prot · H30972 · 2016-03-01 00:00:00 — Jag tycker att det är synd om vi inte kan hitta någon gemensam syn i det här, för jag tycker i grund och botten att det är rätt rimligt att den som kör bil i vårt land också ska ha ett giltigt körkort för detta. 144 Statsrådet (S): Den som kör bil i ska ha ett giltigt körkort. Den som kör bil i ska också kunna uppvisa detta giltiga körkort vid kontroll. Men om en person inte kan uppvisa ett giltigt körkort och blir bötfälld just för detta och sedan inte kan bevisa att man har rätt att framföra fordonet blir det en domstolsförhandling. I en domstolsförhandling är det inte den enskilde som har att bevisa sin oskuld. Det är samhället som har att bevisa att den som är åtalad också är skyldig. Det gäller även vid skattebrott. Om man blir åtalad för ett skattebrott är det inte ens egen skyldighet att bevisa sin oskuld. Det är , i det fallet, som ska bevisa att man är skyldig. Denna rättsprincip är oerhört viktig. Om vi har olika uppfattningar om det skulle jag säga att det är ganska allvarligt. Det innebär också att vi får en del oönskade effekter, men grundprincipen är självklar: I ska man ha ett giltigt körkort när man framför ett fordon, och man ska kunna uppvisa detta vid kontroll. Men det är fortfarande rättsprincipen att det inte är den enskilde som ska bevisa sin oskuld utan samhället som ska bevisa skuld som gäller. Den kommer vi aldrig att släppa. Överläggningen var härmed avslutad. § 21 Svar på interpellation 2015/16:378 om id-kontroller 145 Statsrådet (S): har frågat mig vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta för att underlätta resandet över och när vi i så fall kan förvänta oss att se resultaten. har liksom bland annat och återinfört tillfälliga gränskontroller vid inre gräns till följd av det hot mot allmän ordning och inre säkerhet som de stora migrationsflödena i Schengenområdet har inneburit. har även infört tillfälliga identitetskontroller med stöd av lagen om särskilda åtgärder vid allvarlig fara för den allmänna ordningen eller den inre säkerheten i landet. Dessa kontroller sker innan resenärerna kommer till svenskt territorium. Jag är medveten om att dessa två typer av kontroller medför olägenheter för resande i men menar att dessa åtgärder har varit nödvändiga. Det sker ett intensivt arbete inom regeringen med att på bästa möjliga sätt värna den fria rörligheten och det nordiska samarbetet som ordning och säkerhet måste upprätthållas. Vi för en tät och konstruktiv dialog med våra danska kollegor, berörda transportörer och myndigheter. Förhoppningen är att framöver kunna underlätta resandet i bland annat för dem som pendlar i förhållande till dagens situation, men utan att det påverkar de avsedda effekterna med id-kontrollerna. Det är dock för tidigt att låsa sig vid ett specifikt alternativ för att uppnå detta mål. 146 (L): Det har gått sedan id-kontrollerna infördes på . Tillsammans med de gränskontroller som bedrivs på bron innebär det att människor som reser på vardaglig basis får betydligt längre restid till jobbet. Framför allt får många svenskar som reser till längre restid på väg hem från jobbet. som har gått har det i medierna gjorts uttalanden från de tre olika ministrar som hanterar frågan. är en av dem, är en annan och är en tredje. Det har uttalats en vilja och en inriktning att försöka utföra kontrollerna på ett sätt så att resenärer inte kommer i kläm. Det välkomnar jag. Jag tycker att det i grund och botten är positivt att regeringen ser att någonting behöver göras för att underlätta resandet över bron som man har kvar någon form av gränskontroll som hanterar den uppkomna situationen till följd av flyktingströmmarna. Jag konstaterar att det har gått sedan id-kontrollerna på infördes. Det är fortfarande så att den som på vardaglig basis tar sig över bron blir försenad hem från jobbet och ibland till jobbet. Jag konstaterar att ingenting har hänt under de snart som gått sedan id-kontrollerna infördes. Det är svårt att tolka det på ett annat sätt än att regeringen inte ser problematiken. En fingervisning om detta får man om man tar del av statsrådet uttalande där han anser att id-kontrollerna inte skapat några större problem för resenärerna utan sköts ”smidigt”. Då ser man inte verkligheten med människor som rör sig över , de människor som hade tänkt att de kanske skulle söka ett jobb eller de företag som hade tänkt söka en medarbetare och som påverkas. Vi talar om att restiden varje dags förlängs med mellan och . I min interpellation lyfter jag fram två exempel på åtgärder som man skulle kunna vidta för att komma åt problemet. Ett exempel är att man skulle kunna utföra id-kontroller och gränskontroller vid samma tillfälle. Detta skulle förslagsvis kunna ske på flygplats, som är den sista hållplatsen och stationen på dansk sida innan man åker över bron från . Det finns lagligt stöd för detta i det avtal som finns med och som undertecknades i samband med att öppnades. Det är en åtgärd man kan vidta för att komma åt problematiken. En annan tänkbar åtgärd är att man med stöd av avtalet för en dialog med danska myndigheter om att bedriva ett polisiärt samarbete skulle kunna utföra id-kontroller och gränskontroller ombord på tågen. Detta är möjligen mer komplicerat att få fram, men det här är två exempel på åtgärder som man skulle kunna vidta för att få ned restiderna för dem som pendlar på vardaglig basis. Av svaret att döma, snart efter det att id-kontrollerna infördes, är ministern fortfarande svaret skyldig. Det kommer inga förslag på konkreta åtgärder som löser den situation som många befinner sig i i sin vardag just . Vilka konkreta åtgärder arbetar man med? Är det de två exempel jag nämnde i min interpellation? Är det några andra åtgärder i dialog med andra nordiska länder? 147 Statsrådet (S): Det är viktigt att igen påminna om skälet till att id-kontrollerna infördes. Vi är medvetna om de olägenheter som id-kontrollerna innebär för dem som dagpendlar. Vi vet också att det finns problem för Öresundsintegrationen som vi naturligtvis beklagar, ser och tar på allvar. Med detta sagt är det så att den situation som rådde i var fullständigt ohållbar. Det var viktigt att regeringen snabbt vidtog åtgärder. Det var viktigt att beslutet som möjliggjorde id-kontrollerna fattades i riksdag, och regeringen fattade sedan beslut om förordningen som gjorde det möjligt att införa id-kontrollerna. Riskerna med att inte ha vidtagit åtgärderna hade vida överstigit de olägenheter som åtgärderna åsamkar. Så länge vi är övertygade om att det förhåller sig så ska id-kontrollerna vara kvar, även om de innebär olägenheter. Det innebär inte att vi inte vill göra något åt de problem som vi kan påverka. Det pågår ett arbete med flera olika åtgärder. Även om det kan synas enkelt är det fråga om komplicerade juridiska förhållanden. En del av detta förutsätter en samsyn med ett annat land, i det här fallet . Om id-kontroller slås samman med inre gränskontroller, en av de konkreta åtgärder som regeringen tittar på, skulle det förutsätta svensk myndighetsutövning på dansk mark. Det i sin tur kräver naturligtvis att har en överenskommelse med . Vi skulle ha en del att säga om , eller något annat land, plötsligt fick för sig att bedriva myndighetsutövning på svensk mark. Även om det kan synas enkelt att slå ihop dessa är det fråga om två olika funktioner. Den ena är en inre gränskontroll där polisen helt enkelt kontrollerar vilka det är som passerar gränsen till och vilka som kommer in. Den andra är en id-kontroll där transportören har ett ansvar för att säkerställa att de som reser med tåg, färja eller buss från till har en giltig identitetshandling. Det innebär olika lagrum, olika funktioner och olika utförare. Även om det kan synas enkelt är det mer komplicerat, och därför tar det också lite tid att ta reda på hur man eventuellt kan lösa kontrollen på ett smidigare sätt än . har det skett en del . Berörda myndigheter har utfärdat föreskrifter som har förtydligat transportörernas ansvar. Det har skett en utveckling av handhavandet. Det pågår fortfarande ett sådant arbete. Parallellt pågår inom ett arbete med att antal frågor där man försöker reda ut hur arbetet kan underlättas och hur olägenheter kan kompenseras. Jag tror egentligen inte att vi är så oense i sak, men jag tycker att det är viktigt att vi i komplexa juridiska frågor ska vara säkra på att det vi gör är korrekt och att vi genomför arbetet på ett bra sätt. 148 (L): Statsrådet behöver inte för mig informera eller motivera varför id-kontroller har införts. Om detta är vi helt överens, och det är inte om detta interpellationen handlar. Interpellationen handlar om, givet att det ska vara id-kontroller, hur id-kontrollerna kan utformas på ett sätt så att de som reser över , i en arbetsmarknadsregion, till och från jobbet , kan göra det så att de inte kommer för sent hem från jobbet, så att de kan hämta barnen på förskolan eller i skolan – helt enkelt ha en väl fungerande vardag. Då säger statsrådet att det har gjorts förtydliganden i anvisningar till dem som utför id-kontrollerna. Det må vara sant, men det har inte påverkat vardagen för de människor som åker tåget över . De har fortfarande till en timmes längre restid på väg hem snart efter det att id-kontrollerna infördes . Redan innan id-kontrollerna infördes fördes en intensiv debatt såväl i kammaren som i massmedierna om konsekvenserna. Redan då spelades det in ett antal förslag på åtgärder så att kontrollen kunde ske på ett rimligare sätt så att människor inte kommer i kläm i sin vardag. I realiteten har regeringen haft på sig att arbeta med frågan. Låt oss titta på det avtal som har med om , som tecknades i samband med att invigdes. Avtalet stipulerar tydligt att det kan ske ett polisiärt samarbete över gränserna, även vid den typen av situationer där ett av länderna sätter upp gränskontroller mot det andra landets gräns. Det finns ett lagmässigt stöd, åtminstone på principiell grund, i avtalet med som undertecknades 1999. Det är mot den bakgrunden jag har ställt interpellationen, dels utifrån den frustration som många av oss som verkar i känner inför att ingenting händer, dels för att försöka få klarhet i hur regeringens strategi ser ut och vilka åtgärder som regeringen tittar på. Jag är nyfiken på att få en bild av hur tidsplanen ser ut. Vilka konkreta åtgärder vidtas , och hur ser tidsplanen ut för att få en eller fler åtgärder på plats så att pendlarna inte kommer i kläm utan kan röra sig på ett enklare sätt i ? Hur ser tidsplanen ut framöver? 149 Statsrådet (S): Vi delar uppfattningen att och integrationen av densamma är oerhört viktig för , som nation, för svensk tillväxt och för . Utvecklingen sedan invigdes har varit fantastisk. Det hade varit bra om vi hade sluppit vidta dessa åtgärder. Eftersom den yttre kontrollen mot EU inte har fungerat, och det var ett stort inflöde av asylsökande till på en nivå som hotade allmän ordning i , införde vi kontrollerna. Att införa identitetskontroller på samtliga passagerare som kommer från till med tåg, buss och färja utan att det medför några förseningar i förhållande till normal tidtabell är tyvärr inte möjligt. Jag tror inte heller att tror att det är möjligt. Däremot har regeringen en ambition att underlätta handhavandet och genomförandet av id-kontrollerna så smidigt som möjligt men med bibehållen effekt av id-kontrollerna. Det innebär att det kommer att fortsätta att vara olägenheter för den som pendlar över och över huvud taget över . Det är viktigare att upprätthålla effekterna av id-kontrollerna. De initiativ vi kan ta för att kontrollerna ska innebära så lite besvär som möjligt ska naturligtvis genomföras. Tidsplanen är så fort som möjligt. Eftersom det här är juridiskt komplicerat och i en del fall också är praktiskt komplicerat och innefattar förhandlingar med ett annat land kan jag inte ge något datum för när åtgärderna ska vara klara. Men jag kan garantera och andra att vi inte vilar på lagrarna i dessa frågor. Det pågår ett intensivt arbete för att om möjligt underlätta passagerna för dem som arbetspendlar. Vi ser precis samma behov som , men kontrollerna måste genomföras på ett juridiskt korrekt sätt som också är praktiskt genomförbart. 150 (L): Det är med viss bestörtning man tar del av det här svaret och av svaret som ministern ger i debatten just . efter att id-kontrollerna infördes är vi nog många som hade förväntat oss att det skulle finnas en konkret plan, att åtgärderna redan skulle vara här eller att det åtminstone skulle komma svar som innebar att det fanns en konkret tidsplan för hur detta skulle se ut. Som jag sa tidigare är det inte så att frågan är ny. I diskussionen om att införa id-kontroller och med de kunskaper vi hade om att det redan fanns gränskontroller var detta ingen ny fråga. Det är en fråga som har varit på tapeten och uppe i debatten , och det är med stor besvikelse jag konstaterar att regeringen inte hanterar frågan med större kraft och inte har kommit längre i arbetet. Det är klart att vi från oppositionens sida inte kan göra mer än att sitta på läktaren och titta på. Men vi kan ändå försöka driva opinionen och försöka lyfta upp frågan i den här kammaren. Det är klart att det är med stor besvikelse jag konstaterar att så lite har skett efter att id-kontrollerna infördes, men jag tackar för svaret. 151 Statsrådet (S): Jag tror att det finns ganska stor samstämmighet kring detta. Trots att några partier inte riktigt orkade ta ansvar hela vägen när den här frågan diskuterades i kammaren vågar jag påstå att det finns stor förståelse och uppslutning kring varför de här kontrollerna är nödvändiga. Det finns också en bred samsyn om att de ska genomföras på ett sätt som medför så lite krångel som möjligt för pendlarna. Därför lägger regeringen mycket kraft och tid på att hitta lösningar som är smidigare och innebär mindre olägenheter än det genomförande vi har . Men det är både praktiskt och juridiskt komplicerat, och vi behöver också komma överens med ett annat land om hur det här ska genomföras. Därför tar det också lite tid. Vi har ingen anledning eller ambition att dra ut på det här längre än nödvändigt, men vi ska se till att det vi gör blir rätt och håller och att vi säkerställer effekterna av kontrollerna. Jag hoppas kunna återkomma i närtid med ett tydligare besked än så. Överläggningen var härmed avslutad. § 22 Svar på interpellation 2015/16:379 om Transportstyrelsens förslag om utglesade besiktningsintervall 152 Statsrådet (S): har frågat mig om jag anser att nu ska byta strategi i synen på besiktningarnas roll för fortsatt säkrare trafik gentemot vad vi haft tidigare. Vidare har frågat mig vilken hänsyn som kommer att tas till de regionalpolitiska effekterna av Transportstyrelsens förslag, om det genomförs, för att garantera besiktningsstationer i hela . Slutligen har frågat mig om det i det fall regeringen går vidare på Transportstyrelsens förslag är aktuellt att upphandla besiktningsverksamhet i glesbygd för att garantera en lokal närvaro och en fungerande service i hela landet. Låt mig först säga att remissen av Transportstyrelsens hela utredning avslutades . Som jag tidigare meddelat avser regeringen att internt i bereda förslagen efter att remissen är avslutad och berörda parter, såväl offentliga som privata samt intresseorganisationer, har getts möjlighet att komma med synpunkter. Jag vill därför inte föregå den beredningsprocessen. Kontrollbesiktning av fordon sker för att kontrollera att fordon uppfyller föreskrivna krav som är av betydelse utifrån miljö- och trafiksäkerhetssynpunkt. Det framgår av fordonslagen. Transportstyrelsen har en konsekvensanalys till stöd för sitt förslag, men regeringen har även i en remiss inhämtat andra synpunkter. Regeringen följer även utvecklingen på besiktningsmarknaden efter omregleringen. Transportstyrelsen fick i uppdrag av regeringen att redovisa en nulägesanalys av tillgängligheten till fordonsbesiktning i hela landet. Det är en viktig fråga när det gäller att underlätta för människor att kunna bo, jobba och driva företag i hela . I uppdraget ingår att redovisa tillgängligheten till fordonsbesiktning i landets glesbygdsområden samt tillgången till besiktning av tunga fordon. Transportstyrelsen ska även redovisa om tillgängligheten har förändrats efter omregleringen 2010. Uppdraget ska redovisas till regeringen senast . Jag har även sagt att regeringen avser att arbeta för ökad säkerhet och trygghet på vägarna. Det är även viktigt att fordon i genomgår kontroll av de utsläpp som avgaser ger upphov till. Det handlar om att vi ska klara de mål som har satt upp för trafiksäkerhetsarbetet och miljön, nollvisionen och miljömålen. Dessa mål kommer att vägas in i regeringens bedömning av Transportstyrelsens olika förslag. 153 (C): Tack, statsrådet, för svaret på min interpellation! Jag ämnar vid denna sena timme inte inleda någon längre diskussion i sakfrågan. Vad jag vill åstadkomma med min interpellation är en uppmärksamhet i den beredningsprocess som jag vet vidtar efter det att ett förslag har varit ute på remiss. Jag vill nämligen förekomma att tillgängligheten försämras och försvåras för de verksamheter som landsbygden är beroende av för att fungera. Jag säger detta med anledning av att till exempel skogen, gruvverksamhet och lantbrukets verksamheter men också mycket av den tillverkningsindustri som vi har i vårt land är lokaliserad på platser som inte är tätortsnära. Av det skälet vill jag uppmärksamma statsrådet på att det i beredningen bör tas hänsyn till alla de verksamheter som människor i sin tur är beroende av för att få den utkomst och inkomst som de behöver för att leva det goda livet. Det bör tas en verklig och reell hänsyn till dem när beredningen görs av det förslag som ligger på regeringens och därmed ansvarigt statsråds bord. Det jag skulle vilja ha i debatten är ett löfte från statsrådet att tillgängligheten inte försämras eller försvåras för dessa verksamheter, som riktigt många människor i vårt land är beroende av. 154 (S): Den här frågan är som jag ser det framför allt en trafiksäkerhetsfråga. på den här punkten har skärpts för de allra flesta av medlemsstaterna. Men för del innebär EU-miniminivån, om vi skulle gå på den, en allvarlig försämring av trafiksäkerheten eftersom besiktningsintervallen skulle utglesas betydligt. Det skulle möjligen också få den följd som interpellanten har varnat för. Det skulle kunna ske att man faktiskt måste lägga ned besiktningsstationer, framför allt i glesbygd. Efter omregleringen som den förra regeringen stoltserade med så vitt och brett, bland annat i debatter med och andra statsråd här i kammaren, har också ett av de företag som man verkligen tyckte var någonting att hänga i julgranen faktiskt fått sitt tillstånd indraget av myndigheterna. Det kommer att innebära svårigheter att besikta bilen på en del mindre orter. Men det handlar ju om att företaget inte har levt upp till de krav som finns på det här området. Vi hade ett frukostmöte här i för någon vecka sedan. Det var synd att inte interpellanten var där, för då hade han tydligt kunnat se att det fanns två linjer. Den ena företräddes av Transportstyrelsen enbart, den andra av alla andra som var där. Utglesningen som Transportstyrelsen föreslår var ingenting som de andra intressenterna som var där förespråkade. NTF pekade bland annat på just trafiksäkerheten och på vad det skulle kunna få till följd om man skulle gå på EU:s miniminivå, som Transportstyrelsen föreslår. Jag är helt övertygad om att regeringen efter att ha fått remissvaren – som alla antagligen pekar åt samma håll, i alla fall de från sagda intressenter – kommer att göra en klok avvägning av dessa svar. Man kommer också att se hur tongångarna i dessa frågor går ute i landet. Det är viktigt med bilbesiktningen för ett stort antal människor i det här landet, och jag hoppas att man därför kommer att ta fram ett klokt förslag. För min del är jag inte helt och hållet främmande för att en ny bil inte behöver besiktigas utan efter fyra, men sedan blir det nog svårt ur trafiksäkerhetssynpunkt att göra kontrollerna glesare, allra helst som vi vet att åtminstone 7 000 bilar får körförbud direkt på besiktningsstationen och inte får köras därifrån utan måste bärgas. Detta, om inte annat, visar att kontrollbesiktningarna verkligen behövs. 155 Statsrådet (S): Man kan börja med att konstatera att skälet till att vi har besiktning är just att säkerställa trafiksäkerhet och att vi inte har en fordonsflotta som överskrider utsläppsgränser och bidrar till mer miljöförstöring än vad som är tillåtet. Det innebär att fordonsbesiktningen inte är till för att hålla ett antal företag under armarna. Det är något märkligt när man gör en avreglering eller omreglering av en sådan här marknad – bara det faktum att bilbesiktningen, som ju är en form av myndighetsutövning, är en marknad är en intressant sak i sig – utan att säkerställa att det finns tillgång till denna service, som är en lagstadgad skyldighet för alla fordonsinnehavare i . efterlyser nu en strategi från regeringens sida. Var fanns den glesbygdshänsynen när man fattade beslut om att omreglera bilbesiktningen? Fanns det några krav mot dem som skulle bedriva den här verksamheten att det fanns tillgång till bilbesiktning med en viss täthet i hela landet? Gav man ett särskilt uppdrag åt någon att följa upp att det finns tillgänglighet, så att man som fordonsägare kan besiktiga sin bil i alla delar av landet? Menar att vi ska avstå från att göra förändringar av fordonsbesiktningen för att säkerställa tillgängligheten snarare än utifrån ett trafiksäkerhets- och miljöperspektiv? Det vill säga att fordonsägare i praktiken ska betala för onödiga besiktningar för att den tidigare landsregeringen så gärna ville göra bilbesiktningen till en marknad. Det är nämligen detta som blir konsekvensen av resonemang i interpellationen. Därmed är inte sagt att vi har för avsikt att glesa ut på det sätt som Transportstyrelsen föreslår. Som jag inledde med har vi för avsikt att ta del av de remissvar som har inkommit och göra en bedömning utifrån både Transportstyrelsens rapport och de inkomna remissvaren, men det är intressant att ta del av den principiella diskussionen. Det skulle vara intressant att höra hur ser på det beslut som fattades om omregleringen och på vilket sätt den dåvarande regeringen säkerställde tillgänglighet i hela landet. 156 (C): Jag inledde med att säga att jag i denna sena timme inte ämnade ta upp någon längre politisk diskussion, men statsrådet tvingar mig. Som jag ser det är vi som deltar i den här debatten överens om att trafiksäkerhetsaspekten är det viktigaste. Till det ska läggas en miljöaspekt och också, som jag ser det, en tillgänglighetsaspekt. Det är det som är min huvudfråga. Många av de fordon som verksamheter på den svenska landsbygden är beroende av är vad vi kan kalla landsbygdsfordon. Det är lastbilar, skolskjutsfordon och liknande, där det inte föreslås någon förändring av besiktningsintervallerna. De verksamheter som människor är beroende av är i sin tur beroende av att dessa fordon finns. Det är därför jag är så angelägen om att tillgängligheten finns kvar för den besiktningsverksamhet som är en nödvändighet för att fordonen ska få användas i den verksamhet som de är avsedda för. Vad gäller den omreglering som den regering som jag var en del av gjorde vill jag säga: Ja, vi gjorde dessa avvägningar. Vi gjorde det på så sätt att vi försåg det statliga tidigare monopolet med en skyldighet att tillhandahålla den tillgänglighet som människor och deras verksamheter kräver. Men också för de verksamheter som delvis såldes ut slog man i avtal fast att de skulle bedrivas under framåt i tiden, det vill säga att de som övertog dem inte fick avveckla dem. Jag vill påstå att den avreglering eller omreglering som vi gjorde har fungerat på det sätt som vi har avsett.