prot · H30989 · 2016-04-08 00:00:00 — Det finns ändå inget rimligt gott skäl till att först göra en utredning av statsråd och statssekreterare och sedan kanske gå vidare med till exempel myndighetschefer. Det innebär nästan att man dubbelarbetar. Jag är dock glad över att försvarsministern kan tänka sig att överväga att gå vidare. Men, som sagt, det känns som om man kunde ha tagit ett litet större och distinktare grepp om frågan efter alla de diskussioner som har varit och alla rekommendationer som ändå har lämnats från olika håll under en rad år. Det har diskuterats, har initierat, det har varit i Försvarsberedningen och så vidare. Ändå ska vi nu utreda behovet av att göra förändringar för den mycket lilla skara som består av statsråd och statssekreterare. Avslutningsvis kan jag göra en travesti på det som jag inledde med här och säga: I herredagsmän, ni reser icke så fort. Det som bör göras borde redan vara gjort. 21 Försvarsminister (S): Det är klart att vi kan försöka skämta till det. Det är mycket som skulle behöva vara både ogjort och gjort för länge sedan i vårt samhälle. Jag skulle kunna räkna upp hur många punkter som helst, och det skulle säkert också kunna göra. Tyvärr är realiteten sådan att man står och stampar där man är. Man måste börja från den positionen. Och börjar vi från en position där det återstår en del att göra. Utöver det som jag tidigare läste upp ur direktivet om att det är viktigt att säkerställa att intressekonflikter inte uppstår och att förtroendet för statsförvaltningen inte skadas och så vidare, vill jag läsa upp vad som står i nästa mening. Där står det: Regeringen har även tidigare uppmärksammat att det finns skäl att se över behovet av och möjligheterna till att införa ett karenssystem för personal som lämnar statsförvaltningen till förmån för säkerhets- och försvarsindustrin. Detta står också i direktivet för denna utredning. Just det som menar är en brist markeras här och öppnar för att man tittar på framtida regler också på denna punkt. Men jag föregriper, som sagt, ingen utredning. Detta får nu ha sin gång, och sedan får vi återkomma när utredningsresultatet är klart. Därefter får vi ta de mått och steg som är nödvändiga. Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2015/16:441 om frivillligpoliser 22 Statsrådet (S): har frågat mig vad jag menar med mina uttalanden om frivilligpoliser, när jag avser att införa dessa och vilka befogenheter de då ska ha. har också frågat mig om jag ser några risker med att införa en treårig polisutbildning med tanke på polisens akuta kompetensförsörjningsproblem. Han har vidare frågat mig om jag och regeringen planerar att lösa personalbristen inom polisen med volontärer och frivilligpoliser. Polisen använder sig av frivilliga, så kallade volontärer. Det är personer som på sin fritid hjälper polisen, bland annat i det lokala brottsförebyggande arbetet och i arbetet med att stödja brottsoffer. Volontärerna är inte anställda av polisen och har inga andra befogenheter än övriga medborgare. Rätt använda kan exempelvis ordningsvakter, väktare och volontärer vara ett bra komplement till polisverksamheten. Det är med den utgångspunkten inte aktuellt att nu snabbutbilda "frivilligpoliser" och att ge dem polisiära befogenheter. Svensk polis har visat att myndigheten har flexibiliteten och förmågan att lösa många och besvärliga uppgifter under svåra förhållanden. Ombildningen av polisen till en myndighet är en viktig förklaring till att har kunnat kraftsamla för att hantera höstens flyktingströmmar. Det står dock klart att framför allt flyktingsituationen tvingat till hårda prioriteringar i verksamheten. Det är därför rimligt att se över om det behövs långsiktiga resursförstärkningar. I det budgetunderlag som har lämnat till regeringen har myndigheten specificerat sina resursbehov. Regeringen kommer i vanlig ordning att bereda detta inom ramen för arbetet med nästa års budgetförslag. har i uppdrag att föreslå hur polisutbildningen kan omformas till en högskoleutbildning och ska redovisa sitt uppdrag . En förlängning av den nuvarande polisutbildningen skulle naturligtvis innebära krav på större framförhållning i utbildning och rekrytering. Jag är dock övertygad om att detta ska kunna hanteras av . 23 (L): Jag tackar statsrådet för interpellationssvaret. Jag blev lite orolig i går. Även om det inte står någonting om det i riksdagsordningen brukar vi få interpellationssvaren . Men när klockan hade passerat 16.00 i går hade jag fortfarande inte fått något interpellationssvar. Men det kom ungefär 18.15. Detta indikerar att regeringen kanske har haft lite svårt att formulera sig och återkoppla till oss efter statsrådets svar på Liberalernas interpellation. En anledning till att jag har ställt denna interpellation är att Liberalerna är mycket bekymrade över situationen inom rättsväsendet i , där den absoluta merparten av de anställda i rättsväsendet jobbar inom svensk polis. Den absolut största budgetposten av de drygt 30-40 miljarderna går till svensk polis. Och ingen kan ha missat denna debatt och den situation som svensk polis befinner sig i. Några polischefer väljer att använda ordet akut. Jag använder inte det ordet, utan jag brukar använda begreppet att polisen befinner sig i en väldigt pressad situation. Det tycker jag är ett bekymmer och oroande i sig. Det viktigaste som vi från Liberalerna har fört fram tidigt är att man ska försöka behålla de poliser som finns i myndigheten, mildra avhoppen och locka tillbaka dem som har gått till andra myndigheter, men också att inventera inte minst de pensionärer som kanske gick alldeles för tidigt i pension men som behövs och som har kompetens. Vi ser i andra sammanhang att flyktingsituationen faktiskt har lett till att man inom vuxenutbildningen, inom förskolan och inom skolan har klarat sina verksamheter med hjälp av att man har lockat tillbaka duktiga pensionerade medarbetare. Jag har även ställt denna interpellation mot bakgrund av att polisen lämnade en rapport om utsatta områden – 53 utsatta områden och 14–15 särskilt utsatta områden. I det svar som vi har fått om hur man ska hantera detta med synliga och lokala poliser har fokus i regeringens svar varit de särskilt utsatta områdena och inte de utsatta områdena. Men risken finns att vi får se ökad kriminalitet och ökad narkotikaförsäljning i de utsatta områdena, vilket i sin tur kan bidra till att de blir särskilt utsatta. Detta måste vi förhindra. Ytterligare en anledning till att jag har ställt denna interpellation är ett uttalande från statsrådet, som inte bara jag utan flera ledarskribenter har uppmärksammat, i en stor intervju i tidningen . Det är en mycket fin bild på statsrådet där. Där sägs det att frivilligpoliser kan öka tryggheten. I svaret från statsrådet säger han att så kallade volontärer redan finns. Men jag har varit med i diskussionerna om dessa frågor så pass länge att jag vet att det är en skillnad i fråga om polisvolontärer och uttalandet i Dagens Samhälle där statsrådet sägs ha inspirerats av där man ska ha frivilliga deltidsanställda, och utbildningen av dem ska ske på låg fart. Då är frågan: När kommer dessa frivilligpoliser? Hur ska urvalskriterierna se ut, och vilka befogenheter ska de ha? 24 Statsrådet (S): De tre sista frågorna som ställer är svåra att besvara med tanke på, vilket också framgår av artikeln, att regeringen inte har några planer på att införa frivilligpoliser. Vad vi däremot har sagt är att vi inte tänker återinföra beredskapspolisen men att vi är beredda att titta på andra typer av mellanformer mellan de högutbildade och duktiga poliser som vi har i och exempelvis volontärer. Då kan man hämta inspiration i , eller andra länder, men detta är mer av en förutsättningslös diskussion om framtiden. Hur kan vi komplettera polisen ? Grunden måste alltid vara en välbemannad, högutbildad, avlönad polisiär kår. Det är därför vi vill gå vidare med att göra polisutbildningen till högskoleutbildning, och det är därför vi satsar mer pengar på polisen . Det är också därför vi har fler poliser än under någon borgerlig regering. 25 (L): Lika bråttom som statsrådet hade att ta sig hit till kammaren för att besvara min interpellation, lika bråttom har han att avsluta sina inlägg och gå och sätta sig för att smaka det goda kaffet vi har. Det indikerar att regeringen inte har några klara och tydliga besked. Det står ändå i tidningen – och jag har också fått utdrag från andra ledarskribenter, och de har alla tydligt tolkat det så – att , inrikesminister, förbereder och uttalar att vi kan behöva frivilligpoliser. Men i det skriftliga interpellationssvaret till och står det att polisen redan använder sig av frivilliga så kallade volontärer. Det är dock inte samma sak. Polisvolontärer är verkligen volontärer; de är inte anställda. De kan nattvandra, och de kan sprida information från polisen eller . De kan vara stödpersoner för brottsoffer per telefon. Just den här meningen i interpellationssvaret är tagen från polisens hemsida: "Volontärerna är inte anställda av polisen och har inga andra befogenheter än övriga medborgare." Men hade tjänstemännen på departementet fortsatt och tagit med nästa mening, som inte är med i svaret men som jag har med mig från hemsidan, hade det stått att volontärerna inte får agera eller ingripa om ett brott begås. De kan rapportera. Det är inte heller volontärerna min interpellation handlar om. Dem har vi följt i , och Alliansen gjorde en lite bredare ansats i frågan ungefär 2009–2012. Det finns studier från , en forskarrapport som kom , som visar att det är en bra verksamhet men att det är otydligt vad man kan ge dem för uppdrag. Det är otydligt vilka befogenheter de har. De bidrar inte till ökad trygghetskänsla om man jämför med en uniformerad, utbildad polis. De kan bidra lite grann, men det kan absolut inte jämföras med riktig, uniformerad och dessutom fotpatrullerande polis. Det visar i alla fall den här lilla rapporten. Det visar att det lokala brottsförebyggande arbetet är mycket viktigt. Detta handlar alltså inte om polisvolontärer utan om frivilligpoliser. Statsrådet säger att han vill öppna för en förutsättningslös diskussion. Innebär det att kammaren kan få något slags besked ? Är detta ett arbete som är påbörjat på , att ta fram en mellanform av en polisutbildning? Jag har inga problem med något av detta om det blir tydligt vilka befogenheter de har och vilka fackliga synpunkter det finns. Det finns nämligen facklig kritik till och med när det gäller polisvolontärerna och ordningsvakterna, och det vet statsrådet. Ska de uträtta polisiära uppgifter? Vilka befogenheter ska de ha? Ska de vara avlönade eller inte? Jag tycker att man ska vara försiktig, för polisverksamheten och det brottsförebyggande arbetet – inte minst i de områden som är särskilt utsatta – måste kunna känna att det är staten, samhället och polisen, inte de Vit makt-rörelser och medborgargarden vi nu ser i , och . Det är mycket oroande, och det är i ljuset av det jag tycker att det måste finnas en tydlighet från regeringens sida i dessa frågor. 26 Statsrådet (S): Jag tycker förvisso att jag var tydlig i mitt förra inlägg, men jag ska försöka vara ännu tydligare till fromma för Liberalerna och : Basen i en rättsstat är väl utbildade, kompetenta och avlönade poliser. Det måste vara grunden. Det huvuduppdraget går inte att lämna över till någon annan. Det görs inget arbete på för att införa frivilligpoliser. Däremot för vi en dialog vid de lite mer extrema händelser som har inträffat . Vi hade förut en beredskapspolis, som den borgerliga regeringen avskaffade. Skälet till att den borgerliga regeringen gjorde det var att den inte användes. Finns det mellanformer mellan den vanliga medborgaren och polisen som andra länder har, som är intressanta och som vi skulle kunna dra lärdom av i – till exempel och har tagits upp i diskussionen – är jag beredd att föra den diskussionen med och andra. Hur ser den bästa formen ut? Vad har vi mest nytta av? Jag för naturligtvis gärna den diskussionen även med polisfacket, som oftast är en konstruktiv part i att utveckla svensk polis. I har man gjort så att poliserna är fullt utbildade men på låg fart, vilket gör att de alla har polismans befogenhet men har ett annat jobb vid sidan om. Det liknar på det sättet lite de deltidsbrandmän vi har i . Det är intressant att titta på, men vi tittar även gärna på och på andra förslag. Det är dock – och här vill jag återigen vara tydlig – den välutbildade och avlönade poliskåren som måste utgöra grunden. Därför är det glädjande att regeringen har tagit initiativ till att polisutbildningen ska bli bättre och få riktig högskolestatus, vilket stärker polisers attraktivitet på den övriga arbetsmarknaden. Därför är det glädjande att vi har fler poliser än under någon borgerlig regering och att vi satsar mer resurser på polisen än vi någonsin har gjort tidigare. Det är en bra grund för att sedan diskutera andra former av polisiära eller delpolisiära verksamheter. 27 (L): Det är klart att det blir otydligt när i Dagens Samhälle, och säger att vi ska ha frivilligpoliser. De skriver om uttalandet om frivilligpoliser. I det skriftliga svaret på interpellationen påstår han nämligen att det är polisvolontärer han menar. Men hör jag ju här att det inte är polisvolontärer han talar om, utan han talar om en mellanform. Skriv då det i det skriftliga svaret! Vad är problemet? Ja, vi ökade anslagen, och vi ökade antalet poliser. Det står också i artikeln i , på tredje sidan. Men det finns även en kritik av att ökningen av antalet poliser inte har lett till fler uppklarade brott. Det är en kvalitetsbrist vi ska angripa. I det skriftliga svaret jag har fått finns det också en indikation på att det behövs resursförstärkning och att vi behöver fler poliser. Det är någonting Liberalerna instämmer i. Men i Dagens Samhälle från står det: "Fler poliser löser inte problemet." Vad jag har förstått har och inte inkommit med några rättelser till . Vad är det som gäller? Behöver vi fler poliser eller inte? Blir det en ny mellanform eller inte? 28 Statsrådet (S): får nog om han ska ägna sig åt den här typen av debatter göra sig besväret att läsa mer än en mening i taget. Det är ändå, som ger uttryck för, tre sidor där jag resonerar kring olika former av utveckling för svensk polis. Jag skulle vilja säga att det framgår rätt tydligt för den som läser Dagens Samhälle vilken typ av diskussion jag har fört och att det inte går att ersätta riktiga, utbildade poliser med frivilligpoliser. Det senare citatet läser upp handlar om att det inte räcker att bara tillföra fler poliser om man inte tar tag i de grundläggande problemen i polisorganisationen. Vi måste föra bort onödiga arbetsuppgifter från polisen, och vi måste ha verktyg som gör att polisen kan jobba bättre och smartare. Vi måste öka uppklaringsprocenten av brott. Det går inte att bara hälla på fler poliser. Alliansen tillförde fler poliser vid makten, och det tycker jag var bra. Det var ett beslut vi stöttade. Men föll uppklaringsprocenten, och då måste vi dra slutsatsen att vi också måste göra andra saker. Det är bra att tillföra mer resurser, men vi måste också titta på andra delar av polisorganisationen för att förbättra människors trygghet och öka förtroendet för rättssamhället. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellationerna 2015/16:499 och 508 om Öresundspendlares möjlighet till bolån 29 Statsrådet (MP): och har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa att arbetstagare på den danska sidan inte ska ha sämre villkor för att beviljas bolån än arbetstagare på den svenska sidan. Från ett konsumentperspektiv är det viktigt att arbetstagare har möjlighet att söka bolån hos banker och andra institut som beviljar bolån. Det är däremot upp till instituten att utifrån gällande regler göra en korrekt kreditbedömning enligt de bedömningskriterier och den kreditrisk som institutet har fastställt. Att exakt reglera hur institutens kreditbedömning ska ske är varken rimligt eller rätt väg att gå. Innan jag redogör för de åtgärder som regeringen vidtar vill jag betona att flera av de åtgärder i form av gräns- och id-kontroller som vidtagits i med anledning av flyktingsituationen är av tillfällig natur, även om de kan förlängas. När det gäller konsumentperspektivet, som jag inledningsvis berörde, bedriver regeringen arbete på flera områden i syfte att bland annat öka valmöjligheten för kunderna. I svensk rätt gäller redan att kreditgivare från andra länder kan få tillgång till uppgifter ur kreditupplysningsföretagens databaser i . Enligt det så kallade bolånedirektivet, som genomförs i , ska även svenska kreditgivare som lämnar bostadskrediter få motsvarande tillgång till utländska databaser. Bolånedirektivet innehåller dessutom särskilda bestämmelser om bostadskrediter i utländsk valuta. Det innebär bland annat att kreditgivare ska erbjuda konsumenter som tar lån i utländsk valuta ett skydd mot de valutakursrisker som de utsätts för och särskilda varningar om sådana risker. Konsumentskyddet på området förbättras alltså . offentliggjorde vidare Europeiska kommissionen en grönbok om finansiella tjänster till privatpersoner och mindre företag. eftersträvar att identifiera och riva barriärer i syfte att skapa en välfungerande inre marknad för finansiella tjänster och produkter till privatpersoner och mindre företag. Målet är att det ska bli enklare för företag och kunder att verka gränsöverskridande, vilket ska leda till ökade valmöjligheter, bättre konkurrens, fler jobb och ökad tillväxt. Kommissionen är särskilt intresserad av vilka möjligheter digitaliseringen kan bidra med för att underlätta gränsöverskridande handel. Regeringen har välkomnat kommissionens grönbok och kommunicerat att regeringen ställer sig positiv till initiativ som har till syfte att främja den gränsöverskridande handeln, öka konkurrensen, stärka den inre marknaden och öka valmöjligheten för kunderna. Inom ramen för arbetet med grönboken överväger den bland annat behovet och nyttan av mer tillgängliga system för person- och kreditinformation. Kommissionen har för avsikt att presentera konkreta förslag men kommer att diskutera konsultationssvaren och de prioriterade områdena. är därför i allra högsta grad involverat i arbetet med att identifiera och riva barriärer i syfte att skapa en välfungerade inre marknad för finansiella tjänster och produkter till bland annat privatpersoner. Talmannen meddelade att , som framställt en av interpellationerna, var förhindrad att delta i överläggningen. 30 (MP): Det är glädjande att regeringen ser positivt på gränsöverskridande handel, pendling, tjänster och valmöjligheter. Det är också bra och viktigt att man ser potentialen i digitaliseringen, inte minst ur perspektivet med gränsöverskridande arbetsmarknad. Det är också bra att stärka möjligheterna att bo och jobba i olika länder. Det är många som bor på den svenska sidan av och har ett jobb i . För sedan kunde vi läsa i att den statliga banken inte längre beviljar lån till kunder som jobbar i . Det var oroande att läsa detta. Det drabbar enskilda på ett avgörande sätt. Att kunna få lån till sin bostad är ju fundamentalt. Det sänder också negativa och tråkiga signaler till dem som inte jobbar på den danska sidan men som skulle kunna tänka sig att göra det. Därför är det en viktig fråga att ta itu med. Att EU vidtar de åtgärder som statsrådet redogör för är välkommet. Det är bra att regeringen har välkomnat den grönbok som kommissionen lanserade . Jag förväntar mig därför att regeringen noga bevakar utvecklingen. har ett delvis annorlunda system på arbetsmarknaden. Man har en flexicuritymodell som kombinerar större flexibilitet med större trygghet. Det finns för- och nackdelar med ett sådant system. Nackdelen är att det är lättare att säga upp någon eller att sägas upp. Fördelen är att trygghetssystemet är mer generöst. Till skillnad från i kan man få a‑kassa även om man själv väljer att säga upp sig. Detta har inneburit att har haft lättare att få in unga och nyanlända på arbetsmarknaden. Dock har haft större problem att återhämta sig efter finanskrisen. Oavsett hur arbetsmarknadssystemen ser ut är det inte bra att man missgynnas genom att riskera att inte få låna till en bostad. Jag tackar för svaret och skickar med att regeringen ska följa upp noga för att underlätta för finansiella tjänster över landsgränserna. Regeringen ska också på olika områden underlätta för handel, resande och arbete med våra grannländer, oavsett om det gäller möjligheten att köpa hus eller lägenhet, resa smidigt och fritt, driva företag, studera eller annat. Vi har en Nordenminister, men det innebär inte att det inte finns ett perspektiv på sådana här frågor hos samtliga eller åtminstone de allra flesta statsråd. 31 (S): Gränshinder är en prioriterad fråga för regeringen. Det finns ett aktivt arbete i form av ett gränshinderråd där man tillsammans med de andra nordiska länderna betar av hinder efter hinder och tittar på vad som behöver göras konkret för att få en smidig pendling på avstånd som faktiskt är som att pendla från till . Det handlar inte om människor som veckopendlar eller som emellanåt jobbar i ett annat land, utan det är en daglig pendling och ett liv där man ska få ihop att hämta och lämna sina barn, betala sina räkningar och ha kontakt med sin bank – ett helt vanligt vardagsliv. Det är därför glädjande att regeringen prioriterar att beta av gränshindren. Men en prioritering som också måste vara tydlig är att se till att nya gränshinder inte uppstår. Vi har sett att i takt med att vi betar av gränshinder tillkommer det nya gränshinder. finns ett strukturerat arbete på för att se till att nya gränshinder inte uppstår. Det är väldigt bra, och det vill jag särskilt tacka regeringen och ministern för. När det gäller att få ihop vardagslivet gör sådana här åtgärder från enskilda aktörer det ännu lite svårare att gränspendla. Det gör att vi i förlängningen riskerar att gå miste om den positiva utveckling som vi kan få genom att bygga en gemensam region, till exempel runt . Jag ifrågasätter inte ministerns beskrivningar i svaret; det är ett bra svar. Vi behöver dock ha en strategi för att hantera de frågor som vi inte kan hantera genom lagstiftning. Vi måste också ha en strategi för hur vi gemensamt med andra aktörer ser till att prioritera de människor som pendlar över gränserna och som på det sättet bidrar till hela landets utveckling. Det är bra att regeringen prioriterar frågan. Det vore också bra om ministern skickade en tydlig signal om att det agerande vi nu ser försvårar gränspendlingen och att det i sin tur är oroväckande för utvecklingen i våra gränsregioner. Det är bra att vi är både lagstiftande och opinionsbildande. 32 Statsrådet (MP): Jag vill tacka interpellanten och även för en viktig debatt. Det är utmärkt att de här frågorna lyfts fram i . Jag vill framför allt tacka för engagemanget för och integrationen i . Det är väldigt tydligt från regeringens sida att vi vill utveckla samarbetet ytterligare i . Vi tycker att det goda samarbete som funnits är väldigt värdefullt. Vi vill fortsätta att fördjupa samarbetet och se till att det fungerar allt smidigare. har vi hamnat i en situation som tyvärr har lett till att vi har tvingats fatta beslut om id-kontroller och gränskontroller. Regeringen inser att det tyvärr också får effekter på pendlingsförhållanden i till exempel . Där vill jag betona att det handlar om en tillfällig lagstiftning. Vi hoppas att det ska gå att lösa den frågan . Vi behöver självklart skapa möjligheter även på andra sätt. Det handlar om att människor ska kunna bo i det ena landet och arbeta och verka i det andra landet och även ha en fungerande ekonomi. Där kan man konstatera att det bara är vissa banker som vidtagit dessa åtgärder. När jag har studerat argumentationen bakom är det just för att det är en distansbank.