prot · H309128 · 2016-08-25 00:00:00 — Transportstyrelsen anmäler naturligtvis till polisen när man kommer i kontakt med verksamheter som inte har tillstånd och som kan antas bedriva brottslig verksamhet. Det ligger dock inte på Transportstyrelsen att utreda brott, och det ligger inte heller på Transportstyrelsen att lagföra. Med det sagt kan man också konstatera att det, i likhet med mycket annan brottslighet av denna typ, är svårt att bevisa omfattningen. Vi kan få indikationer genom att körskolor och andra runt om i landet rapporterar hur de upplever situationen, men det ligger i sakens natur att detta är en verksamhet som är väldigt svår att följa upp. Det är svårt att få en tydlig bild av hur omfattande problemet är. Det ligger också i sakens natur att det är svårt att upptäcka och lagföra. Det krävs att någon blir stoppad i en poliskontroll och att man då kan bevisa att det har skett en betalning från den som är elev till den som är handledare. Det är ett svårt bevisläge, och det är dessutom ganska låga straffvärden. Det finns mycket som talar för att den regelförändring som genomfördes , där man minskade antalet tillåtna elever per handledare och där avsikten var att stävja verksamheten, inte har haft avsedd effekt. Transportstyrelsen kommer att utvärdera lagändringen och förhoppningsvis också komma med förslag på om det behövs andra regelförändringar. Regelförändringar i sig innebär dock inte att människor som inte följer lagen per automatik kommer att göra det. Detta är också en bransch som är ganska hård. Det är allt färre ungdomar som väljer att ta körkort. Det gäller därför att vi inte genomför regelförändringar som i praktiken gör det svårt för dem som följer reglerna att fortsätta bedriva sin verksamhet och driva sina företag. Det är en balansgång. Vi vill inte heller försvåra för ungdomar att köra med privat handledare, för det är ju en viktig del i körkortsutbildningen att man också får tillräckligt med körtid för att kunna framföra ett fordon på ett bra sätt. Sammantaget är jag alltså inte alls nöjd med att verksamheten förekommer. Det är ett hot mot de seriösa företagen i branschen, det är ett hot mot trafiksäkerheten och det är ett hot mot den svenska modell vi har både för trafiksäkerhet och när det gäller samhällskontraktet, det vill säga att vi gör rätt för oss. Jag vill se vad Transportstyrelsen har att komma med när det gäller de åtgärder man tittar på. Om har några konkreta förslag på regeländringar tar jag naturligtvis gärna emot dem, men är detta en verksamhet som i första hand är en polisiär uppgift. 11 (M): Som jag sa i mitt första inlägg är det på det sättet att företag som sköter sig och betalar sina skatter och avgifter är grunden för det samhälle vi lever i. Vi måste slå vakt om detta. Det handlar, som jag sa, om det svenska samhällskontraktet. Man ska kunna lita på att andra sköter sig och att man därför också själv kan sköta sig. Vi har haft en hög skattemoral i det här landet, och det ska vi vara nöjda och kanske till och med lite stolta över, som en tidigare statsminister uttryckte sig. Det är faktiskt på det sättet att detta är grunden. Jag lyssnar på det ministern säger, och jag förstår hur arbetet är ordnat mellan de olika ministrarna. Jag förstår att Transportstyrelsen ligger under infrastrukturministern. Men det är ju på det sättet att regeringen är en, och den har ett gemensamt ansvar för alla frågor. Hur regeringen väljer att lägga upp sitt arbete, herr talman, är regeringens sak. Det man kan förvänta sig är att olika ministrar pratar med varandra och också ser till att samordna arbetet i detta. Jag tycker inte att det räcker att säga att frågan ligger under olika fack. Någon måste ju ta ansvar inom regeringen, antingen infrastrukturministern eller någon annan, och ta ledningen i den här frågan. Frågan är vem det ska vara. Man kan inte bara sitta på läktaren och vänta. Ministern har helt rätt i och jag vet att det är svårt att bevisa den här verksamheten. Det är svårt att både upptäcka den och i slutändan lagföra den. Det är ett par mål som pågår just , och det visar problematiken i detta. Det är just därför vi behöver en hel del politiska förslag. Jag kommer att återkomma till detta, för ministerns eget parti var med och röstade emot några av de förändringar som bland andra vi moderater föreslog för inte så många månader sedan för att komma till rätta med detta. Jag har av den statistik som finns att ta del av från den myndighet som ligger under ministern fått fram att det finns ungefär 7 000 registrerade fordon med dubbelkommando i . Om jag förstår det hela rätt använder man de här bilarna antingen till laglig bilskoleverksamhet eller till myndighetens egen uppkörningsverksamhet. Det är vad jag kan se de primära användningsområdena för dessa fordon. Om man räknar ihop dessa kanske man kan få ihop 4 000–5 000 fordon som nyttjas på det sättet, snällt räknat. Då finns det ju en hel del fordon med dubbelkommando som används till någonting annat än laglig körskoleverksamhet och myndighetens egen verksamhet. Man kan se i statistiken att i till exempel finns det en privatperson som har fyra bilar med dubbelkommando, herr talman. Det kanske är någon entusiast i som samlar på bilar med dubbelkommando. Det skulle kunna vara så, men man kan också anta att det kan vara på ett annat sätt. Vore jag minister och fick de här rapporterna skulle jag ta tag i detta och ta reda på om detta verkligen stämmer, om det kan vara på det sättet. Jag skulle intensifiera arbetet, precis det, herr talman, som jag efterfrågade av ministern. Jag gissar nämligen att ministern får precis samma mejl och telefonsamtal som jag får av dem som sköter sig, de som har lagliga trafikskolor, betalar sina skatter och sina avgifter och som konkurreras ut av dem som inte gör det. Då är frågan vad ministern tänker göra, för det här duger inte. 12 Statsrådet (S): Som jag sa tidigare pågår ett arbete där Transportstyrelsen i samråd med branschen ser över regelverket, gör det enklare att följa de regler som finns och underlättar tillvaron för de körskolor som vi vill ha och som spelar en oerhört viktig roll i att utbilda säkra bil- och mc-förare i det här landet. Det kommer också att genomföras en utvärdering av de nya regelverk som trädde i kraft . är det naturligtvis så att polisen alltid har uppgiften att beivra brott och lagföra brottslingar. Det gäller den här brottsliga verksamheten precis som all annan brottslig verksamhet. Om det finns regelförändringar som kan vidtas som inte får andra negativa effekter för antingen privata handledare, för sådana vill vi nämligen också ha i det här systemet, eller för den befintliga körskoleverksamheten ska vi naturligtvis titta även på sådana regelförändringar. Men det här är i grunden ett problem som handlar om att vi har personer i som är beredda att bryta mot lagstiftning, skattemoral och annat och bedriva denna olagliga verksamhet, på samma sätt som vi har personer som bedriver olaglig verksamhet på andra områden. Det är i grunden en polisiär uppgift att beivra brott. Jag är beredd att se över behovet av eventuella regelförändringar. Men det är viktigt att framhålla att det här inte i första hand är en trafikfråga utan en fråga om kriminell verksamhet. 13 (M): Låt mig börja med det som jag inte hann säga i mitt förra inlägg. Ministern ville ha tips på vad man kan göra, och självfallet ska jag komma med det. föreslog vi moderater att man skulle minska antalet privata handledartillstånd från dagens 15. Jag håller med ministern om att man självfallet ska kunna handleda och övningsköra privat med sina barn eller andra närstående – det är jättebra att det är på det sättet. Även om antalet privata handledartillstånd minskas från dagens 15 går det faktiskt att ha ett dispenssystem. Om det nu är någon som har 15 närstående som man behöver handleda kan man ansöka om detta. Då får myndigheterna också lite mer kontroll på detta, för vilken normal privatperson handleder 15 personer ? Vi behöver inte ha så generösa regler. Låt oss genomföra denna ganska enkla åtgärd, lågt hängande frukt, till att börja med. Sedan håller jag med ministern om att det är polisen som ska beivra brott. Men låt oss då lyssna på vad polisen, åklagarna, de lagliga trafikskolorna och säger, för de har en hel del förslag för att komma till rätta med detta så att det blir lättare att upptäcka och lagföra. Vi behöver inte uppfinna hjulet själva. Det finns förslag som vi faktiskt kan ta tag i. Vi måste komma till rätta med det här fusket. Det handlar, som jag sa, om både trafiksäkerhet och lagliga företags rätt att veta att vi politiker står upp för och ser till att de konkurrerar på rätt och rimliga villkor och att de inte får konkurrens från dem som inte sköter sig. Min fråga, herr talman, handlade om ifall ministern är beredd att intensifiera arbetet eller om hon är nöjd med den gång som är. Min sista fråga till ministern är om hon kan tänka sig att faktiskt ta ledning i detta. Kan ministern, även om det ligger på olika ministrars ansvarsområden, tänka sig att ta tag i detta? 14 Statsrådet (S): Den frågan har jag redan svarat på i båda mina tidigare inlägg, men jag gör det gärna igen. Jag är inte nöjd med den situation som råder. Hur vanligt förekommande olaglig verksamhet där icke godkända ”trafikskolor” bedriver undervisning är vet vi inte, men vi vet att det förekommer och i alltför stor omfattning. Detta vill vi stävja av konkurrensskäl men också av trafiksäkerhetsskäl. Jag är beredd att titta på om fler regelförändringar behöver göras, men det måste i så fall ske på ett sådant sätt att vi inte försvårar för privata handledare att övningsköra med sina ungdomar. Men det är inte säkert att de måste vara närstående. Det är ju inte säkert att ens egna föräldrar har körkort, exempelvis, så det kan finnas väldigt goda skäl för att en person är handledare för fler elever. De regelförändringar som i så fall ska göras måste säkerställa att den önskvärda verksamheten inte försvåras. Det gäller både för de godkända privatskolorna och för den privata handledarverksamheten. Men båda frågorna är besvarade. Nej, jag är inte nöjd. Och ja, jag är beredd att se över om det finns regelförändringar som behöver göras. Överläggningen var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellationerna 2015/16:742 och 743 om vägunderhållets påverkan på nollvisionen 15 Statsrådet (S): har frågat mig om det är mitt ställningstagande att regeringens besparing om på vägunderhållet är förenlig med nollvisionen samt om den är förenlig med regeringens mål om EU:s lägsta arbetslöshet 2020. Eftersom de båda interpellationerna i huvudsak berör samma fråga besvarar jag dem i ett sammanhang. Regeringens övergripande mål för transportpolitiken är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgare och näringsliv i hela landet. Regeringen har höga ambitioner när det gäller att säkerställa kvaliteten på befintlig transportinfrastruktur och utveckla transportsystemet i stort, vilket är en förutsättning för jobb och en hållbar utveckling i hela . Regeringen har därför bland annat genomfört kraftiga förstärkningar av järnvägsunderhållet. Det handlar om och –2018. Regeringen har även i budgetpropositionen aviserat ytterligare satsningar på såväl järnvägs- som vägunderhåll i landsbygd med totalt under perioden 2016−2019. Nollvisionen innebär att transportsystemet successivt ska anpassas så att ingen omkommer eller skadas allvarligt i trafiken. Regeringen är angelägen om att arbetet för att uppnå nollvisionen fortsätter och aviserade i budgetpropositionen ett intensifierat arbete för ökad säkerhet och trygghet på vägarna. Exempel på framgångsrika åtgärder är mittseparering av vägsträckor, användning av trafiksäkerhetskameror och justerade hastighetsgränser, det vill säga framför allt olika investeringsåtgärder i vägnätet. Regeringen följde noga utgiftsutvecklingen, vilket visade på att utgifterna för framför allt migration beräknades stiga kraftigt jämfört med när budgetpropositionen togs fram. För att undvika att slå i utgiftstaket och för att värna välfärdens verksamheter aviserade regeringen ett antal åtgärder med utgiftsbegränsande effekt. Regeringen är enligt budgetlagen skyldig att vidta åtgärder för att undvika ett överskridande av taket. En av åtgärderna innebär att anslaget till vidmakthållande av väg minskas med . har meddelat mig att vägunderhållet kommer att genomföras så att inga omedelbara konsekvenser avseende framkomlighet och säkerhet uppstår för trafikanter och näringsliv trots neddragningen av anslaget. Neddragningen innebär dock bland annat omprioriteringar och att delar av planerade åtgärder kommer att behöva senareläggas. Jag vill dock framhålla att neddragningen är tillfällig och att avsatta medel för vägunderhåll efter neddragningen ändå uppgår till . 16 (M): Jag vill tacka ministern för svaret. Jag frågade ministern om hon tror att regeringens neddragning på vägunderhåll med påverkar nollvisionen. Under alliansregeringens år minskade antalet döda i vägtrafiken från 445 personer 2006 till 275 personer 2014. Jag är väldigt stolt över de satsningar och åtgärder som genomfördes och framför allt över de effekter som uppnåddes under Alliansens åtta regeringsår. Det innebär att färre människor förlorade sina liv ute på våra vägar. Fler kom hem till sina familjer. Färre familjer behövde sörja en saknad. Vi har i en bred politisk uppslutning kring nollvisionen och arbetet med denna. Det är bra, eftersom stödet brukar vara stort oavsett färg på regering. som detta åstadkoms handlade mycket om mitträcken, förlåtande vägkanter och annat som gjorde att vi lyckades minska antalet omkomna. Det är också viktigt att vägunderhållet framöver är bra för att fortsätta minska antalet döda i trafiken. Ministern väljer helt enkelt att inte svara på min fråga om huruvida den nuvarande regeringens besparingar på vägunderhållet påverkar nollvisionen. Om detta sa hon ingenting. Jag tror att svaret uteblir eftersom det bara finns ett svar: Självfallet påverkar det nollvisionen negativt om man satsar mindre pengar på vägunderhåll. När den nya regeringen tillträdde deklarerade man stort och stolt att man skulle nystarta arbetet med nollvisionen. Det var kraftfulla ord, inte minst med tanke på de stora satsningar Alliansen gjorde och de goda resultat som uppnåddes med nästan en halvering av antalet döda i trafiken i . Jag tyckte att det lät magstarkt när man i det läget sa att man skulle nystarta arbetet med nollvisionen, för det lät som om ingenting hade hänt. Jag försökte ändå att se det positiva i det hela. Jag tänkte att denna regering kanske skulle komma att satsa ännu mer än vi gjorde under alliansregeringens år. Jag tänkte att det skulle komma stora summor pengar till trafiksäkerhetsarbetet. Men som vanligt från den här regeringen var det bara tomma ord. I stället för att satsa pengar valde regeringen att genomföra besparingar på vägnätet. Det var ingen nystart med nollvisionen utan helt enkelt en indragning av vägunderhållet med . Min fråga är obesvarad av ministern. Tror hon inte att detta påverkar nollvisionen negativt? 17 Statsrådet (S): I mitt skriftliga svar, som jag läste upp här i talarstolen alldeles , framgår svaret på just den frågan. Jag valde dock att inte tala om vad jag tror utan hänvisade till bedömning. gör bedömningen att den tillfälliga neddragningen på 500 miljoner inte påverkar säkerhet och konkurrenskraft. Man gör omprioriteringar och skjuter vissa åtgärder , men man har fortfarande mer än 12 miljarder till sitt förfogande för just vägunderhåll. har regeringen satsat stora resurser på att förbättra järnvägsunderhållet, eftersom det är på järnvägen de riktigt stora och allvarliga bristerna finns. Där har vi ökat anslaget jämfört med alliansregeringen. Av det skälet blir det lite magstarkt att säga att regeringen inte tar ansvar för underhållet. Det är en tillfällig neddragning som är relativt blygsam i förhållande till det totala anslaget. Självklart kommer regeringen att fortsätta arbetet med trafiksäkerhet, inte bara genom att skjuta till mer pengar. Vi får stor och positiv uppmärksamhet runt om i världen för vårt arbete med nollvisionen, som antogs . Med jämna mellanrum måste man se hur långt vi nått och identifiera nästa steg. Vi har tagit de lågt hängande frukterna. Vilka problem kvarstår? Finns det nya trafikantgrupper? Vad gäller utvecklingen av fordon har det naturligtvis hänt en hel del . Ställer detta nya krav på trafiksäkerheten? På vilket sätt behöver vi hantera ökningen av den tunga trafiken? Det handlar inte enbart om att skjuta till nya pengar. Det handlar även om att se till att samverkan mellan olika parter fungerar bra, att identifiera vilka risker som finns och att använda resurserna på det mest effektiva sättet. Därför har regeringen tagit initiativ till en nystart för trafiksäkerhetsarbetet och kommer att presentera resultatet av det initiativet. Det är en viktig fråga för de personer som drabbas, men det är också en viktig samhällsekonomisk fråga. Trafikolyckor är oerhört kostsamma. De orsakar både förtida död och – vilket vi inte pratar lika ofta om – allvarliga skador som förstör livet för människor och deras familjer. Självklart innebär detta också en kostnad för samhället. Detta är alltså även fortsättningsvis en viktig fråga, vilket är skälet till att regeringen har tagit ett nytt grepp om trafiksäkerhetsfrågorna. 18 (M): Låt oss först konstatera att det sa var att besparingen på fick konsekvenser. Man måste helt enkelt senarelägga projekt. Matematik på socialdemokratiska är inte alltid så enkelt. Jag har själv svårt att hänga med i svängarna när socialdemokrater pratar om satsningar och det ska räknas upp pengar. En sak har jag dock lärt mig i politiken: När socialdemokrater säger att de ska satsa gäller det att vara beredd med miniräknaren! Plötsligt står man nämligen där med mindre pengar än vad som fanns från början och undrar vilken satsning det var. När någon säger att den ska satsa på ett område kunde man ju lätt tro att det i stället skulle bli mer pengar. Ministern lovade att nystarta arbetet med nollvisionen. Vissa av de delar ministern tar upp tycker jag är bra. Självfallet ska en del nytt in i detta, men det innebär inte att vi inte ska fortsätta med gott vägunderhåll och de insatser som redan påbörjats. De sakerna är ju basen i detta. Det andra är bra, men det vi pratar om är basen. Jag har funderat på vad ministern sa i början. Man ska alltså satsa . gäller det att hänga med – det är alltid svårt med siffror, så jag ska försöka att göra det så enkelt som möjligt. skulle tillföras till väg och järnväg. Då kunde man tro att detta innebär mer pengar. Detta ska ske , vilket innebär 267 miljoner för väg och järnväg – ministern nämner järnväg även om debatten handlar om väg. I slutändan blev det alltså mer till väg detta år av de 800 miljoner som ministern pratade om. Men så blev det inte heller, eftersom regeringen valde att spara . Då är vi nere på minus 400 miljoner detta innevarande år. Det här är matematik på socialdemokratiska när den är som bäst. Man ska satsa på detta område, man ska nystarta och det ska hända ! Jag älskar att se när socialdemokrater står i tv och berättar storstilat om allt detta. Men när man sedan sätter sig med miniräknaren, herr talman, ser man att det blev minus 400 miljoner. Ja, säger ministern, men det här gäller , och vi ska tillföra, återställa och så vidare. För min del fortsätter jag att hålla på med min miniräknare och kommer fram till att det som bäst blir mindre till vägunderhåll i . Det är inte någon storstilad satsning. Det är därför jag tar den här debatten, herr talman. För mig är nollvisionen viktig. Det handlar, som ministern själv säger, faktiskt om människor. Människor ska inte behöva mista livet eller skadas svårt i trafiken, och vi måste tillföra pengar till detta. Jag blir oroad när satsningar i slutändan blir till besparingar. Det blir jag jättebekymrad över. Som bäst blir det mindre . Jag är ingen expert på matematik på socialdemokratiska, men med min egen miniräknare försökte jag som sagt hänga med. Ministern får gärna rätta och korrigera mig om det är någonting jag har missat. Men faktum är att det i slutändan blev mindre pengar till denna storstilade satsning. Det är ingen nystart av nollvisionen. 19 Statsrådet (S): Som kanske känner till har jag en bakgrund som kommunpolitiker i . Om det är så att den socialdemokratiska regeringen just nu ägnar sig åt kreativ matematik har vi vår läromästare i den tidigare finansministern. Han kunde satsa stort på kommunerna, men så blev det ändå minskade statsbidrag i slutändan. Om detta kan vi säkert diskutera en hel del, om vi skulle vilja. handlar det dock om pengar till vägunderhåll. När regeringen lade fram budgetpropositionen låg grundpengen till vägunderhåll fast, och vi tillförde 100 miljoner utöver den ramen specifikt riktat mot vägunderhåll på landsbygden, eftersom vi såg att vi behövde göra insatser där. Därefter hade vi en väldigt starkt ökad flyktinginvandring till , vilket jag tror att uppmärksammade. Man skulle kunna välja att möta den ökade kostnaden med neddragningar av kommunbidragen eller neddragningar i transfereringssystemen för människor som är sjuka och arbetslösa. Den socialdemokratiska regeringen valde att inte göra detta. Vi valde i stället att fortsätta att satsa på kommunerna, eftersom vi vet att det är kommunerna som ska se till att de människor som har kommit till vårt land får en så bra start som möjligt. Man ska kunna erbjuda skolgång, landstingen ska kunna erbjuda sjukvård och så vidare. Kostnaderna för till exempel ökade, men den här regeringen valde att inte låta sjuka, arbetslösa eller andra som nyttjar vår välfärd betala den extra kostnaden. En konsekvens av detta blev att vi gjorde en besparing på vägunderhållet. Jag tycker att det hade varit jättebra om vi hade kunnat ha kvar de pengarna, men jag måste ärligt säga att jag tycker att en tillfällig neddragning av vägunderhållet var bättre än de andra alternativ som jag här räknade upp. Jag vet dock att vi har lite olika uppfattningar om det partierna emellan. har vi klarat av den akuta fasen i flyktingmottagandet och går in i en ny fas där det handlar om att öka insatserna för etablering. Vi kommer att lägga fram en ny budget . Där har vi, som kanske hörde i går, bättre ekonomiska förutsättningar än vad vi hade befarat. Självklart görs det en samlad bedömning av var skattebetalarnas pengar gör allra mest nytta i den situation som vi just nu befinner oss i. Vägunderhållet kommer att ligga på den gamla nivån 2017, och det innebär att det var en tillfällig besparing . De 100 miljoner som specialdestinerades till väg på landsbygd ligger faktiskt kvar. Men totalt sett är det en besparing på 500 miljoner under det här året. Jag påminner igen om att det inte är så att vi inte genomför vägunderhåll , vilket man lätt kan få uppfattningen är fallet om man lyssnar till . Det återstår mer än till det området , att jämföra med en tillfällig besparing på 500 miljoner. 20 (M): Låt mig först säga att min ambition inte alls var att förleda någon att tro att man inte satsar några pengar på vägunderhåll. Men regeringen sa att arbetet med nollvisionen skulle nystartas. Det var magstarkt, med tanke på att Alliansen nästan halverade antalet trafikdöda. Men jag tänkte att det kommer stora satsningar. Det ministern sa då var att det skulle tillföras till väg och järnväg. Som sagt är det fråga om matematik på socialdemokratiska. Jag tog fram miniräknaren och började titta var vi hamnade i slutändan. Det var en satsning , så det blev bara 267 miljoner till väg och järnväg. För väg blev det 100 miljoner kvar . Sedan sparade ministern 500 miljoner, och därmed konstaterar jag att det inte blev så mycket med den här storstilade satsningen. Det blev alltså långt mindre pengar hur man än väljer att räkna. Det blir 400 miljoner mindre . blir det mindre till vägunderhåll.