prot · H309119 · 2016-06-14 00:00:00 — Även de förordningar som togs 2014 har alltså gått i stå på grund av att man plockade bort det. Man kunde då förstå att eftersom man gjorde så tänkte man besluta något annat, fast man visste att en majoritet i var emot. Det här är jättebra. kanske vi kan komma överens också, för annars kvarstår majoriteten. Precis som säger ska vi ha höga ambitioner. Det ska vara tydligt och effektivt. Det är klart att det finns förbättringspotential; det finns det med allt. Man ska se över det och hitta en bättre ordning, men utredningen själv säger att det är svårt att bedöma vad förslaget innebär. Även utredningen i sig är alltså osäker. Det gäller även konsekvensanalysen. Det kanske inte behöver göras en hel utredning till, men det är rätt mycket kvar att göra i denna utredning. Jag tackar för en bra första debatt. Jag är mycket nöjd med att svaret är att det ska beslutas som lag i . 113 Miljöminister (MP): Det var trevligt att göra debut i kammaren när svensk politik visar sig från sin goda sida. Vi har gemensamma tydliga målsättningar. Att införliva avfallshierarkin i lagstiftningen är att slå fast en hög ambitionsnivå. Avfall ska ses som en resurs i , och vi ska göra det bästa möjliga av denna resurs. Vi ska successivt höja ambitionsnivån, och det kräver ett stabilt regelverk och en infrastruktur för detta. Inte minst kräver det begriplighet för medborgarna. Vi har en situation där är överens om avfallshierarkin och där kommuner är överens brett politiskt om att de vill ta ett större ansvar i frågan. Jag känner mig därför mycket optimistisk till att vi ska kunna hitta en lösning som är till gagn för miljöpolitiken och vår möjlighet att nå de nationella miljömålen, som är till gagn för svenskt näringsliv som är framgångsrikt inom återvinning och som, inte minst, är till gagn för medborgarna som ska få lätt att göra rätt. Svenskarna förväntar sig ett fungerande avfallssystem som är miljömässigt korrekt och som också utvecklas. Överläggningen var härmed avslutad. § 24 Svar på interpellation 2015/16:687 om strandskyddsregler som inskränker äganderätten 114 Miljöminister (MP): har frågat mig hur det säkerställs att strandskyddet i det enskilda fallet utgör ett sådant allmänt intresse som motiverar en inskränkning av användningen av mark. hänvisar här till regeringsformen. har vidare frågat mig om jag är villig att verka för att förbättra dialogen mellan parterna så att det blir just en dialog, som hon förtydligar är en mer jämlik process mellan parterna där beslut inte endast meddelas genom en kungörelse i Post- och . Det svenska strandskyddet är tillsammans med allemansrätten unikt i ett internationellt perspektiv. Strandskyddsreglerna syftar till att skapa förutsättningar för allmänhetens tillgång till naturupplevelser och för bevarandet av biologisk mångfald i strandnära områden. Strandzonen är också särskilt viktig för biologisk mångfald. finns vissa möjligheter i reglerna att främja landsbygdsutveckling och lokalt beslutsfattande. Det generella strandskyddet omfattar land- och vattenområdet intill från strandlinjen vid normalt medelvattenstånd. Det är möjligt att utvidga ett strandskyddsområde till att gälla utöver från strandlinjen, enligt nu gällande regler . Det är som beslutar om utvidgat strandskydd. Genom ändring av strandskyddsreglerna skärptes kravet för att få utvidga ett strandskyddsområde. får det enbart ske om det behövs för att säkerställa något av strandskyddets syften, det vill säga att långsiktigt trygga förutsättningarna för allemansrättslig tillgång till strandområden eller bevara goda livsvillkor för djur- och växtlivet på land och i vatten. I samband med lagändring infördes även en övergångsbestämmelse som innebär att alla beslut om att utvidga ett strandskyddsområde som fattats med stöd av äldre bestämmelser upphörde att gälla . Syftet med övergångsbestämmelserna var att initiera en översyn av de utvidgade strandskyddsområdena för att bättre anpassa dem till strandskyddets båda syften. har genomfört en analys av resultatet av länsstyrelsernas översyn. För landet som helhet har arealerna utvidgat strandskydd minskat både på land och i vatten. Största delen av det utvidgade strandskyddet efter översynen överlappar dessutom områden som redan tidigare omfattades av utvidgat strandskydd. har en skyldighet att i respektive ärende om utvidgat strandskydd genomföra en intresseprövning där hänsyn tas till enskilda intressen. En inskränkning i den enskildes rätt får inte gå längre än vad som krävs med hänsyn till vad som behövs för att syftet med skyddet ska tillfredsställas. I syfte att säkerställa ett samråd måste inför ett beslut om utvidgat strandskydd ge berörda markägare och rättighetsinnehavare möjlighet att yttra sig över ett förslag till utvidgning. Det ska alltså ske innan fattar det slutliga beslutet, och tiden för möjligheten att yttra sig får inte sättas kortare än en månad. Berörda parter har genom ett sådant utförande getts tillfälle att redan i ett tidigt skede komma till tals i processen. När det slutliga beslutet om utvidgningen sedan meddelas räcker det att beslutet kungörs. Att länsstyrelsernas översyn och beslut om utvidgat strandskydd följer kraven på samråd och intresseprövning är av stor vikt för regeringen. 115 (M): Jag tackar för svaret. Jag ställde frågan för att det förekommer en hel del uppgifter om översittarattityd hos länsstyrelserna, inte minst i vår del av landet. Man gör inte syn. Man har väldigt breda penslar. Man tar fram en karta, och det är inte alltid den stämmer. Jag har praktiska fall. Man pekar ut ett område, och markägaren säger: Kan vi inte samlas några stycken och åka ut och titta där det är extra känsligt? Men man gör inte det. Jag brukar hämta exempel ur verkligheten. Det är så det går till. Sedan kommer ett beslut som ska kungöras i Post- och . Det kan jag tycka är lite omodernt, för det är inte så att man läser den. Det står i delgivningslagen att kungörelse ska ske om det är en mängd markägare, om det är intressenter som håller sig undan eller om det är för jobbigt att delge alla. Men i de fall som jag tänker på är det kanske fyra fem markägare vi pratar om. Och ändå kan man inte komma ut och prata. Det är därför jag åberopar regeringsformen. Man får skydda, men då ska man få ersättning. I finns i och för sig en rätt att inte behöva ge ersättning, men det ska i alla fall vara i proportion, alltså enligt proportionalitetsprincipen. Det ska vara rim och reson. Det finns även andra exempel som kanske inte har med just strandskyddet att göra. En skogsägare fick inte avverka för att man hittade bombmurklor – hur sådana nu ser ut – på hans ägor. Då får han ingen ersättning, men han får inte avverka. Då börjar man tänka: Vart tar den enskilda äganderätten vägen? Det är riktigt att de får minst en månad på sig att svara. Men sedan kommer beslutet, och då är det bara att överklaga till regeringen som gäller. Det kostar pengar, för de får anlita advokater och andra till detta – det är svår materia för markägarna. Jag tycker att det hade varit trevligare med en annan process. Man kanske säger: Här är det rätt okej att öka till 300, men det behöver kanske inte vara runt alla. Man kanske inte ska definiera vad ett vattendrag är. Vi har exempel där det är en gammal bäck som är med vass överallt, och då är det fortfarande . Var finns proportionaliteten? Vi är överens om att det kan behöva skyddas. Vi behöver mångfald. Även jag tycker att allemansrätten är bra. Återigen: Vi är överens om vissa grunder, men jag tycker att tillvägagångssättet utmanar. Det känns som att tror att markägarna tänker bygga och bete sig hur som helst. De har ofta vårdat sin mark under och är naturligtvis rädda om den. Det hade varit trevligare med en lite bättre dialog i ärendet. 116 (MP): Välkommen till denna kammare, miljöminister ! Jag tänkte också ge en bild ur verkligheten, av , en av mina politiska förebilder. Jag har ett tidningsurklipp hemma på kylskåpet där hon som 85-åring sitter gränsle över en låst grind med en skylt som det står ”Privat” på. Den grinden, precis där stranden började, klättrade över på väg ned till stranden från sitt hus. Hon hade gått samma väg sedan hon var liten. Men grinden och skylten som skar av bybornas stig ned till vattnet var ny. Och var rasande. Hon inte bara klättrade, utan hon anmälde husägaren, samlade in namnunderskrifter och hamnade i tidningen. Vår allemansrätt och vårt strandskydd är inget som vi ska rucka på. Det är både en rättvisefråga och en naturvårdsfråga, sa i artikeln. Som folkpartist hade hon engagerat sig i dessa frågor i hela sitt liv. Hon förklarade för mig redan när jag var liten hur viktigt det är att stränderna är allas. Vi reste tillsammans i , och hon visade mig sjöarna där husen och de privata stränderna låg som ett pärlband runt hela sjön. Ingenstans gick det att komma ned till vattnet. Ingenstans kunde vi som besökare ta oss ett dopp i den heta sommardagen. Så såg det ut då, och så ser det också ut . Detta har vi lyckats stoppa i . Det gjorde vi med vår strandskyddslagstiftning. Och det gjorde vi i politiskt samförstånd. Strandskyddet är en effektiv naturvårdsreform och en fin rättvisefråga. har det funnits ett tryck på att få bygga mer längs stränderna. Den borgerliga regeringen började lätta upp strandskyddet 2009. redovisade att arealen med utökat strandskydd har minskat till jämfört med före ändringen. Precis som miljöministern nämnde har arealen skyddad mark minskat, inte ökat. Dispensmöjligheter har alltid funnits, men de har blivit generösa. Kommunerna har möjlighet att vid sidan av att ge dispenser i enskilda fall även peka ut hela områden innanför strandskyddat område, så kallade LIS-områden, som står för landsbygdsutveckling i sjönära områden. finns det starka krafter som ytterligare vill försvaga strandskyddet. Landsbygdsutveckling har länge varit mantrat. är det lite spännande, för vill hänvisa till äganderätten. Jag uppfattar att hon ifrågasätter strandskyddet som allmänt intresse. Men anser att hänsynen till djurens och växternas barnkammare och människors lika rätt att vistas vid vatten är ett allmänt intresse av stor vikt. Att freda stränderna handlar också om att freda landsbygden och göra den mer attraktiv för åretruntboende. För vem vill bo på landet eller i de mindre tätorterna om inte sjön, åkanten och tjärnen går att vistas vid för att de är privata? Vi ser nu också att många av de här LIS-områdena har blivit sommarstugeområden. Inget ont i det, men det var väl ändå inte Alliansens mening med den reformen? För mig handlar landsbygdsutveckling om helt andra saker. Det handlar om mer jobb och mer service på landsbygden. Dagis, skola, affär, bra kollektivtrafik och fina naturupplevelser är saker som är viktiga för ett bra åretruntboende. vill värna strandskyddet och de syften som det skyddar. Vi tycker att äganderätten, bevarande av biologisk mångfald och människors lika rätt till stränderna är viktiga både i staden och på landet, både nu och för framtida generationer. 117 Miljöminister (MP): Balanseringen mellan det enskilda intresset och det allmänna intresset är kärnan i all miljölagstiftning. I den här frågan är det tydligt att har en skyldighet att i respektive ärende om utvidgat strandskydd genomföra en intresseprövning där hänsyn tas till det enskilda intresset. En inskränkning i den enskildes rätt får inte gå längre än vad som krävs med hänsyn till vad som behövs för syftet att skyddet ska säkerställas. Lagen är tydlig, men behovet av att ha ett ordentligt strandskydd är lika tydligt. De exempel som ledamot från anförde är viktiga att bära med sig. Den långsiktighet som vi har haft i i den här lagstiftningen har en tydlig effekt i vårt land när det gäller tillgängligheten till stränderna och skyddet av de känsliga områdena just i strandkanten. Det är ett allmänt intresse som är av väsentlig betydelse. När det gäller ersättning dyker de här frågorna ofta upp på regeringens bord. Vi prövar och överklagar beslut av statliga myndigheter i frågor som rör utvidgat strandskydd. Men i denna prövning ingår inte frågan om ersättning. Det är rätt att det är komplicerade ärenden. Vi har flertalet ärenden uppe, och vi har fått ett antal av dem återförvisade på formella grunder. Det är ett bevis på att det är en svår materia. Att det gjorts en översyn av alla fattade beslut om utvidgat strandskydd hoppas jag kan leda till att vi kan komma bort från mytbildningen som finns om att de har varit onödiga och det här är förlegat. har vi ett antal välgrundade beslut om skydd, och jag hoppas att det här då kan få finnas och vara tydligt för markägaren och för allmänheten. Inte minst för respektive kommun är det av betydande vikt när man planerar att detta är tydligt för alla. 118 (M): Jag har inte sagt att jag vill försvaga strandskyddet, . Det var faktiskt inte det jag sa. Jag sa också att jag respekterar allemansrätten och att den är unik och bra. Vi ska inte ha några låsta grindar. Vi behöver bara åka över vattnet och se hur det är i där de inte har någon allemansrätt. Det jag pratar om är att man ska ha respekt för varandra. Visst återförvisas en del ärenden. Vi hade kommuner nere hos oss där det hände, men det var för att hade glömt att skicka kungörelsen till Post- och . De gick då ut och sa att de skulle fatta samma beslut en gång till och också kungöra det. Det var ett fall som regeringen hade förvisat tillbaka. Det är inte det jag är ute efter. Jag är ute efter att man ska ha respekt för varandra. Det står också att det ska vara i proportion. Det finns sex särskilda hänsyn, och de är mycket speciella. Jag tycker att man skulle kunna visa en större respekt för markägare. Är det 200 markägare och det är oskiftad skog eller något kan det vara svårt, men även när det är under tio markägare har man inte tid och intresse att göra syn och säga att här har vi en sjö eller att den här bäcken är och det växer vass i den och så vidare, men det har de inte på sina kartor. Då tycker jag inte att staten – är ju statens förlängda arm – visar hänsyn till den enskilda äganderätten som vi faktiskt, tillsammans med tryckfrihetsförordningen och allt möjligt, är stolta över att vi har i . Jag tycker att man får tala om för länsstyrelserna att de kan ha en mer öppen attityd och lyssna lite mer. Det är inte fråga om att bygga på varenda strand. Vi har ju stränder eller någonting sådant i . Vi har otroligt många stränder. Det generella strandskyddet är , så det ska aldrig vara förbjudet att komma nära. Vi snackar om det utökade skyddet . Det är det debatten handlar om, inte om att vi ska ta bort de . Det här med den låsta grinden förstår jag inte, för du får inte utestänga från det generella strandskyddet. Man ska alltid kunna nå en strand. Där förstod jag inte riktigt, även om jag tyckte synd om tanten som var arg. Det handlar alltså inte om att utestänga, utan min fråga till ministern är: Skulle vi kunna skicka med en signal om att det är viktigt när staten vill utöka skyddet att man har en mer öppen attityd och möts på mer jämbördiga villkor? Sedan är det som beslutar i slutändan, men det är en attitydfråga. Det är en fråga om huruvida vi är överens även här. 119 (MP): Det gläder mig mycket att höra att har respekt för strandskyddet . Det finns ju de politiker i vår riksdag som inte tycker att vi ska värna om det generella strandskyddet. Det här är alltså glädjande att höra. Syftet med vårt strandskydd är som sagt att allmänheten ska få tillgång till naturupplevelser och att bevara den artrikedom som finns i strandmiljöer. Men strandskyddet minskar också sårbarheten inför klimatförändringarna. kommer att få mindre problem än många andra länder med skred och översvämningar som kommer att bli effekten av klimatförändringarna. Det kommer att minska både framtida problem och kostnader för oss. har ansvar för miljömålet God bebyggd miljö, och de har en vision att vi då har slutat med att bygga längs stränderna som en följd av att vi börjat ta klimatförändringarna och deras effekter på allvar. Jag hoppas att det här blir sant och att vi snart förstår att vi måste bygga våra hus i mer skyddade lägen. börjar försäkringsbolagen dra öronen åt sig. Är det inte också en viktig äganderättsfråga och ansvarsfråga att inte bygga i riskabla lägen? Man kan fråga sig: Vem är det egentligen som ska känna sig ansvarig när vattnet letar sig in i husen? Den som sålde marken? Den som beviljade bygglovet? Eller kanske de politiker som förändrade strandskyddslagstiftningen eller gav dispenserna? Det är frågor vi borde diskutera mer i debatten om strandskydd och klimatanpassning. 120 Miljöminister (MP): Vi verkar vara överens på flera punkter i den här diskussionen. Den första är att strandskyddet är en stolt tradition i som vi ska värna. Det är viktigt för att säkra allmänhetens tillgång till stränderna och för att säkra den biologiska mångfalden men inte minst, som tar upp, för att säkra framtiden som bland annat kommer att innebära mer översvämningar. Vi är också överens om att samrådet är en viktig process. Det är en otroligt viktig och central del av myndighetsutövningen i , och det är viktigt för regeringen att det sköts på ett korrekt sätt. Det är tydligt att inför ett beslut om utvidgat strandskydd ska ge berörda mark- och rättighetshavare möjlighet att yttra sig. När man ber om ett yttrande är det som står i det självklart av vikt och ska vara del av beslutet som sedan tas. Men jag tycker att det är viktigt att poängtera att myndighetsutövning i , till skillnad från i en del andra länder, inte består av en förhandling. Att förespegla det kan göra den enskilde en otjänst och skapa tveksamhet. Det är tydligt att myndigheten efter att ha inhämtat ett yttrande fattar sitt beslut. Ventilen för den enskilde är sedan att beslutet är möjligt att överklaga. Det är den ordning vi har, och att den ordningen fungerar är av stor vikt. Jag är också trygg med att det är en god ordning, inte specifikt just för strandskydd utan som ett sätt att fatta myndighetsbeslut i . 121 (M): Vi är överens om en hel del, men vad jag är ute efter är att när de lämnar in sitt yttrande ska myndigheterna också titta på det. Det är inte fråga om att lova någonting, men det kan ju komma någonting från markägaren som har bäring. Det finns också tillkännagivanden om en översyn av strandskyddsreglerna, så jag passar på att fråga om det är på gång. Jag förstår att ministern inte har hunnit sätta sig in i allt, men jag kan ju ställa frågan i alla fall. Det kanske finns tjänstemän som vet. Det är viktigt, men det ska vara rim och reson, som sagt inte bara när det gäller strandskydd utan även till exempel när markägaren inte kan använda sin skog till att avverka men inte får ett öre utan nästan får marken förverkad. Det är ju trevligt att gå i skogen, men om man liksom inte kan använda den bör det utgå något slags ersättning eller instruktion: Avverka inte just där! Det handlar alltså om en allmän attitydförändring från statens förlängda arm. De borde inte bara säga att de bestämmer och ta den stora penseln och köra över alla sjöar i en kommun utan att lyssna på markägarna. De kan ju ha argument som är relevanta och som jag tycker att myndigheten kan vara öppen nog att ta till sig för att kanske slippa överklaganden och så. Det är väldigt mycket en attitydfråga, en fråga om respekt för den enskilda äganderätten, och det var precis därför jag ställde den här interpellationen. 122 Miljöminister (MP): Tack återigen till interpellanten för att hon väcker en viktig fråga! Det är en svår fråga. Det har ju gjorts flera förändringar i strandskyddslagstiftningen . Framför allt har ändringarna förändrat förutsättningarna genom att beslutsrätten i högre utsträckning flyttats till kommunerna och att dispensmöjligheten för landsbygdsutveckling i strandnära lägen, som i debatten allmänt kallas för , har tillkommit. Vidare trädde en regel om nya möjligheter för upphävande av strandskyddet i små sjöar och vattendrag i kraft . Jag och regeringen följer noga frågan om strandskyddsreglernas tillämpning och betydelse, både för samhällsutvecklingen och för bevarandevärdet som reglerna syftar till att skydda. Strandskyddet är viktigt för . Det är viktigt att det fungerar rationellt för landsbygdsutvecklingen, och det är en väsentlig del i arbetet för att skydda den biologiska mångfalden. Därför följer vi noga utvecklingen när det gäller tillämpning och hur det fungerar i verkligheten. Överläggningen var härmed avslutad. § 25 Svar på interpellationerna 2015/16:689 och 697 om Kemikalieinspektionen och växtskyddsmedlen 123 Miljöminister (MP): har ställt tre frågor till mig:  Är miljöministern och regeringen beredda att ge Kemikalieinspektionen i uppdrag att bättre och i ökad omfattning tillämpa systemet med ömsesidigt erkännande med andra EU-länder, samverka med andra myndigheter och företag samt beakta konsekvenser och göra helhetsbedömningar av hur bäst nytta uppnås på lång sikt?  Har miljöministern för avsikt att utvärdera hur Kemikalieinspektionen lever upp till sin instruktion i förordningen ?  Är miljöministern, om inget av ovanstående fungerar, beredd att verka för att ansvaret för att tillämpa växtskyddsförordningen flyttas till någon annan mer lämplig myndighet, såsom ? Ledamoten har ställt följande fråga till landsbygdsministern:  Är ministern beredd att införa en portalparagraf i myndigheters miljöbeslut vad gäller jordbruket som säger att man utöver att beakta hur reglerna för det svenska jordbruket ska fastställas så att utvecklingen mot ett alltmer miljövänligt jordbruk fortsätter, så ska man i sina beslut också beakta hur övriga EU-länder agerar och inte fatta beslut som leder till att användningen av bekämpningsmedel ökar i andra EU-länder som svensk livsmedelsproduktion slås ut? Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Vad gäller de två första frågorna har ställt identiska eller liknande frågor dels i interpellation 2015/16:550, om Kemikalieinspektionens uppdrag, som besvarades av statsrådet , dels i riksdagsfråga 2015/16:1166, om uppföljning av Kemikalieinspektionens instruktion, som besvarades av statsrådet . Mina svar på de båda frågorna kommer därför att bli desamma som de svar statsrådet redan lämnat. Lagstiftningen för växtskyddsmedel är EU-harmoniserad genom förordning 1107/2009 om utsläppande på marknaden av växtskyddsmedel. Förordningen är direkt tillämplig i . Syftet med förordningen som helhet är att säkerställa en hög skyddsnivå för människors och djurs hälsa och för miljön samt att förbättra den inre marknadens funktionssätt och förbättra jordbruksproduktionen. För att säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa och miljön får ett verksamt ämne eller ett växtskyddsmedel bara godkännas om ämnet eller medlet inte har några skadliga hälsoeffekter på människor eller djur och om det inte påverkar miljön på ett oacceptabelt sätt. Medlemsländernas behöriga myndigheter ansvarar för prövningen som sker efter ansökan av den som vill sälja en produkt på marknaden i den aktuella medlemsstaten. Beslut kan överklagas till domstol. EU:s förordning reglerar också ett förenklat förfarande av ömsesidigt erkännande av produktgodkännanden. Genom detta förfarande kan innehavaren av ett produktgodkännande ansöka om produktgodkännande av samma växtskyddsmedel för samma användning och enligt jämförbar jordbrukspraxis i en annan medlemsstat. Den medlemsstat till vilken en sådan ansökan lämnas in ska som utgångspunkt godkänna det berörda växtskyddsmedlet på samma villkor som den medlemsstat som ursprungligen prövade ansökan. I båda fallen gäller att en medlemsstat under vissa omständigheter kan frångå slutsatserna i den bedömning som den andra medlemsstaten har gjort och vägra att godkänna växtskyddsmedlet på sitt territorium om den, på grund av sina specifika miljö- eller jordbruksförhållanden, har skäl att anse att den aktuella produkten utgör en oacceptabel risk för människors eller djurs hälsa eller för miljön.