prot · H309115 · 2016-06-08 00:00:00 — Det kan vara ett valförfarande. Om ett lärosäte tycker att det är en viktig fråga kan man göra så. Men det är ingenting som vi ska reglera uppifrån, utan varje lärosäte måste självt bestämma hur personen ska utses. Det är ytterst så att det är regeringen som konfirmerar beslutet. Skulle det bli några ”tokigheter”, som antydde, tror jag nog att man kommer att kunna påpeka det. Men jag tror att vi kan lita på att våra lärosäten hanterar det här på ett klokt sätt. Det andra är att det är viktigt att vi har en majoritet med externa ledamöter, eftersom våra lärosäten är statliga myndigheter. Det kräver att det finns en korrelation med en externledd majoritet som regeringen utser och att det inte är en majoritet som utses av professionen. Det tycker jag är en viktig princip. 11 (C) replik: Man kan med förslaget från , och också fortsättningsvis ha ett starkt ansvarsutkrävande. Som jag lyfte fram i mitt inledningsanförande sätter vi från sida fokus på ett förändrat resursfördelningssystem men också på tydligare politisk styrning genom mål och resultat i stället för genom bland annat utnämningspolitik. Autonomi och frihet är begrepp som man kan välja att lägga olika betydelser i, vilket vi uppenbarligen har gjort i den här frågan, jag och . Men vi delar förhoppningsvis i stor utsträckning uppfattning i frågan om att öka friheten lokalt. Vårt perspektiv är att man måste stärka professionen och låta professionen få större inflytande i både valförfaranden och utseende av ledamöter. Det flyttar makten närmare dem som berörs, närmare dem som i större utsträckning är experter på utbildning och forskning. Det tror vi är en god väg framåt för att stärka vår internationella konkurrenskraft. Vi lyfter också i vår reservation fram att det kan komma förslag på både interna och externa ledamöter. Det står lärosätena fritt att fundera på hur man vill utvecklas, komma vidare framåt och få starkare och bättre internationell konkurrenskraft. Där kan det till exempel handla om att utse externa ledamöter med olika spetskompetenser som man ser behov av vid det lokala lärosätet. Styrelser för universitet och högskolor – ledamöternas till-sättning och ansvar När det gäller valförfarandet ser jag personligen en risk med den skrivning som regeringen lägger fram och utskottet har majoritet för om att det kan bli högskolan som själv väljer sin egen nomineringsperson. Jag vill avsluta med att fråga om han ser en risk med detta och om han tycker att det är ett bra system. Det vi föreslår i stället är att det ska ske ett valförfarande inom lärosätets profession för att man därmed ska få ökad autonomi genom att makten flyttas närmare dem som verkligen berörs och flyttas till professionen. 12 (S) replik: Jag ser ingen risk för att det här kommer att missbrukas. Jag har fullt förtroende för våra lärosäten och har tillit till att de kommer att sköta detta på ett utmärkt sätt. Jag har reagerat på de två reservationer som , och lämnat i det här betänkandet. Jag tycker att det är lite märkligt. Ni talar vackra ord om autonomi. Men sedan glider ni snabbt in på regleringar. Det måste vara ett valförfarande lokalt, säger ni. Men om man föreslår autonomi måste man väl dra den hela linjen rätt ut. Då måste varje lärosäte självt få bestämma om det ska vara ett valförfarande eller om man på annat sätt ska utse den person som man föreslår att regeringen utser till nomineringsgruppen. Jag tycker att det här krockar med autonomin. Det blir ett vackert tal som man sedan glömmer när det är fråga om praktiskt handlag. När det gäller majoritetsförhållandena anser jag att det är viktigt att vi har externa ledamöter i majoritet. Ni vill att majoriteten ska utses av professionen, som ni skriver i er reservation. Jag tycker inte att det är ett bra förfarande, i och med att det är en styrelse som ska ansvara för en statlig myndighet. Ska man ha ett ansvarsutkrävande kräver det att vi har externa ledamöter i majoritet, vilket också en majoritet i utskottet tycker. Det är dock inget som hindrar att det bland de här externa ledamöterna finns personer med förankring i akademin. Det är ganska vanligt. Där finns inget motsatsförhållande. Men principen är viktig. Är det en statlig myndighet ska de externa ledamöterna, som regeringen utser, vara i majoritet. 13 (SD): Vi yrkar inte bifall till något annat än regeringens proposition i det här ärendet. Däremot har vi ett särskilt yttrande. Det ska ses som en markering av att vi tänker följa upp hur det här kommer att fungera i praktiken. Vi måste låta förslaget rulla . Sedan måste det utvärderas. Det går inte att bakom ett skrivbord komma fram till hur det här kommer att fungera i verkligheten. Det måste rulla på ett tag för att man ska kunna se hur det verkligen fungerar. Högskolornas styrelser är självklart en viktig fråga. En brännande fråga är balansen mellan statens intressen och högskolornas självständighet. Det är inte bara högskolornas självständighet som är viktig. Staten har också intressen. Det är stora skattepengar det är fråga om. Vi anser att regeringens förslag är ett steg framåt jämfört med den ordning som gäller . Därför yrkar vi bifall till det här förslaget. Enligt förslaget ska en valberedning, som det brukar kallas, bestå av två nomineringspersoner, varav den ena är utsedd av regeringen och den andra har god kännedom om lärosätet. Vi tycker helt enkelt att detta är rimligt. Det är också rimligt att studenter och lärare är representerade i styrelsen i stället för att själva vara närvarande i styrelsen. Studenter ska ju plugga och skaffa sig en utbildning och ska kanske inte i första hand sitta i en styrelse. Styrelser för universitet och högskolor – ledamöternas till-sättning och ansvar Det talas en del i förslaget om styrelsernas storlek. Vi har uppfattat det som så att regeringen helst i förekommande fall vill minska styrelsen, och det tror vi är bra. Min erfarenhet är att stora styrelser i sig inte är någon fördel. Det blir lätt bara en babblig styrelse. Sammanfattningsvis är detta ett steg framåt, men om jag får sitta kvar tänker jag följa upp det här och se hur det fungerar i verkligheten. Det är omöjligt att i förväg veta hur ett sådant förslag kommer att fungera. 14 (M) replik: Jag begär replik därför att jag tycker att det är ett lite märkligt förfarande med det särskilda yttrande som har presenterat i betänkandet. Jag tycker om ärlighet. Det vill jag verkligen säga. Vad jag förstår är ärliga i detta särskilda yttrande. Men finns det en svaghet i detta att de i princip svär sig fria från ansvar. Det handlar trots allt om som går till våra lärosäten, våra universitet och högskolor, som dessa styrelser förfogar över. I stället säger de: Vi har inget eget förslag. Varför skulle de i så fall inte ha kunnat ansluta sig till att man ska utvärdera och följa upp vad förslagen resulterar i? Det hade nog varit gängse ordning. Annars ger det lite känslan av: Vad handlar detta egentligen om, ? 15 (SD) replik: Det handlar om motionens formulering. Det står i motionen att vi ska utvärdera utredningen. Det är inte någon utredning. Det är ett förslag, en skarp proposition från regeringen. Hade formuleringen varit annorlunda så hade vi bifallit den. Det är orsaken. Det finns en annan orsak, som kanske inte är en bärande orsak. Vi har tagit för givet att det kommer att utvärderas. Den här typen av förslag kommer av regeringen, och vilken regering som än sitter efter 2018, att utvärderas. Men det ska man kanske inte utgå från per automatik. Det är riktigt. Vi har fast föresatt oss att utvärdera detta. Det måste naturligtvis få rulla på ett par åt. Men jag tänker själv ringa runt och mejla runt till styrelserna för att se hur de tycker att det fungerar. Det är min bestämda föresats. Hade motionen varit annorlunda formulerad så hade vi stött den. 16 (M) replik: Tack till för svaret, och tack för goda ambitioner. vet jag inte riktigt vad en sådan utvärdering skulle ge vid handen. Om ringer runt till 50 lärosäten för att höra hur styrelsearbetet fungerar är det kanske inte samma evidensbaserade sammanställning som vi då får ta del av. Styrelser för universitet och högskolor – ledamöternas till-sättning och ansvar säger här att han inte kunde stötta vår reservation därför att det handlar om att utvärdera utredningens förslag. Detta är de förslag som kommer från . Jag vet inte riktigt på vilken fot man ställer sig. Det vi vill föra fram är att det ändå handlar om som går till universitet och högskolor. Det kräver styrelser som fungerar och rektorer som har mandat. Mycket av de frågorna kommer fram just i . När jag har talat med vår kanslichef i utbildningsutskottet har jag fått veta att det just nu inte finns någonting annat som väntar när det kommer till . handlar i mångt och mycket om rekommendationer också till lärosätena själva. Det är en form av kollegialt lärande som vi uppmuntrar i andra sammanhang. Därför hade det varit av största vikt att följa upp de utredningsförslag som finns. Om det är vad står för här verkar det som att man helt enkelt inte vet vilken fot man ska ställa sig på. 17 (SD) replik: Vi är helt övertygade om att det är ett steg framåt jämfört med den ordning som råder . Därför yrkar vi bifall. Det är därför vi har ansvar. Yrkar vi bifall har vi ansvar. Så är det otvivelaktigt. Det talas om evidensbasering. Utredningen som handlar om detta kanske var väldigt bra. Men jag har sett många utredningar som är så politiserade att man kan ifrågasätta evidensbaseringen. Vilka vet bättre hur en styrelse fungerar än de som faktiskt sitter och arbetar i styrelsen och människor runt omkring? Det är så nära evidensbasering vi kan komma i de frågorna. Det är inte kärnfysik vi talar om där man kan avläsa på ett diagram exakt hur det förhåller sig. Min föresats är att vi ska följa upp detta. Det är jättemycket statliga pengar. Därför anser vi att det inte bara handlar om lärosätenas autonomi, utan staten har ett intresse. Det är jättemycket skattepengar som går dit, och det gäller hela framtid. Vi ska utbilda framtida generationer som kan betala våra pensioner. Det är klart att det är jätteviktigt. Jag håller fullkomligt med om det. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.) § 12 Särskild kompletterande pedagogisk utbildning för personer med forskarexamen betänkande 2015/16:UbU22 Särskild kompletterande pedagogisk utbildning för personer med forskarexamen (prop. 2015/16:142) 18 (M): Särskild komplette-rande pedagogisk utbildning för personer med forskarexamen I väntar stor brist på lärare, och inte minst gäller det ämneslärare i moderna språk, matematik och naturvetenskapliga ämnen. Vi politiker är överens om att det behövs många nya vägar in till läraryrket. Det förslag vi ska diskutera rör en av dem. Vi moderater och övriga allianspartier anser att principen bakom dagens förslag är rätt. Det är något som kanske inte är så märkligt med tanke på att det först lanserades av alliansregeringen. Däremot förvånas vi över nuvarande regerings försämring av det ursprungliga förslaget. Det vittnar om låga förväntningar på våra högst utbildade akademiker samt en dålig hushållning med personella och ekonomiska resurser. Förslaget innebär heller inte några garantier för att öka antalet lektorer i skolan, något som framhålls som ett syfte med reformen. Alliansen har som sagt tidigare lanserat ett likande förslag. Men det omfattade halva den studietid som regeringen föreslår. Personer med examen på forskarnivå är bland de högst skolade inom akademin, som jag sagt, och de har bakom sig av studier. Vi anser därför att det finns goda skäl att anta att de skulle kunna genomföra sin kompletterande pedagogiska utbildning än övriga. Faktum är dessutom att redan ger ettåriga utbildningar motsvarande dem vi nu diskuterar men då till studenter som har avlagt minst kandidatexamen på högskolenivå. De personer vi diskuterar har alltså ungefär ytterligare av studier, självständiga arbeten och metodiskt arbete bakom sig. I Alliansens ursprungliga förslag menade vi också att personer med examen på forskarnivå skulle kunna undantas moment med så kallad VFU, verksamhetsförlagd utbildning, eftersom de flesta själva redan har undervisat och gått extrakurser i pedagogik. En annan fråga är till exempel det självständiga arbete som ingår på 15 högskolepoäng. Här har vi dem som har skrivit sina licentiatavhandlingar och doktorsavhandlingar men som ändå ska skriva fram ett arbete på 15 högskolepoäng i något ämne. Vi anser också att personer som kommer i fråga för denna utbildning ska kunna få kombinera studierna med en anställning på en skola och då undantas från kravet på lärarlegitimation för . På så sätt skulle vi kunna få blivande lektorer att både säkra sin inkomst och få möjlighet att börja undervisa snabbare. Det skulle alla vinna på. Det gäller inte minst elever och skolor som därmed får tillgång till mer kvalificerade pedagoger. Det skulle också ge incitament för fler skolor att faktiskt anställa lektorer. Med regeringens förslag finns inga sådana garantier trots att det är ett syfte med reformen, som jag sa. Det finns heller inte några krav på motprestationer från dem som får detta utbildningsbidrag. En uppföljning ska ske , vad jag kan läsa ut, för att se om de studerande fortfarande pluggar. Men såvitt jag kan förstå kommer utbildningsbidraget på att betalas ut fram till dess oavsett om de studerar. Detta får ni gärna klargöra i den efterföljande diskussionen. Finansieringen av regeringens förslag är intressant. De medel som anslås för reformen motsvarar bara de utbildningsbidrag som förväntas utbetalas till de sökande. Det gäller då bara de 50 först sökande . Den 51:a blir tydligen utan pengar. Hur det ska gå till vet jag inte. Det skulle i så fall innebära att det inte kommer att utgå någon som helst ersättning för utbildningsplatserna vid , och som har lämnat in en ansökan ihop med KTH och som regeringen har utsett till att bli ansvariga för utbildningarna. Särskild komplette-rande pedagogisk utbildning för personer med forskarexamen Det är inte bara jag som tror att det kommer att bli så här. I en artikel i står det bland annat ”att lärosätena inte får några extra resurser om de anordnar ettårig KPU enligt regeringens nya förslag, de medel som satsas går alltså till den som väljer att gå utbildningen”. Det är minst sagt märkligt. Jag hoppas att jag kommer att få svar på min undran av regeringspartiernas företrädare i debatten. Jag yrkar bifall till reservation 1. 19 (C): Jag vill börja med att yrka bifall till Alliansens gemensamma reservation. Vi debatterar kompletterande pedagogiska utbildningar för personer med forskarexamen. Det var som vi i utbildningsutskottet hade en öppen utfrågning i om lärarbristen. Den börjar bli alltmer påtaglig och kommer att vara det framöver. Det kommer att krävas flera olika åtgärder för att lyckas åtgärda den. Vi behöver få fler att söka sig till lärarutbildningarna, framför allt inom vissa områden där det är särskild brist på lärare. Vi har en utmaning i att många hoppar av sin lärarutbildning – närmare en tredjedel tar inte examen. Inom vissa utbildningar är det ännu större avhopp. Det krävs flera åtgärder för att få fler att söka sig till läraryrket och till utbildningarna. Yrket behöver göras mer attraktivt att söka sig till. Det kan handla om allt från lön och karriärvägar till minskad administration och stärkt arbetsmiljö. presenterade förslag kopplade till snabbspår in i läraryrket för människor med högskoleexamen. Till exempel ska högskoleingenjörer kunna bli matte- eller NO-lärare. Vi föreslår också införande av lärarassistenter för att minska administrationen och därmed skapa större attraktivitet för läraryrket. gav också Alliansen ett tillkännagivande till regeringen om att skynda på arbetet med digitala nationella prov just för att få minskad administration och därmed ökad attraktivitet för läraryrket. Det här är viktiga åtgärder. Det vi diskuterar handlar om forskare och deras möjlighet att övergå till en lärarkarriär, och det är oerhört viktigt. Jag vill instämma i mycket av det som lyfte fram kopplat till att det är högt skolade akademiker vi talar om här. Det är också därför Alliansen har lagt fram ett förslag om att korta utbildningstiden ytterligare. Det här är ju personer som har undervisat på högskolenivå, har gått kurser i högskolepedagogik och har arbetat med liknande uppdrag på universitetsnivå. Det är därför det bör kunna gå ännu snabbare. Vi tycker också att det är oerhört viktigt att man då man läser ska kunna undantas från kravet på lärarlegitimation, just för att direkt kunna gå in i arbetet och arbeta man omskolar sig till lektor. Särskild komplette-rande pedagogisk utbildning för personer med forskarexamen För del talar vi ofta om att möjliggöra utbildning i hela landet. I det här förslaget tydliggör vi i Alliansen i vår reservation att vi vill möjliggöra att utbildningar sker på distans. Det känns ganska självklart med tanke på vilka grupper vi talar om. Det är människor med forskarexamen som är mitt i livet, som kanske har bildat familj och som har en ganska trygg tillvaro men vill byta till läraryrket. Därför pekar vi på att möjliggöra distansutbildning så att man kan bo kvar där man har sin trygghet och sin familj i stället för att behöva flytta till någon av de orter som det i slutändan kommer att bli. Detta för att göra läraryrket attraktivt för personer med forskarexamen. Vi behöver undanröja hinder för att få människor att ta det steget. I regeringens förslag pekar man på några få ämnen som den kompletterande pedagogiska utbildningen ska riktas mot. Alliansen har i sin reservation tydligt uttryckt att det finns fler ämnesområden och undervisningsämnen där det råder brist . Det borde självklart vara möjligt för dem med forskarexamen som vill omskola sig till lektorer och arbeta inom läraryrket att göra det även inom andra bristyrken, inte bara de som räknas upp i propositionen. Med de orden yrkar jag bifall till Alliansens reservation. 20 (KD): står inför en stor lärarbrist. Dessvärre är prognosen att bristen ökar . Vi måste göra mer för att lyckas rekrytera de bästa studenterna till läraryrket, stärka läraryrkets attraktivitet och få redan utbildade lärare som lämnat yrket att komma tillbaka till skolans verksamhet. Vi behöver också skapa fler vägar in i läraryrket, och där spelar den kompletterande pedagogiska utbildningen en viktig roll. Som vi hört här har Alliansen tidigare lanserat ett förslag som liknar regeringens om att genomföra en tidsbegränsad satsning på en ny särskild kompletterande pedagogisk utbildning som leder till ämneslärarexamen för personer med examen på forskarnivå. och Alliansen anser att studietiden, som enligt regeringens förslag är , bör förkortas till sex månaders heltidsstudier. Personer med examen på forskarnivå är akademins högst skolade, och det finns goda skäl att anta att dessa kan genomföra sin kompletterande utbildning . De flesta har även själva undervisat på högskolenivå och gått kurser i högskolepedagogik. Vi anser att det är motiverat att utbildningen också får genomföras på distans för att hindren för forskare som vill gå utbildningen och bli lektorer ska vara så små som möjligt. Vi i Alliansen anser också att forskarna bör tillåtas kombinera en anställning på en skola med parallella studier inom den kompletterande pedagogiska utbildningen. Regeringen föreslår att utbildningen i första hand bör anordnas för personer med examen på forskarnivå med ämneskunskaper relevanta för ett undervisningsämne där det råder brist på sökande till ämneslärarutbildningen, det vill säga i första hand matematik, biologi, kemi, fysik och teknik. Särskild komplette-rande pedagogisk utbildning för personer med forskarexamen och Alliansen menar att eftersom det råder stor brist på ämneslärare i moderna språk såsom tyska, franska och spanska bör även personer med examen på forskarnivå med ämneskunskaper inom moderna språk prioriteras. Jag vill också öppna för att utreda hur den nuvarande kompletterande pedagogiska utbildningen kan förkortas till 60 högskolepoäng och hur den bättre kan förbereda studenterna inför lärarnas vardag. Med det vill jag yrka bifall till reservationen från allianspartierna. 21 (S): Först vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. står inför en allvarlig lärarbrist. Det är nuvarande regerings ambition att genom olika förslag komma till rätta med denna. Ända sedan regeringstillträdet har en rad olika åtgärder vidtagits – till exempel har regeringen samlat parterna för diskussioner i för läraryrket. Det är viktigt att de förslag som kommer ses som något som är till nytta i verksamheten och inte innebär ytterligare pålagor som ingen har efterfrågat. Därför är samlingen oerhört viktig som gemensam mötesplats för viktiga diskussioner. Också hos oss här i utskottet är lärarbristen en viktig fråga som är i fokus på våra dagordningar. Vi har till exempel alldeles haft en öppen utfrågning om lärarbristen, och vi har i vår uppföljning av regeringens resultatredovisning särskilt fokuserat på personalsituationen i skolan. Nuvarande regering har målsättningen att ska vara en ledande kunskapsnation där ingen elev lämnas efter och ingen hålls tillbaka. I det arbetet vet vi att lärarna är nyckeln, och med fler forskarutbildade i skolan höjer vi kvaliteten och ökar läraryrkets attraktivitet. Därför är det bra att detta förslag från regeringen nu kommit – ett förslag där fyra utvalda universitet ges i uppdrag att anordna kompletterande pedagogisk utbildning, så kallad KPU, som leder till ämneslärarexamen för personer som har en examen på forskarnivå. Utbildningen ska i första hand ges för sökande med ämneskunskaper i matematik, biologi, kemi, fysik eller teknik eftersom det råder stor brist på lärare i just dessa ämnen. Satsningen är också viktig för att möjliggöra en ökning av antalet lektorer i grund- och gymnasieskolan samt vuxenutbildningen. finns det enligt statistik 239 lektorer i utbildningssektorn, de allra flesta i gymnasieskolan. Med denna satsning fördubblas antalet lektorer i den svenska skolan. För att stimulera personer att påbörja och slutföra utbildningen kommer regeringen också att införa ett tillfälligt skattepliktigt utbildningsbidrag. Det kommer att räcka till ca 50 heltidsstuderande , det vill säga totalt högst 250 studenter. Detta är en av alla de viktiga åtgärder som regeringen har föreslagit för att komma till rätta med lärarbristen. har vi här i kammaren diskuterat eller beslutat om anställning under viss kompletterande utbildning, ökat stöd till Teach for , ökat stöd till utbildningssektorn som helhet liksom kompetenshöjning och mycket annat. Särskild komplette-rande pedagogisk utbildning för personer med forskarexamen Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att lärarbristen kanske är det allra viktigaste vi som förtroendevalda har att jobba med framöver. Att vi lyckas rekrytera de många tusen som behövs i skolan, att vi får dem som redan finns i skolan att vilja stanna kvar och att vi får några av alla dem som lämnat skolan att vilja komma tillbaka – det är detta vi behöver ha fokus på framöver. Och med tanke på att det är vår kanske viktigaste fråga är det bra att vi över partigränserna klarar att samla oss och komma överens om viktiga förslag. Jag hoppas att vi kan fortsätta lösa lärarbristen med fler goda förslag i samsyn. 22 (M) replik: tar upp mycket som det råder samsyn om – hur viktigt det är att vi får fler lärare på plats, att det finns flera vägar in och så vidare. Däremot svarar hon inte på någon av de frågeställningar som vi i Alliansen tar upp. Hon kommenterar inte varför vi i oppositionen lägger fram andra förslag. Hon berör det inte med ett ord. Hon svarar heller inte på den finansieringsproblematik som jag tog upp i mitt anförande. Jag tycker att det är dåligt, och jag vill upprepa de frågeställningar som finns.