prot · H40946 · 2016-12-14 00:00:00 — Jag blev bara gruppledare i kommunen, i opposition, vilket ändå var lärorikt i fråga om hur det funkar i en kommun. Jag tror att det är bra att pendeln har svängt från väldigt många riktade statsbidrag till lite färre riktade statsbidrag och mer generella satsningar. Jag tror att alla kommunpolitiker är glada över att vi nu ser denna utveckling i riksdag. Men jag tror ändå att de är gladare om de får riktade statsbidrag än om de får 8 ½ miljard mindre till sina kommuner. Detta gör att jag fortfarande tror att pengarna är mer avgörande än hur vi skickar dem, vilket i och för sig också kan vara avgörande. Precis som själv är inne på behövs det mer pengar framöver. Jag hoppas att vi får fler partier som ställer upp på en politik som handlar om att vi satsar mer pengar på vår gemensamma välfärd och på våra kommuner och landsting. Jag skulle också vilja lyfta upp en annan fråga som har debatterats hett. I valrörelsen hade stora plakat där det stod att de var Alliansens gröna röst. De gröna frågorna är viktiga för för att möta miljö- och klimathotet – till exempel har man tidigare talat om grön skatteväxling. Allmänna bidrag till kommuner Men verkar det som att pendeln i har svängt. satsar man på storstilade och dyra kampanjer mot olika skatter, till vilka det ännu inte ens finns förslag att diskutera. Vägslitageavgiften – eller, som kallar den, kilometerskatten – är väl den som har varit mest i ropet. Men även det som man kallar flygskatt har fått väldigt hård kritik från . Jag gjorde en liten beräkning av hur det skulle kunna gå för när han ska resa från . Det tar lite att åka med tåg, men det är betydligt billigare jämfört med att ta flyget. Jag funderar på varför det skulle vara så hemskt om skulle behöva betala i flygskatt för att han har möjlighet att spara lite tid men smutsar ned miljön. Det är ju faktiskt förorenaren som borde betala. Vad har hänt med ? När gick man från att vara ett grönt parti till att bli ett skattesänkarparti? Och hur ska vi finansiera vår gemensamma välfärd om vi inte har några skatter att möta klimathotet med? 195 (C) replik: Jag tackar för frågan. Det gläder mig att ansluter sig till syn på generella statsbidrag. Vad är det som skapar välfärd? Vad är det som skapar pengar i kommunerna? Det vore ju fantastiskt om det vore så att det bara är statliga bidrag som räddar kommunerna. Detta är en liten del av kommunens bas för att kunna bedriva välfärd. Det stora behovet hos kommunerna är att det skapas jobb. Arbetade timmar i kommunen är det som skapar välfärd. Detta kanske är den ideologiska skillnaden mellan och . tror att man kan rädda detta genom att höja skatten och skicka in bidrag till kommunerna. Jag tror att vi ska hjälpa kommunerna att skapa företagande och jobb och genom detta få större skatteintäkter så att de kan bedriva vård, skola och omsorg. Det är inte så att vård, skola och omsorg kommer att bedriva sig själva utan intäkter. Jag åker tåg till , och jag är kanske den i som har längst till , tidsmässigt sett, fastän jag bor i . Det tar och att åka tåg. , som är den myndighet som är ansvarig för järnvägsunderhållet, säger att det kanske tar längre eftersom underhållet inte fungerar. Dessutom tar det längre än . Men återigen: Vad är det som skapar välfärd, ? Du ville inte kommentera detta tidigare, men vad säger du om att , och anser att den budget som ni har medverkat till inte är hållbar och att välfärden riskerar att rasa ihop? 196 (S) replik: Jag noterar att lyfter upp granskning av regeringens budgetproposition. Jag vill inledningsvis säga att det som ägnar sig åt i det här fallet är att bli en opinionsbildande part i debatten snarare än att syssla med revision. Bortsett från vad de säger tror jag att detta är någonting som vi ska fundera över. Här har vi nog samma uppfattning: ska kanske ägna sig åt andra saker. Allmänna bidrag till kommuner Med detta sagt vill jag framhålla att deras argument mot regeringens budget dels är att regeringen har räknat fel, dels att budgeten saknar . I själva verket är det så att planen för statens budget är att vid 2020 ha ett plus på 78 miljarder. Saken är att och regeringen räknar på olika sätt. gör en bedömning av vilken politik som kan komma att föras. Detta är rimligen inte främsta paradgren; regeringen borde rimligen veta detta bättre. Jag ska inte orda mer om detta, även om det säkert finns mycket att säga, men jag ville ändå få det sagt. Min fråga till – eller mitt resonemang – är av mer principiell karaktär. Vi har i dessa debatter tidigare haft en del meningsutbyten som har handlat om synen på statsbidragen till kommuner och landsting. Vi har båda erfarenhet som kommunalråd och har jobbat länge hemma i kommunen. Vi vet vad det innebär när man får generella statsbidrag, och vi vet vad det innebär när man får specialdestinerade, riktade statsbidrag. Vi har tidigare haft en ganska gemensam uppfattning att de generella statsbidragen är att föredra framför de riktade, specialdestinerade bidragen. Men när jag läser budgetarna från dina kollegor i den borgerliga alliansen ser jag att det är principen om riktade statsbidrag som har företräde, inte principen om generella statsbidrag. Min fråga till , och till , är hur man ser på detta. Är det inte bättre att vi funderar på att göra en överenskommelse – i det här avseendet – mellan och regeringen? 197 (C) replik: Tack, , för frågorna! Jag förstår att och regeringen inte vill lyssna på vad säger. Det är förklarligt att man tycker att de är en part, även om de inte är det. Detta kan man tycka, men vad tycker om ? Är de också en part som är emot regeringen och som svartmålar den? Är en part som har fel? När tre sådana tunga instanser – och det finns fler – har synpunkter på hållbarheten i budgeten kanske man måste lyssna. Jag säger detta med all välvilja, för det vore en katastrof för om svensk välfärd ramlade ihop på grund av att vi inte har en budget som håller ihop och som man måste låna till. Vi har en högkonjunktur. Vem som har skapat den kan man diskutera, men det är en högkonjunktur, och i högkonjunktur borde vi spara pengar för att bygga skyddsvallar mot den lågkonjunktur som kommer, förr eller . inbjöd till att vi skulle samverka med regeringen och lämna Alliansen bakom oss. Jag tror att behöver ett nytt ledarskap. behöver en ny regering som befrämjar arbete, som håller i budgeten och som inte lovar mer än vad den kan leverera . Detta är mitt svar till . 198 (S) replik: Allmänna bidrag till kommuner Jag får nästan intrycket att och inte har funderat över denna frågeställning, trots att vi diskuterade den för mindre än . Jag trodde ändå att tanken på vad detta skulle innebära hade funnits hos . Priset för retorik när man talar om nytt ledarskap och att behöver en alliansregering är ju att får mindre av sin politik genomförd. av alliansstyre är det inte de generella statsbidragen som har varit de ledande. Där har folkrörelsecentern fått ta ett steg tillbaka för att det i stället ska vara riktade, specialdestinerade statsbidrag som skickas till kommuner och landsting. Min fråga är ärlig, liksom min inställning. Om nu tycker att det är generellt stöd till kommuner och landsting som är det viktiga och det bästa borde man väl fundera på att göra upp med de andra partier som har den inställningen. Borde man inte göra detta i stället för att låsa sig vid gamla lösningar och göra uppoffringar som innebär att man får igenom mindre av sin politik än vad man – i det här fallet – skulle få om man valde att göra upp med regeringen? 199 (C) replik: Jag ska kommentera påstående att det skulle vara bättre för att ansluta sig till regeringens ståndpunkter, vilket historiskt sett och även vore en katastrof för . Svensk landsbygd och svensk glesbygd behöver ett parti som jobbar för småskalighet, som jobbar för att hela landet ska leva. Regeringen och med stöd av Vänstern vill i stället beskatta och straffa landsbygden genom avståndsbeskattning. Flyget är en förutsättning för att vi ska kunna behålla näringsliv, industri och jobb i . Sedan kan man säga att det handlar om så små pengar, att det är så lite, men det här är en droppe som får bägaren att rinna över. Avståndsskatten på landsbygden och det som ni kallar vägslitageskatt är någonting som slår stenhårt mot och landsbygden. Det är väl ingen politik som främjar små kommuner och landsbygden och som över huvud taget skulle stå upp för de värderingar som har. Nej, det här landet behöver en ny regering som står upp för hela landet, som jobbar med småskalighet och som inte inför straffbeskattning av landsbygden. 200 (L): Det vi diskuterar , som handlar om kommunernas, landstingens och regionernas ekonomi, är en grundbult för det svenska samhällskontraktet. Att människor känner tillit till att de får välfärd för sina barn, sig själva eller sina gamla föräldrar är det som håller ihop det svenska samhället, och att vi i den här kammaren tydligt står upp för välfärdens kärna handlar om att vi står upp för det svenska samhällskontraktet. Från Liberalernas sida säger vi: Skolan först. En framgångsrik skola är avgörande för framtid. Med goda kunskapsresultat stärks . Och i ett läge med många nyanlända i skolan krävs stora satsningar på skolan. Det handlar om höjda lärarlöner. Det handlar om fortbildning av lärarna. Det handlar om att förlänga skolplikten för nyanlända och halvera sommarlovet för att sätta fokus på att lära sig svenska språket. Det handlar om fler undervisningstimmar i och fler matematiktimmar i högstadiet. Det handlar om att tydliggöra ordning och reda i skolan. Det handlar om att barn och ungdomar ska börja i skolan tidigare. Vi föreslår en tioårig grundskola. Allmänna bidrag till kommuner Liberalerna satsar på skolan . Det är den enskilt största satsningen på skolan . Det är mer än vad regeringen satsar på skolan. Det är en väldigt tydlig prioritering, herr talman, att Liberalerna sätter skolan först. Det handlar också om att värna sjukvården. Vi ser nu hur vårdköerna växer, hur människor får vänta allt längre innan de får sjukvård. Det är inte rimligt. Att regeringen i det läget väljer att slopa den så kallade kömiljarden – det bidrag som tidigare gavs till de regioner och landsting som gjorde riktade satsningar för bättre tillgänglighet – vittnar om att man inte tar den här frågan på allvar. Vi ser hur sjuksköterskor säger upp sig, hur missnöjet bland de anställda i vården blir allt tydligare och hur känslan av att man inte får göra det man är utbildad till på jobbet växer sig starkare. Allt detta gör att vården fungerar sämre. I det läget väljer regeringen att med ett tydligt alexanderhugg slopa det riktade statsbidraget till de landsting och regioner som satsar på att öka tillgängligheten. Snacka om dråpslag! Vi liberaler föreslår en ny kömiljard. Vi föreslår satsningar på fler vårdbiträden för att proffsen ska få vara proffs på jobbet. Vi föreslår en satsning på fler specialistsjuksköterskor för att öka kunskapen och kvaliteten i vården och på det sättet göra att förtroendet för och tillgängligheten till vården blir bättre. Liberalerna står upp för de funktionshindrade. En välfärdspolitik värd namnet handlar om att stå upp för dem som har det tuffast i vårt samhälle. Vi gör en prioritering av det vi kallar en LSS-miljard, som står i skarp kontrast till de neddragningar som regeringen och nu på bred front runt om i landet gör mot samhällets svagaste och mest utsatta grupper. Vi märker en väldigt stor oro hos personer med funktionsnedsättning och deras anhöriga när de märker att de blir av med timmar med personlig assistent och när deras frihet och deras vardag beskärs. Regeringen och bär det fulla ansvaret för denna politik. Vi väljer en annan väg för när vi prioriterar en särskild LSS-miljard. Vi menar att välfärdssamhället, om det ska fungera, måste värna dem som behöver stödet mest och som av någon anledning har ett funktionshinder. Regeringen väljer en annan väg än Liberalerna. När vi säger skolan först, att vi ska satsa på sjukvården och låta proffsen vara proffs och när vi säger att vi står upp för de funktionshindrade, då väljer regeringen en helt annan väg. för man en politik med ofinansierade bidragshöjningar och ökar underskotten i statens budget, vilket gör att vi i nästa lågkonjunktur står svagare och då inte kommer att kunna värna välfärden. Det äventyrar mycket av det samhällskontrakt som är så viktigt för . Man höjer också skatten på arbete, vilket gör att det blir mindre lönsamt för människor att arbeta. Rent logiskt betyder det att det innebär mindre skatteintäkter ute i kommunerna och till välfärden. På det sättet sipprar det långsamt ned en politik som gör att välfärden blir svagare. Allmänna bidrag till kommuner Vi står för en annan politik. Vi är tydliga med att skolan ska gå först och att sjukvården och de funktionshindrade ska prioriteras. Vi menar att det är detta som bygger starkt. Eftersom våra förslag till ramar föll – de som skulle innebära att svensk ekonomi och de offentliga finanserna skulle vara ännu starkare vid nästa finanskris – har vi inget yrkande i debatten. Men vi har ett särskilt yttrande som jag naturligtvis ställer mig bakom. 201 (V) replik: pratar om samhällskontraktet. Men jag funderar på om han inte kan vara yngsta gubbe, om jag får vara lite fräck, för på Liberalernas Facebooksida och i en debattartikel säger att vi måste göra upp med ungdomars lathet. Redan de gamla grekerna gnällde på att ungdomarna var lata. Och genom historien har vi sett ett hat mot ungdomars kultur, såsom dansbandsskatt, danstillstånd och avrättning av hårdrocken. Varje generation har utsatts för kritik av tidigare generationer för att inte bete sig på rätt sätt och för att vara lata. Denna långlivade tradition för nu den unga gubben vidare. säger att dagens ungdom är söndercurlade. Men har fått svar. , som är bemanningsanställd, har svarat och undrar om han klarar ens som bemanningsanställd. Och jag tror faktiskt att hon har en poäng. Om i stället hade varit springvikarie i hade han fått leva med telefonens ringsignal, som betyder att man snabbast möjligt ska inställa sig för arbete, och saknat möjligheter att planera sitt liv. Till skillnad från mig och vet man inte om det är julledigt eller om man över huvud taget kommer att ha semester. Jag tror att man kan läsa artikelserie med helt andra ögon än vad gör och konstatera att det inte är fler låglönejobb för lata ungdomar som politiken behöver fixa, utan fler sjysta jobb där man blir en del av arbetslaget, där man får vara med på personalmöten och gå på vidareutbildningar och där man får en skälig lön så att man kan flytta hemifrån. Det behöver finnas bostäder som man kan bo i. I reportaget får vi också läsa om företagare som vill ha mer och bättre kontakt med Arbetsförmedlingen och om arbetsförmedlare som vill ha bättre kontakt med företagen för att kunna matcha den kompetens de behöver. Men lösning är att lägga ned Arbetsförmedlingen i stället. Arbetsförmedlingen har sagt att man ska lägga ned 100 kontor, men då reagerade kommuner vilket gjorde att man fick dra tillbaka förslaget. Jag tror att behöver en politik där Arbetsförmedlingen kan syssla med sitt kärnuppdrag, att förmedla jobb, inte Liberalernas politik, där man ska kontrollera ungdomar. 202 (L) replik: Allmänna bidrag till kommuner Jag kan lova att jag är en cool gubbe, om jag nu är yngsta gubbe. Det jag som denne coole gubbe har noterat när jag träffar företagare och arbetsgivare och när jag också tar del av företagarnas egna undersökningar – de gjorde en företagarbarometer – är att det har hänt någonting. Det har hänt någonting med synen på arbete. Det har hänt någonting med arbetsmoralen i vårt samhälle. De anekdotiska exempel som ofta lyfts fram i debatten handlar om människor som frågar sin chef om de ska begära sjukledigt eller ledighet för vård av barn när husdjuret är sjukt och man därmed inte vill jobba. Jag träffar så många företagare och arbetsgivare som bekräftar att de anekdotiska exemplen faktiskt vittnar om en ny syn på arbete. Det där hänger givetvis samman med hur skolan är utformad. Har vi förväntningar på människor? Har vi synen att man har skyldigheter och inte bara rättigheter i samhället? Jag tycker att man har skyldigheter och inte bara rättigheter i vårt samhälle. Samhällskontraktet är att man gör rätt för sig och att man om man har möjlighet att arbeta gör allt för att söka arbete. Det är basen för vårt samhälle. Hur ska den som går upp halv sex och har betalat skatt känna förtroende för samhällssystemet om inte han eller hon vet att den som för stunden inte kan arbeta ändå gör sitt yttersta för att återgå i arbete? Jag tror att detta är fundamentalt för vårt samhälle. Det här är gamla klassiska värderingar som har präglat den svenska arbetarrörelsen genom historien. Men jag noterar i debatten att de inte längre genomsyrar samma arbetarrörelse. Kritiken kommer nämligen alltid från vänster. Kritiken kommer alltid från Socialdemokraterna när jag lyfter fram vikten av att man tar eget ansvar och faktiskt kommer till jobbet och gör det man har sagt att man ska göra. Det är att stå upp för samhällskontraktet. 203 (V) replik: Det är bra att du är orolig för samhällskontraktet, . Jag tror dock att vi är oroliga på lite olika sätt, vilket gör att det finns politiska skillnader. Jag är orolig för att vi hamnar i ett läge där människor känner att de inte är en del av samhället utan står utanför och att de inte heller får vara en del av samhället utan hålls utanför. Jag träffar en hel del människor som har hamnat i olika cykler där de inte lyckas ta sig tillbaka till arbete. Det är fruktansvärt att se dessa människoöden. handlar det om att unga människor som lämnar gymnasieskolan med helt okej betyg inte får en chans på svensk arbetsmarknad och att de villkor de ställs för är ganska osjysta. Politiken handlar mycket om att de har för hög lön trots att de knappt kan leva på sin lön. De är hänvisade till ofrivillig deltid, som vi diskuterade tidigare, eller arbetsvillkor där de inte har en fast anställning. Allmänna bidrag till kommuner behöver ett samhällskontrakt där vi inte sänker lönen och höjer hyrorna, vilket Liberalerna vill. behöver ett samhällskontrakt där vi politiker tar ansvar och bygger de där 700 000 bostäderna som behövs, vilket är den största bostadssatsningen och finns i denna budget. Vi måste också säga att det inte är politikens ansvar att försämra villkoren utan att förbättra villkoren. Därför var det viktigt att vi röstade igenom lagen om offentlig upphandling och att det ställs sociala krav i den. Denna politik ställer Liberalerna inte upp på. Det beror nog på att vi har lite olika syn på hur vi ska nå samhällskontraktet och vilken politik som leder dit. 204 (L) replik: Det blir tydligt i debatten att det finns två vägval för svenska folket och att det finns två olika synsätt på vart är på väg. Å ena sidan har vi syn på att företagare är usla och vill suga ut människor och erbjuda dåliga villkor i varje läge. Det handlar inte om eget ansvar, utan förslag om medborgarlön blossar upp i debatten. Människor ska få lön av samhället, staten och skattebetalarna utan att behöva utföra någon form av arbete. Det är den politik som , och delar av Socialdemokraterna företräder. Jag menar att det är helt fel väg för att gå. Vi kan fråga såväl privata som offentliga arbetsgivare – en rektor på en skola, en förskolechef eller en föreståndare på ett särskilt boende – om det har hänt något med arbetsmoralen. Det samstämmiga svaret är ja. Det har hänt något med synen på det egna ansvaret för att komma till jobbet, för att göra det lilla extra på arbetsplatsen, för att inte sjukskriva sig och så vidare. Jag hittar inte på detta, utan man har frågat 5 000 småföretagare och offentliga arbetsgivare vad de uppfattar som det största problemet när det gäller att växa och bedriva en bra verksamhet. Jo, det är att något har hänt med samhällsmoralen och arbetsmoralen. Detta om något är en politisk uppgift att tydliggöra. Det handlar om motprestation för att få försörjningsstöd och om att ha tydliga förväntningar i arbetslöshetsförsäkringen. Det handlar om att från politiskt håll sända en tydlig signal att det alltid ska löna sig bättre att arbeta än att leva på bidrag. Det är en framtidsinriktad politik, och det är så vi bygger starkt. 205 (KD): Vi kristdemokrater är hängivna anhängare av det kommunala självstyret. Kommuner ser olika ut och bör hitta lösningar på kommunala problem just kommunalt. Kommunerna har inte bara rättigheten att utforma sina verksamheter på det sätt som passar bäst utan även ansvaret att finansiera sina åtaganden. är ibland klåfingrig och vill putta kommunerna i en viss riktning med riktade statsbidrag. Men dessa bidrag ska ses som signaler i en riktning och inte ta bort ansvaret från de kommunala politikerna. Det är på lokal nivå man kan finna lösningar på många av framtidsutmaningarna, ibland tillsammans med statliga regelförändringar. Allmänna bidrag till kommuner Kommunerna saknar inte utmaningar. De har stor brist på bostäder och en äldreomsorg, skola och socialtjänst som är i behov av utbildad arbetskraft nu och . Att vara kommunpolitiker betyder, precis som för oss här i kammaren, att prioritera. Att ta bort momentet att prioritera och säga att man ger allt till alla kan ge dåliga och ineffektiva lösningar som inte är noga genomarbetade. Det är den strategin som regeringen har gått in för. Om man bara öser in pengar i den kommunala sektorn löser sig allt. Det som är mest betydelsefullt för att kommuner och landsting ska kunna uppehålla och utveckla välfärden är skatteunderlagets utveckling. Hur antalet arbetade timmar utvecklas är därför av avgörande vikt för att välfärdsuppdraget i kommuner och landsting ska kunna fortsätta och säkerställas. Trots en gynnsam konjunktur, som inneburit att skatteunderlaget utvecklats positivt, finns det anledning till oro då regeringens politik inte främjar fler människor i arbete. SKL spår en svagare utveckling av skatteunderlaget . Förändringarna i sjukförsäkringen, avsaknaden av reformer för att förbättra integrationen och höjda skatter kommer inte att leda till fler arbetade timmar. Regeringens budget är därmed långsiktigt problematisk för kommuner och landsting. Under Alliansens tid i regering visade vi att det går att sänka skatterna på jobb och se till att resurser bibehålls eller förstärks – om man genomför rätt reformer. Alliansens politik främjade välfärden och stärkte kommuner och landsting, och den skulle kunna göra så igen. Tittar vi på data från SCB ser vi att den genomsnittliga skattekraften, det vill säga skatteunderlaget per invånare, ökade med under alliansregeringen, från till . Data från och visar att kommunernas skatteintäkter ökade. Det gäller både utvecklingen i fasta priser med en ökning på och utvecklingen per capita med en ökning på . Tittar vi på data från SCB, och ser vi att resurserna till skola, sjukvård och omsorg ökade med mer än 100 miljarder i fasta priser, från till . Det visar att resurserna ökade per invånare, per elev och per slutenvårdspatient. Det absolut avgörande för kommunsektorns resurser till välfärden är sysselsättningen. Det säger inte bara allianspartierna utan även finansminister . Då är det anmärkningsvärt att regeringens lösning för kommunerna inte är att genomföra jobbskapande reformer utan snarare att tillskjuta generella bidrag som inte kommer att lösa de långsiktiga välfärdsutmaningarna. jobbförslag kommer att leda till fler arbetade timmar och en fortsatt god utveckling av skatteunderlaget, vilket främjar välfärden långsiktigt. Allmänna bidrag till kommuner Statsbidrag är givetvis viktiga för kommunsektorn, men med så kallade gratisreformer tenderar regeringens förslag att leda till underfinansierade tjänster, upptrappad löneutveckling och felprioritering av verksamhet. För kommunsektorn är det avgörande att statliga styrsystem främjar effektivitet och ändamålsenlighet.