prot · H40935 · 2016-11-25 00:00:00 — I korta drag – detta är också svaret på de frågor som ställer – är det så att jag inte ser något behov av de här förändringarna. Bakgrunden är att jag anser att principen om domstolarnas oberoende är grundmurad i . Det finns enligt min uppfattning väldigt få eller egentligen ingen som ifrågasätter den. Ja, det finns kanske en del politiska krafter på högerkanten som gör det, men ingen i politisk mainstream, får man väl säga. ger administrativt stöd och service till domstolarna. Hur det skulle påverka dömandet och enskilda domar förstår jag faktiskt inte. Om kan hänvisa till fall där det här har påverkat dömandet får hon gärna ge sådana exempel. och Justitiekanslern har utövat tillsyn . Det är också en fråga som behandlades av . Jag har som sagt inte fått några indikationer om att det skulle inskränka på den dömande verksamheten. Vad gäller domarrekryteringen gör vi en översyn, men den ordning som vi har i grunden, där har en viktig funktion, avser vi inte att ändra på. Det är också en ordning som skapades av i bred politisk enighet. Jag ser inga skäl att ändra på den. Budgetfrågan ser jag mer som en symbolfråga. Domstolarna är en del av rättsväsendet, och därför ser jag en väldigt klar logik i att det är justitie-utskottet som hanterar även detta. Om vill ändra på någonting har hon två frågor att svara på. Den första är: Är det så att hon har en egen linje och inte längre står bakom bedömningar, eller är det så att är på väg att ändra sig? Den andra är: Vill hon vara vänlig att berätta mer konkret med exempel på vilket sätt den ordning vi har skulle inskränka domstolarnas oberoende? 21 (M): Jag kan lugna justitieministern med att jag står bakom och att mitt parti också gör det. Vad det handlar om är att jag och mina kollegor i har kunnat identifiera ett utrymme som inte är berört av . Där går vi vidare framåt, eftersom vi ser ytterligare möjligheter att förstärka domstolarnas ställning. Det står jag och mitt parti för. Man behöver inte överdramatisera detta. Justitieministern raljerar lite över om det kan vara så att den här begäran har kommit i en artikel. Ja, medierna i anses vara den tredje statsmakten, domstolarna den fjärde. Det där tror jag att justitieministern är mycket väl medveten om. Det som skrivs på vår största tidnings debattsida av högsta jurister betyder någonting. Så är det, och det vet nog justitieministern också. Jag kan konstatera att justitieministern ställer sig avvisande till mina förslag om att se över förhållande till domstolarna. Jag förstår också att han ställer sig lika avvisande till mina övriga förslag med syftet att stärka domstolarnas ställning. Jag tycker att detta är lite märkligt, eftersom mina förslag på intet sätt är revolutionerande, utan anses vara comme il faut i de flesta andra rättsstater. De skulle kunna anses som ganska självklara. Det är till exempel en märklig ordning att regeringen via sin myndighet kan agera överrock över våra domstolar – samma domstolar som justitieministern säger att han respekterar och vars självständighet han säger sig värna. Justitieministern kan inte se att det är något förgripligt med att och själva inte ens ska kunna få ha med ett ord i laget i rekryteringsprocessen, även om de vill kunna ha med en ledamot som de ser ett behov av i domstolen eller vill ha en jurist med särskild kompetens. Detta avfärdar justitieministern som något ovidkommande. Jag vet att justitieministern har tillsatt en utredning som ska titta på rekryteringen. Den berör inte denna fråga, men kanske kan man hoppas i alla fall. Jag tycker att det är tråkigt att justitieministern inte vill se det positiva symbolvärdet i att domstolarna i budgethänseende skulle hanteras i särskild ordning av konstitutionsutskott. Det skulle inte kosta något pengamässigt, men det skulle innebära en tydlig markering av att domstolarna har en alldeles särskild funktion i en demokratisk rättsstat. Men för all del – statsrådets inställning speglar rätt väl den skepsis mot ett oberoende rättsväsen som har präglat socialdemokratin. Man har velat se även domstolarna som ett redskap för att förverkliga den socialdemokratiska visionen av det ideala samhället. Det var bland annat denna skepsis mot den dömande makten som gjorde att socialdemokratin först sent och motvilligt gick med på att den av regeringen helt oberoende för mänskliga rättigheter gavs inflytande över svenska lagar och svensk rättstillämpning. Jag tycker att det finns anledning att fråga justitieministern om han i dessa tider, då domstolarnas ställning sätts under hård press ute i , över huvud taget inte ser några skäl att stärka domstolarnas ställning i . Kan justitieministern se några skäl till detta? 22 Justitie- och migrationsminister (S): höll sig länge inom ramarna i sitt inlägg, tycker jag. Men när hon börjar påstå att socialdemokratin inte har respekterat oberoende domstolar blir jag faktiskt rätt förgrymmad. Hon är företrädare för ett parti som bekämpade den demokratiska utvecklingen i . Jag är företrädare för ett parti som drev fram yttrandefriheten och tryckfriheten i . Jag är företrädare för ett parti vars föregångare sattes i fängelse av den överhet som parti då var med om att bära upp; anledningen var att de yttrade saker som då inte var tillåtna. Vi stred för dessa demokratiska rättigheter – organisationsfriheten, föreningsfriheten och allmän och lika rösträtt. Vi stred också för en allmän utveckling av rättsstaten. får jag höra av att vi inte skulle ha respekterat grundläggande rättsstatliga principer. Det är ett övertramp, skulle jag vilja säga. Jag frågade om hon kan hänvisa till något exempel på att den gällande ordningen skulle innebära att domstolarnas oberoende ifrågasätts. Det har hon inte gjort. Hon säger att det eventuellt skulle kunna bli så. Men hon har inget exempel att ge. Hon säger också att hon står bakom , precis som gjorde när jag satt i den utredningen. Men i nästa andetag säger hon att hennes parti vill ändra på saker och ting. Man får faktiskt bestämma sig. Är man med i en uppgörelse, eller är man inte med i en uppgörelse? Man kan inte komma i efterhand och säga ”nej, det här tycker vi nog inte om”, och man kan inte heller, tycker jag, bara för att man hamnar i opposition, i sådana här frågor komma och säga att man vill ändra på grundförutsättningarna. Det är ju därför vi gör långsiktiga uppgörelser om just grundlagarna och konstitutionen: för att man ska kunna lita på det också när man sitter i opposition. Jag är väl medveten om att det, vilket också tar upp i sitt inlägg, finns en oroande utveckling i på en del håll. Jag talar om länder som och . Om man ska mota det tror jag inte att det handlar om konstitutionella finurligheter. och har sådana judicial councils som talar om, men det har inte hindrat auktoritära krafter från att ge sig in och försöka förändra de grundläggande förutsättningarna. Det här handlar om något helt annat. Om vi ska kunna mota den typen av utveckling måste de demokratiska krafterna vara beredda att ta avstånd och säga ifrån när något sådant är på väg att hända. Det är ju egna partivänner i som driver fram en sådan utveckling. Vill göra en insats för att bevara oberoende domstolar och rättsstatliga principer i tycker jag nog att hon bör göra den i förhållande till exempelvis de auktoritära krafter som driver fram en sådan utveckling i och . Då är det sina egna partivänner hon ska rikta sig mot, inte mot socialdemokratin. 23 (M): Justitieministern får ursäkta, men jag ger mig inte in i den utrikespolitiska debatten – jag håller mig till min interpellation om de svenska domstolarnas oberoende. Jag vill än en gång säga att jag står helt bakom . motionerade jag och mina partikamrater i KU om att vi ville ha en författningsdomstol och fick mycket riktigt påpekat för oss av justitieministerns partikollega att vi faktiskt gjort upp om detta i : Vi skulle inte ha någon författningsdomstol. Följden blev att vi inte ens reserverade oss för det yrkandet, eftersom vi respekterar utredningen. Vad vi nu har gjort, vilket min interpellation delvis bygger på, är att vi har identifierat ett utrymme som utredningen inte satsade särskilt mycket krut på – inga tydliga ställningstaganden gjordes. Visst berörde man att JK utövar tillsyn över domstolarna, men det var väldigt ytligt. Vi har fördjupat oss lite i den frågan och kommit fram till att det kanske inte utåt sett, i ett europeiskt perspektiv, är helt smakligt att till exempel JK som ämbete, som lyder under justitieministern och regeringen och är regeringens främsta advokat, också har tillsyn över våra domstolar. Jag säger inte att det har missbrukats, men när man ser det utifrån kan man göra invändningar mot systemet. Jag tror nog att justitieministern, om han klev ut ur sin maktposition och tittade lite från sidan, också skulle kunna se att systemet innehåller svagheter och brister som man lätt skulle kunna rätta till genom att flytta tillsynen från JK till exempelvis JO, som inte har den tydliga regeringskopplingen. 24 Justitie- och migrationsminister (S): Jag tycker nog att det är den som vill få fram en förändring som har bevisbördan och måste peka på att det faktiskt finns ett konkret problem. Därför har jag i denna debatt frågat om hon kan visa på något exempel där den ordning vi har i har inneburit att domstolarnas oberoende kan sättas i fråga. Jag upplever det inte på det sättet. Jag har som sagt inte heller fått någon framställning från rättsväsendet om att det skulle vara så. Det skrevs en artikel 2013, när vi hade en annan justitieminister. Hon, , gjorde förmodligen samma bedömning som jag gör , det vill säga att nuvarande ordning ska ligga fast. Det är inte så att inte ägnade tid och kraft åt detta, tvärtom. Ta frågan om och domarrekryteringen. Där skapade vi ett helt nytt system, och vi diskuterade väldigt ingående hur det skulle se ut. Vi kom överens om den ordning som gäller. Jag vet att själv har suttit i och vet hur det fungerar där. När hon då säger att står bakom detta och i nästa andetag säger att de vill ändra systemet frångås ju den uppgörelse vi gjorde. Den tidigare justitieministern ville som sagt inte ändra systemet utan ansåg att det skulle ligga fast och såg inte de problem som har lyft fram. Jag gör det inte heller, och därför avser vi inte att inleda någon ny översyn på någon av dessa punkter. Om man inte talar om utrikespolitiken utan tar fasta på det som själv sa i sitt inlägg, nämligen oroande tendenser i , instämmer jag i det. Vi måste därför göra allt för att se till att den typen av auktoritära tendenser inte också får starkt fäste i . Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2016/17:111 om Försäkringskassans prissättning 25 Socialförsäkringsminister (S): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder om de finansiella samordningsförbunden och inte skulle komma överens i denna fråga. Som jag tidigare framfört i svar på en fråga från anser regeringen att samordningsförbunden är viktiga för att ge stöd åt individer som är i behov av samordnade rehabiliteringsinsatser. Det är viktigt att samordningsförbundens medel används för att åstadkomma sådana insatser. En grupp som regeringen anser vara särskilt viktig att prioritera för samordningsförbunden är unga med aktivitetsersättning. Med anledning av nu aktuella fråga om förändring av timpris för personal anställd på som arbetar i insatser som bedrivs av samordningsförbund kan jag konstatera följande: har meddelat samordningsförbunden att myndigheten inte kommer att genomföra den förändring av timpris för personal som myndigheten tidigare meddelat. Det innebär att timpriset i varje enskild överenskommelse mellan och ett samordningsförbund kommer att utgå från kalkylmodell . 26 (M): Jag vill tacka för svaret. Som ministern säger är frågan just lite mindre akut. som jag lämnade in interpellationen, , skickades ett brev från till samordnarna i de olika förbunden. Det tog naturligtvis innan brevet nådde ut till alla styrelser i förbunden; jag sitter själv i en. beslut nådde alltså inte alla berörda förrän . Jag kan tycka att svaret är lite för enkelt och lättvindigt, och varför säger jag så? Jo, det står nämligen i brevet att det råder osäkerhet runt lagstiftningen hos samma person som var väldigt säker på lagstiftningen. Det står också att kommer att utreda frågorna vidare i samverkan med parterna i Nationella rådet. Osäkerheten kommer alltså att fortsätta tills detta är fastställt. Jag ställde en skriftlig fråga om detta och fick då svaret att ”det är min förhoppning att och samordningsförbunden kan komma överens i denna fråga”. Det hoppades jag ju också, så vi var helt överens. Från det datum då ensidigt meddelade att man framöver avsåg höja sina ersättningskrav har det varit väldigt upprört i många förbund. I en del förbund har man till och med sagt att man då lägger av. I en del ansökningar för insatser har det synts att även de andra samverkansparterna har försökt lägga på extra kostnader. Arbetet med att förbereda projekten, som sedan skickas till Finsamförbundens styrelser, har ju pågått . Då jag själv är ordförande i ett förbund har jag sett detta med egna ögon när man ökar kostnaderna. Det första brev som skrev var väldigt tydligt om hur det skulle vara. Timpriset för personal för skulle uppgå till . Det innebär en månadslön på 130 000. var också mycket tydlig med att om de övriga medlemmarna i förbunden, det vill säga Arbetsförmedlingen, landstingen och kommunerna, inte tillämpar pris som även täcker overheadkostnaderna ändrar detta inte ståndpunkt. Olika statliga myndigheter ska alltså kunna använda olika regler. Så kan man inte ha det. Jag skulle kunna uttrycka det: Någon ordning får det väl ändå vara! Det hänvisades till olika lagar. När man läser beslutet från mer noggrant finner man att myndigheten får ta ut full kostnadstäckning vid externa engagemang. Här är man ju en partner – har , Arbetsförmedlingen , landstingen och kommunerna . Finsamförbunden har en lite besvärlig situation över huvud taget. Jag tycker att det skulle vara bra om vi kunde diskutera framtiden lite. Den oro som har skapat har inte varit bra. Det innebär fortsatta samtal, och det skapar fortsatt oro. Om det framöver skulle beslutas att höjer sina ersättningskrav lär det bli följdeffekter i form av att även de andra kommer att höja sina kostnader. 27 Socialförsäkringsminister (S): Tack, , för en angelägen interpellation! Jag kan försäkra om att jag väldigt tydligt har medvetandegjorts om den upprördhet som har uppstått i samordningsförbunden. Jag har också varit väldigt tydlig i de sammanhang där jag har närvarat och diskuterat samordningsförbunden. För regeringens del och för min del som socialförsäkringsminister är det viktigt att de resurser som avsätts för arbetet inom samordningsförbund i så hög utsträckning som möjligt används till att stötta de människor som är i behov av insatser. Där kvarstår jag väldigt tydligt. Jag är dock glad över att den osäkerhet som annars hade kunnat vara ett faktum så här långt är avvärjd. Jag har från regeringens sida också från början varit tydlig med att vi ser en stor potential i samordningsförbunden. I samband med regeringens åtgärdspaket när det gäller sjukfrånvaron sköt vi till extra medel till också skicka en signal om att vi ser att de har en viktig roll att spela och att vi gärna ser att det utvecklas fler samordningsförbund runt om i landet. Vi följer också nu med stort intresse hur samordningsförbundens verksamhet utvecklas och kommer ytterligare att förtydliga de uppdrag från regeringen som samordningsförbunden har haft. Det har handlat om att fokusera på långtidssjukskrivna och på unga med aktivitetsersättning. Dessutom kommer regeringen att ge ett uppdrag till Inspektionen för socialförsäkringen om att utvärdera samordningsförbundens verksamhet. Det handlar både om hur de är organiserade i förhållande till den lagstiftning vi har och om en uppföljning av själva verksamheten och dess resultat, med en tanke om att kunna ta ytterligare steg för att utveckla samordningsförbunden vidare. När vi tittar på exempelvis gruppen unga med aktivitetsersättning, som har varit en prioriterad grupp i samordningsförbunden , kan vi se att av den gruppen har fått del av samordningsförbundens verksamhet. När man, på det sätt man gör i samordningsförbunden, samlar resurserna till de enskilda unga med ganska svår problematik är resultaten åtminstone på den lilla del vi har sett så här långt väldigt goda: av dessa unga har gått vidare till arbete eller studier. Tittar vi på hela gruppen unga mellan som samordningsförbunden har arbetat med kan vi se att vi ett liknande resultat: går vidare till arbete eller studier, och går vidare till Arbetsförmedlingen och får andra insatser därifrån. Detta leder på något sätt i bevis den tes vi har just nu i regeringen och på , att det sektoriserade välfärdssystemet kan försvåra nödvändiga insatser. När det handlar om dessa grupper med en sammansatt, svår problematik, måste vi klara av att bryta sektoriseringen mellan myndigheter. Där är samordningsförbunden den naturliga plattformen. Regeringen kommer att stå fast vid detta framöver. 28 (M): Vi har ju diskuterat och debatterat detta förut. Jag har förstått att socialförsäkringsministern är positiv till förbunden, men det har inte riktigt synts ute i verkligheten i och med den oro som har varit. Jag var med och lyssnade på den öppna utfrågningen . Jag satt inte bland utskottets ledamöter utan längst bak. Det var många vackra ord som sas från olika myndigheter om att man behövde mer samverkan och så vidare. Man har också fått mer pengar från , men har det skapats fler förbund, vilket innebär att det inte är säkert att ett enskilt förbund får mer pengar. Utvärdering talar man mycket om. Jag tycker att vi lyckas bra, men det är väldigt svårt att göra en utvärdering av sådana här ”mjuka” verksamheter. Det är lättare att utvärdera när man har lagt asfalt än att behöva avgöra vad som skulle ha hänt med dessa människor om de inte hade tagit del av de olika projekten. Vad förbunden behöver är en långsiktighet. Just nu är det lugnt, men om fortsätter hävda att de ska ha en höjning – kanske inte till 800 men väl till 700 – innebär det färre insatser. Då stämmer det ju inte med vad regeringen har sagt att man vill. Skulle detta ske, är då ministern beredd att kompensera för höjning, som kommer att leda till höjningar hos de tre andra samverkansparterna också? tror jag inte att ministern kan gå in och beordra här, men om gör en höjning kommer ju de tre andra att följa efter. Då har ministern en uppgift att se till så att anslaget ökar, så att förbunden hålls skadeslösa. Att detta sedan innebär att staten ger med ena handen och myndigheterna tar med den andra kan vi tycka vad vi vill om. Det blir lite tramsigt. Men om man nu tycker att detta är en bra verksamhet behövs det mer verkstad. Vi är väldigt glada över alla positiva ord vid den öppna utskottsutfrågningen, både från ministern och från myndigheterna, men vad NNS sa var att vi behöver en långsiktighet. Finansieringsmodellen är väldigt krånglig. Om och Arbetsförmedlingen – det är ju som har pengarna – säger att de ska dra ned innebär det att de tre andra också kommer att göra det. Då sitter man med ett antal projekt som man får återremittera och säga att man inte har råd med dem . Har man råd , då? Det vet vi inte, för säger att de bara har ettårspengar. Det är en sanning med modifikation. I statens budget står det ett visst antal kronor , men det finns också en plan . Så ser det ut också i landsting och kommuner. Jag har haft otaliga diskussioner med , som framhärdar i att de bara har ettårspengar och att de beslutar . De måste ju göra det innan kommun- och regionfullmäktige tar sina beslut. Man tar ingen riktig hänsyn till hur finansieringsmodellen fungerar. Därför är den här diskussionen så viktig. Vi är väldigt tacksamma för alla vackra ord om Finsams verksamhet, men vi vill se mer verkstad och att det blir lättare att jobba med de här frågorna framöver. 29 Socialförsäkringsminister (S): Regeringen har ändå tydligt prioriterat samordningsförbunden och lyft upp frågan om potentialen i dem på bordet på ett sätt som de inte har varit på mycket . Vi skickade en tydlig signal när vi ganska snabbt lade in extraresurser till samordningsförbunden i det åtgärdspaket som vi lade fram när det gällde sjukskrivningarna. Vi planerar nu också en ganska ordentlig utvärdering. Jag delar oro och tar till mig detta om hur man ska utvärdera på ett sätt som också gör att man kan väga in de mjuka värdena. När jag redovisade statistiken hörde du själv att jag redovisade återgång till arbete eller studier väldigt tydligt. Vi vet båda två att det inte alltid ser ut så i samordningsförbundens verksamhet. Om man till exempel har varit borta från arbetsmarknaden kan det vara nog att ta ett antal steg framåt. Då är frågan: Hur kan vi värdera det på ett annat sätt? Det tror jag nämligen att vi kommer att behöva göra. är det så att när man tittar på en utvärdering som skulle kunna genomföras skulle det också kunna handla om att klargöra gränsdragningsproblem när det gäller olika samverkansåtgärder. Det handlar om att också kunna sprida framgångsrika insatser och arbetssätt – vi vet att det skiljer sig väldigt mycket mellan samordningsförbunden. Då skulle man kanske kunna få en tydligare modell kring hur samordningsförbunden ska jobba långsiktigt framöver. Jag tror att det är bra att låta den sortens beslut vila på en tydlig utvärdering. Som jag också sa ser vi potentialen. Vi kommer att fortsätta att vara tydliga. Det är en komplex problematik som allt fler människor i har och har haft. Det är en större andel psykisk ohälsa. Det känner vi också igen om vi gör en internationell utblick. Jag tror att vi måste orka med att lyfta oss över våra stuprör eller vår sektorisering mellan olika delar av välfärden och se att vi måste hitta nya modeller framöver för att samverka. Från regeringens sida är jag glad åt att vi har en situation där vi har tryggare förutsättningar . Vi kommer från regeringens sida naturligtvis att följa hur den här diskussionen går, kopplat till den avgiftsförordning som man hänvisar till. Vår absoluta ambition är självklart att majoriteten av de resurser som avsätts för den här verksamheten inte ska gå till administrativa overheadkostnader utan till verkliga insatser för de människor som är i stort behov av dem. Så här långt har myndigheter som ingår i denna samverkan uppenbarligen gjort olika tolkningar. har haft några tankar som går i en riktning, och Arbetsförmedlingen har gjort på ett annat sätt – för att bara nämna ett par exempel. Men jag var väldigt glad över den hearing som vi hade i . Från de olika ingående delarna kring samordningsförbunden uttrycktes det ändå en gemensam ambition. Jag kommer att vila i det men också följa utvecklingen framöver mycket noggrant. 30 (M): Ja, är det fråga om att människor kommer närmare arbetsmarknaden. Hur mäter man det? Jag som sitter och jobbar med det vet allt detta och tycker att det är positivt att vi får det här. Jag pratade även med den förra regeringen, kan jag säga, och jobbade för den här frågan. Men om man menar allvar och om det här nu höjs till eller eller någonting ser jag det mer eller mindre som ett löfte att förbunden kommer att bli skadeslösa. Att det sedan innebär ett byte av statliga pengar är en annan femma. Om man är så positiv till den här verksamheten vill jag att man ger oss förutsättningar för den långsiktighet som det finns behov av. Det sa också det nationella rådet på den öppna utfrågningen. Att utvärdera är en sak – det har vi hört . Förbunden ser oerhört olika ut, och vi samarbetar . Vi försöker ge varandra goda exempel och så vidare. Men förbunden måste också kunna jobba på olika sätt. Det kan vara en liten kommun. Det kan vara en stor kommun. De kan ha slagits ihop. De är olika, och detta kommer att göras på olika sätt. Huvudsaken är att vi får långsiktiga och tydliga regler på riktigt och inte bara en massa vackra ord.