prot · H309110 · 2016-05-24 00:00:00 — Det kom en fråga från om den expansion av gruvor som regeringen tillsammans med stoppade . Det som hände då var att och regeringen nådde en samsyn kring att avbryta expansionen. befinner vi oss i ett annat läge, eftersom har föreslagit en försäljning. Då krävs en så kallad formell ägarstyrning, där regeringen måste ge ett formellt svar på den prövning som görs. Det har också i debatten hänvisats till att EU:s klimatpolitik skulle vara det enda viktiga. Vi kan inte, menar jag, ställa en ansvarsfull ägarstyrning av mot aktivt klimatarbete i EU. Tvärtom måste vi jobba med båda. Om vi jobbar med båda kan klimatvinsterna bli större. Att inte vilja styra ansvarsfullt och ge ägardirektiv med tydligare klimatstyrning är att ge bort en av de möjligheter som vi har i klimatarbetet. Den utsläppshandel som vi har i EU, som enligt teorin ska styra klimatarbetet, har i verkligheten inte fungerat . EU:s utsläppshandelssystem är inte det som styr mot minskade klimatutsläpp eftersom vi har haft ett alldeles för stort överskott. De försök som har funnits från bland andra miljöpartistiska EU-parlamentariker att skärpa systemet har röstats ned. Vi måste jobba med alla vägar som vi har för att kolet ska stanna i marken. Vi måste kunna prata både om den aktuella, viktiga frågan om brunkol och om hur vi ska skärpa EU:s klimatpolitik. Det är många frågor som inte har blivit besvarade i debatten. Jag önskar fortfarande veta vilken bedömning de borgerliga partierna gör av de ägardirektiv som de själva beslutade om 2010, hur de svarar upp mot den affär som vi nu har på bordet. Vi behöver kunna diskutera två saker , både affärsmässigheten och hållbarheten. åsikt ska ingen tvivla på. Vi vill att kolet stannar i marken, och vi jobbar på alla fronter för att det ska hända. 14 (C): pratar om Nuonaffären och pekar på och undrar om vi inte har lärt oss någonting. Har så lite argument att måste diskutera andra frågor som redan är avgjorda? Kan hon inte hålla sig till aktuell debatt om och brunkolet? Det tycker jag tyder på en viss desperation från sida. Aktuell debatt om brunkols-verksamhet och klimatet Det fanns några frågor från både och , om inte vill ställa miljökrav på affären. frågade också om kan tänka sig att sälja till vilket företag som helst. Anbudsförfarandet är redan klart. Det är svårt att i efterhand ställa krav när man har gått ut och också har pekat ut tjeckiska EPH som köpare av brunkolsverksamheten. frågar mig om vi kan sälja till vem som helst. Nej, vill inte sälja till vem som helst. Men jag tycker nog att är svaret skyldig. sitter i regeringen, och regeringspartierna torde nog ha större insyn i anbudsförfarande och affärer eftersom ni, mig veterligen, träffas ganska tätt. Därför, : Du är svaret skyldig! kunde man i läsa om ytterligare ett utspel från miljöminister och om och brunkolsverksamheten. Det är det tredje utspelet från sedan valet. säger : ”Som klimatminister så har jag aldrig sett ägaren av en kolgruva som den viktigaste frågan för klimatpolitiken.” Och så fortsätter hon: ”Utan det är utsläppen från gruvan, och de sätts i regler i EU för utsläppshandeln och det är där jag har lagt mitt krut.” Det sistnämnda angreppssättet håller med om. När utsläppsrätterna blir alldeles för dyra kommer det att kosta att vara miljöbov. Detta är, tillsammans med grön teknik, det som kan konkurrera med fossila bränslen, det vill säga det enda sättet att få kolet att stanna i marken. Men det här utspelet är ändock intressant. I valrörelsen sa ju att ni inte skulle medverka till någon försäljning av . säger miljöministern att det inte spelar någon roll vilket bolag som äger brunkolet. I valrörelsen sa dessutom att kolet kommer att stanna i marken om kommer i regeringsställning. Men så verkar det inte vara . verkar ni snarare vara för en försäljning. Vi har också hört argumentet: Man måste ändra ägardirektiven i , och eftersom det inte finns majoritet för det, säger , kan man inte göra något. Men faktum är, , att ni kan det. Ni kan säga nej till affären. Det är steg nummer ett. Sanningen är nog att ni har blivit överkörda av Socialdemokraterna. Ni försöker i stället dupera omgivningen och få väljare som har litat på er att tro att det är alla andras fel. Som grädde på moset gör er miljöminister nu ett uttalande där hon säger att det enda som gör skillnad för att minska andelen brunkol är att sänka taket för utsläppsrätter. Återigen: Varför har initierat en debatt om detta? Försäljningen är väl redan ett faktum? Eftersom det i ägardirektiven står att Vattenfallsaffären ska hanteras av styrelsen och ägaren, det vill säga regeringen, känns detta mycket mer som ett spel för gallerierna från sida. 15 (V): Frågan har gått till de borgerliga partierna, om de vill ställa miljökrav på affären. Jag uppfattar det som att Liberalerna har uttryckt att de vill det, eftersom de frågar regeringen om sådana miljökrav. vill förvånande nog inte ställa några miljökrav på den största klimataffären i svensk modern historia. Det tycker jag är oerhört förvånande för ett parti som kallar sig grönt. hoppas jag svarar på frågan. Aktuell debatt om brunkols-verksamhet och klimatet Jag uppfattar det som att bekräftar att om man säljer till EPH har de full rätt att öppna de gruvor som regeringen sa att inte skulle få öppna. Det är enorma utsläpp, enbart det. Och enbart det är skäl nog till att tacka nej till den här affären av klimatskäl. talar om klimatfrågan. Socialdemokraterna menar jag inte gör det – de talar om framför allt andra saker. Jag beklagar verkligen att man inte ser helheten i klimatpolitiken. Men om ni inte ser hur katastrofalt ett sådant beslut skulle vara för klimatet kanske ni kan se på etiken. Frågan är: Kan Socialdemokraterna försvara en försäljning till köparen EPH och PPF? Är det socialdemokratisk politik att sälja ut statliga bolag, eller delar av dem, till denna typ av företag? Vem är det som tänker köpa? Det är inte bara så att företaget ägs av tjeckiska miljardärer och oligarker. Detta företag saknar miljö- och hållbarhetsredovisning. I den största klimatpåverkande affären i historia ska man sälja till ett företag som inte ens har en policy när det gäller miljö och klimat. Är det rimligt att göra på det sättet? Konstruktionen är klassisk för företag som vill undvika beskattning. Ägarna finns i fyra brevlådeföretag i skatteparadis. Vi hittar de gamla vanliga som man använder när man vill blåsa skattebetalarna på deras skattepengar. Är det socialdemokratisk politik att sälja företag till en ny ägare som uppenbart gör allt för att undgå beskattning? Det är sådant som och annars brukar rasa mot i denna talarstol. De nya föreslagna ägarna uppfyller inte grundläggande riktlinjer för multinationella bolag. Jag trodde att vi skulle kräva att multinationella företag betedde sig lite bättre, att de hade lite förhållningsregler och att det spelar någon roll om de följer rekommendationerna eller inte. EPH smiter från ansvaret att återställa marken vid gruvdriften. De sätter av betydligt mindre pengar till sina gruvor i än vad och andra storägare gör. De underlåter att sätta av de pengar som krävs för att ta miljöansvar den dag brytningen har upphört. Är det rimligt att sälja till ett företag som verkar förbereda sig på att ta springnota på miljön ? Företaget har dömts för att ha hindrat en korruptionsutredning. Är det seriöst? Kan vi sälja till företag som inte medverkar vid korruptionsutredningar? Är det rimligt? Är det möjligt? En högt uppsatt chef i detta företag är nu misstänkt för mutbrott och skattebedrägeri kopplat till företaget. Är det den sortens företag som svenska staten ska göra affärer med? Sist men inte minst: EPH har som mål att öka kolanvändningen i . De har som mål att förstöra vårt klimat mer. Om ni inte ser detta som en klimataffär, se det åtminstone som en affär med stora etiska problem! Aktuell debatt om brunkols-verksamhet och klimatet Jag vet att inte vill upprepa Nuonaffären. Det är kanske dags att fundera ett varv till innan man gör någonting som är lika oklokt. 16 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna om att opinionsyttringar från åhörarläktaren inte är tillåtna. 17 (L): frågade mig om ägardirektiven. Liberalerna föreslår ingen ändring av direktiven. Vi anser att de ger utrymme till att säga ja eller nej till en försäljning. Detta utrymme finns inom ramen för affärsmässigheten och hållbarheten. Det är de två ben som ingår där. Låt mig återkomma till miljöaspekterna av en försäljning. Jag skulle vilja veta hur regeringen försäkrar sig om att dessa aspekter tas om hand. Vi har fått höra att samma åtaganden som har gäller. Då undrar jag naturligtvis: Vilka är det? Riskerar vi att få en situation där staden stämmer för att gruvdrift har bidragit till att förstöra dricksvattnet i staden? Det är fortfarande höljt i dunkel exakt hur dessa hållbarhetsfrågor granskas av regeringen. Jag skulle därför vara tacksam för ett mer specifikt svar. Till skillnad från regeringen, som sitter på en mängd information om denna försäljning, är vi hänvisade till medieuppgifter och ett antal svepande svar i debatten här . Det är medieuppgifter som för övrigt gör gällande just att EPH inte visat särskilt gott omdöme i tidigare fall, där man inte på något ansvarsfullt sätt alls har hanterat de ägor och de kraftverk som man har haft att ta om hand och inte heller visat någon förståelse för miljöhänsyn. Vi har inte fått tillräckliga besked när det gäller miljön, utan regeringen måste nog höja miljöribban lite grann i detta sammanhang. 18 (KD): var faktiskt det första partiet som ställde frågan över huvud taget om det hade ställts miljökrav i dokumenten för försäljning. Jag har också ställt frågan om vilken metod som man i så fall har använt för att göra det, eller om det ens har varit intressant att göra det. Vi hörde statsrådet här säga att man använder compliance. När man köper bolag finns det också någonting som heter due diligence. Oavsett detta, när det handlar om affärsmässiga köp och försäljningar av företag är det klart att man med tanke på alla de direktiv som handlar om hållbarhet och som ska gälla för alla företag inom EU också borde tänka så när man som statligt bolag i ska sälja sin verksamhet till ett annat bolag oavsett var i världen det kommer från eller vilken verksamhet som detta bolag kommer att bedriva framöver. Det är det som är hela frågan. Om vi nu säljer brunkolsverksamheten, hur ska det företag som köper förvalta, avveckla eller utveckla denna verksamhet? Aktuell debatt om brunkols-verksamhet och klimatet Oavsett hur negativt inställda vi är till brunkolsverksamheten och den negativa miljöpåverkan som den för med sig upprepar jag att det i slutändan, även om vi ställer miljökrav som jag önskar att vi hade ställt mycket tydligare – statsrådet hade i alla fall kunnat berätta om det mycket tydligare från talarstol – ändå är och den tyska statens ansvar att ställa krav på de företag som verkar i landet att leva upp till EU:s klimat- och energimål på samma sätt som den svenska staten ställer krav på de företag och bolag som verkar i . Att valt att besluta om stängning av sina kärnkraftverk och i stället förmodas bli fortsatt beroende av kolkraften spelar förstås dem i händerna som främst ser intäkter och inte har miljön i fokus. Men det är, återigen, som själva måste besluta om huruvida det är av större värde med de stora koldioxidutsläpp som kolkraften ger, eller om de snabbare hade nått sitt mål om ett förnybart samhälle och ett förnybart energisystem genom att låta kärnkraften vara kvar längre. och den svenska staten har fortfarande som ägare av de svenska bolagen en stor möjlighet att påverka omvärlden i fråga om visionen om ett hundraprocentigt förnybart energisystem. Därför är handeln med utsläppsrätter intressant. Vi kristdemokrater vill egentligen att alla växthusgaser ska omfattas av detta handelssystem, att hela transportsektorn och andra sektorer med stora utsläpp bör omfattas och att handelssystemet bör vara ett globalt system. Där blir jag nyfiken på det som statsrådet sa i sin inledning. Behålls utsläppsrätterna av ? Vad skulle det betyda i fråga om minskning av koldioxidutsläpp om skulle behålla och makulera utsläppsrätterna? Det är en fråga som jag gärna vill få svar på. 19 Närings- och innovationsminister (S): Jag börjar med den sista frågan. Det är tydligt att utsläppsrätterna och prissäkringar på dem inte ingår i denna transaktion. De har ett värde på . Det är bolaget som har att hantera dessa frågor, och det ska de göra affärsmässigt. Det är svenska folkets tillgångar som vi har att förvalta. Därför är det viktigt att detta görs på ett affärsmässigt sätt. När det gäller klimatpolitiken tog jag upp detta i min inledning, även inte är särskilt . Jag skulle vilja säga att det första man tittar på är regeringens budgetarbete. Jag skulle vilja beskriva det som att regeringen, i samarbete med , har lagt den mest radikala klimat- och miljöbudgeten någonsin på bord. Vi tar dessa frågor på stort allvar. Arbetet sker inom så många olika områden, alltifrån frågan hur vi går vidare i transportsystemet – hur vi gör större investeringar i solpaneler runt om i och hur vi bygger nästa generations transportlösningar med laddstolpar i som gör att man kan köra bilen på el – till de lokala investeringsprogrammen som gör att man kan driva fram klimatinvesteringarna på lokal och regional nivå runt om i . Det är en väldigt offensiv klimatpolitik i vårt eget land. Aktuell debatt om brunkols-verksamhet och klimatet Tittar vi internationellt, och inte minst i , har EU:s utsläppshandelssystem en väldigt viktig roll att spela. Det nuvarande utsläppshandelssystemet har ju ambitionen att minska utsläppen , men EU:s ledare och regeringschefer har också beslutat om ett nytt ramverk som innebär att man ska minska CO2-utsläppen . Det är ett otroligt viktigt arbete nu har framför sig när det gäller att minska utsläppen i . Det är också viktigt att se att som energibolag har en viktig roll. Där har i sin nya strategiska inriktning sagt att man ska vara pådrivande i förnyelsen av energisystemet – att man i princip gör alla nya investeringar förnybart. Det är en enorm omställning av verksamhet vi ser framför oss. 20 (M): är ett utomordentligt viktigt företag som finns på många marknader. Det har stor betydelse för det svenska elsystemet med mycket kärnkraft, vattenkraft med mera i , och företaget har stor verksamhet i andra länder. Vad gör har stor betydelse för , och den europeiska energimarknaden. Vår utgångspunkt i diskussionen om tyskt brunkol är att en sådan affär ska utgå från premisserna om ekonomi, det strategiska vägvalet och hållbarhet. I ansvarsfördelningen är det regeringen som ska göra en självständig granskning, utgå från den och sedan återkomma med sitt beslut. Vi förutsätter att man håller informerad om säljprocessen och det slutliga ställningstagandet. Låt mig bara kort återkomma till ägardirektiven och kommentar, fru talman. Vi kan konstatera att regeringen hade en arbetsgrupp som lades ned. Vi kan konstatera att man inte har lagt någon proposition på bord. Vi kan konstatera att det inte har varit några kontakter partierna emellan. Jag tycker att det faller ganska platt att lyfta fram en sådan ägardirektivsdiskussion. Det är regeringen – och Socialdemokraterna – som har att fälla avgörandet. Ska man sälja eller behålla? Vi känner till historiken. Det är en het fråga, och regeringen är djupt splittrad. Olika ministrar ger olika besked vid olika tillfällen. Det är oroande, och det är inte ansvarsfullt. Det kommer också tillbaka. När man inom säger att denna fråga är så viktig får man också bestämma sig – är den så viktig att man väljer att lämna regeringen, eller står man bakom den typen av överenskommelser och uppgörelser som en regering gör? Det är egentligen bara att välja och sluta skylla ifrån sig på andra. är det regeringens fråga. Det är upp till bevis för och . 21 (SD): I mitt avslutande anförande vill jag inledningsvis konstatera att regeringen inte på något sätt är förhindrad att avstå från försäljning kopplat till krav på affärsmässighet i verksamheten. Men man väljer nu att, precis som i flera andra frågor, göra en helomvändning och hävdar delvis att man kopplat till ägardirektiven är tvingad att sälja verksamheten. Aktuell debatt om brunkols-verksamhet och klimatet Det bör poängteras att det är just regeringen som förvaltar statens tillgångar – inte . Regeringen får ta sitt ansvar, och det är uppenbart att det nu troligen lutar åt att en försäljning vore det mest ansvarsfulla. Det är ett besked som även skulle vara ett direkt svek mot de miljöpartistiska väljare som under valrörelsen lovades något annat. använder man i stället ägardirektiven som ett paraply för att skydda sig mot den uppkomna kritiken, då man är oklar över vad man vill politiskt. har inte samma insyn i affären som regeringen, vilket är fullt rimligt med tanke på att det inte är som förvaltar statens tillgångar. Vår uppfattning om och vår generella ingång till verksamhet utanför hemmamarknaden är att den bör avvecklas under ordnade former, för skattebetalarnas bästa. Fokus bör i stället läggas på att primärt värna den svenska elförsörjningen ur ett långsiktigt perspektiv. Avslutningsvis kan det i den här debatten inte heller nog understrykas att det är tyska politiker och det tyska folket som ska avgöra energimix och hur den ska se ut. Det ska inte den , eller göra. 22 (MP): säger att affären verkar klar och att detta är ett spel för gallerierna. Ni verkar inte ha lärt er av Nuonaffären om ni tror att regeringen ska hantera affärer på det sättet – släppa igenom affärer utan granskning. Just nu pågår en seriös granskning inom , där man prövar affären utifrån de ägardirektiv och krav på affärsmässighet och hållbarhet som finns. är väldigt aktivt i arbetet med att vrida och vända på alla de krav som rimligtvis behöver ställas på en sådan här affär. hänvisade också till och uttalandet att det inte är avgörande vem som äger kolet. Det är helt korrekt. Låt mig förtydliga: är inte av princip för att ska äga brunkol. Vårt arbete utgår ifrån hur vi hittar en lösning för att fasa ut brunkol och klara klimatutmaningen. Klimatet är vår tids ödesfråga. För att klara klimatutmaningen måste det mesta av den fossila energin stanna i marken. har arbetat och kommer att fortsätta arbeta för att i alla sammanhang se till att kolet stannar i marken, såväl i FN och EU som i – och i fråga om brunkol. Låt kolet ligga. 23 (C): Om ni inom menar allvar med att ni vill stoppa en försäljning av brunkol har ni ju alla chanser att göra det, . Regeringen är nämligen beroende av er välvilja för att få igenom till exempel budgeten, så ni kan – om ni verkligen vill – ställa ultimatum om att försäljningen ska stoppas. Varför gör ni inte det? Jag vill återigen betona att inte på något sätt har ändrat sig. Vi har haft samma hållning , och vi vill fortsatt se en försäljning av den icke-nordiska verksamheten med brunkol. Vi vill använda pengarna från en försäljning till att satsa mer på förnybar energi och lägga krutet på EU:s handelssystem med utsläppsrätter. Frågan om brunkol och den negativa klimatpåverkan det för med sig handlar egentligen inte enbart om försäljning av det brunkol företaget äger i . Frågan är mycket större än så, . För att och ska kunna ställa om och för att EU-länderna ska kunna lämna de fossila bränslena måste vi göra det dyrare att vara miljöbov. Aktuell debatt om brunkols-verksamhet och klimatet Det bästa vi då kan göra är att få EU att minska antalet utsläppsrätter, som är alldeles för billiga – och även höja priset. Först när företagen får betala rejält mycket pengar för sina koldioxidutsläpp kommer det gröna alternativet att bli aktuellt. Låt oss tillsammans göra vad vi kan för att kolet ska stanna i marken, – inte bara i utan i hela ! 24 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill åter påminna om att opinionsyttringar från åhörarläktaren inte är tillåtna. 25 (V): Jag är överens med om att vi bör göra det vi kan, och vi har någonting framför oss som vi kan göra: Vi kan lämna kolet i marken och annullera utsläppsrätterna. Vi vet att det är det absolut bästa. Näringsminister påpekar att utsläppsrätter inte ingår i affären. Det är sant i formell mening, men i andra sammanhang – i medierna – medger representanter att utsläppsrätterna ska säljas i en separat affär. Det är alltså lite vilseledande för åhörarna här att påstå att det inte ingår utsläppsrätter i affären. När jag var vid det gigantiska dagbrottet Welzov-Süd blev det så uppenbart vilken enorm miljöförstöring det handlar om. Skorstenarna i närheten spyr ut koldioxid. Bakom det här dagbrottet ligger en liten by som heter . Proschim är i frontlinjen när det gäller förnybar energi. Där finns solel, vindkraft och biogas. Om jag minns rätt producerar de åtta gånger mer energi än de själva förbrukar. Om gruva byggs ut som EPH vill kommer Proschim att jämnas med marken. Då kommer alla att få flytta. Det är forntiden som segrar över framtiden. Det förnybara är nämligen framtiden. Det fungerar och det är konkurrenskraftigt. Jag skulle önska att avvecklade kolet och hjälpte till att bygga ut det förnybara så att vi fick fler Proschim i och på andra ställen – i stället för att framtidens by raderas ut som EPH tänker göra. 26 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill åter påminna om att opinionsyttringar inte är tillåtna på åhörarläktaren. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till i väntan på att de åhörare som uppträtt störande skulle utvisas från åhörarläktaren. Aktuell debatt om brunkols-verksamhet och klimatet 27 (L): Jag tycker att det är sanslöst att inleder och avslutar sina anföranden med ”låt kolet ligga”, som man sitter i regering och har möjlighet att påverka frågan. Är man aktivist eller ansvarigt regeringsparti? Dessutom är det fortfarande höljt i dunkel vad exakt har gjort för att garantera alla kraven i försäljningsprocessen som näringsministern pratar om. Jag vill också säga något om utsläppsrätterna, som har varit uppe för diskussion här. Det är i grunden ett väldigt bra system, men vi vet att det ligger på per ton koldioxid. Det är alldeles, alldeles för lite. Heder åt alla de i den här kammaren som jag vet har jobbat med att försöka skärpa utsläppsrätterna på olika sätt. Miljöexperter i intygar att även om priset för koldioxid skulle stiga till per ton skulle de tyska kolgruvorna fortsätta att vara lönsamma. Jag lyfter fram det här för att peka på att även om vi lyckas att tiofaldiga priset på utsläppsrätter ligger ansvaret för kolkraften och utsläppen till syvende och sist på . Bara den tyska regeringen kan besluta om att fasa ut landets kolkraft. Som tur är pågår det redan en intensiv koldebatt i . Förslag om en ambitiös nationell koldioxidskatt har diskuterats, visserligen också kritiserats skarpt, från kollobbyn. Beslut har fattats om att lägga delar av kolkraften i en så kallad klimatreserv. roll i en sådan här försäljningsprocess är därför viktig. Säljaren har givetvis möjlighet att ställa krav på köparen när det gäller miljöåtaganden. Och det finns en anledning till att till exempel den tyska miljörörelsen har större förtroende för än för EPH. Detta förtroende måste vi värna om genom att ställa alla nödvändiga miljökrav i en sådan försäljningsprocess och vara medvetna om vilken typ av köpare vi har att göra med. För Liberalerna är det centralt att försäljningen inte bara fokuserar på affärsmässighet utan också på hållbarhetsfrågorna. Jag tror att kan göra skillnad här, men då måste kraven vara tydliga. 28 (KD): Jag undrar om inte de besökare som vi hade på läktaren snarare förstör för sina syften än bidrar till någonting gott. Här i riksdag får vi ha respekt för olika åsikter, vilket jag tycker att vi har även i den här debatten. Vi kan konstatera en sak, vilket fakta säger helt tydligt och klart, nämligen att affärsmässigt är ansträngt. står för nästan hälften av omsättningen i den statliga bolagsportföljen.