prot · H40938 · 2016-12-01 00:00:00 — Men då behövs det en helt annan politik än den företagsfientliga skattehöjarpolitik som regeringen driver. Tröskeln till företagande och frilansarbete är onödigt hög och måste sänkas. För kulturskaparen måste själva skapandet, det kulturella uttryck man valt, i stället få stå i fokus. Filmen är en av de kulturformer som flest människor tar del av. Inte minst biografkulturen är en viktig och tillgänglig kulturform i hela landet. Biografen är också en kulturform som lockar alla ålderskategorier: barn, ungdomar, äldre. Men det kommer att ändras när regeringens kraftiga momshöjning på biobiljetten från till nu genomförs. Momshöjningen på biobiljetten är, tillsammans med andra kraftiga skattehöjningar som regeringen genomfört och genomför, till exempel fördubblingen av arbetsgivaravgiften för unga, ett dråpslag för den svenska biografkulturen. De som drabbas värst är oftast biografer på små orter och på landsbygden. Det är små privata aktörer och föreningsdrivna biografer som inte har några marginaler. I mindre samhällen är bion också ofta ortens kulturbärare. Biografen fyller flera funktioner, som samlingssal, bygdegård, skola, teaterscen och förmedlare av opera, konserter och balett. Det är verksamheter som hotas om bion försvinner. En lägre moms är ett mycket bättre stöd för biograferna än statliga bidrag i form av nya stora salonger och utbildning för personalen för att ge acceptans för höjda biljettpriser. Regeringens slutar strax norr om , någonstans runt ungefär. Det är ett av de ytterst få statliga museer som finns utanför och det som ligger längst norrut i . De 80 skattemiljoner regeringen lägger på fri entré för vuxna hamnar alltså främst i . Vi i ser och lyfter i stället hela landet. Med det, herr talman, vill jag hänvisa till särskilda yttrande. 16 (L): Kultur, medier, trossamfund och fritid Inledningsvis vill jag, för det första, uppmärksamma kammaren på ett mycket olyckligt skrivfel som skett under framtagandet av Liberalernas kulturpolitiska motion. I motionen beskriver vi en stor satsning på kultursamverkansmodellen både penningmässigt och innehållsmässigt. Tyvärr har denna satsning siffermässigt hamnat under fel anslag, nämligen under 1:2 i stället för under anslag 1:6. Detta beskrivs under fotnot 3 på s. 19 i betänkandet. Jag hoppas på kammarens överseende med och förståelse för detta misstag. För det andra, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation 3 under punkten 8. För det tredje vill jag under punkten 1 i betänkandet hänvisa till Liberalernas särskilda yttrande. Vårt budgetförslag är en helhet och har fallit i den tidigare voteringen om de finansiella ramarna. I linje med detta avstår vi i den kommande omröstningen om utgiftsområde 17. Ser vi inte skogen för alla träd? Är man så absorberad i detaljerna i kulturpolitiken att man har tappat bort helhetsbilden? Kan det vara så att vi rusar på och planterar planta vid planta i kulturskogen på ett sätt som gör att vi tappat helheten, helt tappat bort oss bland alla träd och gått vilse i skogen? Från tid till annan är det nyttigt att ta några steg tillbaka och faktiskt betrakta just helheten och se det övergripande. I Liberalernas arbete med kulturpolitiken vill vi därför beskriva ett förhållningssätt, en liberal helhetssyn. Det handlar om att ta några steg tillbaka och faktiskt principiellt betrakta kulturpolitikens samlade roll och uppgift. Vi liberaler föreslår i och med detta i vår motion några grundläggande kursomläggningar. Vi vill beskriva just det förhållningssättet till kulturen och konsten utifrån vår liberala grundsyn. För att kulturpolitiken verkligen ska bli det kraftfulla verktyg som vårt samhälle behöver menar vi liberaler att själva utgångspunkten för målen och för statens synsätt när det gäller det regionala och kommunala självstyret behöver förändras. Det är få politikområden som lämpar sig så illa för lagstiftning, anvisningar eller politisk styrning som just kulturen. Alla försök att med politiska medel snäva in kulturen måste avvärjas. Kulturens inneboende kraft finns just i frihetsbegreppet, dynamiken, ifrågasättandet och i dess roll att vara ganska ostyrig. I där allt från konstutövare till journalister ifrågasätts runt om i världen och också i vår närhet och de demokratiska friheterna inskränks är detta alldeles extra viktigt. Ett samhälle med ett rikt och skiftande kulturliv leder till fria och medvetna medborgare och får därigenom ett inneboende motgift mot totalitära tendenser och okritiskt tänkande. Det är därför, herr talman, som vi liberaler föreslår att de nationella målen ska utgå från tre fundamentala men ganska enkla principer: frihet, mångfald och kvalitet. Genom att renodla dessa statliga, övergripande mål täcks många av dagens många mål och också verktyg för att nå dem in. Man kan genom dessa tre enklare och fundamentala mål förhålla sig mer principiell och vara mer generell från statens sida. Selektiva principer, detaljstyrning och klåfingrighet måste staten tillämpa väldigt restriktivt. Tyvärr ser vi, herr talman, att armlängds avstånd är ett begrepp där armarnas längd kan variera högst betydligt. Det nationella kulturstödet bör fördelas med större förtroende för de lokala och regionala kompetenserna. Det måste också präglas av förutsägbarhet och långsiktighet. Det är tydligt, herr talman, att med regeringens politik går mot en mer centraliserad kultursyn där man i stället behöver en kulturpolitik för hela landet. Genom att väva samman kulturpolitik med regionalpolitiken skapar vi liberaler reella förutsättningar för utveckling överallt. I detta har kultursamverkansmodellen en nyckelroll. Det är därför som vi liberaler avsätter mer än regeringens anslag för att förstärka just kultursamverkansmodellen. Vi gör fler satsningar i vårt budgetförslag inom till exempel museiområdet och annat just för att peka på de lokala och regionala kompetenserna i arbetet med att sprida kulturen i hela landet Kultur, medier, trossamfund och fritid Avslutningsvis, herr talman, vill jag lyfta fram det som tyvärr är signifikant för regeringens kulturpolitik. Det är en av de största anledningarna till att vi avvisar en lång rad av de så kallade specialsatsningar som görs från regeringens sida. Det är satsningar där specialdestinerade pengar hälls i väldigt smala rör rakt ut i verksamheter för att sponsra enskilda delar. Var del kan för sig verka väldigt lovvärd. Men det bryter också ned helheten och skapar obalanser. Det är tvärtemot den liberala vägen med generell, övergripande politik på en verklig armlängds avstånd. 17 (KD): Först några tänkvärda ord av i adventstider: liksom hejdar sig tiden ett slag och någonting alldeles oväntat sker. Världen förändrar sig men ibland blir den aldrig densamma mer. Händelser skakar om vår värld. Trots upplysning och stora humanitära insatser är det som någon sagt: Vi lär oss av historien att vi inte lär oss av historien. Ett av de mest skakande inslagen är den främlingsfientlighet som växer sig allt starkare i . Kristdemokratin är en motkraft till detta, och demokratin måste vinnas i varje ny generation. I är en kraft att räkna med. , och är kristdemokrater som har satt och sätter avtryck i demokratiska arbete efter . Vi vill ha en politik som skapar förutsättningar för människor att bygga relationer och som lyfter fram goda värderingar i då mycket av det rivs ned. Vi vill ha ett samhälle som skapar trygghet och tillit till varandra och lyfter fram goda värderingar. Den visionen ger vi inte upp utan arbetar på. Vi kan vara frimodiga och beslutsamma, inte rädda och modfällda. Vi är alla ofullkomliga i oss själva, men i gemenskaper med varandra blir vi starka och bygger samhället tillsammans. Kultur uppstår i mötet mellan människor och skapas av oss alla gemensamt. Det är inget statiskt utan någonting levande som ständigt är i förändring. Den ger oss mening i men bär också våra historiska rötter och föder visioner för framtiden. Det finns några områden som jag vill lyfta fram. Det första gäller myndigheten för levande historia, som gör ett mycket bra arbete när de bidrar med kunskap och information om humanitära och demokratifrämjande insatser. Det fick vi också klart för oss vid ett besök så sent som . Kultur, medier, trossamfund och fritid Vi kristdemokrater anser att Forum för levande historia också ska ges i uppdrag att informera om den våldsbejakande islamismens brott. På så sätt kan den kompetens som finns samlad när det gäller att upplysa om nationalsocialismens illgärningar och kommunistiska regimers brott mot mänskligheten också användas för att belysa den våldsbejakande islamismen. Föraktet för svaghet och önskan om fullkomlighet kommer alltid att kulminera i humanitär katastrof. Vi vill öka anslaget till Forum för levande historia med 10 miljoner utöver regeringens förslag. Vi kristdemokrater vill också stärka kultursamverkansmodellen som infördes av alliansregeringen. Vi tror på den modellen, att statliga pengar fördelas mer regionalt. Den har inte slagit igenom helt: Pengar fördelas till ungefär samma mottagare som . Institutionerna upplever inte att de får mer medel, snarare tvärtom. Och i praktiken har inte ens statens uppräkning räckt till pris- och kostnadsutvecklingen. Men det händer en hel del i landstingen och regionerna som vi tycker är mycket positivt för utbudet av kultur ute i landet. För att modellen ska utvecklas vill vi förstärka den med 10 miljoner utöver regeringens förslag. Alliansen och regeringen ser med olika glasögon på film och filmpolitik. Regeringen vill höja momsen på biobiljetter från till . Med den höjningen drabbas både biobesökarna och mindre biografer på landsbygden. Vi kristdemokrater vill att filmen, som en del av kulturpolitiken, har samma momssats som annan kulturverksamhet, alltså . Vi hänvisar till tillkännagivande och avvisar alltså den höjda mervärdesskatten på biobiljetter. Att värna och vårda det gemensamma kulturarvet är en central del i den kristdemokratiska kulturpolitiken. Kulturarvsfrågorna kommer ju att belysas med kraft i samband med en proposition från regeringen. Men jag vill ändå nämna detta eftersom det är en viktig fråga för mig som kristdemokrat, och jag vet att jag delar intresset och engagemanget för kulturarvsfrågorna med mina kollegor i partiet. Ett exempel på framgångsrikt bevarande av kulturarv är den klassikerlista som vi kristdemokrater föreslår. Det handlar om litteratur, musik och även konstens epoker, men också om det immateriella kulturarvet, som innefattar bland annat traditioner, värderingar och synsätt. Också dygder som civilkurage, rättvisa, mod, klokhet och ärlighet är sådana immateriella kulturarv som håller samman och utvecklar vårt samhälle så att vi kan leva i trygghet och tillit till varandra. I dessa frågor är vi politiker och partier inte alltid överens, men att ha frågan aktuell och diskutera öppet om vad vi vill betrakta som vår kultur och vårt kulturarv samt hur vi bevarar det på bästa sätt har ett egenvärde i sig. För att avsluta där jag började med : ”liksom hejdar sig tiden ett slag, och någonting alldeles oväntat sker.” Det är när vårt samhälle och våra liv skakas om i grunden som kulturen betyder allra mest. Jag hänvisar till vårt särskilda yttrande i betänkandet. 18 (S): Kultur, medier, trossamfund och fritid Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. Sedan den socialdemokratiskt ledda regeringen tog över med moderat skattesänkarpolitik har regeringen, nu med stöd av , satsat på samhällsbygget. Det är ett samhällsbygge där fler människor går till jobbet. De som arbetar i vården och omsorgen har fått fler arbetskamrater. Bostadsbyggandet har börjat ta fart, och utbildningsplatserna har ökat. Detta är bara några exempel på vad som har skett . För oss socialdemokrater är det självklart att konst, kultur, idrott och folkbildning är viktiga delar av samhällsbygget. När vi satsar på , biblioteken, scenkonsten och fri entré på statliga museer är det en investering för hela samhället. För oss är inte kultur bara en fritidssysselsättning för dem med resurser: Alla ska ha rätt att ta del av kultur och själva också vara delaktiga i kultur. Därför har regeringen tydligt haft fokus just på möjligheten för fler att ta del av men också själva vara delaktiga i kulturen. Det har präglat de satsningar som har gjorts. Men det är också viktigt att det finns kultur runt om i hela landet. Konsten och kulturen skapar arbetstillfällen. Den gör en stad attraktiv, dynamisk och spännande. har kulturaktiva partiföreträdare från samtliga partier och från samtliga regioner efterfrågat mer resurser från staten i den så kallade kultursamverkansmodellen, en modell för att finansiera den regionala och lokala kulturen. Det var den förra, moderata, kulturministern som införde modellen. Men tyvärr har man under den borgerliga regeringsperioden inte tillfört några nya resurser. Det har varit viktigare att prioritera ytterligare skattesänkningar, vilket har gjort att modellen har urholkats. Regionerna har fått ta ett allt större ekonomiskt ansvar för att upprätthålla nivån. Kanske var det just detta som var den moderata tanken: att staten skulle dra sig längre och längre bort från det finansiella ansvaret för att man på lokal och regional nivå skulle få ta en allt större del av kostnaden. Jag kan i alla fall inte tolka det på något annat sätt. Men den här regeringen har lyssnat på regionerna och ser de behov som finns. ökade man anslaget med 15 miljoner, och även i den budget som vi diskuterar ökar man anslaget med ytterligare 30 miljoner –2020, vilket totalt ger mer till kultursamverkansmodellen. Man tillför också 5 miljoner till läsfrämjande insatser, framför allt under skolloven, och 58 miljoner för att förstärka den musikaliska scenkonsten i hela landet. Men det är inte nog med det, herr talman: fortsätter satsningen på för att öka tillgängligheten till musik- och . Det gör att fler barn och unga ges möjlighet att lära sig spela ett instrument, sjunga i kör, spela teater, dansa eller något annat som finns i utbud. De som har besökt någon av dessa fantastiska verksamheter som finns i nästan alla kommuner, vilket jag förmodar att ni alla har gjort, har säkert olika berättelser att berätta. Själv har jag fortfarande starkt i minnet de pojkar och flickor som på förskolan i i spelade fiol för mig med en sådan fantastisk entusiasm. Det är nästan så att får se upp, för här kommer en helt ny generation. Jag hoppas att vi kanske, när vi besöker konserthusen runt om i landet, kan få höra någon av dessa pojkar eller flickor i orkestrarna. Men även om det inte blir så, har de kunskapen och sammanhållningen med sig resten av livet. Det är jag helt övertygad om. Kultur, medier, trossamfund och fritid har en stark förenings- och bildningstradition som sträcker sig långt tillbaka i historien. finns det bara inom idrott och friluftsliv närmare 5 miljoner medlemmar. Friluftslivet fick nästan en fördubbling av sitt anslag, och idrottsrörelsen får med denna budgets ytterligare anslag drygt 1,9 miljarder. Så skapar vi förutsättningar för fler barn och unga att ha en aktiv fritid. Vi kan titta på studieförbundens verksamhet. Det var närmare 1 miljon deltagare bara i studiecirkelverksamheten . Detta är bara en liten del av alla de föreningar som finns. De har tillsammans med många andra tagit ett extra stort ansvar när det gäller att vara en länk in i samhället för många av dem som tvingats fly från krig till vårt land för att få en tryggare tillvaro. Jag vill lyfta fram och tacka alla de organisationer som på olika sätt bidrar i detta arbete. Ni gör skillnad för väldigt många människor. Regeringen fortsätter den särskilda satsningen på folkbildningen med 175 miljoner utöver det vanliga anslaget för att man just ska kunna fortsätta att ge människor kunskap i svenska språket och om det svenska samhället. Mot detta budgetförslag står en splittrad borgerlighet som i många delar har helt olika förslag. Men en sak har de gemensam. De har alla en låg ambitionsnivå. Alla lägger fram lägre budgetar än regeringen – det är från 479 miljoner till 602 miljoner i lägre anslag. Med regeringens budget tar vi ytterligare steg för att stärka idrotten, bildningen, konsten och kulturen – för ett samhälle som håller ihop. 19 (SD) replik: Jag vill faktiskt börja med att instämma i väldigt mycket av det sa i sitt anförande. Det gäller engagemanget och betydelsen av bildning och kultur i tidig ålder och vikten av starka och fungerande kulturskolor. Ett huvudspår i anförande var just behovet och betydelsen av bildning i konst, kultur och musik från tidig ålder och upp genom åldrarna. Vi ser på ort efter ort hur man väljer att lotsa in förslag i verksamheten utan att detta finns förankrat hos riksdag och regering genom någon proposition som sedan har vunnit stöd hos riksdagsmajoriteten. Någon sådan förankring finns inte . Men genom regeringens direktiv till börjar man lotsa in en verksamhet bland kulturskolorna som faktiskt i många fall fjärmar sig från bildningssyftet. Vi hör vad kulturskollärare efter kulturskollärare säger. Sätter man örat mot marken som politiker hör man att det börjar pratas mer om sysselsättning och om fritidsverksamhet, på bekostnad av just det som nämnde och som handlar om att i förlängningen kunna försörja orkestrar, symfoniorkestrar med flera med duktiga musiker när det gäller den västerländska konstmusiken. Då är min fråga: Hur avser Socialdemokraterna och regeringen att agera mot att man inför verksamhetsuppdrag som ligger väldigt långt från kulturskolornas primära kärnuppgifter ? 20 (S) replik: Kultur, medier, trossamfund och fritid Musik- och kulturskolorna har en lång historisk tradition i . Vi har ofta lyft fram att vi inte minst tack vare våra musik- och kulturskolor har varit framgångsrika när det gäller musiken och musikexporten från det här landet. Det handlar också om att öka engagemanget och intresset hos barn och unga av att få möjligheten att spela ett instrument. Regeringen valde att tillsätta en utredning just för att titta på hur vi kan få en nationell strategi för musik- och . Vi ser nämligen att det ser väldigt olika ut. Men det innebär inte att vi ska säga att alla musik- och kulturskolor ska se exakt likadana ut. Vi ser ju vad som har hänt , inte minst med El Sistema, som har kommit in i och som växer i flera kommuner. Där pratar man mer om att jobba tillsammans i körverksamhet. Man spelar tillsammans och så vidare. Den mer traditionella musik- och handlar kanske mer om individuell kunskap. Jag tror att vi behöver både och. Jag tror att det är viktigt att vi ger barn och unga möjligheten att få lära sig att spela ett instrument, piano, individuellt men också tillsammans med andra. har precis landat. Den ska ut på remiss. Vi får väl se hur vi hanterar frågorna vidare. Men jag som socialdemokrat tycker att det är jätteviktigt med musik- och och möjligheten för barn och unga att ta del av musik, dans och teater på olika sätt. Den andra delen är: Hur ser vi till att vi kan stimulera inte minst kunskap i att spela instrument som leder vidare till att man också kan försörja våra stora orkestrar? Jag tror inte att det finns en lösning. Jag tror att det är många och att det är en bred verksamhet. 21 (SD) replik: Jag delar bedömningen att det måste se lite olika ut på olika håll och finnas en flexibilitet. Det handlar om vad som har fungerat och vad det har funnits en tradition av i de aktuella kommunerna. Men problemet är att vi ser att kommun efter kommun börjar implementera utredningsdirektiv från , som ännu inte är förankrade hos eller regeringen genom till exempel propositionsförslag. Då blir det en problematik. En del kulturskolepedagoger uttrycker det så här: ser vi spiken i kistan för den individuella undervisningen och för instrumentalundervisningen. ser vi att man genom att använda begrepp i – till exempel stärka inkluderingen, stärka integrationen, sänka trösklarna och förbättra tillgängligheten – tummar just på det klassiska syftet, som har varit ett bärande fundament bland kulturskolorna, nämligen att vara en bildningsverksamhet i fråga om konst och kultur. Det handlar om att lära ut och om att forma riktigt duktiga musiker. Det handlar också om glädje och kunskap hos just unga och barn och om att stärka prestations- och koncentrationsmöjligheter och så vidare i annan skolundervisning. Det handlar någonstans om att värdera kompetens. Kulturskolepedagoger och lärare uttrycker att de har en minst femårig musikhögskoleutbildning. De är väl utbildade för att undervisa inte minst individuellt. De ser att den enskilda individen gör otroliga framsteg av att få individuell undervisning. Då är de nog oroliga över att man bara på grund av utredningen, innan det finns en proposition och ett beslut från , genomför helt nya verksamhetsdirektiv och vrider det till att kretsa mer kring sysselsättning än kring bildning. Kultur, medier, trossamfund och fritid Frågan är hur Socialdemokraterna och regeringen vill använda det stöd som man har lagt fram på regeringsnivå till att stärka det uppdraget. 22 (S) replik: Ja, men det är väl helt fantastiskt. Vi har äntligen en regering som ser den kommunala musik- och . Man har gett ett uppdrag till en utredning. diskuterar man musik- och , som inte har varit av något större intresse på nationell nivå. Vi har de borgerliga partierna som säger: Nej, men det är en angelägenhet. Det är ingenting som vi över huvud taget ska bry oss om. lyfter vi fram detta. Vi säger inte att vi ska styra den kommunala musik- och . Men vi talar om en nationell strategi, kanske framför allt för att lyfta fram all den fantastiska verksamhet som finns men också för att få en diskussion om hur den kan användas på många olika sätt. En sak är den individuella delen. Men vi ser också nu inte minst hur man använder det som ett socialt projekt. Man kan använda musik- och för att länka samman människor. Men det ena behöver inte utesluta det andra. Det är väl det som är så fantastiskt med konsten och kulturen. Om vi ser bredden och mångfalden i stället för det smala utvecklas mer saker. får vi hantera utredningen så som den ska hanteras. Vissa kommuner väljer att ha olika inriktningar. Ja, det är väl kommunerna som får bestämma hur de vill att den kommunala musik- och ska se ut. Men jag tror att vi och kulturskolorna vinner på att vi har en nationell strategi där man kan lära av varandra. Inte minst handlar det om att det politiska intresset lyfts för de här viktiga frågorna. 23 (MP): Om man inte ser bakåt innan man ska blicka framåt får man nog se upp, brukar det sägas. Innan jag tar upp de viktigaste aspekterna av budgetpropositionen vill jag därför stanna upp och ta avstamp i det som faktiskt hände 2016. Det är ju med en helt rödgrön kulturpolitik, och vi ser hur väldigt många positiva bitar nu börjar falla på plats. Om jag börjar med den senaste debatten om är det så att omkring 180 kommunala musik- och kulturskolor har kunnat få statsbidrag för att bredda och utveckla verksamheten. Det är fantastiskt skoj att göra studiebesök på plats och höra hur en traditionell musikskola nu har utvecklats och blivit en kulturskola där man har kunnat komplettera den traditionella instrumentundervisningen med teater och dans och på det sättet engagera fler barn och ungdomar i kulturskoleverksamheten. Jag hoppas nu att vi utifrån kan ta nästa steg och säkerställa att alla barn och ungdomar, oavsett uppväxtkommun, har tillgång till en kulturskola. Kultur, medier, trossamfund och fritid Ett alldeles färskt beslut var när fördelade bidrag inom projektet platser. Det är 27 platser runt om i landet där föreningar som förut inte har varit i närheten av att kunna söka och få stöd för att utveckla en verksamhet nu får det. Den rödgröna regeringen har helt klart skapat förutsättningar för fler människor att ta del av och vara aktiva i kulturverksamhet.