prot · H30995 · 2016-04-20 00:00:00 — Motsvarande bygdemedel för vindkraft finns inte reglerat i lag, men finns på frivillig basis runt om i landet som en ersättning till de intressenter som är berörda av vindkraftsetableringar utan att vara markägare. Denna avsaknad av ett tydligt regelverk har utmynnat i en mängd olika lokala varianter av bygdepeng vid vindkraftsetableringar, där även ersättningsnivåerna kan skilja sig uppemot en faktor tio. För att skapa en starkare rättvisa mellan olika bygder vid en vindkraftsetablering vill vi att bygdemedel för vindkraften hanteras på samma sätt som för vattenkraften och framgent regleras i lag. Med anledning av detta vill jag yrka bifall till reservation 2. andra reservation i detta betänkande handlar om transportbidraget. Detta bidrag har till syfte att stärka möjligheterna att bedriva näringsverksamhet i norra och minska de komparativa nackdelar som man har genom att man geografiskt ligger långt från marknaderna. Dock har transportbidraget under vissa år haft ett större anslag i statens budget än vad som har behövts för att bevilja de ansökningar som har kommit in. Som en följd av detta har majoritet i enlighet med regeringens förslag förordat att anslaget ska minskas. Det finns dock enligt handläggare olika delförklaringar till att allt färre söker detta bidrag. Det uppges bero på till exempel att företag flyttar eller lägger ned sin verksamhet, vilket naturligtvis är djupt beklagligt. Men det finns också företag som inte är medvetna om att de kan ansöka om stödet. Att företag inom stödområdet flyttar söderut inom menar vi är en tydlig indikator på att transportbidraget inte fullt ut fyller sitt syfte och att ersättningsnivåerna kanske rentav är för låga. Vi förespråkar därför att regeringen ska se över transportbidragets ersättningsnivåer och ge i uppdrag att marknadsföra möjligheterna att få bidraget för näringslivet inom det berörda stödområdet. Detta var alltså en redogörelse av två reservationer, men jag skulle vilja ta tillfället i akt att ta upp ett annat brännhett ämne som kan komma att bli avgörande för den fortsatta utvecklingen av många regioner utanför våra storstäder, och det gäller infrastrukturpolitiken kopplad till den så kallade Sverigeförhandlingen. Just nu projekterar man höghastighetsjärnväg mellan våra tre största städer. Personligen var jag motståndare till detta projekt när det i en SOU påstods kosta ungefär 125 miljarder att verkställa projektet. Jag var motståndare helt enkelt därför att jag – efter att ha läst mig in på frågan – inte trodde på kostnadskalkylen. Därtill hade jag svårt att se den stora samhällsnyttan. har arbetet gått vidare, och mycket riktigt har prislappen skjutit i höjden. De senaste prisuppgifterna rör sig . Detta är dock prisuppgifter för en ofullständig byggnation. Många tiotals miljarder lär tillkomma för nya stationer, nya banor som ansluter till höghastighetsbanorna samt de svårprojekterade och dyra infarterna till städerna, som alltså inte ens är medräknade. Dessa astronomiska kostnader är svåra att greppa, men sätter man dem i relation till dagens nivå på infrastrukturinvesteringarna blir projektet tämligen absurt, menar jag. Just nu investerar vi ca 20 miljarder i järnväg och väg. Kostnaderna för höghastighetsjärnvägen kan alltså komma att motsvara det vi investerar under uppemot med dagens investeringstakt. Som var och en rimligen förstår skulle höghastighetsjärnvägar alltså för överskådlig framtid bli ett svart hål i budgeten, en gökunge som skulle äta upp utrymmet för välbehövliga investeringar runt om i och egentligen fullständigt dränera landsbygden. Just av detta skäl anser jag det viktigt att ta upp den här frågan när vi debatterar regional utveckling. Drömmen om en höghastighetsjärnväg genom , med tåg som rusar fram i , har varit ett tvivelaktigt projekt redan från början, menar jag. Projektet har drivits med optimistiska kalkyler om nytta och fram till nu med extrema glädjekalkyler vad gäller kostnad. Även miljöargument har framförts som pådrivare för det här projektet, men jag anser att de är så bristfälliga att de knappt är värda att bemöta. På de platser i världen där man gjort den här typen av investeringar i höghastighetståg och höghastighetsjärnväg finns det vanligtvis ett befolkningsunderlag motsvarande hela vid varje stopp. är däremot ett stort och glesbefolkat land med högst begränsat kundunderlag. Vidare riskerar biljettpriserna att bli så höga att användningen kommer att begränsas till en tämligen snäv köpstark kundkrets eller – om man vänder på det – kräva höga subventioner. En beräkning från gör gällande att varje biljett kommer att behöva subventioneras med 700–. Det råder inga tvivel om att är i behov av kraftiga investeringar i infrastrukturen. Uteblivna investeringar och eftersatt underhåll har i byggt upp en infrastrukturskuld på ca 150 miljarder, om man ska tro vissa externa bedömare. Blickarna bör dock riktas mot andra investeringar än hippa fantasiprojekt, inte minst mot utbyggnad av regionaltåg för arbetspendling, där samhällsvinsten är hög och ger medborgarna stor nytta. Man får dock inte glömma att svensk infrastruktur är mer än bara tåg. Den överväldigande delen av trafiken är vägtrafik, som också är överlägsen vad gäller flexibilitet och nya tekniska lösningar. Miljövänliga och självkörande elbilar står för dörren, vilket kommer att innebära en revolution gällande vår syn på transporter. Men då får man inte låsa fast framtida generationer i gammal teknik. Vi i har som parti satt ned foten i frågan om Sverigeförhandlingen och projektet med höghastighetståg. Vi menar att projektet bör skrotas. är frågan hur länge det ska dröja innan ni andra partier kommer till samma egentligen givna slutsats. Jag har faktiskt svårt att se vad ni väntar på. Jag ber om ursäkt för att jag drog över . (TALMANNEN: Jag ville just påtala att den använda tiden översteg den anmälda tiden med .) 45 (M) replik: Det var mycket om infrastruktur, och vi har ett utskott som engagerar sig mycket i den frågan. Jag tryckte på knappen för replik när tog upp frågan om att motverka den ofrivilliga urbaniseringen. I min värld finns det, precis som jag beskrev det, två delar av : staden med förorter och landsbygden. Båda delarna är viktiga och är till hjälp för oss på olika sätt i ett modernt samhälle. Min fråga är kort och gott: Tror och på att det finns en potential för utvecklingskraft på landsbygden? Det lät ungefär som att man tänker sig någonting som har stagnerat och dött bort. Så ser inte jag på frågan. Jag ser det som en stor utvecklingspotential. 46 (SD) replik: Det är självklart att det finns en potential för att fler ska kunna leva och bo på landsbygden. Det är helt uppenbart för mig, framför allt då jag har jobbat med jordbruksfrågor. Det är en sektor där det förs en helt huvudlös politik i . Vi får för oss att vi behöver ha dieselskatter som är högre än i länder som våra bönder ska konkurrera med. Om till exempel har en skattesats som ligger långt under den svenska är det klart att danska bönder därigenom har konkurrensfördelar. Detta gör att svenska bönder slås ut och i förlängningen inte kommer att kunna verka i . Då fortsätter det som jag menar är en ofrivillig urbanisering för att människor kan bo i sina hembygder. Det kan vara ett exempel. Man kanske kan dra fram något mer. Jag vet inte om det var svar på fråga. 47 (M) replik: Jag tackar för svaret. Ja, ju mer skatter och pålagor man lägger på företagen, desto svårare har de självklart att konkurrera. Inom offentlig upphandling sysslar man också med mat, och därigenom finns det möjlighet att leverera till kommunerna. Den sittande regeringen är dock nu på väg att lägga fram förslag som kommer att förhindra lantbruket att göra mer av detta. Om vi ska importera mer blir det också mindre som används. För mig är det väldigt viktigt att det svenska jordbruket och den svenska landsbygden kan vara med och bidra till även det europeiska och det globala på olika sätt. Det innebär att man också ska kunna exportera från landet. Jag skulle gärna vilja att berättade om sin syn på möjligheter som det lilla exportberoende landet och på möjligheterna på landsbygden och i staden. 48 (SD) replik: Jag är inte helt säker på att jag förstod frågan. Jag fick inte hela frågeställningen, känner jag. Men det är klart att det vore jättebra om svensk livsmedelsproduktion kunde bli lönsammare och vi kunde konkurrera ännu bättre på en internationell marknad och exportera livsmedelsprodukter. Det är vi helt överens om. Jag vet inte riktigt vad jag ska svara i övrigt. Vi har en rad förslag, bland annat om sänkt dieselskatt. Vi är ensamma i om att verkligen vilja göra den skillnaden. Vi sänker dieselskatten för det svenska jordbruket, inte allmänt. Det handlar om 2,50 per liter – någonstans i de faggorna. Jag minns inte den senaste siffran. Det här är saker som verkligen skulle göra skillnad för svenskt jordbruk. Jag menar att är det ledande partiet för lönsamhet i det svenska jordbruket. Jag och har ingenting att skämmas för på det här området. 49 (C): Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 3 och 8 i betänkandet. debatterar vi den så viktiga regionala tillväxtpolitiken, som är ett viktigt instrument för oss som vill att människor ska kunna leva och förverkliga sina drömmar oavsett var i landet de bor. Grunden till en positiv utveckling i hela landet är goda villkor för de små och medelstora företag som skapar jobb. Den regionala tillväxtpolitiken är inte en fråga som bara ska diskuteras med anledning av näringsutskottets betänkande. Regionala tillväxtfrågor måste ligga för ögonen när och regeringen behandlar frågor som infrastruktur, kommunikationer, jobb, utbildning och näringspolitiken i stort. En välfungerande infrastruktur och fler bostäder behövs på såväl mindre som större orter, i städer och byar. Utan möjlighet till arbetspendling och godstransporter stannar jobbmotorn i . Oavsett var man bor ska man ha likvärdiga möjligheter att bosätta sig, arbeta och driva företag. Likvärdiga möjligheter innebär en bra skola och tillgång till mobiltelefoni, bredband, drivmedel, livsmedel, offentlig service, kommunikationer, kultur och natur. Likvärdiga möjligheter i hela landet innebär inte per automatik likformighet. Samma utmaning kan lösas på olika sätt i olika delar av landet. En närodlad politik, där beslut fattas så nara människor som möjligt, möjliggör en sådan utveckling. Jag skulle vilja ta ett litet exempel på regional tillväxt. Vi i Dalabänken var på rundresa i tillsammans med talmannen. Det var ett välkommet evenemang. Det är en liten ort som kanske är känd för , och . Den har också mycket mer, måste jag påpeka. Där finns ett företag som heter . Det är en ung man som startade det företaget. För mindre än började de packa kartonger bakom hans fars herrfrisörssalong. siktar de på att omsätta 1 miljard i denna lilla ort. Han anställer hundratals ungdomar, och han vill fortsätta att expandera. Han har också börjat med att bygga butiker. Det är i grunden ett e‑handelsföretag. Han vill expandera i både , och . Han stötte på hinder. Han vill bygga ut fabriken där han paketerar varor, men han har svårt att få banker och riskkapital att ställa upp. Han har svårt att få tag på arbetskraft, och infrastrukturen och kommunikationer skulle behöva bli bättre. Det vore otroligt olyckligt om vi bedriver en tillväxtpolitik i detta land som tvingar expanderande företag att flytta från små orter till större orter för att de inte har de rätta förutsättningarna. Detta är ett exempel. Det är med tillfredsställelse jag ser att det i näringsutskottets betänkande finns så många yrkanden där man vill att alla delar av ska ges möjlighet att utvecklas och bidra till landets tillväxt. Det är förstås särskilt glädjande att se att det är ett enhälligt utskott som föreslår ett tillkännagivande till regeringen där utskottet anser att regeringen ska pröva möjligheterna att omlokalisera myndigheter från större städer till landsbygden. har ett särskilt yttrande under rubriken frågor om regional tillväxt. Vi står förstås bakom förslaget i betänkandet och den politik som vi presenterar i vår partimotion. Vi kan se att det finns en samsyn i utskottets betänkande. Men vi kommer förstås att följa upp våra förslag i ett senare skede. Som det står i betänkandet innehåller den parlamentariska landsbygdskommitténs delbetänkande mycket positiva signaler. Jag hoppas att det ska fortsätta så. Vi har en alliansreservation nr 1 som handlar om kommersiell och offentlig service på landsbygden. Vi vill att människor ska kunna bo och verka på landsbygden. Då måste det finnas tillgång till en fungerande service på rimliga avstånd när det gäller både kommersiell och offentlig service. Det finns ett antal bra lösningar runt omkring i landet som vi skulle kunna använda. Man bygger upp lösningar kring etablerade samlingspunkter, till exempel den lokala lanthandlaren. Förslaget, som de rödgröna avstyrker, är att vi vill att regeringen ska se över regelverken för att öka samordningen mellan myndigheter och förbättra samverkan mellan offentliga och kommersiella aktörer för att åstadkomma en god offentlig och kommersiell service i hela landet. Det borde vi kunna enas om i stället för att invänta en utredning. Vi vet alla att det borde göras. Det finns också en reservation som handlar om återföring av medel från vatten- och vindkraft. Likaväl som vi tycker att människor ska få behålla frukterna av sitt eget arbete tycker vi det är rimligt att regioner som bidrar med värdefull produktion får behålla delar av detta värde. Det måste löna sig för kommuner och regioner att förbättra sitt företagsklimat, göra produktiva investeringar och upplåta mark åt viktig infrastruktur och produktion. Därför vill vi i att intäkterna från fastighetsskatten på industrifastigheter och elproducerande fastigheter ska regionaliseras. I ett första steg är det rimligt att fastighetsskatten på elproducerande fastigheter regionaliseras för att återbörda en del av värdet från den klimatsmarta energiproduktionen till de berörda regionerna. När det gäller bygdemedel är vi fortfarande starkt kritiska till förslag om att upphäva bestämmelser om bygdeavgift. Den årliga inbetalningen uppgår totalt någonstans , och för vissa små kommuner är det stora belopp. Det kommer en proposition om vattenverksamheten, tror jag. Då får vi återkomma i frågan. Det finns också en reservation från och om lokalt ledd utveckling och Leadermetoden. Vi delar den uppfattning som förs fram i motionen om att Leadermetoden bör användas för landsbygdsutveckling i hela landet. Metoden har fungerat bra på svensk landsbygd. Det är ett lokalt beslutsfattande och projektmedel för lokal utveckling utifrån lokala förutsättningar. Det är mycket lokalt, som ni hör. Näringslivet, den ideella sektorn och det offentliga är engagerade i sin egen utveckling, vilket jag tycker är jättebra. har av någon oklar anledning beslutat att välja bort fem av 53 områden i som inte kan driva lokalt ledd utveckling. Detta gör att vi inte får en sammanhållen landsbygdspolitik i hela , vilket är mycket olyckligt. Slutligen vill jag kommentera särskilda yttrande under . Vi har ställt oss bakom utskottets ställningstagande. Men jag vill uppmärksamma er på att försvinner från Nationellt Resurscentrum för kvinnor, det som vi brukar kalla Winnet. I stället går pengarna till för att integrera jämställdhet i den ordinarie verksamheten. har organisationen arbetat med att bland annat öka kvinnors deltagande inom företagande och med ökad jämställdhet på arbetsmarknaden. Detta är också något som genomförts i gränsöverskridande samarbeten för att modellen ska spridas vidare till andra länder. Vidare har verksamheten ett underifrånperspektiv, och arbetet sker huvudsakligen via de regionala centrum som finns över hela landet. För att arbetet ska kunna bedrivas mer kraftfullt och långsiktigt har sittande regeringar under de som föreningen varit aktiv stöttat med årliga resurstillskott. Uppdraget har fortsatt med driftsbidrag ända fram till . Därefter har Winnets nationella ledning fått jobba hårt för att få information från om orsaken till att verksamhetsbidraget upphävs, och man har inte fått något svar. får man i stället starta en helt ny organisation som utgår från länsstyrelserna och regionerna. Det görs i stället för att nyttja den ideella organisationen som funnits och är representerad över hela landet med sina 8 000 medlemmar. Det är alltså resultatet av jämställdhetsarbetet och arbetet med kvinnors företagande från den feministiska regeringen. I detta anförande instämde (C). 50 (V): Området regional tillväxtpolitik, eller snarare landsbygdspolitik, som vi borde kalla det, är det som vi nu debatterar. Det är framför allt ett område där det rör på sig väldigt mycket. Jag menar att det framför allt beror på att den parlamentariska landsbygdskommittén tillsattes efter ett initiativ från . Den lämnade nu sitt delbetänkande och ska sedan lämna sitt slutbetänkande . Jag har själv förmånen att sitta i för räkning. Jag måste säga att delbetänkande var en framgång för landsbygden. Kommittén lämnade fyra förslag. Det första förslaget är att regeringen måste jobba tydligare med styrningen av sina myndigheter och hur de ska jobba för att utveckla landsbygden. Det andra förslaget gäller att utbildning är viktig för kompetensförsörjningen på landsbygden. Regionala högskolor och universitet har särskild betydelse för detta. Vi behöver skapa mer flexibla utbildningslösningar, och det uppdraget behöver tydliggöras för de myndigheter som sysslar med utbildning. Det tredje förslaget är att ska ha ett nytt bredbandsmål om bredband till befolkning . har vi ett bredbandsmål som är till 2020. Det betyder att vi inte har någon plan för hur av befolkning ska få bredband eller snabbuppkoppling. Hur ska vi kunna skapa ett som håller ihop om inte hela landet har samma mål? Det fjärde förslaget är att de statliga myndigheterna borde utlokaliseras så att staten har en god närvaro i hela landet. Det är främst den frågan jag tänkte uppehålla mig kring . Utskottet har ett enigt tillkännagivande om att fler statliga myndigheter borde utlokaliseras. Arbetet med att förändra myndighetsstruktur tog fart när började budgetförhandla med regeringen. Då fick vi igenom kravet att när regeringen bildar nya myndigheter ska de alltid lokaliseras utanför . Vi har också fått igenom att den statliga myndigheten skulle göra en rapport om hur statens organisering har förändrats . Det var en rapport som kom . Vidare såg vi till att uppgift blev att kolla betydelsen av statliga jobb på landsbygden. I förra höstens budget fick vi igenom att Statens servicecenter, en myndighet som lyder under staten, ska utreda vilka myndighetsfunktioner som kan utlokaliseras. Det är en rapport som kommer att presenteras . Regeringen har efter det, på ett förtjänstfullt sätt, i en debattartikel på av såväl statsministern som civilministern presenterat att man vill förändra den regionala balansen. Civilminister var ute i efter att delbetänkande och Statskontorets rapport presenterats och lovade ett förslag . debatterar både näringsutskottet och finansutskottet två eniga tillkännagivanden utifrån borgerliga motioner om att statliga myndigheter ska utlokaliseras från antingen till landsbygden eller till förorten. Jag skulle kalla det för att slå in öppna dörrar – eller snarare vidöppna dörrar. Inte desto mindre är detta bra. En enig landsbygdskommitté innebär att alla partier tycker samma sak. Men det är trots allt bara en utredning. finns en enig riksdag som kommer att säga att det är dags att utlokalisera statliga myndigheter. Jag hoppas att det även gäller när skarpa förslag finns på bordet. Då kommer det att finnas generaldirektörer runt om i vårt land som kommer att göra mycket motstånd. Det är solklart att utlokaliseringen behövs. av alla statliga myndigheters huvudkontor ligger i . Två av tre statliga jobb finns i , , , eller . De övriga 16 länen får dela på den sista tredjedelen. Detta gör att vi har fått en urban stat. Det är en stat som helt enkelt har dålig koll på hur det är att leva, bo och driva företag på landsbygden i . Så kan vi inte ha det. En decentraliserad statsförvaltning med kunskap om regionala och lokala förhållanden är faktiskt grunden för ett som håller ihop. Regeringen behöver dock agera omgående i frågan. Man behöver säkerställa att statliga jobb som finns på landsbygden får vara kvar. Därför var det bra att man stoppade flytten av 500 jobb inom nio olika kontor på landsbygden. behöver regeringen också omlokalisera såväl hela myndigheter som vissa funktioner från till landsbygden. I detta arbete kan tjäna som förebild. Där har regeringen beslutat att flytta ut 3 900 statliga jobb från till 40 orter runt om i hela . Leadermetoden, senare kallad lokalt ledd utveckling, har varit en framgångssaga på svensk landsbygd sedan den infördes . Metoden har inneburit ett lokalt beslutsfattande om projektmedel för lokal utveckling utifrån lokala förutsättningar. Arbetet har genomförts enligt den så kallade Leadermetoden, som innebär ett trepartnerskap mellan det lokala näringslivet, den ideella sektorn och de offentliga aktörerna, främst kommunerna. Den ekonomiska finansieringen har följt EU:s programperioder med sjuåriga budgetar. Därför var det aktuellt att starta om Leaderområdena . Men , den statliga myndigheten, beslöt att utesluta fem områden av 53 med motiveringen att de inte ansågs ha tillräckligt bra strategier för att bli prioriterade inom den budgetram som hade. Att på detta sätt välja bort fem områden som omfattar 437 000 landsbygdsinvånare i 31 kommuner från åtta län från norr till söder från att få bilda Leaderområden är mycket illa. Dessa fem är alla områden som har funnits tidigare där lokal kompetens och erfarenhet har byggts upp . Att inte inkludera dessa leder till en mindre sammanhållen landsbygdspolitik då alla områden inte får samma förutsättningar. Det är inget annat än högst olyckligt när vi säger att vi vill ha ett som håller ihop. Regeringen borde därför se till att Leadermetoden används för landsbygdsutveckling i hela landet. Varför inte starta om med en särskild experimentell insats i bara dessa områden där riktigt nya metoder prövas? I går lämnades en JO-anmälan in från kommunerna om att faktiskt har gjort fel. Anmälan lämnades till just utifrån att 31 kommuner i landet har uteslutits. Företrädarna påpekar att kommunerna noggrant har analyserat läget och ber JO att särskilt beakta 20 punkter där det bland annat ifrågasätts hur det är regionalpolitiskt riktigt att får lika mycket medel som de fyra nordliga länen tillsammans. Man skriver att om inte hela ska omfattas bör det inte vara regering eller riksdag som ska besluta om vilka områden som ska exkluderas. Jag tycker att man har en god poäng. Egentligen borde det inte råda någon politisk åsiktsskillnad om detta. Jag är därför glad över att har valt att stödja motion. Om vi ska ha en regional tillväxtpolitik som fungerar kan vi inte välja bort vissa områden, utan hela måste hålla ihop. har också en reservation om landsbygdssäkring. Det är en metod som används framgångsrikt i och på , där man landsbygdssäkrar alla politiska beslut. Det innebär att alla beslut analyseras utifrån vilka konsekvenser de får för landsbygden. Jag hoppas att den parlamentariska landsbygdskommittén kan djupdyka i denna fråga och komma med eniga förslag och att vi i näringsutskottet kan förkovra oss vid en kommande studieresa till så att vi även i kan landsbygdssäkra alla politiska beslut. har också en motivreservation om att bygdemedel från vindkraften borde återföras till landsbygden. Det är en fråga som jag hoppas att regeringen återkommer till i samband med en proposition . har i detta betänkande tre reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 8 om Leadermetoden i hela landet. 51 (L): Globaliseringen leder till förändringar som får olika genomslag i olika delar av .