prot · H30952 · 2016-01-14 00:00:00 — Möjligheten att flytta från kommunen helt och hållet är begränsad, och många vill inte det, men kanske tvingas man till det om man måste flytta in i en nyproducerad lägenhet med den hyra som det innebär. Jag tycker att det vore rimligt att om det inte finns tillräckligt med lägenheter i det äldre beståndet ska hyresgästen få flytta in i nyproduktion till den gamla hyran. Det är svårt att se varför inte skulle gå med på det. Kostnaderna för detta är små. Har man råd att subventionera städhjälp för rika stockholmare har man väl råd att ge en hyresrabatt till de enskilda som drabbas hårt av detta. Det är klart att det spelar roll att det är det statliga bolaget som är källan till detta, för ministern har möjlighet att påverka. Det finns inte närliggande kommuner eller områden att flytta till. I större städer hade det kanske funnits det. Omfattningen är mycket stor här, och vi riskerar att få en modell där det är de med svagast ekonomi som får betala det allra högsta priset för denna stadsomvandling. kan nuvarande lagstiftning diskuteras och ändras på – det behövs nog – men stadsomvandlingen pågår , och det här är en väldigt speciell situation. Lagstiftarna har kanske tidigare inte tänkt på detta, men kan vi göra det. Då är det rimligt att statliga bolag kompenserar fastighetsägare och hyresgäster på samma sätt. 20 (V): Det som jag fortfarande kan hänga med på är att ministern säger att det statliga bolag som han sedan han tillträdde har haft mest kontakt med är och den nya vd:n där, och det är bra. Men bilden som målas upp i medierna i är inte samma som den som ges här . Nooshi var inne på att det fanns en avsiktsförklaring mellan och . Jag besökte dem , och avsiktsförklaringen var färdig att skrivas under, men de backade. Ministern har rätt i att om det är någonstans som man har förståelse för det här är det i , och . Det är få som sätter sig emot det här. De förstår att det är som gör att de här orterna över huvud taget finns – det finns alltså goodwill där – men att de svagaste ska få betala priset för att malmpriserna gick ned och att man därför backar är jävligt fel. Det är jävligt fel att de svagaste i samhället betalar för att malmpriserna råkade gå ned precis när man skulle ingå ett avtal. Avtalet var grundat på att om du bor i en nyproducerad lägenhet och det sedan dyker upp en äldre lägenhet i beståndet ska du välja – antingen tar du lägenheten i det äldre beståndet eller så accepterar du hyreshöjningen. Då är det reko, som jag ser det. 21 Närings- och innovationsminister (S): Jag tror att den här frågan har hamnat i ett besvärligt läge därför att folk är ganska oroade för vad som händer med ställning långsiktigt. Det är ju inte bara vad som händer med samhällsomvandlingen som påverkar , utan det är också de tekniska och ekonomiska förutsättningarna för kommande gruvnivåer och hur man ska klara de investeringar som krävs. Då räknas alla kostnader in. Det innebär inte att på något sätt av det lägre malmpriset påverkas i sitt ansvar för samhällsomvandlingen. Om man vill ned på en lägre nivå i gruvan och det påverkar staden så att den måste flyttas har man ett ansvar att ersätta de relevanta kostnaderna för detta. Det är den ersättningen som förhandlar med aktörer om. Skillnaden mellan mig och är att verkligen se att har ansvar för att driva det här som ett bolag och att jag inte som minister har ansvar för att bestämma vilken avtalsnivå ska fatta beslut om. Jag hoppas att man kommer överens med alla så att det blir en bra överenskommelse med de berörda parterna. Men om man inte blir överens i de här avtalskonstruktionerna är det ytterst en juridisk process som kommer att avgöras i domstol. Jag tror att det vore konstigt om eller regeringen hade en principiell uppfattning om exakt vilken nivå alla avtal ska sättas på, därför att har ett ansvar för att driva denna fråga och även komma överens med parterna. har redovisat de principer som de har ansett ska gälla för ersättningen. Om man flyttar in i en bostad med högre kvalitet och högre värde är det precis som med andra hyresrätter. har vi ingen lagstiftning, vilket påtalades av interpellanten, som säger exakt hur det ska gå till i en sådan här situation, men vi har en annan lagstiftning som säger att en hyresgäst som bor i ett bestånd som ska renoveras och därmed får en högre hyra måste bestämma om man ska bo kvar eller söka sig någon annanstans. Det har gjort är att man, som jag uppfattade det och försökte säga, har kommit överens om den här trappan. Vid sidan av det som gäller om man bara hade renoverat eller byggt nytt har man också kommit överens om att ha en trappstegsmodell som gör att hyreshöjningen inte slår in med en gång. Jag uppfattar att det finns en bild av att det ändå var ett bättre system än att det bara rakt av skulle bli en högre hyra. Jag tycker att har visat att man har ansträngt sig för att försöka hitta en modell för att hantera detta. Jag tror att man både från och kommuns sida gärna hade sett att alla som ville bo kvar i ett gammalt bestånd med låg hyra kunde göra det. räcker inte de bostäderna till när man måste flytta delar av staden och riva det befintliga beståndet. Vi vet ju alla att när man bygger nya bostäder är de alltid dyrare än gamla bostäder. Det är ju det som är problemet. Ska alla människor ha någonstans att bo kommer några att behöva bo i nya lägenheter. Jag tar den här frågan på stort allvar. Jag kommer att följa den, och vi kommer också att ha en malmfältsgrupp där vi diskuterar inte bara samhällsomvandlingen utan framför allt de nya utmaningar som står inför. Jag tror att det är viktigt att komma ihåg att de kostnader som uppstår, oavsett om det är i gruvdriften eller samhällsomvandlingen, kommer att räknas in i kalkylen för för att se om man klarar av att göra alla de investeringar som krävs . Mitt största ansvar för bolaget måste vara att se till att bolaget agerar korrekt men också att man för progressivitetsdiskussioner och ganska jobbiga effektivitetsdiskussioner för att vara konkurrenskraftiga . 22 NOOSHI DADGOSTAR (V): Jag tycker inte riktigt att ministern har uppfattat vad skillnaden är mellan det speciella som händer i och kommuner och vad som annars brukar pågå på bostadsmarknaden. När fastighetsägare och hyresgäster förhandlar om renoveringar brukar det vara påkallat av att standarden är för låg, och då finns det en förhandling mellan hyresgäster och fastighetsägare, som vi har kommit överens om juridiskt tidigare. Skillnaden här är att det är påkallat av statliga , och det är ministern som är ytterst ansvarig för detta. Det är en stor skillnad. Vi har aldrig varit med om detta tidigare. Det finns ingenting som juridiskt förhindrar ministern att uppdra åt bolaget som ministern är ansvarig för att behandla fastighetsägare och hyresgäster lika i denna väldigt speciella situation. I förlängningen kan man naturligtvis ändra lagstiftningen så att vi är förberedda om en stad eventuellt kommer att behöva flyttas. Men i denna speciella situation behöver vi behandla alla lika så att inte den starka oro som finns bland många hyresgäster uppstår eftersom de ser att de inte kommer att ha råd att betala sina boendekostnader. Det är väldigt stor skillnad på nyproduktionshyra och den hyra som de har betalat tidigare. Då kan man göra på det sätt som föreslogs i avsiktsförklaringen, som man har diskuterat och varit överens om men som nu konstigt nog har backat ifrån. Det är det som är poängen. Det är ett åtagande som endast skapar mycket marginell statsfinansiell påverkan. Jag vill verkligen trycka på det. Nyproduktion av bostäder ger till exempel redan stora momsintäkter till staten. Det här kommer inte att kosta mycket, och det kräver inte mycket av regeringen. Men det skulle betyda otroligt mycket för tusentals att utvecklingen är fortsatt god i dessa kommuner. 23 Närings- och innovationsminister (S): Den viktiga principen här är att det är den aktör som orsakar skada eller skapar en situation som kräver en flytt av hyresgäster, i det här fallet ett företag som heter som har statligt ägande, som ska ersätta för de relevanta kostnader som uppstår. Jag tycker att har och ska fortsätta att ha en dialog med parter och aktörer lokalt i de samhällena. Och jag tycker att de har visat att de försöker hitta konstruktiva vägar, inte minst genom trappan men också genom den garanti som de har försökt införa. Den innebär att när en ledighet i det befintliga LKAB-hyresgästbeståndet uppstår ska man få förtur i mån av plats. På det sättet har försökt hitta vägar framåt i de här frågorna. Jag har också förstått att kommer att titta på om det finns särskilda grupper som hamnar väldigt i kläm. Då är man beredd att diskutera det för att se vad man ska göra i de specialfallen. När en hyresgäst flyttar till ett boende som har högre standard, högre bruksvärde, på en normal hyresmarknad kan det också bli en högre hyra. Det kommer att bli ett frivilligt val för några i den här situationen. Några vill flytta till ett bättre boende när samhällsomvandlingen sker. Man kanske vill flytta till ett bättre läge på orten. Men det kan också vara på det sättet att de gamla lägenheterna inte räcker till. Då har föreslagit trappan för att hitta en tillvänjning av kostnaderna upp till den nya hyran och med det nya bruksvärdet. Jag kommer definitivt att lyssna på de aktörer som är med här. Men jag vill inte ändra ansvarsfördelningen. Vi har nämligen gett och ansvar att hantera bolagets framtid. Bolaget ska hantera samhällsomvandlingen på ett kostnadseffektivt sätt men också klara de framtidsinvesteringar som bolaget står inför. Det är inte lätt på den världsmarknad som råder. Styrelsen har ett väldigt svårt och tungt ansvar i den här frågan. Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2015/16:266 om kvinnors företagande 24 Närings- och innovationsminister (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra förutsättningarna för kvinnor att starta och driva företag i . Vidare har frågat hur jag vill förbättra möjligheterna för kvinnor att vara entreprenörer inom välfärden. Regeringen för en politik för fler och växande företag. Stabila offentliga finanser är en förutsättning för våra investeringar i infrastruktur, forskning, bostäder och klimatomställning samt för de kunskapsreformer som krävs för ett modernt arbetsliv med ett bättre fungerande utbildningssystem och bättre matchning. Tillsammans med en aktiv näringspolitik, med bland annat bättre finansiering till innovativa och växande företag och en ökad export, utgör detta regeringens jobbagenda. Detta stärker förutsättningarna för företag att skapa, växa och exportera med bas i . En mångfald av företag och företagare är viktigt för hela näringslivets konkurrenskraft, förnyelse och hållbarhet. Jag ser därför inte varför kvinnors företagande ska begränsas till välfärdssektorn. Välfärdstjänster ska, oavsett vem som bedriver verksamheten, präglas av hög kvalitet. Och för att behålla valfriheten måste spelreglerna för verksamheterna vara tydliga. Efter en rad exempel på missförhållanden har regeringen tillsatt Utredningen om reglering av offentlig finansiering av privat utförda välfärdstjänster, vars syfte är att fastställa vilka regler som ska gälla för företag i välfärdssektorn. Regeringen vill med detta skapa ordning och reda i välfärdssektorn och underlätta för de företag som är verksamma där. Ett väl fungerande regelverk med tydliga villkor gagnar både företag och brukare. aviserade regeringen att de företagsfrämjande åtgärderna ska utvecklas så att alla företag och företagare, oavsett kön, etnisk bakgrund, ålder, bransch eller var i landet de är verksamma, ska få tillgång till dem på likvärdiga villkor. Regeringen arbetar nu med detta, och den strategi för företagsfrämjande på likvärdiga villkor som presenterade är ett viktigt verktyg i arbetet. Regeringen fattade också beslut om en förstärkt satsning på jämställd regional tillväxt –2018. Denna satsning är en vidareutveckling av tidigare uppdrag om att regionalt ta fram handlingsplaner för jämställd regional tillväxt. Den ska leda till hållbara resultat genom att jämställdhet integreras i ordinarie verksamhet, exempelvis i beslutsprocesser och arbetssätt hos de aktörer med regionalt utvecklingsansvar som arbetar för att uppnå en hållbar regional tillväxt. Inom ramen för den regionala tillväxtpolitiken fattade regeringen också beslut om nya stödförordningar för de regionala företagsstöden. Ett viktigt syfte var att stöden i större utsträckning bland annat ska kunna nå kvinnor samt kvinnor och män med utländsk bakgrund. 25 HANS (M): Jag vill tacka ministern för svaret. Enligt världens största undersökning av entreprenörskap – den heter Global Entrepreneurship Monitor och kallas GEM – har kvinnors entreprenörskap i minskat dramatiskt på bara . Det är anledningen till att jag skrev interpellationen. Man måste reagera på samhällsförändringar som sker, även om de kommer plötsligt. Enligt undersökningen sjönk andelen kvinnor som driver företag i tidiga faser från dryga till , vilket är en minskning med . Vidare sjönk, enligt GEM:s definition av entreprenörskap, den svenska andelen kvinnor i företagande från 2013 till 6,7 2014. Det innebär att rasar från 10:e till 18:e plats bland de 29 jämförbara länderna, som karakteriseras som innovationsdrivna. Satsningar på entreprenörskap och nystart och utveckling av företag är en jämställdhetsfråga som också ger möjlighet till tillväxt genom att hela befolkningen nyttjas på ett bättre sätt. Alliansregeringen genomförde därför riktade insatser med program för kvinnors företagande. De vände sig till kvinnor som ville utveckla sina företag och kvinnor som ville starta företag. Samma program vände sig också till aktörer som arbetar med att främja företagande, företagsutveckling och regional tillväxt, till exempel genom rådgivning och finansiering. Alliansregeringen hann med en hel del under sina . Man initierade även flera insatser inom den allmänna näringspolitiken som har främjat jämställdheten mellan män som företagare och kvinnor som företagare. Kvinnors delaktighet och jämställda medverkan i tillväxt- och utvecklingsarbetet lokalt, regionalt, nationellt och internationellt är viktig. Den lokala och regionala nivån spelar roll då behov och förutsättningar kan se olika ut beroende på var i landet man befinner sig. Man kommer ofta in på välfärdsfrågorna i det här sammanhanget. Det gör även jag i min interpellation. Det är ganska naturligt eftersom många kvinnor arbetar inom den offentliga sektorn, inte minst inom välfärdssektorn. Det är därför naturligt att många tar sina första steg in i entreprenörskap med startpunkt i välfärdsföretagande och dess möjligheter. Det är därför viktigt att det råder goda villkor för företagande inom välfärdssektorn. Och det är särskilt angeläget att titta på hur vi ska få många kvinnor och även män och personer med annan bakgrund än den gängse att komma vidare. Anledningen till att jag fokuserar på kvinnor i den här debatten var just rapporten från där det framgick att andelen har sjunkit. Då måste man reagera. Därför ställde jag två frågor till ministern. Den ena var vilka åtgärder som näringsministern avser att vidta för att förbättra förutsättningarna för kvinnor att starta och driva företag i . Här fick jag ett ganska generellt besked att man inte ska göra skillnad på grupper eller ställa dem mot varandra. Nej, det ska vi inte göra, men vi ska stimulera grupper där det finns ett lägre entreprenörskap än vad som annars skulle kunna förväntas. Jag vill också fråga ministern hur han tänker förbättra möjligheterna för kvinnor att vara entreprenörer inom välfärden. Där hörde vi ett undvikande svar. Så jag skulle vilja höra: Varför är ministern och regeringen så rädda för entreprenörskap inom välfärden? 26 Närings- och innovationsminister (S): Först vill jag säga att kvinnors företagande definitivt är en viktig fråga. Det är en strategisk tillväxtfråga. Vi i har inte – och det har man inte heller i många andra länder – utnyttjat den fulla kraften i den potential som finns bland medborgarna. Det är färre kvinnor än män som är entreprenörer och driver företag. behöver fler och växande företag, kanske nu mer än någonsin, så vi borde ta vara på potentialen hos hela befolkningen. Det är också en principiell och jämställdhetspolitisk fråga. Kön ska inte få avgöra vilka möjligheter som man har att starta och driva företag, oavsett om det är i arbetslivet eller på företagssidan. Jag tycker att det är viktigt att notera att det här är en fråga som jag tar på stort allvar och som jag hoppas att vi alla i den här kammaren är engagerade i. räknar med att av företagen i drivs av kvinnor. Det har skett en ökning av andelen kvinnor som driver företag, vilket är positivt. Ännu mer positivt är det att när man tittar på de företag som drivs av kvinnor och jämför dem med företag som drivs av män är siffrorna ganska positiva. Det går lika bra för företag som drivs av kvinnor. Det gäller storlek, produktivitet och tillväxttakt. Det finns alltså ingen försämring eller skillnad när det gäller kön. Kvinnor är lika bra entreprenörer som män. Men det finns för få kvinnliga entreprenörer. Jag är inte nöjd med den här bilden, och jag uppfattar det som att inte heller är det. Det är en bra utgångspunkt för en diskussion. En av de funderingar som vi har haft om varför vi valde att jobba via de regionala tillväxtprocesserna är att vi vill få ut detta i den ordinarie verksamheten. Det får inte vara ett litet projekt på sidan om, utan alla viktiga aktörer måste se till att premiera kvinnor och män på samma sätt så att kvinnor inte diskrimineras i de processer som finns när man får stöd eller hjälp med att starta företag och driva dem. Det måste fungera i hela landet. Det är därför som vi tycker att dessa processer är så viktiga som vi tar utredning på så stort allvar. De har föreslagit just detta, och det är det som vi försöker att implementera. Om man funderar på det som har hänt i GEM-statistiken vill jag ställa frågan tillbaka. Vad var det som hände ? Ni hade gjort en del satsningar, och sedan skedde det här raset i slutet av er mandatperiod. Ni måste ha gjort någon form av reflektion över vad det berodde på att det blev på det sättet. Jag tror att det är viktigt att se att man har ett eget ansvar. Man kan inte bara komma hit och säga att den nuvarande regeringen bär ansvaret för allting. Om det här hände under den förra mandatperioden bör man också fundera över vad man gjorde för misstag som ledde till den utvecklingen under Alliansens sista år vid makten. 27 HANS (M): Det var kanske den mest förväntade motfrågan som jag räknade med att få. Man måste vara ödmjuk och resonera om vad det beror på. Det är klart att allting inte kan ha varit helt perfekt. Det var tråkigt att det här skedde . Jag tror att man ska se till vad signalspråk betyder. Kvinnor, män och alla som startar företag gör det utifrån att man vill lite mer. Man vill göra lite mer än vad man kan åstadkomma i en anställning. Man gör det därför att man kan lite mer. Man har kunskaper och erfarenheter som gör att man kanske känner sig begränsad i en anställning. Därför är det naturligt att man tar steget vidare inom det område där man har arbetat. Är man ingenjör, då kan man starta en konsultfirma. Är man jurist finns det många möjligheter att starta egen verksamhet. Om man är i en verksamhet som är präglad av offentlig styrning och offentlig finansiering där det inte finns någon tradition av entreprenörskap och där det dessutom pågår en politisk debatt om att det inte är önskvärt med entreprenörskap inom det området, då är det klart att det påverkar möjligheten och intresset för att starta ny verksamhet inom det området. Det var precis det som skedde . Det var ett valår, och mycket av den debatt som ägde rum under det året handlade om att man skulle begränsa möjligheterna inom välfärdssektorn att skapa entreprenörskap. Jag vill inte säga att de var otaliga, men det fanns en handfull exempel som upprepades gång på gång. Man sa att det landade pengar på några kanalöar. Några enskilda missförhållanden blev exempel för en hel näring. Det är signalspråket. Ministern säger i sitt svar att han inte ser varför kvinnors företagande ska begränsas till välfärdssektorn. Men kvinnor är klart överrepresenterade inom välfärdssektorn. Vill man att kvinnor i större utsträckning ska starta eget då är det ganska naturligt att de fokuserar på välfärdssektorn. Det finns också en underton här av att det finns mer begränsningar än möjligheter när det gäller att se över utredningen om reglering av offentlig finansiering av privat utförda välfärdstjänster. Utredningen utgår från missförhållanden, inte från möjligheter. Regeringen vill med detta skapa ordning och reda i välfärdssektorn. Då frågar jag: Förutom en handfull exempel, vad är det för oreda som råder inom välfärdssektorn? Hela undertonen bygger på att diskvalificera människor som är verksamma inom välfärdssektorn att driva ett framgångsrikt entreprenörskap som för samhället, för människor som nyttjar deras tjänster och för patienter kan innebära en kvalitetsförhöjning. Varför vill en feministisk regering inte se dessa möjligheter? 28 Närings- och innovationsminister (S): Apropå signalspråk är det jätteviktigt för oss som är engagerade i näringspolitiska frågor att inte skicka signalen att kvinnor bara är företagare inom vissa sektorer. Vi ser att kvinnor är underrepresenterade i vissa branscher och sektorer. Så är det ju . Den väldigt hajpade branschen, den digitala start up-scenen i , talar vi ofta om som en enorm möjlighet för vårt land. Vi måste vara ärliga att säga att det är för få kvinnor i ledande position i start up-bolagen. Det är ett strukturellt problem för den digitala ekonomin om den inte tar vara på kraften och kompetensen hos kvinnor. Man kan inte säga att bara för att kvinnor traditionellt i större utsträckning har jobbat i välfärdssektorn finns deras karriärmöjligheter och företagande framför allt inom den sektorn. Det är klart att det kommer att finnas kvinnliga företagare i välfärdssektorn, det ska det finnas. I valrörelsen hade vi lite olika positioner. Vi tyckte att det krävdes större investeringar i välfärden. Det är bra för företagare som finns inom välfärdsområdet att se att man kan bygga ut välfärden och höja kvaliteten i den. Det fördes också en diskussion om de missförhållanden som hade avslöjats. Tack vare att det inte fanns tillräckligt tydliga kvalitetskrav på offentligt finansierad verksamhet förekom det en del skandaler, vilka ju drabbade seriösa företag. De som följde reglerna och hade en hög kvalitet drogs också ned i en diskussion om ifall all privat verksamhet är dålig därför att några inte följer det som borde vara gällande. Men det är klart att när man talar om höjd kvalitet i välfärdssektorn påverkar det kvinnor. Vi har fört diskussioner om att vi tycker att det är rimligt att diskutera bemanningskrav i äldreomsorgen. Vi tycker att de äldre ska ha en viss lägstanivå för bemanningen i äldreomsorgen för att kvaliteten ska säkras. Så ser vi åt andra sidan – vad är det som gör att kvinnor går ned i arbetstid på svensk arbetsmarknad? 100 000 kvinnor går ned i arbetstid därför att äldreomsorgen och barnomsorgen inte håller måttet. Det blir en jämställdhetsfråga vilka kvalitetskrav man ställer på verksamheten. För en seriös och framåtsyftande företagare finns det inga problem i att man har bra kvalitetskrav i offentlig sektor. Det är en fördel. Då kan man få bort de företag som inte har tagit seriöst på kvaliteten, och så blir marknaden bättre för de kvinnor och män som driver företag i välfärdssektorn. När det gäller kvinnor och företagande tror jag att även andra frågor är viktiga, som hur trygghetssystemen fungerar. Vi ser hur sjukskrivningarna drabbar kvinnor i större utsträckning än män. Vi tog ett första steg i samband med , då vi införde ett tak för företagens sjuklönekostnader.