningsbeslutet – att öka den operativa förmågan – går om intet. 45 Försvarsminister (S): Vi är nu inne på den fjärde månaden sedan inriktningsbeslutet började gälla. Det började alltså gälla . , som är en bemärkelsedag i andra sammanhang och arbetarrörelsens dag, går vi in i den femte månaden. Det har alltså inte gått så oerhört sedan beslutet började gälla. Jag kan dock säga att det pågår ett arbete med att förbereda materielbeställningar, och det är i detta arbete man har möjlighet att diskutera och påverka prisbilder och annat. Det är detta jag tycker har varit viktigt att försöka markera. I denna typ av processer ska man göra allt man kan för att påverka prisbilder. Det är också där man kan göra värderingar och fråga sig om man ska göra på något annat sätt och ändå kunna nå samma effekt som man hade tänkt sig från början. Det är denna typ av processer som vi arbetar med. Vi har som ambition att återkomma i budgetpropositionen 2017. Vi kommer inte att vidta åtgärder förrän nödvändiga underlag i alla stycken har redovisats så att vi känner att vi har fast mark under fötterna. Förutom att jag ska genomföra ett beslut har jag att förhålla mig till kostnadsramar. Om jag inte jobbade också utifrån kostnadsramshållande skulle jag inte fullfölja uppgiften. Jag måste jobba med dessa båda balanser. Jag har all respekt för realiteter. Om man inte orkar med att ta i de problematiska bitarna så att man i alla fall kan få bukt med befarade kostnadsutvecklingar så långt som möjligt och dessutom försöker se till att ramen hålls tycker jag att man har hamnat i en problematisk situation. När jag följer den aktuella debatten tänker jag ibland: Alla de som deltar i debatten och skriver artiklar om det ena och det andra och talar med den ena och den andra som säger att det blir dyrare – hur skulle det bli om det var de som höll i det här? Skulle vi ha en kostnadsexplosion som var fruktansvärd? Skulle de inte ens en gång försöka hålla emot? Skulle de inte ens en gång försöka värdera det hela och tänka att det går att göra på ett annat sätt? Skulle de inte ta något ansvar för pengarna? Man får också se till den saken när man funderar på den allmänna debatt som förs om ekonomin. Detta kommer vi att ha möjlighet att återkomma till . Det här kommer inte att vara sista gången det debatteras. Vi kommer att ha oändliga möjligheter att utbyta synpunkter på alla detaljer i hela den svåra och komplexa materielfrågan. Jag vill bara påminna om en sak. I inriktningspropositionen och i Försvarsberedningens arbete sa vi att vi skulle göra en utredning av det vi då kallade för materielberget. Det gäller hela den framtida jätteutmaningen inom i stort sett samtliga materielslag inom Försvarsmakten. Denna utredning kommer vi att tillsätta, och den ska prestera ett underlag som ska tillföras nästa försvarsberedning. Syftet var att underlätta för Försvarsberedningen så att de skulle ha ett så stabilt material som möjligt att stå på när de tar sig an denna svåra uppgift. När detta presenteras inför regeringen ska det vara så genomarbetat som det är möjligt att få det. 46 (L): Det är ingen ny historia att det fattas ett försvarsbeslut där man sätter upp ett antal olika målsättningar och att man efter det att beslutet har trätt i kraft märker att pengarna inte räcker till uppgifterna. vet att jag jag deltog i försvarsförhandlingarna för Liberalernas räkning varnade gång på gång för detta fenomen: Alla och envar, både inom myndigheterna och på den politiska nivån, försöker trycka in så mycket som möjligt i försvarsbeslutet utan att man anvisar motsvarande finansiering. Vi kan konstatera, fru talman, att Försvarsmakten gjorde bedömningen att man behövde 17 miljarder. Man fick lite drygt hälften av detta, 10,2 miljarder. säger försvarsministern att det kommer att finnas ett oändligt antal tillfällen att diskutera felplaneringar och eventuella fördyringar . Jag delar verkligen den uppfattningen. Men jag tror att när alla dessa diskussioner är färdiga kommer vi fram till den slutsats som vi alltid brukar komma fram till, nämligen att politiken kunde ställa upp uppgifterna, men vi kunde inte ger erforderlig finansiering. 47 Försvarsminister (S): Det var inte riktigt så enkelt i förhandlingarna som säger. När diskussionerna om de 17 miljarderna fördes var det specificerat på olika typer av materielprojekt ända upp till de 17 miljarderna. Det vi tog bort var specifika saker kopplade till direkta materielprojekt Den här problematiken bygger närmast på att vi skulle ha haft en buffert inlagd i det här – det låter som det när man hör på . Det var inte riktigt så som diskussionen fördes, utan det var specifika projekt som plockades ut. Sedan lades en ram. Den utgick från vad Försvarsmakten ansågs behöva för respektive projekt. Det var noga och detaljerat resonerat kring det. Jag är inte beredd att gå i god för diskussioner om felplanering och felaktiga bedömningar och så vidare, utan jag vill se det så här: Vi har tagit ett riksdagsbeslut som innehåller en lång rad parametrar. Vi ska försöka uppfylla det riksdagsbeslutet. Vi för alltså kontinuerligt diskussioner i det syftet och med den inriktningen. Min ambition är att leverera ökad militär förmåga på olika sätt och i olika varianter. Då får vi väl bedöma sedan när vi har mer konkreta underlag att ta ställning till vad vi gör i specifika situationer om de uppkommer. Men jag tycker att det är för tidigt att ha alltför bestämda uppfattningar om vad det ena och det andra betyder . Sedan gäller en del av den debatt som förs kostnader som faller ut under nästkommande försvarsbeslutsperiod och inte innevarande period, alltså inte . Det är viktigt att ha det med sig också när man bedömer dagens debatt och dagens förutsättningar. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2015/16:570 om exportansträngningar för det svenska artillerisystemet 48 Försvarsminister (S): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att ska offerera till . Det danska försvarsministeriets inköpsorganisation har inom ramen för sin upphandling av nytt artillerisystem inhämtat och utvärderat offerter från sju olika leverantörer, däribland . Fem av dessa har gått vidare för fortsatt utvärdering. artillerisystem är inte ett av de fem system som gått vidare varav följer att är aktuellt för export till . 49 (L): Tack, försvarsministern, för svaret på min interpellation! Det är alldeles korrekt att utifrån ett upphandlingsperspektiv just nu är inte aktuellt för . Men min interpellation involverar de 24 pjäser som tidigare beställde och som man nu har hävt sitt avtal angående och vill lämna tillbaka till . De här 24 pjäserna kommer av allt att döma att vara ett ansvar för den svenska staten och kommer att tas över av den svenska staten. De utgör, åtminstone med den planering som finns i inriktningsbeslutet, något av överskottsmateriel för ögonblicket. Försvarsministern säger att BAE är aktuella med i upphandlingen. Men det här med upphandling är inte enda vägen att sälja försvarsmateriel till andra länder. har en lång tradition av så kallad government to government, där svenska staten säljer överflödig materiel till en annan stat. Detta har vi gjort i med stridsflygplan, i och med JAS Gripen och med ubåtar. Alla de här affärerna, fru talman, har varit second hand-affärer med överflödig svensk försvarsmateriel. Vi har ju, inte minst genom försvarsministerns försorg, ett bilateralt och viktigt samarbete med . Det borde inte vara omöjligt för honom och för regeringen att med kraft försöka peka på alternativet att överta överflödiga svenska artilleripjäser som ett alternativ till den nu pågående upphandlingen. 50 Försvarsminister (S): Jag försöker svara på exakt det som stod i frågan som handlade om vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att ska offerera denna pjäs till . Det var det jag svarade på. De har alltså offererat och blivit bedömda. Jag utgick alltså från egen formulering när jag formulerade svaret. Vi börjar närma oss en punkt när jag funderar på vad jag egentligen ska berätta när det gäller vilka resonemang som har förts i olika sammanhang, för det är ju en motpart inblandad. Jag är inte främmande för government to government-affärer. Det är ingenting som utgör ett principiellt hinder i något sammanhang. Man kan tänka sig arrangemang där man hittar en typ av uppgörelser där man säger att vi köper det här och ni köper det här. Det ska naturligtvis finnas med när man gör den här typen av bedömningar av hur man kan göra en affär med de här pjäserna. Det jag kan säga är att vi har kontakter med flera länder. Vi jobbar i förhållande till flera länder och försöker marknadsföra de här pjäserna på ett bra sätt. Här är industrin naturligtvis också aktiv. Det finns en respekt för det här systemet; det märker jag i de relationer jag har. Jag ska inte gå igenom alla detaljer , men det är ett system med mycket stark eldkraft. Det är ett effektivt system. Sedan är det klart att det finns en kostnadsbit kopplad till det här. Jag ska återkomma när vi är klara med den förhandling som sker med . Då får jag återkomma till vad den innebär och vilka olika juridiska parametrar och balanspunkter och bedömningar som fanns i det sammanhanget. Men vi är inte där . kan vara förvissad om att vi jobbar intensivt med den här frågan. Vi har tagit kontakt med flera länder. Vi jobbar ihop med industrin och försöker hitta en lösning på den här situationen. Men jag tror inte att jag ska gå in i detalj här i kammaren på exakt på vilket sätt vi jobbar. 51 (L): Jag kan ha viss förståelse för att allt inte kan dryftas i en talarstol i vår kammare här i . vill jag minnas att försvarsministern när han besökte försvarsutskottet sa att de förhandlingar som pågick om de 24 avbeställda norska Archerpjäserna skulle vara klara . Det var det besked som utskottet då fick. har julen både kommit och försvunnit bakom oss, fru talman, och försvarsministern säger att det fortfarande pågår förhandlingar om vad som ska hända med de här 24 övertaliga pjäserna. Vi ser med spänning fram emot dels hur man reglerar sina förhållanden med , dels huruvida de här pjäserna kan få avsättning någon annanstans. Jag vill peka på att det positiva med government to government är att prisbilden är mycket flexibel. När försvarsmaterielen är övertalig i det svenska försvaret, vilket den är enligt inriktningspropositionens planering, kan man också ibland sälja mycket billigt. är ett rationellt land som har gjort sig känt för att söka just kostnadseffektiva lösningar, och jag pekar här på en möjlighet för försvarsministern att kunna marknadsföra den svenska artilleripjäsen mot . Det finns dessutom, ska man säga, uppenbara fördelar om de nordiska länderna, inklusive , i större utsträckning kan välja samma förbandsbestämmande materiel. Det kommer att underlätta vårt övningssamarbete, och det kommer att underlätta samarbete i scenarier bortom fredstida förhållanden, som försvarsministern brukar beteckna det. 52 Försvarsminister (S): Jag delar grundinställningen att det naturligtvis skulle finnas fördelar om man kunde använda samma försvarsmateriel i ett nordiskt perspektiv. Den erfarenhet man får är att det är enklare att samarbeta om väldigt mycket annat, till exempel övningsverksamhet, informationsfrågor och olika typer av hantering. Däremot är just materielsidan betydligt krångligare. Det har vi flera exempel på i närtid. Om jag ska göra en uppriktig bedömning efter det här danska beskedet om hur de tänker gå vidare med artillerisystem tror jag att det är svårt att komma fram i . Jag måste ta det som de säger i sina utvärderingar på allvar. Skulle det finnas vägar in på något annat sätt är vi naturligtvis öppna för det. Men jag vill peka på att det inte är alldeles enkelt att gå runt realiteten. När det gäller den diskussion vi hade i utskottet är det väl riktigt som säger att vi hade ambitionen att vara klara till jul. Men sedan fanns det en utestående fråga som visade sig lite svårare än vi hade trott. Det är den som har dragit ut , och den handlar om en del pengar, naturligtvis. Om vi skulle kunna få loss ytterligare ekonomiska medel mot att det tar lite är det något jag tror att utskottet har fördragsamhet med. När det gäller vill jag säga att detta att lösa ut själva avtalet och det som sammanhänger med det är en sak, men försäljningsdelen är en annan sak. Detta får man dela upp. Men vi jobbar intensivt med den frågan. Det finns ingen budget i svensk försvarsmakt för dessa 24 pjäser. Det alternativ vi jobbar med är att få dem försålda till annat land. 53 (L): tycker jag att det var försvarsministern som plötsligt blev lite vekmodig när det gäller möjligheten att sälja försvarsmateriel till . Det är förvisso sant när vi tittar på de stora plattformarna, oavsett om det handlar om stridsflyg, helikoptrar eller ubåtar, att de nordiska länderna har valt att gå helt egna, individuella vägar. Men det faktum att någonting är svårt kan inte göra att man ger upp hoppet. Det bör vara det sista som överger oss människor, enligt några visdomsord. Jag vill understryka för försvarsministern att mina kontakter med dansk försvarspolitik nog har bekräftat bilden av ett land som söker mycket kostnadseffektiva och snabba lösningar. Jag tror inte heller att , oaktat landets säkerhetspolitiska inriktning, som ju delvis skiljer sig från , har något emot att materielen inom respektive försvarsmakt blir mer kompatibel de nordiska länderna emellan eller att man till och med väljer samma materiel. Tappa inte sugen, försvarsministern, utan jobba på med på samma ambitiösa sätt som jag är övertygad om att försvarsministern kommer att jobba på när det gäller att hålla kostnadsramarna för inriktningsbeslutet. Jag kan försäkra försvarsministern om att utskottet är berett att vänta mycket tålmodigt på besked om för det fall det kan leda till en minskad ekonomisk skada för och för försvar. 54 Försvarsminister (S): Jag är nog inte vare sig vekmodig, undfallande eller något annat. Jag ville bara understryka det man har sagt i sin egen utvärdering, att artillerisystemet tyvärr inte hör till de fem system som man har gått vidare med från den danska inköpsorganisationens sida. Man ska ha med sig det måttet av realism när man funderar på dessa frågor, så att man inte målar upp scenarier där detta framstår som betydligt enklare än det är. Det var egentligen bara det jag ville ha sagt i sammanhanget. Jag är naturligtvis glad för alla positiva tillrop i det här krångliga och svåra arbetet och får väl med det tacka för debatten. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2015/16:548 om 55 Statsrådet (S): har frågat mig när utredningen om LSS ska starta, när jag avser att presentera direktiven för utredningen som jag tidigare flaggat för ska komma och om det är min avsikt att ifrågasätta LSS, som är en rättighetslag, och kompromissa med LSS-reformens intentioner med det uttalade syftet att spara pengar. LSS betyder för övrigt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Jag har tidigare aviserat att en översyn ska genomföras av LSS och av assistansersättningen enligt socialförsäkringsbalken. Det pågår ett intensivt beredningsarbete med direktiv till en sådan utredning inom . När detta arbete är avslutat kommer direktiven för utredningen att beslutas. Det är LSS och assistansersättning infördes. Denna reform har på avgörande sätt förbättrat levnadsvillkoren för många flickor, pojkar, kvinnor och män med omfattande funktionsnedsättningar. Lagarna har möjliggjort ökat självbestämmande och skapat förutsättningar för ett mer självständigt liv för personer med omfattande funktionsnedsättningar. Jag vill här ta tillfället i akt att påpeka att det är angeläget för mig och för regeringen att värna dessa reformer. Det finns dock problem i LSS och assistansersättningen som gör att en översyn av lagstiftningen behövs. Det rör bland annat kostnadsutvecklingen och bristfällig lagstiftning inom assistansersättningen, resursfördelning mellan de kvinnor och män som får assistansersättning och dem som beviljas andra insatser. Vidare rör det insyn i utförandet av personlig assistans för dem som beviljas assistansersättning samt rättssäkerhet, likvärdighet och kvalitet i insatserna. Det finns också avgörande skillnader när det gäller tillgången till och omfattningen av insatser mellan flickor och pojkar, kvinnor och män. Ett av syftena med översynen är att modernisera lagstiftningen och få till stånd en större träffsäkerhet, helhetssyn och mångfald i de stödinsatser lagstiftningen omfattar. har kostnaderna för assistansersättningen fördubblats, som antalet personer som får assistansersättning inte alls ökat i samma utsträckning. Det är nödvändigt att bryta denna kostnadsutveckling och skapa ett långsiktigt hållbart ekonomiskt ersättningssystem. Det är självklart för mig att välfärd får kosta. ska alla i vårt land känna sig trygga med att pengarna i vår skattefinansierade välfärd används på ett ändamålsenligt sätt. 56 (SD): Tack för svaret, statsrådet! Jag har länge efterlyst en översyn av LSS och dess tillämpning, och jag är inte ensam om detta. Regeringen har dessutom gjort ett tillkännagivande om detta, så det finns ingen direkt enighet i frågan. Jag har motionerat om detta sedan jag kom in i 2010, då jag menar att lagen inte längre tillämpas på det sätt som från början var tänkt. Mitt främsta fokus har legat på behovsbedömningen och hur den tillämpas men också på avskaffandet av tvåårsregeln för vissa grupper. Svaret jag har fått har genomgående varit att en översyn är på gång, att eller någon annan myndighet har fått någon form av uppdrag. I det senaste betänkandet avstyrktes vår motion än en gång, med svaret att hade fått ett uppdrag att redovisa åtgärder. Det handlar då främst om bättre kontroll och om en mer rättssäker hantering av assistansersättningen. Det handlar om att minska riskerna för felaktiga utbetalningar och överutnyttjande och om åtgärder som kan minska regionala skillnader relaterat till handläggning. Jag är själv personlig assistent i grunden, så jag har sett behovet av personlig assistans. Men jag har också sett oron bland dem som nyttjar det. Det finns många där ute, både anhöriga och personer med behov, som är djupt oroade över att en översyn nu främst verkar handla om att försöka få ned kostnaderna snarare än om att se över bedömningssystemet. Det är personer som är oroade över att de kan få den hjälp de behöver för att känna delaktighet i samhället eller ha en skälig levnadsnivå. Allt de får till svar är att så snart beredningen av direktiven är avslutat kommer arbetet igång. Vad innebär detta konkret ? Bli det eller ? Blir det ens ? Inte ens en tidsram mellan tummen och pekfingret kan statsrådet ge besked om här . lade förvisso statsrådet till orden ””. Det kan vara intressant att veta vad det innebär. Det är faktiskt många som undrar om detta är en så het potatis att regeringen mer eller mindre medvetet drar ut och inväntar en ny regering, troligen en borgerlig, som ska ta tag i detta. Då undrar man om dagens regering inte är redo och inte vågar ta tag i detta av rädsla för att fatta ett ganska obehagligt beslut. Jag håller med om att det finns problem inom LSS och assistansersättningen som gör att en översyn av lagstiftningen de facto behövs. Jag anser dock att det sätt som statsrådet svarar på väcker oro. Hon framför att översynen rör bland annat kostnadsutvecklingen och bristfällig lagstiftning inom assistansersättningen och: har kostnaderna för assistansersättningen fördubblats som antalet personer som får assistansersättning inte har ökat i samma utsträckning, och därför är det nödvändigt att bryta kostnadsutvecklingen. Detta visar, menar jag, att man redan från början har en felaktig målsättning med översynen. Att från början endast ha statens perspektiv och behovet av att spara in på kostnaderna som enda perspektiv menar jag blir fel. Är inte syftet med att se över LSS-reformen att man ska se hur den fyller de mål som sattes upp från början och hur man kan göra detta bättre och effektivare? Det kan finnas andra anledningar att se över LSS. Huruvida det är fallet är en utmärkt fråga att ta upp i en översyn. Att däremot från början ha det uttalade syftet att man ska dra ned på kostnaderna är att börja med svaret innan man ens har definierat de mest relevanta frågorna. 57 Statsrådet (S): Det här är en mycket angelägen debatt. Jag vet att ledamoten har en bakgrund med att arbeta med de här frågorna. Det tycker jag gör det ännu intressantare, för det är en komplex lagstiftning. Det är samhällets allra mest utsatta som har behov av den här reformen. Det var också därför den kom till. Vi vill verkligen värna de ingångsvärden och utgångspunkter som LSS-reformen har. En regering måste dock ha kontroll över hur olika frågor utvecklar sig. I det här fallet är det anmärkningsvärt, får man nog lov att säga, att kostnaderna i reformen, som ska gå till de mest utsatta, utvecklade sig till en viss nivå . Ungefär 14 000 personer trädde in i reformen. Sedan fördubblades kostnaderna då endast ungefär 2 000 personer ytterligare trädde in i reformen. Vi har inte ett bra svar på det. Jag tycker att en regering måste ha det. Vi försöker skaffa oss den kontrollen och det svaret för att säkerställa att medlen faktiskt går till dem som behöver och har rätt till det här, för det är en rättighetslagstiftning. Vi har nära samråd med organisationer i den här frågan. Det är en kontroversiell fråga. Men jag uppfattar att de flesta organisationer som vi talar med förstår det som regeringen säger, även om det finns väldigt mycket synpunkter och, som ledamoten påpekar, också oro. Därför vill jag komma fram med de här direktiven. Jag hoppas att de kommer fram . Det kommer jag att verka för. Det tycker jag själv är väldigt viktigt. Det är flera aspekter som vi vill ta upp. Det är helt enkelt: Hur fungerar reformen , i det samhälle vi lever i? Och det är andra aspekter som vi också vill titta på. Vissa organisationsföreträdare tycker att det är jättebra att familjer kan ha rollen som personliga assistenter. Andra tycker att det låser in. Vissa organisationsföreträdare tycker att andra åtgärder som finns i LSS, som inte är assistansen, döljs lite bakom assistansen – det kan till exempel gälla ledsagning. Åtminstone tycker de inte att de får det som de har rätt till. Det gäller för övrigt även assistansen. Jag får höra av många att de tycker att de borde ha rätt till assistans.