prot · H40915 · 2016-10-14 00:00:00 — § 1 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2016/17:43 Interpellation 2016/17:43 Brister i patientsäkerhet av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. § 2 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2016/17:28 till trafikutskottet KOM(2016) 591 till trafikutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . § 3 Motioner för omedelbar hänvisning 3 409 motioner avlämnade under den allmänna motionstiden anmäldes. Kammaren biföll talmannens förslag att motionerna skulle hänvisas till utskott enligt motionsförteckningens förslag. Motionsförteckningen hade i bilaga fogats till detta protokoll. § 4 Svar på interpellation 2015/16:736 om lärarlösa lektioner 1 Statsrådet (S): har frågat förra gymnasie- och kunskapslyftsministern om vad hon tänker göra för att öka antalet lärarledda lektioner. Interpellationen har överlämnats till mig. Av den förra regeringen fick i uppdrag att undersöka hur bestämmelserna om garanterad undervisningstid i gymnasieskolan efterlevs och hur undervisningstiden säkerställs i ett riksrepresentativt urval av gymnasieskolor. Garanterad undervisningstid är den minsta undervisningstid i timmar som eleverna ska erbjudas på till exempel ett nationellt program i gymnasieskolan. Uppdraget redovisades till i den rapport som nämner. Jag anser att det är ytterst angeläget att alla elever i skolväsendet ges förutsättningar att nå målen för utbildningen. Den garanterade undervisningstiden är en av flera faktorer som ska säkerställa utbildningens kvalitet. ger värdefull information om de utmaningar som kan finnas när det gäller att tillförsäkra att elever på gymnasieskolans nationella program får den undervisningstid de har rätt till och utgör därmed ett viktigt underlag för det fortsatta arbetet med att säkerställa gymnasieskolans kvalitet. En förutsättning för undervisning i skolan är att det finns lärare som vill och kan undervisa. För att stärka yrkets attraktivitet har regeringen inlett en nationell samling för läraryrket. Regeringen för i detta forum samtal med lärarfacken och arbetsgivare med målet att skapa förutsättningar för att attrahera, behålla och utveckla en högkvalitativ lärarkår. Bland annat diskuteras hur behörighetsreformen kan vårdas, hur skolledare kan få bättre förutsättningar för sitt pedagogiska ledarskap och hur nya lärare ska få en bra introduktion till läraryrket. Att lärare har tid att vara lärare och kan rikta fokus mot sitt huvuduppdrag är viktigt för att varje elev ska få en utbildning av hög kvalitet. lämnade ett delbetänkande som bland annat innehöll förslag om hur de nationella proven kan digitaliseras, vilket kan bidra till att lärares administrativa börda minskar. Genom regeringens satsning på lärarlöner, den så kallade lärarlönesatsningen, ska skolhuvudmän stimuleras att ge särskilt kvalificerade lärare, förskollärare eller fritidspedagoger högre lön för att därigenom bidra till en ökad kvalitet i undervisningen, till förbättrade kunskapsresultat och till verksamhetens utveckling i övrigt. Det finns också forskning som pekar på lärarens undervisningsskicklighet som den enskilt viktigaste faktorn för elevernas kunskapsinhämtning och resultat. Regeringens satsningar på Matematiklyftet, Lärarlyftet och andra fortbildnings- och kompetensutvecklingsinsatser för lärare syftar till att stärka och utveckla kvaliteten i undervisningen och på så sätt öka elevernas måluppfyllelse. Att slutföra en gymnasieutbildning är viktigt, både för den enskilda individen och för den nationella kompetensförsörjningen. Regeringen har därför gett en särskild utredare i uppdrag att analysera och föreslå åtgärder för att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning – direktiv 2015:31. En självklar faktor för framgång är att undervisningen i gymnasieskolan, liksom i skolväsendet i övrigt, utförs av kompetenta lärare. 2 (M): Tack så mycket, statsrådet, för svaret – eller om man möjligen får säga departementets svar. Välkommen också till, tror jag, ministerns första interpellationsdebatt! skulle jag gärna vilja veta vad tycker i den här frågan och inte bara vad departementet tyckte . Vi är överens om att gymnasieskolan är väldigt viktig. Gymnasieskolan är ju vägen ut i livet eller möjligtvis vägen till vidare utbildning för väldigt många ungdomar. Oavsett vilken väg man tar är vi alla överens om att gymnasieskolan inte ger den utbildning och kunskap som vi har rätt att förvänta oss. Mellan 12 000 och 15 000 elever försvinner ut, utan att få en fullgod eller hel gymnasieexamen med sig. Det finns ganska noggranna samhällsekonomiska beräkningar som är gjorda på detta, där man väger in ohälsotal, lägre medelinkomst och kortare livslängd – man faller helt enkelt ifrån tidigare i sjukdom och annat. Det här kostar samhället mellan 15 och 20 miljoner under en livscykel per individ. Om vi bara räknar väldigt lågt med 10 miljoner och 10 000 elever är det gigantiska belopp som kommunerna i många fall inte förmår att investera bort eftersom man inte ser plustecknet i budgeten. Det kanske inte kommer förrän om 15–och då kanske i en annan del av landet. Vi har även många andra problem i gymnasiet. Söktrycket för yrkesprogrammen går ned. Det vet vi och inte , som den nuvarande regeringen hävdar. Det är en internationell trend som har pågått i kanske tio till . Jag skulle nästan vilja säga att situationen på många gymnasieskolor är katastrofal, och jag undrar om statsrådet håller med om det. Jag har följt inte minst mina egna barns skolgång i gymnasieskolan i . Det är såklart ingen vetenskaplig undersökning, men jag ser hur oerhört många lärarlösa lektioner det är. Många lektioner ställs in, och det finns ingen vikarie. Då kan möjligtvis säga att det beror på lärarbrist, men det är klart att det också beror på att rektor och kommunen hittat ett bra sätt att spara pengar, och då sparar man in på elevernas framtid. Detta tycker jag är oerhört allvarligt. Problemet är att vi lägger en bottenplatta. Det gäller både ambitionen att få ett D i stället för ett F i betyg och inte ett A eller B, och likadant är det naturligtvis med antalet lektioner. I och med att bindningen mellan kursens poäng och antalet timmar är borta är det förstås ett väldigt bra sätt att spara pengar. Jag har själv ibland frågat mina barn varför de kommer hem så . Jo, pappa, det beror helt enkelt på att kursen är slut, svarar de. Man har så att säga redan avverkat kursen innan de är slut. Man kanske gjorde kursen i stället. Min fråga är om statsrådet håller med om den här beskrivningen och har möjlighet att gripa in väldigt snart genom åtgärder. 3 Statsrådet (S): Tack för den passionerade pläderingen för en gymnasieskola med hög kvalitet! Vi är förstås helt överens om hur oerhört viktigt det är att gymnasieskolan fyller sin uppgift. Den elev som inte fullgör sin gymnasieutbildning har ju väldigt stora problem. Det är svårt att komma in på vidare studier och också väldigt svårt att komma in på arbetsmarknaden. Men det är inte bara den enskilda eleven som drabbas när gymnasieskolan inte fungerar. Det är också det omgivande samhället i form av potentiella arbetsgivare. nämnde den väldigt svåra situation som gäller för många yrkesprogram, där rekryteringen är svag och där ibland yrkesprogram inte ges på en ort eller i en region på grund av en kombination av bristande söktryck och svårigheter att planera för gymnasieskolan. Nej, det är ingen tvekan om att gymnasieskolan har stora problem, även om ordet katastrof är ett ord som jag nog inte skulle ta i min mun. Om vi tittar på den stora granskning som gjorde av den svenska gymnasieskolan – den ingår faktiskt i den granskning som gjorde av hela skolväsendet – ser vi att pekar på problem när det gäller styrning, finansiering, kompetensförsörjning och försörjning av lärare. Alla de delarna arbetar regeringen väldigt hårt med, delvis inom ramen för den skolkommission som är tillsatt men också inom ramen för den stora utredning som just nu pågår och som är mycket kunnig om. Det är den gymnasieutredning där ingår i referensgruppen och som ska lägga fram sitt betänkande . Väldigt mycket av de problem som pekar på är problem som ska hanteras, inom ramen för vårt system, av den så kallade huvudmannen – en eller en fristående huvudman. Den viktiga aktören i det här sammanhanget är förstås de många huvudmän som har ansvar för att driva gymnasieskola. kan förstås inte staten stillatigande åse att resultaten sjunker och att likvärdigheten försämras i vår svenska gymnasieskola. Därför blir det viktigt att vi fullföljer de stora och genomgripande utredningar som just nu pågår. Får jag också peka på hur viktigt det är att de lektioner som ges i gymnasieskolan inte bara ges. Det här är vi överens om. Och vi vet genom stora genomlysning att vi har problem med att lektioner helt enkelt inte genomförs. De lektioner som genomförs ska förstås ha en hög kvalitet. Här befinner sig den svenska gymnasieskolan, precis som övrig skola, i ett bekymmersamt läge med de svårigheter vi har med lärarförsörjning. Då blir det än viktigare att vi tar lite gemensamma tag och tillsammans ser till att vi kan stärka läraryrket. Det handlar om att se till att läraryrket blir ett attraktivt yrke, ett yrke som många vill återvända till, ett yrke som många vill stanna i och ett yrke som många vill söka sig till. De satsningar som görs tillsammans med SKL, och lärarfacken är väldigt viktiga för att säkerställa att läraryrket får den attraktivitet som det faktiskt förtjänar. 4 (M): Jag håller med statsrådet om att ordet katastrof är ett väldigt starkt ord. Men om mitt öga ser rätt sitter det ett antal gymnasieelever uppe på läktaren. De skulle säkert kunna vittna om detta. De är möjligtvis glada ibland när det blir inställda lektioner. Men även med hänsyn tagen till det som kommer att tas upp i nästa interpellationsdebatt, frånvaron, skulle jag vilja säga att det på vissa gymnasieskolor näst intill är en katastrofal situation. Här talas det om skickliga lärare. Det är naturligtvis oerhört viktigt. Glädjande nog ser vi nu att söktrycket går upp på lärarutbildningen, framför allt utbildningen till gymnasielärare. Det är kanske också ett problem som vi tillsammans får hantera: Vad ska man göra med 7–9-lärare, där söktrycket inte alls går upp i motsvarande utsträckning? Vi brukar säga att vägen till en bättre högskola, för att uttrycka det väldigt enkelt, naturligtvis är att vi har en bättre gymnasieskola. Och en bättre gymnasieskola får vi genom att vi har en bättre grundskola. Men gymnasieskolan är oerhört viktig. Som jag sa är det ett språng ut i livet för väldigt många elever, för dem som inte väljer att gå till högre utbildning. Det pratas i svaret om att man ska ge en särskild utredare i uppdrag att analysera och föreslå åtgärder för att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. Vi vet att söker till gymnasieskolan, även om inte alla har behörighet till de nationella programmen. Men det jag här pratar om och vill framhålla är att även om man fullföljer gymnasieskolan gör man det kanske med undermåliga betyg. Man har kanske skickliga lärare, men man får inte alls den undervisningstid som man egentligen borde få. Vi vet att svenska elever, sett i ett OECD-perspektiv, har ett mycket lågt antal timmar jämfört med hur det är i många andra länder. Ett sätt att ganska snabbt komma till rätta med detta är naturligtvis att återföra kopplingen mellan kursens poäng och timmar. Då är frågan om är beredd att göra det. 5 Statsrådet (S): Vi är som sagt överens om att gymnasieskolan har problem. Jag vill peka på att vi har en stor mängd skolor i . Både och jag gör ofta skolbesök och ser fantastiska gymnasieskolor, där elever får en underbar start på både yrkeslivet och det kommande studielivet. Men vi har också väldigt stora problem. Ett särskilt bekymmer när det gäller gymnasieskolan är att vi vet så lite om resultaten av utbildningen. Vi är, precis som när det gäller , väldigt beroende av de internationella undersökningar som görs för att hålla koll på hur resultatutvecklingen ser ut och hur kunskapen utvecklas i den svenska skolan. På gymnasieskolans område är vi hänvisade till ganska få undersökningar. Lyckligtvis kommer det en sådan undersökning , . Det är den som kallas Timss Advanced. Genom den kommer vi att få en bild av hur utvecklingen går i den svenska gymnasieskolan. Vi ska vara väldigt glada över att vi kan få den bilden. När det gäller resultaten är vi oroliga över att vi har sett nedåtgående resultat i i flera undersökningar. har vi också sett nedåtgående resultat i Timss Advanced. Vi vet också genom de undersökningar som görs på olika tekniska högskolor att studenternas kunskaper i matematik stadigt har försämrats, även om vi har sett en inbromsning i fråga om det. Ytterligare ett bekymmer gäller likvärdigheten, som jag tog upp i mitt svar och som jag inte har hört så mycket om från . Det här med likvärdigheten är ett mycket stort problem i den svenska gymnasieskolan. Det kan vara en väldigt stor skillnad mellan en gymnasieskola och en annan. Precis som är jag väldigt oroad över att den garanterade undervisningstiden inte upprätthålls. Vi vet genom statistiken att många timmar inte blir av. Vi vet att det är ett stort bekymmer. Jag kan bara peka på det förhållande som inträder när en elev ska byta skola och hur viktigt det är att man har koll på hur många timmar eleven har fått i olika ämnen och kurser för att eleven ska kunna få sin rätt till undervisning och utbildning tillgodosedd. Men det är också så, vilket vi vet från olika skolinspektionsgranskningar, att den undervisningstid som bokförs inte alltid har det innehåll som vi vill att en undervisningstid ska ha. Vi är helt överens om att det här är ett väldigt angeläget problem. Det kanske är skolans allra viktigaste resurs – den tid vi sätter av för mötet mellan kunskapstörstande elever och kunniga lärare. tar upp frågan om huruvida regeringen kommer att tillsätta en särskild utredare som ska föreslå åtgärder för att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. Den utredningen är redan i full gång. Det är den utredning som ska lämna sitt slutbetänkande . Vi ser verkligen fram emot den utredningen. Det blir ett viktigt underlag för att gå vidare mot en gymnasieskola där vi säkerställer att elever får den undervisning och den undervisningstid de har rätt till och att undervisningstiden verkligen har ett högkvalitativt innehåll. Jag vill också passa på att peka på hur viktigt det är att gymnasieskolans lärare får en riktigt bra kompetensutveckling. Det här är också ett område där vi har mindre kunskaper än på område. Men tack vare Talisundersökningen vet vi hur stora problem vi har på det området i , och det finns ganska lite som talar för att det är bättre i gymnasieskolan. 6 (M): Det är sant att det finns många problem. Men självklart ska vi också, vilket ofta glöms bort i de här sammanhangen, påminna om att det finns väldigt mycket bra ute i skolan. Det finns oerhört många bra och skickliga lärare. Som jag nämnde är det en katastrofal situation här och där, men överlag är det naturligtvis väldigt bra. Vi fokuserar ofta på de 10, 15, som är dåliga eller undermåliga och pratar inte så mycket om de 80, som är bra. Men vår uppgift är naturligtvis att höja målen mot . Då är det klart att det är viktigt att prata om vilka fel som finns. Det här med likvärdigheten är ett problem, precis som statsrådet tar upp. Ett annat problem är styrkedjan, som pekade på i sin rapport om den svenska skolan . Jag skulle vilja gå så långt som att säga att det är ett kraftigt underbetyg åt många kommuner ute i landet som inte får ordning på sin styrkedja. Dessutom skiljer det väldigt mycket mellan de 290 olika skolhuvudmän vi har i landet. Av den anledningen vill jag naturligtvis se en hårdare nationell styrning av den svenska skolan, för jag tror att det är det enda sättet att komma till rätta med detta. Det finns alltså många problem som vi ska ta oss an. Därför är jag glad över att få debattera med . Vi har nog aldrig haft en gymnasieminister som har haft så mycket kunskap om den svenska skolan som hon, med tanke på hennes tidigare jobb som generaldirektör. 7 Statsrådet (S): Det är alltid intressant att diskutera gymnasieskolan med . Det kanske hör till tonen i att man ska ta heder och ära av varandra, men jag vill passa på att ge lite beröm till för den konstruktiva ton som ofta präglar inläggen om gymnasieskolan. Jag tycker att det är väldigt bra, för jag är övertygad om att den svenska gymnasieskolan är i stort behov av långsiktighet och av ganska trygga och säkra spelregler. tar upp ett stort problem som jag håller med om, nämligen att många kommuner har problem med att styra och finansiera sin gymnasieskola. Vi ser resultat av det till exempel i tillgången till yrkesprogram, som är väldigt olika över landet. Där ställer vårt styrsystem, precis som påpekar, till stora problem för kommuner att säkerställa att det finns tillgång till gymnasieutbildning på det sätt det bör finnas över hela landet. Inte minst när det gäller yrkesprogrammen bedrivs en mycket stor del av gymnasieskolan av fristående huvudmän. Också här ser vi stora kvalitetsproblem med alltifrån avhopp till redovisning och genomförande av undervisning. Allt detta blir alltmer akut i ett läge där en stor andel elever i gymnasieåldern är nyanlända i den svenska skolan. I åldrarna 13–och kanske ännu mer 16–finns de riktigt stora grupperna av nyanlända elever. Det säger sig självt att det kommer att ställa mycket stora krav på den svenska gymnasieskolan att säkerställa en god utbildning för de många nyanlända, som med en god utbildning kan få en riktigt god möjlighet att bidra till vårt samhälle. Överläggningen var härmed avslutad. § 5 Svar på interpellation 2016/17:24 om frånvaro på gymnasiet 8 Statsrådet (S): har frågat mig om hur jag och regeringen tänker agera för att säkerställa att huvudmännen för gymnasieskolorna tar sitt fulla ansvar som huvudmän för elevers närvaro. har vidare frågat mig om jag har för avsikt att inkludera gymnasieskolan i den pågående utredningen vad gäller elevers frånvaro, eller om vi kan förvänta oss en egen utredning gällande detta. Elevers frånvaro är ett stort problem och ett tecken på att arbetet med att förebygga och åtgärda frånvaro behöver förbättras. Om en elevs frånvaro inte uppmärksammas och utreds tidigt ökar risken för att frånvaron blir långvarig eller regelbunden. För den enskilda eleven kan en sådan frånvaro leda till stora svårigheter. En ofullständig gymnasieutbildning försvårar ett framtida aktivt deltagande i såväl fortsatt utbildning som yrkes- och samhällsliv. Lärande i sig och en slutförd skolgång med goda resultat leder till minskad ohälsa och minskad risk för utanförskap. Det behövs en bredd av insatser för att motverka frånvaro och avbrott när det gäller gymnasieskolan och att skapa en attraktiv gymnasieskola för alla. Regeringens målsättning är att alla ungdomar ska påbörja och fullfölja en gymnasieutbildning. Det är därför regeringen tillsatt , direktiv 2015:31, som ska redovisa sitt uppdrag . har tagit fram allmänna råd för arbetet med att främja närvaro och att uppmärksamma, utreda och åtgärda frånvaro i skolan. Det handlar om stöd till rektorn i dennes arbete med att främja närvaro, att skapa rutiner för kontinuerlig frånvarorapportering och information till elever och vårdnadshavare om såväl skyldigheter som ogiltig frånvaro. Vidare har elevhälsan en viktig roll i arbetet med elever för att förebygga frånvaro. För att stärka elevhälsan har regeringen infört ett statsbidrag för att öka personaltätheten inom elevhälsan och när det gäller specialpedagogiska insatser och för fortbildning när det gäller sådana insatser. Regeringen har även gett en särskild utredare i uppdrag att kartlägga elevers frånvaro i de obligatoriska skolformerna, direktiv 2015:119. Utredaren ska analysera orsakerna till frånvaron och föreslå hur skolans arbete med att främja närvaro och vidta åtgärder vid frånvaro kan förbättras. Syftet är att säkerställa alla elevers rätt till en likvärdig utbildning. Uppdraget ska redovisas . Om utredaren finner att förslag om hur arbetet med närvarofrämjande åtgärder kan förbättras även har bäring på gymnasieskolan och gymnasiesärskolan får utredaren lämna förslag på åtgärder även i dessa skolformer. Regeringen har således vidtagit flera åtgärder för att komma till rätta med elevers frånvaro och har inte för avsikt att tillsätta en särskild utredning avseende elevfrånvaro i gymnasieskolan. 9 (M): Tack, statsrådet , för svaret! CSN:s statistik visar att andelen elever i landet som har fått sin studiehjälp indragen på grund av skolk är . En del län uppvisar så höga siffror som 11–. En del kommuner ligger ännu mycket högre: , , – och de ligger inte på något sätt högst. Detta vill alltså säga att i är var fjärde gymnasieelever borta så mycket att de inte får studiestöd. Det är 25 elever av 100, en hel klass. Gymnasieskolorna har till uppgift att rapportera in skolk. Utöver den alarmerande statistiken har jag dessutom fått höra att det ibland kan finnas en kultur att vara försiktig i frånvarorapporteringen eftersom indraget studiebidrag från CSN kan få förödande effekter för en familj. Då kan det alltså finnas ännu fler elever som inte är i skolan utöver dem som återfinns i denna alarmerande rapport. Trots nytt regelverk för inrapportering verkar det råda oklarheter kring hur inrapportering av frånvaro ska tillämpas. Skolfrånvaro hos elever är en av de största riskfaktorerna för att barn och ungdomar ska hamna snett i livet. I utvärdering av svensk skola framkommer att just frånvaro är ett utmärkande problem. Svenska elever är frånvarande i avsevärt högre utsträckning än elever i andra länder. fick utökat uppdrag och en förlängd tid. Precis som statsrådet skriver i sitt svar ska den vara färdig , alltså . Men kom en avhandling om varför elever skolkar, som visar att anledningarna till skolk är för lite beröm, låga förväntningar och dåligt stöd i undervisningen. Tiden går, både här i talarstolen och för dessa ungdomar. Jag talar om de i som inte är tillräckligt mycket i skolan. Om skolan dessutom – vi kan tänka på den föregående interpellationsdebatten – har ett ökat antal lektioner utan lärare står vi snart med skolor utan vare sig elever eller lärare. För är siffran . Nästan vart tredje barn i riskerar att hamna i utanförskap, och en viktig bidragande orsak är att de inte är i skolan. De får inte den skola de har rätt till. De har rätt att bli sedda och att få stöd i undervisningen, och självklart ska vuxna ha höga förväntningar på dem. Därför tycker jag det är tråkigt att statsrådet är nöjd med de insatser som har gjorts. Här behövs alltså inget mer, menar hon. Det tycker jag är tråkigt. Självklart ska vi inte föregripa , men man kan ändå lyfta fram enskilda frågor tidigare om man tycker att det är bråttom och viktigt. kunde vi läsa på : ”Kommuner och huvudmän ger inte tillräckligt stöd till skolorna, särskilt när det gäller långvarig frånvaro med en komplex problembild. Huvudmännen behöver se till att insatserna följs upp och utvärderas.” Gymnasieleverna som går i tvåan och trean har slutat vid nästa val. För dem är det bråttom. Att statsrådet inte tar ett allvarligt grepp om frågan om skolfrånvaron med huvudmännen är besynnerligt. Det är, herr talman, oansvarigt. 10 Statsrådet (S): avslutade sitt inlägg med att nämna ordet oansvarigt. Styrsystemet över den svenska skolan har visserligen kritiserats av , men det är ändå det som gäller. Där ligger det stora ansvaret för resultat och kvalitet i gymnasieskolan hos den så kallade huvudmannen. Huvudmannen är en huvudman eller en fristående huvudman. Jag kan vara lite orolig över att man ibland glömmer bort huvudmännens ansvar.