prot · H40941 · 2016-12-07 00:00:00 — Det kanske är så att man talar om frågorna på ett annat sätt över huvud taget om man sitter i regering. Så var det säkert också för förra mandatperioden. Det är en del av konsekvensen av att samtala med andra och komma överens med andra. Det handlar inte bara om opinionsbildning utan också om vad man åstadkommer konkret. Det gäller vilka steg man tar som sedan blir verklighet. Det betyder också någonting. Det är oerhört viktigt. Det är därför jag är engagerad politiskt. Det handlar om vad vi lyckas åstadkomma och hur det påverkar människor. handlar det om steg bakåt som man lyckas förhindra eller steg framåt som man lyckas genomföra. Det är någonstans därför vi allihop är här. En del är såklart också opinionsbildning. Vi är överens i hela partiet om hur viktigt det är att tala om frågorna och stå upp för mänskliga rättigheter. Vi vill framöver arbeta för att åstadkomma en förändring av politiken, som innebär mer humanitet än vad den internationella rätten kräver. För att kunna göra det behövs vi och alla andra partier som står upp för progressivitet och utveckling i ett och i ett som annars verkar blicka bakåt och bli mer protektionistiskt. Det är definitivt någonting att ta på allvar. Vi behövs alla i detta. Det är bara att kämpa ännu hårdare för att vända debatten men också för att åstadkomma reella politiska förändringar . Det handlar inte bara om utredningar som det kanske blir någonting av , utan det är viktiga saker som händer . 131 (V): Det finns en verklighet bakom det område som vi debatterar. Det är en verklighet som inte har varit helt närvarande i en del av de anföranden vi har hört . Jag förstår att den är svår att ta till sig. Ändå är det detta verkligheten kräver av oss – att vi inte låtsas som om den inte finns bara för att vi inte längre ser den lika tydligt i vår egen verklighet. Det sägs gång på gång här att vi lever med den största flyktingkatastrofen i modern tid. upprepar ofta att den inte är slut. Nej, den är inte slut. Och vi kan inte säga annat än att vi vet vad människor flyr från. I realtid ser vi angreppen på och de livlösa barnen grävas fram ur ruinerna. Vi följer striderna runt och upptäckterna av nya massgravar. Vi hör om terrorattentaten i och ser talibanernas skräckvälde. Vi ser, och vi vet om, allt detta. Men om vi verkligen inser att historiskt många människor i världen är på flykt kräver det också ett historiskt svar av oss och av vårt samhälle. Vi kan omöjligen förvänta oss att långvariga krig och våldsam terror på tröskeln till inte ska märkas här. Vi vet också att flyktingkatastrofen inte är en katastrof för oss utan för de 65 miljoner människor som flyr för sina liv. Vi vet att en absolut majoritet av världens flyktingar, , befinner sig i världens allra fattigaste länder. Mänsklighetens största segrar – det är dem vi talar om . De kom till ur askan av mänsklighetens största brott i insikten att det krävs en gemensam civilisation för att vi ska kunna skydda varandra från folkmordet, från tortyren, från krigets slakt och från den politiska och religiösa förföljelsen. Det var en del av världssamfundets skuld till dem som fallit offer för folkmord och förföljelse att lova varandra att inte låta det upprepas. Våra mänskliga rättigheter och vår asylrätt vilar på det löftet. Det är ganska enkelt att hålla detta löfte under soliga dagar med fred och frihet. Men när vindarna blåser kallt och krig och förföljelse rasar – då gäller det. Om det vore enkelt hade vi inte behövt skapa dessa regler om att värna människans rätt till liv och skydd. Det är nu när historiskt många behöver skydd som vårt löfte verkligen prövas. Då är det i ärlighetens namn fullständigt hårresande att se hur och har valt att agera . De mänskliga rättigheter som generationer mödosamt har byggt upp tillsammans hotas i sin grund. FN:s tillträdande generalsekreterare har tydligt sagt det självklara: Världen blir inte bättre av att fler gör fel. Fler behöver göra rätt. Det svenska beslutet att först införa gränskontroller och id-kontroller och att sedan genom den tillfälliga lagen lägga sig på EU:s miniminivå innebär inte bara att ett av de länder i som har gått före i många avseenden slutade att göra det. Det innebar att fler följde i fotspår. Med i spetsen började allt fler att göra fel. Vi ser nu resultatet: stängda gränser genom och ett Turkietavtal som sätter en regim som i rasande fart blir alltmer diktatorisk att agera gränsvakt. Gränserna mellan och är stängda liksom de från och . lägger fram förslag som på många sätt cementerar miniminivåerna. Det som står på spel är inget annat än asylrätten. Varför ska världens fattigaste länder som står för det allra största flyktingmottagandet vilja fortsätta att hålla sina gränser öppna för skyddsbehövande om inte en av världens rikaste regioner, EU, gör det? Vi har gång på gång hört regeringen säga att omsvängningen skulle få andra länder i EU att göra mer. Det har uppenbarligen inte alls fungerat. Vi i är glada och stolta över den budget som vi har lyckats komma överens om med regeringen. Den står på många sätt för en annan inriktning på politiken med reformer som prioriterar och stärker välfärdssystemet och tar viktiga steg för att jämna ut människors levnadsvillkor. Däremot är det ingen hemlighet att inte står bakom vare sig de inskränkningar i flyktingpolitiken som ingicks i migrationsöverenskommelsen eller den tillfälliga lagen. Vi vill se en annan migrationspolitik – en politik som står upp för asylrätten och sätter de mänskliga rättigheterna i centrum. Vi vet att en stark och generell välfärd är grunden för ett fungerande mottagande och ett mer rättvist och jämlikt samhälle – ett samhälle som kan växa. Vi vet att det kräver en ekonomisk politik som är till för alla och ett skattesystem som utjämnar de klyftor som har växt i . Detta kommer vi att diskutera mycket mer under integrationsdebatterna . Med detta sagt ställer jag mig bakom det förslag till anslagsfördelning som utskottet lägger fram i betänkandet. 132 Justitie- och migrationsminister (S): Låt mig börja med att tacka utskottet för en välvillig behandling av regeringens förslag på utgiftsområde 8. Låt mig också tacka för en intressant debatt . Det är på sätt och vis fascinerande att och inte förstår att de med det sätt som de agerar i debatten omöjliggör en framtida borgerlig regering. Ju längre ut de går åt sina respektive håll, desto svårare kommer det att bli för dem att lösa problemen tillsammans. Det är uppenbart om man har följt debatten att Alliansen i dessa frågor är helt död. Hur i hela världen ska ni kunna styra över när ni inte ens kan styra över er själva? position är svår att förstå i sig. stod jag i en debatt med i tv. Då sa hon mycket tydligt att den tillfälliga lagen ligger fast. Vi tänker inte ändra på den , sa hon. Det förstår jag när jag läser era motioner, för ni föreslår inte att man ska riva upp den tillfälliga lagen. Om ni hade gjort det skulle ni så fall ha fått sätta av pengar till det. Och det har ni inte gjort. position är, vad jag förstår, att den tillfälliga lagen ligger fast . Ni vill inte ändra på den i denna del. var vi mitt uppe i hanteringen av den svåraste flyktingkris som vi har gått igenom sedan . Sammanlagt kom 163 000 människor , varav över 100 000 . Vissa veckor kom över 10 000. Vi drog då slutsatsen att det inte kunde fortsätta så. Vi kunde inte klara av detta om det skulle fortsätta , på det här sättet. Därför var vi tvungna att genomföra det vi gjorde: id-kontrollerna. Tre av fyra borgerliga partier lade ned sina röster i voteringen om dem. Ett parti röstade emot, nämligen . Regeringen införde gränskontrollerna och sedan också den tillfälliga lagen. Det var enligt min mening helt nödvändiga beslut att fatta. Utan detta hade vårt mottagande kollapsat , och vi hade inte haft en chans att klara av integrationen fram-över. gjorde vi detta, men vi gick också in med åtgärder för att kunna klara av etableringen framöver. Vi gav mer till kommunerna för att kunna hantera bland annat situationen med välfärden. 85 000 människor har kunnat delta i studiecirklar och börjat lära sig svenska på asylboendena genom de bidrag vi gav till studieförbunden. Skolschablonen, alltså pengar till asylsökande barns skolgång, höjde vi . Vi har förstärkt skolan generellt sett i med 13 000 fler anställda under de här två åren, bland annat för att kunna förbättra studieresultaten men också för att över huvud taget kunna gå in med ökat stöd. Vi har förskolor där barn som kommer in och som är fyra, fem, lär sig svenska . Det är på många håll en helt fantastisk utveckling. går vi också igenom alla de asylansökningar som vi har att hantera från . Vi kortar köerna. Vi betar av dem efterhand. kommer att fatta över 100 000 beslut . Det är det största antalet . Cirka hälften av dem som det fattats beslut om kommer att få uppehållstillstånd. Låt mig då säga: Jag är helt övertygad om att det kommer att gå ganska bra i för de människor som får uppehållstillstånd. Varför kan jag säga det? Jo, för de går ut på den starkaste arbetsmarknad som vi har haft i vårt land . Vi har vänt utvecklingen på arbetsmarknaden. Vi har lyckats med det. Arbetslösheten går ned. Långtidsarbetslösheten går ned. Ungdomsarbetslösheten är den lägsta . Vi har fått 120 000 nya jobb på bara . Vi har 100 000 lediga jobb just . Vi har på många sätt en arbetsmarknad där man skriker efter folk. De som får uppehållstillstånd kommer att kunna gå ut på den starkaste arbetsmarknaden, som sagt, . Därutöver har vi fått en vändning när det gäller bostadsbyggandet, som har varit uppe. Just nu bygger vi fler bostäder än vad vi har gjort . Vi sätter i gång med över 60 000 nya bostäder under det här året. Jag läste om min hemkommun . De bygger över 800 lägenheter. Man får gå tillbaka för att hitta något liknande. Det är det som inträffar. Då ser man en del kommuner, till exempel och , som säger: Nej, men vi kan inte. Då är min enkla fråga: Varför klarar man av att bygga i men inte i och i ? Varför är det bara de socialdemokratiska kommunerna som klarar av att bygga? Varför klarar inte de moderata kommunerna av att bygga? Vi har en diskussion när det gäller att komma ut till kommunerna. Jag vet att det finns problem på en del håll. Då ska kommunerna också veta att staten går ur ungefär 40 000 asylboenden under de kommande månaderna. Det kommer alltså att finnas gott om fastigheter att hyra för de kommuner som vill göra det, om de vill ha tillgång till nya platser. Men trots allt är det så här: Om det finns en vilja att lösa detta löser de allra flesta kommuner detta. En lärdom är att ett land kan göra mycket. Vi har , när kriget i bröt ut, gett skydd åt 143 000 syrier. är det land i EU som gett skydd åt flest. Det är vår största humanitära insats . Då är en av lärdomarna att ett land kan göra fantastiskt mycket. Men en annan lärdom är att ett land inte kan göra allt. Det är vår utgångspunkt när vi tittar på hur vi ska göra i totalt sett. Det är otroligt viktigt att vi nu fortsätter att jobba för att få till stånd en fungerande europeisk politik som enligt min uppfattning grundar sig på åtminstone tre hållpunkter. Den första är att vi värnar asylrätten och att vi inte låter de högerradikala rasistiska krafter som finns i på sina håll blåsa bort de grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna. Det handlar om att står fast och att vi värnar asylrätten. Den andra är att alla EU-länder faktiskt måste vara beredda att ta emot. Det är en svår förhandling som vi just nu har med en del EU-länder. Den tredje är att vi också öppnar för fler lagliga vägar direkt från flyktinglägren till EU. Jag förstår att de borgerliga kommer att vilja fortsätta att prata om kris, åtminstone . Jag använder inte längre ordet kris, åtminstone inte för svenskt vidkommande. Jag är fullt medveten om att vi ser en kris när vi tittar ut i världen när det gäller flyktingsituationen, men jag använder inte längre ordet kris för svenskt vidkommande. Vi har kontroll över utvecklingen. handlar det om etablering och om att se till att de som får stanna får ett bra mottagande. Det handlar om att de kan få jobb, att det finns bostäder och att det finns skolgång för barnen. I grunden är jag faktiskt väldigt optimistisk. Vi kommer att kunna klara detta om vi hjälps åt. 133 (M) replik: Migrationsministern räknar upp kommuner som inte klarar att ge bostäder till de nyanlända. Det var väl egentligen bara en kommun som inte nämndes: . Det är dessutom landets största kommun. Om migrationsministern är osäker på den politiska hemvisten där kan jag rekommendera Google. Det är dessutom en kommun som upphandlar hotellrum på bred front. Det vore intressant att höra om migrationsministern tycker att man ska lösa problemet med bostadsbristen genom att upphandla hotellrum. Nåväl, den här debatten har kretsat kring många olika frågor: omvärldsutvecklingen, vad som hände , situationen för nyanlända, bristerna i integration och så vidare. Men det är ändå ett betänkande som berör migration, och det finns en fråga som jag skulle säga överskuggar alla andra i det sammanhanget: framtiden. Jag gjorde alldeles ett försök med , och jag är väldigt nyfiken på att höra Socialdemokraternas uppfattning om detta. Lagen löper ut – det har varit lite olika bud även på den punkten från regeringspartierna. Om inget görs riskerar vi alltså en situation där vi ska återgå till den tidigare ohållbara migrationspolitiken. Jag menar att det vore ett misstag. Jag blir oroad när nu talar om att det är någon kris. Vi har fortfarande 100 000 människor som väntar på besked om asyl. Jag skulle säga att vi har en kris i integrationen som vi fortfarande bara har sett inledningen på. Det är i och för sig tacksamt att säger att detta gäller först nu; statsministern sa att krisen var över. Men anser att , även efter att lagen löpt ut, bör ha tillfälliga uppehållstillstånd som huvudregel? 134 Justitie- och migrationsminister (S): Det som skiljer från ett par andra kommuner, till exempel och , är att inte har vägrat. Man har sagt: Vi kommer att lösa den här uppgiften. Vi har också varit beredda att gå kommunsektorn till mötes genom att säga att man, när det gäller de placeringar som är gjorda 2016, kommer att få ytterligare på sig. Det blir alltså sammanlagt . Vi kommer också att skriva ned kommuntalen, så att säga, . Det kan vi göra mot bakgrund av den nya prognosen. Vi kommer att underlätta för kommunsektorn. Men det som skiljer från de här kommunerna är att inte har sagt nej. Det har gjort. Det har gjort. Det handlar faktiskt företrädesvis om moderata kommuner. Min fråga till är: När tänker ta sitt ledarskap på allvar? Han sitter i riksdag. Han tryckte på knappen när vi antog anvisningslagen. När tänker han och den moderata partiledningen ta sitt ledarskap på allvar i förhållande till de moderata kommuner som säger nej? Jag läste i går en artikel av en moderat riksdagsledamot som tyckte att ni skulle hoppa av den här överenskommelsen. Låt oss hoppas att det inte blir så. Min uppfattning är: Kan man bygga i alla andra kommuner måste man rimligen kunna bygga också i moderata kommuner. Eller är det särskilt hård mark just där så att man inte kan sätta en spade i den? har här en uppgift, och det är att hedra den uppgörelse vi har gjort och att då se till att också moderata kommuner löser uppgiften. Sedan gäller det framtiden. Det är klart att det här är en svårighet. Jag har alltid sagt att vår utgångspunkt är att vi ska kunna gå tillbaka till den gamla lagstiftningen och att detta är en tillfällig lag. Å andra sidan vet vi också att det pågår en europeisk process, precis som sa. Jag är helt övertygad om att ska man kunna lösa detta på riktigt måste man ha en europeisk lösning. Då får vi försöka få igenom våra ståndpunkter i den processen, och så får vi se var vi landar. 135 (M) replik: Även menar i sina interna dokument att man inte kommer att klara av den kvot som man har blivit tilldelad detta år. Hur mycket migrationsministern än talar runt det är det svårt att komma bort från det. Därför är hela verklighetsbeskrivningen helt felaktig. får det att låta som att det är ett litet antal moderata kommuner som inte vill när det i själva verket är ett mycket stort antal kommuner runt om i , av olika politisk färg, som säger att de vill men att det inte går. Det är väldigt svårt att på ordna fram stora mängder bostäder till nyanlända. Det är enklare i vissa kommuner. Jag skulle säga att det förmodligen är allra svårast i storstadsregionerna, av lätt insedda skäl. Majoriteten i vill hyra in hotellrum, medan partikamraterna i köper bostadsrätter. Anser att det är ett bra sätt att lösa detta? Är det en långsiktigt hållbar lösning på bostadssituationen för nyanlända? Vi har från Alliansens sida lagt fram 30 gemensamma förslag, och jag vill betona att det i fjolårets överenskommelse var mycket tydligt uttryckt att det skulle genomföras regelförenklingar för kommunerna. Regeringen pekar med hela handen men bakbinder kommunernas möjligheter att ta ansvar. När ska det arbetet komma igång? När kommer detta? Vi har föreslagit att man ska förändra flyttskatterna, korta överklagandeprocessen, begränsa sakägarkretsen och förenkla privatbostadsuthyrning. Vi har också riksintressena, systemet med naturreservat och strandskyddet och så vidare. Det finns 30 förslag från Alliansen. När ska och regeringen ta den utsträckta handen och börja leverera? Det är enkelt att stå i talarstolen och säga att det är några få dumma moderater där borta som inte tar sitt ansvar. Helt allvarligt, migrationsministern: måste väl vara mer än så. Ge rätt verktyg från och se till att fler kommuner också får en möjlighet att ta emot. Det är inte viljan som saknas. 136 Justitie- och migrationsminister (S) replik: Vi utvecklar gärna verktyg, och vi har också sagt att vi är på väg fram med regelförenklingar när det gäller bygglov. Men det handlar inte bara om det. Jag har suttit i en byggnadsnämnd, i . Vår ordförande i , socialdemokraten , hade ett mantra som han upprepade om och om igen: Vi måste ha planberedskap. Då, , var bostadsbyggandet som vi vet ganska lågt. Räntorna var höga. Många ifrågasatte varför vi skulle ta fram detaljplaner när byggandet var så lågt. Jo, vi måste ha planberedskap, för förr eller senare vänder det, och då måste man kunna sätta spaden i marken direkt. Det är därför som det nu kan byggas så mycket i och på andra ställen – man har tagit fram detaljplaner. Tänker man lite längre än vad näsan räcker klarar man av detta. Men det har , , och de andra inte gjort. De har inte byggt . De har också från början sagt nej till nyanlända. Hela deras politiska idé har gått ut på att de inte vill ha in fattigt folk i kommunen: Vi bygger inga hyresrätter, och vi tar inte emot nyanlända. Vi har kvar vår lilla moderatledning här, och vi ska inte bygga bort vår egen majoritet. Det är den principen som vi nu är på väg att bryta igenom. Alla måste vara beredda att ta emot nyanlända. Om vi klarar av att bygga i andra kommuner i resten av landet är jag säker på att man klarar av att göra det också i dessa kommuner. Om vi återgår till att tala om framtiden tror jag att om man ska kunna klara den här situationen på lite sikt måste vi ha en gemensam europeisk lösning, och det är precis det som regeringen nu arbetar för. Den lösningen bygger på samma princip som vi har här hemma, nämligen att alla måste vara beredda att ta ansvar, också de som styrs av andra politiska ledningar. 137 (V) replik: När regeringen valde att införa både gräns-id-kontrollerna och senare den tillfälliga lagen hörde vi upprepade gånger säga att det här också var åtgärder som skulle förmå fler länder i att ta sitt ansvar. har vi sett att allt fler länder i stället har stängt gränserna och inte alls gjort det som de behöver göra. Vi ser , och vi ser att människor som är i behov av skydd ganska akut är fast både i och i öken. Min fråga är kort och gott: Hur tycker migrationsministern själv att det går med att få andra länder att ta det ansvaret? Jag måste säga att det är mycket oklart för mig på vilket sätt detta skulle ha hjälpt till, och därför vill jag höra migrationsministerns reflektioner. För det första: Var det verkligen ett skäl att göra dessa saker? För det andra: På vilka sätt försöker regeringen få övriga länder att ta sitt ansvar? Precis som migrationsministern sa i föregående replikskifte om kommunerna ska alla göra sitt jobb. Då måste vi också förmå fler länder att göra det de ska. har kommit med förslag som handlar om medlemsavgift. Det går säkert att göra även på andra sätt. Vad är regeringens konkreta förslag för att förmå fler länder att göra det rätta? Då tänker jag inte på förslag som handlar om att vi ska göra mindre. 138 Justitie- och migrationsminister (S) replik: Vårt konkreta förslag är reformen av Dublinförordningen. Det ligger ett konkret förslag på ministerrådets bord. Det är ingen tillfällighet att det gör det, utan det beror på att vi har jobbat tillsammans med ett antal medlemsländer och kommissionen för att få det till stånd. Konstruktionen är att om det kommer väldigt många asylsökande till samma land ska man fördela ut dem i de övriga medlemsländerna enligt en fördelningsmekanism som slår till. Jag tror att det är helt nödvändigt att vi får detta på plats. Det är det som sitter väldigt långt inne för en del medlemsländer. Men det är det som vi konkret jobbar med. Jag har sagt det : Det handlar i grunden om att bryta igenom en princip. Man kan säga att migrationsfrågorna är genuint gränsöverskridande, något som är nästan banalt att påpeka. är det en av de frågor som vi samarbetar allra minst kring, både mellan olika stater och överstatligt. Den principen måste vi bryta igenom, och det är precis det vi försöker arbeta med, det vill säga det ska finnas en ordning där alla EU-länder i vissa situationer tar emot. Om vi inte skulle göra det kommer bara gränsländerna att få ta det stora ansvaret, till exempel och . Det är klart att skulle inte längre fungera kommer mycket snabbt att förvandlas till ett enda stort flyktingläger. Det rör sig om tiotusentals människor som skulle komma att söka sig över till . Kan de då inte i det läget få hjälp av övriga EU har mycket stora bekymmer. Det är detta som vi konkret jobbar för, och jag hoppas att vi ska nå framgång i det förhandlingsarbetet. 139 (V) replik: Jag tycker nog att på många sätt redan är ett flyktingläger och att vi befinner oss i en väldigt akut situation som inte är acceptabel en enda dag till. Vi har människor som sitter i läger på Lesbos. är på många sätt en katastrof och det är uppenbart att även den lilla, lilla omfördelning som man har kommit överens om i EU går otroligt långsamt. Systemet mal på tok för långsamt. Det här är liksom ingenting man kan vänta med, och jag har svårt att se att det verkligen handlar om en kraftfullhet, en skyndsamhet när vi talar om Dublinförordningen. Jag önskar mig en regering som är mycket, mycket kraftfullare i sina åtgärder och som ser till att EU sätter samma tryck bakom mänskliga rättigheter som man gör när det gäller den ekonomiska politiken. Det verkar vara lättare där. finns det en fråga som jag tycker är väldigt svår. Regeringen talar för en harmonisering i EU-länderna och att vi ska ha samma politik. , i överläggningar och i diskussioner om ert förhandlingsmandat, säger ni ofta att ska ha möjlighet att ha en annan lagstiftning. Ärligt talat går inte det riktigt ihop. Jag skulle vilja veta var regeringen egentligen står. Om ni är för en verklig harmonisering kommer man ju inte att kunna ha annan lagstiftning. En tydlighet även här skulle vara på sin plats. Vi ser att inför kommande ordförandeskap börjar lobba för ändringar i , konventionen om familjers rätt till återförening, om statslösa och så vidare. Det finns ett tryck ned mot de miniminivåer som redan är usla, och jag förväntar mig såklart att regeringen är tydlig gällande huruvida det är en harmonisering eller en faktisk möjlighet till någonting annat och mer. 140 Justitie- och migrationsminister (S) replik: