prot · H30958 · 2016-01-26 00:00:00 — Denna rätt att välja bort renodlade militära åtgärder gäller även inom Nato enligt Washingtonfördragets berömda artikel 5, något som stundom ’glöms bort’ i den politiska debatten.” Citatet är hämtat från Försvarspolitiskt samarbete – effektivitet, solidaritet, suveränitet, det vill säga rapport, och just detta citat är från bil. 2, som är skriven av folkrättsexperten professor . Det betyder att det folkrättsligt bindande åtagandet i artikel 42.7 inte i sig behöver innebära ”military action”. Det är ganska viktigt att framhålla och komma ihåg det. Det har ibland diskuterats om det finns någon rättslig gråzon här. Man kan naturligtvis ifrågasätta om denna klausul om ”ett väpnat angrepp på sitt territorium” är tillämplig då en terrororganisation som Daish begår ett attentat i ett land och självförsvarsrätten då tolkas som att den organisationen får angripas i ett land med en helt annan regering som själv befinner sig i väpnad strid med samma organisation. Det är väl det som gör att man ändå bör vara lite eftertänksam. Det är också det som gör att UD:s folkrättsrådgivare ambassadör påpekar att ”våldsförbud undermineras om varje terroristattack ska anses innebära ett klartecken för åtgärder i individuellt och kollektivt självförsvar under artikel 51”. Det bör man också ha i åtanke. Vad skulle en sådan praxis, om den satte sig, innebära för allehanda regimer? Jo, en ursäkt att slå till mot verkliga eller inbillade motståndare som alltid kallas ”terrorister”. Nåväl, har inte motsatt sig den här tolkningen – det vill jag betona – varken tidigare eller . Daish är dock en entitet som knappast är förutsedd, vare sig i Lissabonfördraget eller annorstädes. har heller inte motsatt sig de stödåtgärder som har kungjorts, eftersom vi anser att de står på folkrättslig grund enligt vad jag sagt. respons var den tredje av EU:s övriga 27 medlemsstater, och den var av positiv och substantiell natur, vilket har intygat. Vi kan alltså inte anse att den var vare sig långsam eller otillräcklig. Just hörde vi att beslutet kanske kom för snabbt. Kritiken har varit lite olika på den punkten. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish Det tråkiga är bara att det, liksom i så gott som alla debatter av den här typen, talas nästan uteslutande om militära medel, trots att det antagligen är det minst effektiva för att bekämpa terrorism. Jag tycker att det var bra att tog upp många av frågorna. Vi får inte glömma humanitärt stöd och utvecklingssamarbete. Det skulle vilja vidareutveckla är inte fler stridsflygplan över – det finns det ganska många av från många länder – utan humanitärt stöd till den enda effektiva motkraften i området: de mycket hårt ansatta kurderna, som bombas av Erdoğan i Natolandet , slåss emot Daish i och pressas av dem i , för det är på marken som den här striden kan vinnas. som det sägs vill jag betona att alla brott mot folkrätten, mot krigets lagar, måste fördömas oavsett vem som begår dem. Amnestyrapporten är här ett memento och en påminnelse om hur våld lätt föder mer våld. Vi förordar alltså det som i kallas ”mänsklig säkerhet”. Det innebär att fler stridsflygplan över inte kommer att vara lösningen på konflikten. sa avslutningsvis att vi har haft en terroristattack i . Nej, vi har haft flera: och mordbränder mot existerande och tänkta flyktingförläggningar. Det är reellt existerande terrorism i . 8 (L): Det råder inget tvivel om att Daish är vår tids allra värsta gissel. Av alla de förfärande nyheter om Daishs aktiviteter i och som jag har hört är uppgiften om önskan att systematiskt ta barn med Downs syndrom av daga den allra värsta nyheten. Det är på detta sätt som Daish skiljer ut sig, inte bara från andra brutala regimer utan också från andra terrororganisationer. När folk som begår brott mot internationell rätt normalt försöker dölja sina aktiviteter eller åtminstone moraliskt förklara dem gör Daish precis tvärtom. De yvs över detta, och de kan inte få nog av tillfällen att för omvärlden visa upp precis vad de gör i alla dess blodiga detaljer. Det är på grund av dessa vidrigheter som Daish aldrig kan bli en del av en politisk lösning i denna region. Därför är det utomordentligt att rubriken på denna debatt är just kampen mot Daish. Det finns en bred koalition, ledd av , som riktat flygattacker mot IS. menar man att dessa flygattacker uppgår till ett antal av drygt 8 000. Vi kan konstatera att de tycks ge effekt, både när det gäller Daishs ekonomi och när det gäller deras operativa rörlighet. Men är det viktigt att understryka att dessa flygattacker så här långt inte har varit avgörande. Det som är avgörande, vilket mycket korrekt var inne på i sitt anförande, är naturligtvis kampen på marken – boots on the ground. Detta är ingenting som är nytt, utan det har förhållit sig på liknande sätt i regionala konflikter . Amnesty har riktat anklagelser mot KRG. Alla sådana anklagelser om brott mot internationell rätt ska tas på största allvar. Men jag vill gärna framhålla att överbefälhavare här i på en fråga svarade att såvitt han visste hade inget framkommit som skulle ge misstankar om att de förband som de svenska soldaterna arbetar med skulle ägna sig åt något sådant. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish Liberalerna ville gå längre när det gällde stöd till peshmerga. Det är bra med utbildning av soldater och militära förband. Men peshmerga behöver också annat stöd, inte minst på CBRN-området, det vill säga skydd mot massförstörelsevapen. Vi vet att IS har använt kemiska vapen mot peshmerga. Det vore rimligt att vi tillgodosåg de behov av skydd som förbanden har. Detsamma gäller hjälp med logistik och självklart med sjukvårdsmateriel, men även med vapen. Det är viktigt att framhålla att det nog inte finns någon moralisk skillnad mellan att utbilda peshmergas soldater i väpnad strid å ena sidan och att leverera vapen å den andra. I min värld är dessa saker ungefär jämlika. Diskussionen om stödet till slutade som vanligt med att överlät på andra länder att göra det som är svårt, det som är dyrt och det som är riskfyllt. Enligt regeringen var en insats med svenska efterfrågad. Den var också möjlig, herr talman. Det fanns en snabbinsatsberedskap igång på F 21 i . Men vi sa till slut nej. Då undrar jag följande. Om regeringen från början hade bestämt sig för att detta inte skulle bli ett svenskt bidrag, varför spelades det då så tydligt in vid våra första förhandlingar? Varför framhöll man att detta var efterfrågat av och fullt möjligt, givet vår egen beredskap? Utrikesministern hänvisar, som en del i det mångfasetterade stöd som ger, till det generösa flyktingmottagandet som åtminstone präglade stora delar av . Det är viktigt att vi som sitter i denna kammare inte glömmer vårt ansvar här hemma. Det handlar om bostäder, det handlar om skola och det handlar om jobb. Om unga människor som just kommit till inte kan se sig själva med jobb, med bostad och med familj har vi, herr talman, skapat bästa tänkbara jordmån för extremism även i vårt land. 9 (KD): I spåren av den arabiska våren uppstod utrymme för terrorsekten . Daish är den genom tiderna värsta och tyvärr även rikaste terrororganisation som världen sett. Daishs systematiska massmord av kristna och yazidier är inget annat än ett folkmord. grundläggande motiv finns tydligt uttalat och syftar till en etnisk och religiös rensning av allt det som inte passar in i den egna snäva definitionen av salifistisk sunniislam. Morden, våldtäkterna, kidnappningarna, utplånandet av kulturell och religiös historia samt kraven på underkastelse är ägnade att förinta eller fördriva kristenheten. I praktiken handlar det om alla de människor som utgör den kaldeiska, syriska och syrianska minoriteten i och . Antalet kristna i har minskat från 1,5 miljoner människor till 500 000 . Resten har dödats eller tvingats fly utomlands. Situationen i påminner om den i . Minst en tredjedel av landets 600 000 kristna har tvingats fly. Som har sagts förut gör man inte bara detta, utan man pumpar också ut nyheten så mycket man kan. Man kan inte få nog av det. minns jag mycket väl, och det tror jag att jag delar med de flesta svenskar i vårt land. När det gäller mig själv skulle min lilla treåriga dotter sövas då det ena sms:et mer förfärligt än det andra trillade in. Vad var det då som hände i ? Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish mötte i en vänskapsmatch. Mitt under matchen hörs den första explosionen utanför arenan som efterföljs av ytterligare två explosioner. En människa dödas. Men vi vet att de hade tänkt göra något mycket mer förfärligt. Med automatvapen i hand öppnar två män eld 21.25 mot en bar på . Skottlossningen fortsätter mot restaurangen på andra sidan gatan. Där fick 15 människor sätta livet till. dödas ytterligare fem människor på en restaurang en bit därifrån. sker en ny skottlossning på en bar och 19 människor dödas. börjar massakern i konserthallen. Terroristerna skjuter rätt in i publiken. Ett hundratal människor tas som gisslan, och 89 personer mördas. Totalt dödades 130 personer och 350 skadades vid detta terrorattentat. Utifrån denna vedervärdiga attack valde , i Europeiska unionens historia, att åberopa EU:s solidaritetsartikel 42.7 i kampen mot Daish. Där står följande: Om en medlemsstat skulle utsättas för ett väpnat angrepp på sitt territorium är de övriga medlemsländerna skyldiga att ge denna medlemsstat stöd och bistånd med alla till buds stående medel. Försvarsministern gick snabbt ut och lovade ett substantiellt militärt stöd. Vi kristdemokrater tyckte, då som , att vi skulle ha hörsammat den uppmaning om spaningshjälp som kom från och även från om hjälp av JAS 39 . Det lyssnade dock inte regeringen på. I stället blev det, som vi alla vet, ett mycket begränsat stöd. Det blev 50–100 SAC-timmar med transportflyg, det vill säga fem eller sex transportflyg med C-17. Det blev en liten förstärkning med några stabsofficerare i och ett – jag säger ett – Herculesplan i , som inte kommer i vår eller utan . Detta är ett bidrag som många anser gränsar till ett hån mot den europeiska solidaritetstanken. Frågan inom regeringen tycks ha varit: Vad är det minsta vi kan ge utan att tydligt uttala att detta med att ge stöd enligt artikel 42.7 i bara gäller andra, inte oss? 10 Utrikesminister (S): Herr talman och ärade ledamöter! Det här är en så viktig fråga att man verkligen skulle önska att vi fick diskutera om oppositionspartierna har fler förslag för att bekämpa Daesh. Har de en annan analys än vad regeringen har? Jag har försökt beskriva hur vi från början har följt de tre spåren. När det gäller det politiska spåret är vårt arbete mycket uppskattat – vi är ett av få länder som faktiskt även tar sådana initiativ som att se till att kvinnorna får en röst i fredsförhandlingarna. Vi bidrar med stöd till arbete och så vidare. Jag tror att vi är en uppskattad och tydlig röst i allt det arbetet. När det gäller det humanitära spåret är det ingen som kan ifrågasätta oss. Om någon tycker att vi borde göra mer och har fler förslag vill jag säga att jag inte har hört fler förslag från oppositionen om vad vi i så fall borde göra politiskt för att stärka detta. Vi för en bra diskussion om flyktingmottagandet, förstås, och den diskussionen kommer att fortsätta. Det är gott. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish Jag tycker att har gjort ett intellektuellt hederligt inlägg här. Han säger ändå att oppositionen vad han förstår inte motsatte sig några av de insatser regeringen föreslog, utan den har försökt säga att det var . I själva verket var det en av de första insatserna. Vi var det tredje landet, av 28, som gick ut och sa vad vi avsåg att jobba med och vilka förslag som fanns på bordet. Ni har inte motsatt er det, men ni har sagt att det ska vara ett JAS-plan. Annars är det som att det inte räknas. påpekar att man å andra sidan kan säga att det heller inte verkar hjälpa fullt ut när det gäller att bekämpa Daesh, utan det handlar om boots on the ground. Föreslår ni då kanske att vi ska skicka dit soldater som blir boots on the ground, eller vad är det som ska till? Är det bara ett JAS-plan som är hela skillnaden i synen på vad vi ska göra för att bekämpa Daesh? Som jag gärna återkommer till tittar vi även på vilken lagstiftning vi behöver ha. Jag hör inga ordentliga, sakliga förslag, utan ni försöker köra med detta att det har varit för sent och för lite. Det är inte så. Jämfört med vad alla andra länder bidrar med är detta ett substantiellt bidrag, och det är väl ändå som ska avgöra vad landet tycker. Vi har inte fått annat än tack och beröm, både för att vi var snabbt ute och för det sätt på vilket vi har fört en dialog med . Det är ju så att vi diskuterar vad vi är bäst på. Vad är det vi kan bidra med ? Det första bad om när det gäller stöd var backfillers och att man ersatte landets insatser i – i – och i , liksom på andra håll. Det var det första bad om, och det är också det vi svarar mot. Jag tycker därför att den här debatten blir sorglig. Vi har en så viktig uppgift gemensamt, nämligen att formulera en politik som håller samman. Vi borde kanske kunna göra den lite mer substantiell i så fall. Kan man kanske få höra förslag? Vad är det ni tycker borde läggas till? har faktiskt formulerat några, som jag tycker, intressanta förslag vi kan resonera kring. I övrigt klagar ni dock bara på sådant som inte ens är korrekt. , herr talman, vill jag säga att liksom andra länder hädanefter kommer att använda namnet Daesh för den här terroristorganisationen. Som president har sagt: ”ISIL is not ’Islamic.’ – – – And ISIL is certainly not a state.” Det är faktiskt en organisation som bara jobbar med hat, hot, våld och terrorism. 11 (M): Vi begärde den här debatten inte för att i första hand peka finger eller hitta fel utan för att tillsammans och i lugn och ro – så mycket lugn och ro det nu kan bli i en kammardebatt – se vad det senaste halvårets och årets utveckling och det ökande hotet från särskilt Daish har för inverkan på , på EU och självklart på regionen. Vi begärde debatten för att kunna diskutera vägar framåt. Därför har jag valt att inte fokusera på det stöd regeringen till slut bestämde sig för skulle bli svaret på begäran. Det har diskuterats, och jag har konstaterat att vi tyckte att det skulle kunna ha gjorts mer. Men vi lägger det lite åt sidan ett tag, för det handlar faktiskt om mer än bara vad bad om hjälp med från övriga medlemsländer. Vi behöver också få diskutera vad detta innebär för och vår säkerhet. Vad är det mer vi kan göra? Vad kan vi fylla på med? Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish Det politiska spåret är självklart ett av spåren, och det är det humanitära spåret också. Här kan man inte nog understryka vikten av att stödja FN-processen och hoppas på att den syriska oppositionen kan starta samtalen, även om det ser mörkt ut. Samma sak gäller det humanitära, där regeringen nu har fastställt en Syrienkrisstrategi. Det kommer att vara mycket svårt att nå fram till de grupper man vill nå, men det innebär inte att man inte ska försöka. måste vi se om det finns någonting mer vi kan göra. För är EU den närmaste arenan när det gäller att försöka möta gemensamma hot. Det här är verkligen ett gemensamt hot, och då måste vi också hitta gemensamma lösningar. Det handlar om att hitta alltifrån om det finns mer på den militära sidan till om det finns mer vi kan göra nationellt respektive från EU:s och FN:s sida när det gäller att komma åt finansiella flöden. Det är häpnadsväckande att en organisation som Daish kan sälja olja, bomull och andra typer av råvaror i världen , när alla vet vilket hot det innebär. Finansiering är ju en grund för Daish att fortsätta sin verksamhet. Huvudsyftet för oss i den här debatten är alltså att just få höra hur regeringen – för det är regeringen som har huvudansvaret – ser på vad har för ansvar i den samlade kampen. Vad kan göra nationellt? Här har vi i andra debatter, inte framför allt utrikespolitiskt, diskuterat alltifrån strängare straff och ny lagstiftning till förebyggande arbete, som ju är jätteviktigt. Sedan har vi dock nästa del, nämligen vad vi driver i EU. Det gäller alltifrån att som sagt jaga finansiering och finansiella flöden till att se om och EU kan göra mer när det gäller andra typer av stöd, utöver bistånd och den politiska processen. Jag tycker inte att jag har fått svar på detta. Jag tycker inte heller att utrikesministern har svarat på frågan vilken bedömning och analys regeringen har gjort av vad FN-resolution , som antogs precis , innebär. I den uppmanas ju faktiskt varje nation att se över detta – det står att man ”calls upon Member States” att göra vad de kan för att stoppa hotet. Det är för vår egen skull och för skull men självklart även för de människors skull som är mest drabbade, nämligen de som bor i och . 12 (SD): kan benämningen på saker och ting vara viktig. Folk brukar kalla det för Daish i stället för IS och är stolta över att de kallar det för en stat eller Islamia, som utrikesministern sa. Men jag vet inte om utrikesministern har sett efter vad Daish egentligen står för. Pa arabiska betyder det al-Dawla fi wa al-Sham, alltså Islamiska staten i och . Ni säger och känner er stolta, fina och gulliga över att ni använder en annan beteckning, men ni säger exakt samma sak som Islamiska staten står för fast ni säger det på arabiska. Jag vet inte hur mycket det kommer att hjälpa. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish IS och är inte synonymt med varandra. Vid sprängdådet på i refererade terroristen till IS, och detta var alltså innan kriget i . Det kan också tilläggas att personen i fråga var sjukgymnast. Man önskar att han hade kunnat få jobb i . när man pratar om terrorism anser vissa att det inträffar när stater faller samman eller att viljan att utföra terroristattentat har att göra med fattigdom eller något liknande. Men det stämmer inte heller. Det behöver inte vara några sammanfallande stater för att terrorism ska stå på agendan. och är två talande exempel på att den kopplingen inte nödvändigtvis behöver vara stark. När det gäller terrorism i relation till fattigdom finns det många fattiga länder i världen. Det finns vissa länder som utmärker sig i förmågan att producera terrorister eller att stödja terrorism. Här finns det en ideologisk koppling. Som exempel kan nämnas elfte-september-terroristerna. De var högutbildade individer. Londonattackerna 2005 utfördes av personer från medelklassen varav en av dem var läkare. var en terrorist av rang. Han hade en lång karriär av terrorism, och han var utbildad i . visade 2003 att terrorister ofta är mer välbeställda, och att de mer välbeställda är mer positiva till terroristhandlingar. Detsamma gäller om man beaktar utbildning. Man visade också att Hizbollahterroristerna generellt sett har en högre utbildning än befolkningen i stort. Sannolikheten för att fattiga skulle begå terroristhandlingar var mindre. har i rad i sin budget ökat det humanitära biståndet till områden där kan göra störst insats, alltså situationen för de människor som lider av det som händer i och . Vi satsar 9 miljarder mer än regeringen, och en andel av dessa medel skulle gå till konfliktområdet där nere. talade om flyktingmottande som en kamp mot IS. Men flyktingmottagandet är en katastrof för . Det är också en grogrund för IS i , som på något sätt har blivit en för terrorister. En viktig skillnad handlar nog bara om finansiering. Man bör se till att EU arbetar med ”pushbacks” i så att båtinvandrarna skickas tillbaka till . Därmed skulle den vinstindustrin upphöra för bland annat IS. JAS-planen skulle kunna komma till användning. De kunde användas i spaningssyfte för att till exempel slå ut tankbilarna som innehåller olja och som IS tjänar stora pengar på. Det har vi inte heller gjort. Detta med ett gränsfritt , massinvandring, när stödde Gaddafi, och som föll blev en för terrorism och för pengamaskinen när man skickar invandrare kors och tvärs över . Det är där som vi ska göra våra insatser, och då skulle vi kunna slå mot IS finansiering. 13 (MP): Detta är en oerhört viktig debatt och viktiga utmaningar som vi har framför oss. Visst, jag håller med om att breda politiska lösningar är det allra bästa. Men på något vis tycks det som att Alliansen har hakat upp sig på JAS. JAS, JAS och JAS var lösningen på allt i stället för att se på den breda bilden. Jag ställer mig väldigt frågande till det och skulle vilja höra något slags analys från alliansföreträdarna om varför man har hakat upp sig så till den grad enbart på JAS-plan. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish Det är ganska befriande att höra prata mer om den breda bilden. Vi har fått höra ta upp andra aspekter. Jag instämmer i det som utrikesministern sa om att vi måste titta på den breda bilden. var snabbt med sin respons. Vi svarade också upp mot det som frågade efter. Om skulle behöva hjälp skulle vi inte få någon hjälp därför att vi inte skickade några JAS-plan. Jag förstår inte det här. Jag kan tänka mig att vi inte bara skulle vilja ha stridsflygplan till hjälp om vi behövde åberopa solidaritetsförklaringen . Jag tror att vi skulle vilja ha den breda bilden, det lapptäcke som jag pratade om i mitt tidigare anförande. Därför vill jag ägna åt att gå vidare med vad faktiskt gör i förhållande till Daish och konflikterna i . Det är enormt många människor som befinner sig på flykt i världen . Många flyr just från Daishs terrorvälde. Det är bara ett fåtal som tar sig till , men det är många fler som tar sig till länderna runt omkring. Då spelar det roll att är det land i som tar emot flest asylsökande. Det spelar också en roll att vi värnar biståndet och fortsätter att vara den största givaren per capita. Det är också viktigt att regeringen skjuter till pengar till det humanitära biståndet i då människors, inte minst kvinnors och flickors, liv står på spel i underfinansierade flyktingläger. På Folk och Försvar i var det någon som sa att tidigare kunde man räkna med att få en matsändning i jordanska flyktingläger en gång . kommer matsändningarna en gång . Lika viktigt som att stödja arbetet med att mota undan Daish är arbetet med att stabilisera de områden som har befriats. Där är behoven stora av snabba insatser för att få igång det grundläggande stöd som civilbefolkningen behöver och stödet till de personer som faktiskt vågar återvända. För att bekämpa Daish måste vi också ingjuta framtidstro hos dem som ska bygga upp regionen efter kriget och hos dem som söker sin tillflykt till Daish därför att de inte ser någon annan framtid. Genom den antagna strategin för satsar 1,5 miljarder på bistånd till Syrienkrisen. På ett nytt sätt gifter vi nu samman det humanitära biståndet med det långsiktiga biståndet. Det är ett bistånd som kommer såväl som de kringliggande länderna till del. Detta är oerhört viktigt. Olika FN-organ kommer att hantera biståndet. Behoven i är enorma, och läget är jättesvårt. Vi och många andra givare anser att vi ändå måste försöka att möta dessa svårigheter. Det är 2 miljoner barn i som inte går i skolan. Det är mycket svårt för människor att över huvud taget kunna försörja sig utanför krigsekonomin. ska därför bidra till att tillhandahålla sådana grundläggande samhällstjänster som utbildning och försörjningsmöjligheter inne i där så är möjligt. Genom strategin ökar vi vårt stöd till det civila samhället samt stödet till de demokratiska krafter som är avgörande för att förbereda för en hållbar fred och verka för en framtida demokrati. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish 14 (C): Det är många viktiga punkter som aktualiseras i den här debatten. Det grundläggande är att vi för dialogen här hemma om vad som kommer att behövas och vad som behövs i närtid och på . hade vi förhandlingar om den försvarspolitiska inriktningen . Vid det tillfället föreslogs det att vi skulle minska de internationella insatserna och öka fokus på vårt geografiska närområde i och i . Så blev det, men med en viss justering.