prot · H40943 · 2016-12-09 00:00:00 — Jag hör vad ministern säger, att vi ska säkerställa att de barn och kvinnor som har ökad risk för att utsättas för hot och våld fortsatt ska kunna ha en mellanhand i form av . Det är bra. Trots det tycker jag att underhållsstödet, som det är utformat , angriper helt fel sida av problemet. Det löser inte problemet med frånvarande föräldrar som inte tar sitt ekonomiska ansvar fullt ut. Som vi tidigare talat om i debatten, och som du själv nämnde, skulle fyra av tio barn få det ekonomiskt mycket bättre ställt om föräldrarna kunde sköta underhållsbidraget på egen hand. Så är det. Men vi vet alla härinne att det ibland handlar om ovilja, och då är det viktigt att vi har ett system som bygger på en tydlig och rättssäker princip. Därför kvarstår min fråga om förslag. Vi skulle gärna se att man inför en mer neutral, objektiv och förutsägbar beräkning av underhållets storlek, som skulle bygga på en viss procent av den frånvarande förälderns inkomst. Det skulle ju gagna inte minst barnen. Slutligen, , hoppas jag att du får rätt. Du har sett varningstecknen, för de finns där. Och jag hoppas att du tar med dig den här debatten vidare, för här är det barnen och kvinnorna som påverkas. 51 (M): Jag tycker att det finns många frågetecken och hoppas verkligen att ministern har koll på reformen, den nya ordningen, och att den utvärderas eller så. Det måste ju gå eftersom det är det handlar om. Men det gäller att verkligen ha barnperspektivet i fokus vid utvärderingen. Jag kommer att följa frågan, eftersom den engagerar mig mycket. Om betalningen av underhållsbidraget mellan föräldrarna inte fungerar har boendeföräldern rätt att ansöka om underhållsstöd. Men då har det ju gått , av konflikter där barnet ånyo har hamnat i en traumatisk situation som beskrivs i mejl till : De verkar hata varandra, så varför finns jag? Det är ju så hjärtskärande – fruktansvärt! Det är ett stort trauma för barnen. Och av ett barns liv är en väldigt . Det är riktigt att man har valt , men vårt förslag är mycket bättre för att säkerställa att barnen inte hamnar mittemellan. Sedan undrar jag hur det kommer sig att en så stor andel av föräldrarna vänder sig till för att använda den som bank. Beror det på att man inte har information? Det borde ju ligga i boendeförälderns intresse att få ett så stort underhåll som möjligt. Varför är det på det här sättet? Jag skulle vilja att ministern tar till sig vårt förslag, framför allt i den utvärdering som förhoppningsvis görs, om att kunna utgå från en procentsats och att det ändå är som sköter detta – för barnens skull. 52 Socialförsäkringsminister (S): Tack, och , för en bra och viktig debatt! Det är oerhört viktigt att det här är en fråga som det inte går politisk prestige i, inte minst med tanke på just barnperspektivet, och att målsättningen i grunden är att vi ska förbättra de sämst ställda barnens situation och undvika konflikter, hot och våld. Därför kommer det att vara viktigt även för regeringen att följa hur den här reformen utvecklas, så att vi ser att det går i rätt riktning. Annars måste vi självklart vara beredda att politiskt ompröva våra ställningstaganden. Det är bra och viktigt att vi har en livaktig debatt om frågan och att vi ser till att den finns på agendan. Där bidrar vi med den här sortens debatter. Den här normeringen har varit stark , om man ska vara riktigt ärlig. Min bild är att är det för många föräldrar som vid en separation inte ens överväger möjligheten att reglera underhållsbidraget civilrättsligt, trots att en del, åtminstone intellektuellt, vet att möjligheten finns. Man kanske också upplever det som krångligt och konfliktdrivande. Därför har vi kompletterat lagstiftningen med specialutbildade handläggare på som ska finnas som en mellanhand. Jag tar naturligtvis med mig den oro som har uttryckts från företrädare här och kommer att ha deras tankar i bakhuvudet när vi nu följer upp hur den här reformen fungerar. Tack för en bra debatt! Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2016/17:149 om skillnader i sjukfrånvaro 53 Socialförsäkringsminister (S): har frågat mig vad jag avser att göra för att minska skillnaderna mellan landets olika delar. Sjukfrånvaron har historiskt varierat mycket mellan de olika delarna av landet, och variationerna har studerats vid ett flertal tillfällen. Delar av de regionala skillnaderna kan förklaras av socioekonomiska och demografiska faktorer samt av skillnader i strukturen på de lokala arbetsmarknaderna. Dessa faktorer kan dock inte förklara hela variationen mellan regionerna. vet vi också att de regionala skillnaderna tenderar att öka när sjukpenningtalet ökar och att minska när sjukpenningtalet minskar. Regeringen arbetar för att sjukfrånvaron ska nå en långsiktigt låg och stabil nivå och har därför satt upp ett mål om att sjukpenningtalet ska sjunka vid utgången av 2020. För att uppnå detta krävs att sjukpenningtalet minskar i alla län, oavsett tidigare nivå. Det är glädjande att nu meddelat att sjukfrånvaron inte längre ökar och att de i sin senaste prognos förväntar sig att sjukpenningtalet för riket vänder nedåt. Regeringen har också i åtgärdsprogrammet för ökad hälsa och minskad sjukfrånvaro konstaterat att kunskapen om mekanismerna bakom sjukfrånvaron behöver öka. Inom ramen för åtgärdsprogrammet har regeringen gett och ett uppdrag för ökad kunskap om sjukskrivningspraxis. En del av uppdraget är att analysera förekomsten av eventuella skillnader i sjukskrivningsmönster och sjukskrivningspraxis, till exempel skillnader i sjukskrivningstid för samma diagnos mellan län, kommuner och vårdenheter. Regeringen har vidtagit ett flertal åtgärder för att bryta den negativa trenden för sjukfrånvarons utveckling och börjar nu alltså se positiva effekter av det arbetet. För att fler ska få ett friskare arbetsliv måste alla inblandade aktörer samverka. Därför är det mycket glädjande att parterna på arbetsmarknaden, på regeringens initiativ, har tecknat avsiktsförklaringar i syfte att nå friskare arbetsplatser. Mer återstår dock att göra, och bland annat beroende på resultatet i det uppdrag som jag tidigare nämnde kommer regeringen att ta ställning till om det finns behov av att vidta åtgärder för att hantera eventuella skillnader i sjukskrivningspraxis. 54 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag skrev interpellationen mot bakgrund av de stora regionala skillnaderna i sjukfrånvaron i . Det är svårt att hitta en naturlig förklaring till dem. Till exempel har ett mycket lågt sjukpenningtal, vilket är positivt, medan län, en bit därifrån, har en betydligt tuffare situation med ett högre sjukpenningtal. Det är alltså två närliggande län. Det är svårt att hitta en exakt förklaring till varför det är så här, och det förblir ett allvarligt problem så länge utvecklingen inte bryts. Ur individens perspektiv leder en sjukfrånvaro till försämrad privatekonomi, och en lång frånvaro från arbetslivet kan leda till att man får försämrade kontakter, färre vänner etcetera. Vi vet också att detta riskerar att gå i arv. Barn till föräldrar som är långtidssjukskrivna tenderar tyvärr att i högre utsträckning än andra drabbas av sjukfrånvaro. En hög sjukfrånvaro sätter också de offentliga finanserna under stor press. Det är just detta vi upplever . Utgifterna för sjukpenning och rehabilitering har stigit med och uppgår till runt 42 miljarder . Det är mycket pengar och en allvarlig utveckling som vi redan nu ser tvingar undan andra centrala välfärdssatsningar. Låt mig vara tydlig med att det inte är människor i sjukdom som hotar finansieringen av välfärden. Men en sjukförsäkring med snabbt ökande kostnader och utan fullgod kontroll kommer att tränga undan andra viktiga välfärdssatsningar. har vidtagit ett antal åtgärder, vilket jag välkomnar. har påpekat vikten av att upprätthålla och stärka rehabiliteringskedjan. En viktig del i det är att faktiskt genomföra de kontroller vid som det har beslutats om men som inte alltid har skett. Syftet med kontrollerna är inte att jäklas med människor utan att pröva om det finns arbetsförmåga kvar. Vi måste komma bort från tanken att man antingen är helt sjuk eller helt frisk och ställa frågan om man kan göra andra arbetsuppgifter. Man kanske inte kan jobba men . Vi måste alltid försöka se den arbetsförmåga som kan finnas kvar. har fått mycket kritik när vi har sagt att kontrollen måste öka. Men sjukförsäkringen är just en försäkring, och den ska användas varsamt. Det handlar ytterst om skattebetalarnas pengar. Jag är inte riktigt nöjd med svaret. Jag känner givetvis till regeringens mål om ett sjukpenningtal till 2020 men efterlyser mer konkreta åtgärder här och och även en analys. Vilken analys gör regeringen av varför vi ser dessa stora skillnader? Vad beror de på? Jag undrar vad regeringen gör mer konkret för att minska de regionala skillnaderna. Även om frånvaron kommer att minska generellt framöver – jag säger ”framöver” eftersom det är en prognos – innebär det inte att de regionala skillnaderna kommer att minska. Jag skulle vilja be statsrådet om ett svar på dessa frågor. 55 Socialförsäkringsminister (S): Jag tackar för interpellationen. Ja, det är sannerligen oroväckande. När jag tillträdde som socialförsäkringsminister hade sjukpenningtalet ökat . Kostnaderna hade ökat från 21 miljarder till närmare 40 miljarder . Därför har det varit ett av regeringens mest prioriterade områden att vända denna utveckling. För lite lanserade regeringen ett brett åtgärdspaket med åtgärder som riktade sig till såväl som till arbetsgivare och hälso- och sjukvård. Dessa 25 olika åtgärder har implementerats . Utöver att vi tidigare tog bort den bortre tidsgränsen har en viktig åtgärd varit att stärka prövningarna vid 90- och 180-dagarsgränsen. sjönk antalet prövningar vid de tidiga gränserna i rehabiliteringskedjan med . Precis som säger ska prövningarna inte nyttjas på ett sätt som innebär att man ”jäklas” med människor. Det handlar om att göra ordentliga prövningar av om individen har någon arbetsförmåga och om det behöver sättas in något stöd för att denne ska få bättre förutsättningar att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Studier av lätt till måttlig psykisk ohälsa, som dominerar sjukfrånvaron, visar att de riktigt tidiga insatserna, egentligen före 90- och 180-dagarsgränsen, är helt avgörande. Det är insatser som handlar om att man på ett tidigt stadium involverar både hälso- och sjukvård och arbetsgivare för att individen ska kunna ha en fot kvar på arbetsplatsen i stället för att gå in i en heltidssjukskrivning. I regeringens åtgärdspaket ingick också att förnya beslutsstödet för bland annat psykisk ohälsa, en av de vanligaste orsakerna till sjukfrånvaro, i enlighet med senaste forskning och kunskapsläge. Detta finns på plats . Här föreskrivs att man i dessa fall ska se mer differentierat på sjukskrivning och se sjukskrivning som en behandlingsmetod bland andra. De regionala skillnaderna har vi sett , och de följer upp- och nedgångarna. Tidigare studier har pekat på att de kan bero på den lokala arbetsmarknaden och om arbetslösheten är hög. Det finns också stora skillnader i hur läkare bedömer olika sjukdomstillstånd och därmed sjukskriver. Det finns även demografiska faktorer. Men detta förklarar inte helheten. Därför har regeringen gett ett uppdrag att analysera skillnaderna i sjukskrivningspraxis. Det ska återrapporteras till och . Därefter kan vi i de fall där det är nödvändigt komma med ytterligare åtgärder. 56 (M): Det är flera saker som behöver hanteras för att få ordning på de regionala skillnaderna. Det har i och för sig pågått , men det är ingen ursäkt för att inte göra förändringar här och . Problemet har vuxit sig större , och just därför finns det stor anledning att redan nu vidta åtgärder – inte bara för att få sjukfrånvaron att minska över lag utan för att få bukt med just de stora regionala skillnaderna. Det handlar inte om skillnader på marginalen. Jämför vi olika län som har likartade förutsättningar och faktorer är skillnaderna mycket stora. Regeringen har gett ett uppdrag som ska rapporteras . Jag hade önskat att man redan vidtagit mer konkreta åtgärder eftersom det ofta tar . Jag tror att de regionala skillnaderna behöver mötas med ett större fokus på rättssäkra prövningar hos ; det är en viktig del. Lagen ska gälla alla, och lagen ska också tillämpas likadant över hela . Det ska inte spela någon större roll om man råkar bo i , eller för den delen eller någon annan del av vårt land. har därför föreslagit ett särskilt uppdrag till att följa upp olika handläggares agerande inom sjukskrivningsprocessen. Det finns en svensk studie på området som visar hur enskilda handläggares attityder påverkar sjukförsäkringen och sjukskrivningsprocessen. Om handläggaren är relativt positivt inställd till gällande regelverk, vill uppfylla gällande verksamhetsmål och känner sig trygg med centrala begrepp i sjukskrivningsprocessen kommer, allt annat lika, återgången i arbete att påskyndas. Detta är ett område som måste prioriteras hos , även på individnivå, det vill säga att enskilda handläggares bedömningar måste följas upp systematiskt. Det är bra att nu på ett helt annat sätt än tidigare genomför kontroller vid . Men att jämföra hur det ser ut i olika delar i landet är fortfarande ett område där mycket är ogjort. Jag önskar att regeringen kunde ge en tydlig instruktion till att göra detta , för vi ser att det tyvärr ofta tar att vända kurvorna för sjukfrånvaro, både i uppgång och nedgång. 57 Socialförsäkringsminister (S): Regeringen har som sagt implementerat ett brett åtgärdspaket . Sjukfrånvaron är en komplex fråga. Regeringens målsättning är inte bara att få kontroll på läget här och utan också att försöka åstadkomma en låg och stabil sjukfrånvaro. Det finns betydande skillnader, precis som säger. Jag har siffror som visar att var män i sjukskrivna i genomsnitt 3 ½ dag, medan kvinnor i jämtländska var sjukskrivna 24 ½ dag. Det finns alltså betydande skillnader. Allt kan inte förklaras endast med utgångspunkt i arbetsmiljö, demografiska skillnader och olika sätt att sjukskriva på, utan det finns andra faktorer här. Med de åtgärder som regeringen har vidtagit sedan tillträdet ser vi att inflödet i sjukförsäkringen har halverats , vilket har varit en målsättning, genom tydliga åtgärder tidigt i ett sjukfall, för att människor förhoppningsvis ska slippa bli sjuka eller snabbt kunna återgå till sina arbetsplatser med rätt stöd. Detta är glädjande. Vi ligger nu betydligt närmare att nå regeringens mål om 9,0 än vad vi gjorde . , med utgångspunkt från det jag sa – att det handlar om att åstadkomma en låg och stabil sjukfrånvaro – har vi självfallet inte för avsikt att blunda för frågan om de regionala skillnaderna. Det är en viktig del för att vi ska få jämlika förutsättningar över landet när det gäller möjligheten att återkomma till hälsa och arbete. Det är viktigt att vi har aktuella underlag för att kunna lägga fram förslag. Tidigare studier , då sjukfrånvaron i var som högst, pekar på de andra faktorer som jag nämnde. Just därför tycker jag att det är viktigt att komplettera med en ny studie om detta, som vi kan använda som grund. Jag tycker att regeringen agerar snabbt. Vi är på väg att få sjuktalen under kontroll. kommer vi som sagt att ha ett bra underlag för att kunna överväga om vi ska gå vidare med åtgärder för att åstadkomma minskade regionala skillnader. Det behöver inte bara handla om roll i detta, vilket är viktigt att påpeka. Det kan till exempel också handla om hur arbetsgivare satsar på arbetsmiljö och företagshälsovård och hur tillgången till en jämlik vård över landet ser ut. Detta kan ge ett gott och betydande underlag för att åstadkomma förändring inom andra viktiga områden, för en mer jämlik hälsa. 58 (M): Vi ska snart ha ännu en interpellationsdebatt, om den psykiska ohälsan. Det är så lyckligt att vi då kommer att gå in lite mer på hur vi ser på situationen just . Jag vill höja ett varningens finger för att slå sig till ro och tro att det kommer att gå galant med utvecklingen framöver. Jag hoppas att det kommer att bli så – det gör jag verkligen av hela mitt hjärta – men vi ska komma ihåg att en prognos är just bara en prognos. Den ligger långt fram i tiden och visar dessutom att regeringen inte kommer att nå sitt mål . Jag tycker att det förtjänar att sägas att det finns fler osäkerhetsfaktorer. Vilka följder kommer till exempel flyktingkrisen att få för socialförsäkringen och även sjukförsäkringen? Man kan backa bandet lite och titta på hur konsekvenserna har blivit på en lång rad andra områden, inte minst det vi debatterar närmast dagligdags här i kammaren, nämligen frågan om nyanländas bostäder. Där har det funnits en stark tendens hos många att underskatta effekterna. Men vi får se. Regeringen talar ofta om jämlikhet och har höga ambitioner på området. Jag tycker att regeringen inte bara ska skjuta frågan framför sig. Det är bra att vara analytisk och noggrann, men jag tycker nog att man redan nu skulle kunna titta på förslag att ge ett uppdrag till att följa upp handläggarnas agerande inom sjukskrivningsprocessen. Vi ska se till att lagen tillämpas likadant överallt. Varför ska en person i ett län mötas av andra regler och få ett sämre bemötande? Kontrollerna finns faktiskt till för att i grund och botten underlätta för människor att ta sig tillbaka. Varför ska ett län ha ett sämre bemötande på den punkten än ett annat? Det är bra att man tillsätter utredningar för att få mer information, men jag vill gärna att man handlar redan nu på detta viktiga område. 59 Socialförsäkringsminister (S): Det är som sagt ingen tvekan om att detta är en av regeringens mest prioriterade frågor. När det gäller frågan om de regionala skillnaderna i sjukskrivning delar jag oron och har samma ambition att se till att de minskar. har vi ojämlika förutsättningar över landet, och vi vet att vi, beroende på socioekonomisk bakgrund, också har väldigt ojämlika förutsättningar i fråga om hälsa. Det skiljer ganska mycket när det gäller hälsa mellan olika delar av vårt avlånga land, och det tror jag att man får ha respekt för. Därmed inte sagt att regeringen inte tänker gå vidare med frågan, men vi ska skaffa oss ett gott underlag för att göra det. arbetar vi intensivt med alla de 25 olika åtgärder som redan är igång och lanserade. Om man tittar på det sätt på vilket nu arbetar med att nå regeringens mål ser man att de har brutit ned målet över landet, vilket innebär att ingen del kommer undan när det gäller att nå en lägre sjukfrånvaro och bidra till att fler kommer tillbaka till hälsa och arbete. Jag ser fram emot vår nästa debatt. Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2016/17:150 om den psykiska ohälsan 60 Socialförsäkringsminister (S): har frågat mig vad jag och regeringen avser att göra för att möta utvecklingen med den ökande psykiska ohälsan. En prioriterad uppgift för mig och regeringen har varit att hejda den ökande sjukfrånvaron, som till stor del beror på ökad psykisk ohälsa bland kvinnor. För att möta detta krävs åtgärder på många olika områden. Regeringen har ett brett åtgärdsprogram som har börjat ge resultat. Antalet nya sjukfall ökar inte längre, och de sjukfall som påbörjas på grund av psykiatriska diagnoser avslutas tidigare. För mig är det nu viktigt att följa upp och, när det behövs, utveckla åtgärdsprogrammet. Forskningen visar att arbetsplatsnära insatser förkortar sjukfrånvaro på grund av psykisk ohälsa. En viktig del i åtgärdsprogrammet är att säkerställa att insatser vidtas på arbetsplatserna tidigt när en anställd drabbas av psykisk ohälsa. Regeringen tror på den svenska modellen och har därför erbjudit parterna på arbetsmarknaden att komma överens om åtgärder för att minska sjukfrånvaron på arbetsplatserna. Parterna har inkommit med en för respektive sektor partsgemensam avsiktsförklaring. Min bedömning är att de aviserade åtgärderna kommer att förbättra de anställdas möjligheter att återgå i arbete. Dessutom kommer den psykosociala arbetsmiljön att bli bättre. Vi kommer att få friskare arbetsplatser som inte genererar sjukskrivningar. Glädjande är att den kommunala och landstingskommunala sektorn har kommit särskilt långt i sin planering. Det är inom denna sektor som en stor del av de kvinnor som är sjukskrivna på grund av psykisk ohälsa har sin anställning. För regeringen är det särskilt viktigt att åtgärder vidtas för ett hållbart arbetsliv innan en sjukskrivning behöver bli aktuell. De nya föreskrifterna från om organisatorisk och social arbetsmiljö kommer att vara ett verktyg för att förebygga sociala och organisatoriska arbetsmiljörisker och att tydliggöra ansvaret för dessa frågor. Parterna har i det dialogforum för arbetsmiljö som ordnas av bekräftat bilden av att det har blivit ökat fokus på dessa frågor i och med de nya föreskrifterna. Ett arbete har också inletts inom med att se över hur rehabiliteringsinsatser för individer kan stärkas inom ramen för rehabiliteringskedjan. På uppdrag från regeringen har utarbetat nya rekommendationer om sjukskrivningstider för psykiska diagnoser. Det finns nu en större differentiering av sjukskrivningstiderna beroende på sjukdomens allvar och samsjuklighet. Det finns fler diagnoser där rekommendationen är en partiell sjukskrivning eller ingen sjukskrivning. Lindrig förstagångsdepression är ett exempel på när sjukskrivning inte rekommenderas. Jag vill i detta sammanhang även nämna att det finns tillstånd där rekommenderar långa sjukskrivningstider eller bedömer att arbetsförmågan är varaktigt nedsatt. I en sjukskrivningsdiskussion kan det vara lätt att glömma de människor som inte kan återgå i arbete. Som jag nämnde har regeringens breda ansats redan fått effekt på sjukfrånvarons utveckling. prognoser visar att det finns goda förutsättningar för att nå de mål som regeringen har fastställt för sjukpenningtalet . Jag nöjer mig dock inte med det. Min målsättning är att vi får friskare arbetsplatser och en låg och stabil sjukfrånvaro . Detta är fullt möjligt att åstadkomma med de åtgärder som regeringen vidtar och det arbete som bedrivs av arbetsmarknadens parter. 61 (M): Jag vill inledningsvis tacka även för detta interpellationssvar. Bakgrunden till min interpellation är att vi ser en fortsatt mycket bekymmersam utveckling när det gäller just den psykiska ohälsan i . Det har skett förändringar . Förut handlade det mer om de traditionella sjukdomstillstånden när man tittade på kopplingen just till arbetsplatser – knän som gör ont, ryggar som värker, axlar som inte klarar lyft etcetera. Dessa sjukdomstillstånd finns i och för sig fortfarande, och det är viktigt att säga. Detta är tyvärr ett problem som förekommer, inte minst för många kvinnor som arbetar hos ganska dåliga arbetsgivare som finns inte minst i offentlig sektor. Vid sidan av detta har vi också sett en annan utveckling, och det är sjukskrivningar på grund av en växande psykiska ohälsa. Som jag sa tidigare är det bekymmersamt av flera skäl, framför allt naturligtvis för den enskilda som inte kommer till sin rätt och som får problem med arbete och familj och med allt som vi i dagens förväntas klara av. Men det sätter också de offentliga finanserna under stor press. Jag vill nämna några saker bara för att vi ska ha bakgrunden klar för oss. har antalet påbörjade sjukfall som handlar om psykiska diagnoser ökat . I diagnosgruppen stressreaktioner och anpassningsstörningar har ökningen varit . Det är alltså en dramatisk ökning som har skett. är situationen komplicerad när det gäller dessa psykiska dia-gnoser. Vi vet ungefär hur det tar för ett brutet ben att läka. Det tar ungefär lika för alla personer. Vi vet också hur arbetsförmågan påverkas av ett brutet ben. När det gäller psykisk sjukdom ser det dock helt annorlunda ut.