prot · H40910 · 2016-09-28 00:00:00 — Bland annat är det viktigt att inte kvarlämnade borrhål läcker ut gifter eller att – något som också har förekommit – kvarglömda rör sticker upp ur marken, eftersom det kan skada människor och djur. Kravet på och uppföljningen av återställning efter prospektering bör därför skärpas. Vi har två reservationer. Jag står naturligtvis bakom båda dessa, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 4 om Bergsstatens prövning. 42 (S): Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet i dess helhet. Vi diskuterar nu gruvnäringen. Gruvnäringens villkor är en fråga där tre viktiga politikområden möts, nämligen politiken om att landsbygden ska leva, näringspolitiken och miljöpolitiken. är ett fantastiskt land med en storslagen natur och enorma kontraster. bor drygt var tredje person på landsbygden. En växande landsbygd med goda möjligheter till jobb och välfärd är en grundförutsättning för tillväxt i hela landet. Och det finns en vilja och potential i den svenska landsbygden. Här finns starka positiva krafter som vi måste ta till vara. Detta var Socialdemokraternas inriktning före valet , och det är regeringens inriktning efter valet. Arbetslösheten på landsbygden är högre än i städerna. Människor tvingas söka sig bort från de mindre orterna för att söka jobb. Detta känner vi alla till, men vi vet också att politik kan göra skillnad. Regeringen gör nu ansträngningar för att ta fram en samlad landsbygdspolitik, brett och politiskt förankrad. om ekono-miska risker för staten i fråga om gruvavfall Vi socialdemokrater vill se ett där vi samlas för att bygga samhället och utveckla den svenska modellen. I den ställer vi krav på varandra och hjälps åt över hela landet. Där går konkurrenskraft och anständighet hand i hand. Regeringen har som mål att ska ha lägst arbetslöshet i EU . Då behövs landsbygden. Regeringen arbetar med en strategi för en nyindustrialisering av . Vi satsar på vägar, järnvägar och bredband. Vi vill säkra kunskapsförsörjningen till företag på landsbygd genom fler platser på vuxenutbildning samt universitet och högskolor i hela landet. Vi socialdemokrater har en politik för att hela landet ska bli bättre att leva i. Vårt fokus riktas på mer samarbete och investeringar för framtiden så att svenska företag kan växa och anställa. Med fler jobb får vi också råd med en välfärd att vara stolta över. Gruvnäringen är en strategiskt viktig framtidsbransch med stor utvecklingspotential. Mineralutvinning är en stor del av exportvärde och finns främst på landsbygd. är en ledande gruvnation i . Dessutom är en stor del av den avancerade teknologi som används av näringen utvecklad av svenska bolag och forskare. För att möjliggöra fortsatt expansion och fler jobb krävs en rad åtgärder. Regeringens ambition är att ska fortsätta att stå starkt som gruvnation och vara ett föregångsland för en miljömässigt hållbar gruvnäring och avfallshantering. Vi behöver bygga ut infrastrukturen, ge mer utbildning och förbättra forskningsresurserna. Detta är några områden där det behövs insatser, och där har regeringen börjat leverera. Vi socialdemokrater anser att om ska kunna tillgodogöra sig utvecklingen i gruvnäringen krävs ett helhetsgrepp, vilket också innefattar berörda kommuners förutsättningar att hantera de väldiga möjligheter men också tuffa utmaningar som detta innebär. Det vi behandlar här är alltså det svar som regeringen lämnat på granskning av om det nuvarande systemet med ekonomiska säkerheter för gruvverksamhet minimerar risken för att staten ska behöva bekosta efterbehandling av nedlagda gruvverksamheter. Det handlar om grundprincipen att förorenaren ska betala och, i det här fallet, inte skattebetalarna. I grunden är det också en fråga om den fria företagsamheten och den fria konkurrensen. Staten och skattebetalarna ska inte subventionera företagsverksamhet eftersom den fria marknaden då blir rubbad. Men det handlar som sagt också om landsbygdens överlevnad och om näringspolitik. Vi måste ju ha ett system som hjälper, inte stjälper. har kommit med en del kritik, och regeringen håller faktiskt med på det stora hela. säger att det finns problem när man slår fast storleken på de ekonomiska säkerheterna, i bevakningen av säkerheter och i miljötillsynen över gruvverksamheter. Enligt får dessa problem tillsammans effekten att det nuvarande systemet med ekonomiska säkerheter för gruvverksamhet inte minimerar riskerna tillräckligt. Risken är att staten, och därmed skattebetalarna, får stå för efterbehandlingen av nedlagda gruvor. Vi kan konstatera att gruvorna står för en mycket stor del av avfallet i och att mängden gruvavfall har ökat kraftigt i . Det här beror ju på både ökad brytning och minskade metallkoncentrationer i de som bryts. Trots stora mängder avfall och betydande miljöpåverkan saknas det, enligt , en långsiktig strategi för hantering av gruvavfall och bedömning av åtgärder för efterbehandling. om ekono-miska risker för staten i fråga om gruvavfall Jag tänker inte använda min talartid till att gå igenom de tekniska detaljerna i granskning. Jag kan dock konstatera att de motioner som har kommit in med anledning av den här granskningen faller ganska platt när man läser regeringens svar. Regeringen har ju sagt att den i de stora delarna ska göra precis det som har krävt. I några delar menar regeringen att Riksrevisions analys inte är helt uppdaterad. När det gäller motionsyrkanden genomförde ju den tidigare borgerliga regeringen en stor förändring av minerallagen som trädde i kraft så sent som . Jag har ingen större insyn – faktiskt ingen alls – i hur processen mellan de borgerliga partierna gick till, men det känns lite märkligt att nu lägger fram yrkanden som borde ha tagits om hand i processen mellan de fyra partierna Vi har att ta ställning till ett svar från regeringen på kritik till handlingarna. Regeringen håller i stora stycken med . Regeringen har bland annat i budgetpropositionen konstaterat att den avser att se över finansieringen av hanteringen av gruvavfall och efterbehandling vid nedlagda gruvor. Det är så det ska gå till när det fungerar som bäst. Revisorerna hittar ett problem. Regeringen håller med och gör något åt det. 43 (V) replik: Jag har två frågor till . Du sa, , att våra motioner i detta ärende faller ganska platt. Jag tycker tyvärr att utskottsmajoritetens svar faller ganska platt, eller kommer i varje fall till korta, i vissa viktiga frågor. Det första rör Bergsstatens tillstånd för provborrning. Jag tycker att det i detta fall är uppenbart att Bergsstaten ger många sådana tillstånd, och det går väldigt fort när man ger dem. Man ställer dock inga ekonomiska krav på den som får tillstånd att borra i marken och sedan kanske öppna en gruva vad gäller att återställa miljön. När jag läser ert svar tycker jag ärligt talat att det känns rätt krystat. Vad ni säger är att det är svårt att bedöma hur stor en ekonomisk garanti ska vara, alltså hur mycket pengar dessa företag ska fondera. Det kan jag hålla med om: Det är svårt att säga en exakt summa. Men kan vi inte vara överens, , om att det vore bra att ställa ekonomiska krav på dem som provborrar i vår svenska berggrund? Skulle vi inte på så sätt kunna sålla ut de bolag som är ute efter snabba pengar och kortsiktiga vinster men som inte tar något som helst miljöansvar eller socialt ansvar? Vi vet att det finns sådana aktörer i denna bransch. Detta var min första fråga. Min andra frågar gäller det faktum att vi i har världens lägsta mineralavgift. Den är löjligt låg: av värdet på det man plockar upp ur berggrunden. Vi i vill höja den. Vi tycker att det är dags att denna industri ska betala för det som man plockar upp. om ekono-miska risker för staten i fråga om gruvavfall Ni svarar bara att ni inte vill föregripa regeringens beredning. Men vad är det då egentligen som regeringen bereder? Det skulle jag vilja veta. 44 (S) replik: Som det står i regeringens skrivelse har regeringen ”påbörjat ett arbete för att utreda och analysera förutsättningarna för nya modeller för kostnadstäckning”. Regeringen gör också bedömningen att ”det krävs en fördjupad analys”. Där är man väl inte riktigt överens med , som borde ha uppdaterat sin analys utifrån de olika förutsättningarna och det som hänt . Regeringen jobbar med detta. Utgångspunkten i analysen är dagens lagstiftning, som innebär att förorenaren betalar. Det är det som är grunden. Men det är inte så enkelt som att Bergsstaten bara kan lägga på detta. Det är det som är problematiken. I så fall kanske Bergsstaten skulle ha någon enkel modell för det. Det som är den stora skillnaden mellan oss är väl att det handlar om i stället för . Man kommer ju inte att kunna ha någon gruvverksamhet i landet med förslag. Vi socialdemokrater och regeringen tycker att gruvverksamheten är otroligt viktig för landet. 45 (V) replik: Jag tycker inte riktigt att jag fick svar på mina frågor. Det första jag vill säga är att vi vill ha gruvverksamhet i . Men vi vill ha seriösa aktörer. Jag trodde att det också skulle ligga i Socialdemokraternas intresse att vi får aktörer som är ute efter långsiktiga, hållbara investeringar som är viktiga för att skapa bra jobb på plats där gruvorna finns, inte fly-in/fly-out, och som dessutom tar ansvar för miljön. Vi ser att det finns en extremt stor förbättringspotential i det här avseendet. Jag tycker inte att svarar på min fråga. När Bergsstaten ger tillstånd för en provborrning ska aktörerna som går in kunna visa upp att de har ekonomisk kostnadstäckning för att ta miljöansvar för avfallet och bearbetningen efter det ingrepp de har gjort i miljön. Vad är egentligen problemet med att vi lagstiftar om det, ? Min andra fråga rör höjning av mineralavgiften. Inte tror jag att all gruvindustri skulle lägga ned i bara för att vi får en mineralavgift som fortfarande skulle ligga en bra bit under avgiften i väldigt många andra jämförbara länder. Jag tror snarare att det blir så att vi behåller de seriösa aktörerna, som vill betala avgift och göra rätt för sig. Jag ställde en konkret fråga. Ni säger i svaret att ni inte vill föregripa regeringens beredning. Men då vill jag veta: Vad är det regeringen bereder? Avser regeringen att komma tillbaka med ett förslag om höjd mineralavgift i ? Det är det som vi föreslår i vår reservation, och det är det som ni svarar på. 46 (S) replik: Återigen: ska vara ett föregångsland för en hållbar utveckling inom gruvindustrin, och vi måste då också ge gruvindustrin möjligheten. Med en mineralavgift som är så hög som tror vi inte att det skulle vara möjligt för de nya företagen att komma. om ekono-miska risker för staten i fråga om gruvavfall När det gäller prövningarna från Bergsstaten vet jag från min kommun att de prövningar som görs innan man ens får tillstånd att provborra är mycket mer seriösa . Det är hårdare krav. Men att säga att man ska ha en plan för hur man ska betala när man inte ens vet om man kommer att ta upp någon malm är bekymmersamt. Det är väl också det som regeringen nu bereder: hur man ska synka ihop de här två processerna. 47 (SD): Vi i ställer oss bakom miljö– och jordbruksutskottets ställningstagande angående om ekonomiska risker för staten i fråga om gruvavfall. Men vi vill också passa på att lyfta fram behovet av översyn av den så kallade mineralersättningen. har, som alla vet, rikliga förekomster av mineraler, och gruvnäringen är mycket betydelsefull för vissa regioner och för som helhet och som nation. Vi i ser landets mineralresurser som det svenska folkets tillgångar och anser därför att det är rimligt att det värde som dessa tillgångar genererar ska komma svenska medborgare till godo. Vi vill här påminna om den grundläggande uppfattning som vi redan tidigare gett uttryck för om översyn av mineralersättningen. I en reservation i näringsutskottets mineralpolitiska betänkande 2015/16:NU14 har anfört att mineralersättningen bör reformeras. Genom den nuvarande konstruktionen får staten en alldeles för liten andel av det värde som gruvnäringen genererar, som staten tvingas stå för de tunga investeringarna i bland annat infrastruktur men också ta ansvar för efterarbete och olika miljöskador som kan uppkomma. I vårt särskilda yttrande anför vi att staten och gruvnäringen har ett gemensamt intresse i dessa frågor. En reformerad mineralersättning skulle kunna vara en del i att underlätta för staten att bedriva en mycket aktivare gruv‑ och mineralpolitik. Enligt vår uppfattning bör mineralersättningen höjas från nuvarande till . Markägarens andel bör kvarstå på den nuvarande nivån, medan resterande del ska tillfalla staten. Vidare anser vi att statens andel av mineralersättningen ska placeras i en fond och öronmärkas för satsningar främst på att stimulera utveckling och sysselsättning på landsbygden för dem som är direkt eller indirekt berörda av gruvnäringen. En livskraftig gruv- och mineralnäring utgör en viktig hörnsten för en levande landsbygd och utgör grunden för en Sverigevänlig politik för hela landet. 48 (V) replik: Jag har två frågor angående anförande. Du hörde säkert när jag berättade om Blaikengruvan i , som gick i konkurs bara ungefär efter att den hade startat. skickas fakturan till staten och till oss skattebetalare. Saneringen kommer troligen att bli dubbelt så dyr som man har trott, . Tycker inte, fru talman, att det vore en bra idé att ställa krav på att de här bolagen ska ha en långsiktig branschfinansiering, så att de har pengar för att ta miljöansvar i de fall då det är oklart vem som ska betala för saneringen? Vi har föreslagit detta i det här betänkandet, men går emot det. Det tycker jag rimmar helt falskt med det som just sa från talartribunen om att gruvindustrin måste ta ansvar. om ekono-miska risker för staten i fråga om gruvavfall Kopplat till det vill jag också fråga om inte tycker att det är rimligt att Bergsstaten, den myndighet som ger tillstånd för provborrning, ska kunna ställa krav på ekonomiska garantier hos de bolag som går in, så att vi vet att det finns pengar för att sanera och återställa efter de ingrepp som har gjorts i miljön. Jag frågade om detta tidigare också. På så sätt tror jag att vi skulle kunna sålla ut oseriösa aktörer och ha kvar de seriösa aktörerna. Tror inte det? Varför kommer ni att rösta mot de här förslagen nu ? 49 (SD) replik: Jag tackar för frågorna. När det gäller den specifika gruvan var det väl så att det var en riktig soppa som bara blev värre. Blandar man i ännu fler dåliga ingredienser i soppan blir det ännu sämre. Men det är väl uppenbart att den här gruvan påverkades starkt av framför allt mineralpriser och kanske en övertro på investeringarnas lyckosamhet. Som jag nämnde i mitt huvudanförande står vi bakom . Vi står bakom de förslagen och även de svar som har kommit. Framför allt tycker jag att det ska lyftas fram att en del av denna politik faktiskt genomförs i många delar. Sedan är det väl också så att man måste avvakta de förslag som kommer. Vi fann inte i det här läget någon anledning att gå in och anmärka på de delarna. Sedan tycker jag att lyfter fram en del intressanta aspekter – just detta med att säkra miljön och tillräckliga ekonomiska medel för att kunna täcka för miljöförluster och så vidare. I princip håller vi alltså med, men vi ansåg i detta läge inte att det var tillräckligt för att avvika från det förslag från utskottet som låg på bordet. 50 (V) replik: Jag tycker att svar ganska väl illustrerar hur bedriver politik i dagens . Man säger ”å ena sidan, å andra sidan, å andra sidan, å ena sidan”, men vad är det konkret man vill göra? Här finns det ett antal skarpa förslag om att ställa miljökrav och sociala krav med ekonomiska garantier på dessa bolag som etablerar sig i . Många av dem är tyvärr ute efter snabba vinster och vill inte ta ett samhällsansvar. Då säger ”ja, det här är vällovliga förslag, det här är bra saker som vi egentligen håller med om”, men ni tänker inte rösta för dem nu . Det tycker jag är märkligt. Jag tycker att det är bra att driver kravet på en höjd mineralavgift, men man har det som ett särskilt yttrande i betänkandet. Man väcker ingen motion med ett skarpt krav om det nu när man har chansen, för det är nu vi har betänkandet öppet. Jag vill därför återigen fråga : Tycker du verkligen inte att detta är tillräckligt bra förslag för att ställa krav på de aktörer som vill etablera sig i genom att kräva ekonomiska garantier så att miljön, sjöar, marken och skogen inte förstörs för tiotals eller kanske hundratals år framöver, som vi tyvärr har sett exempel på? Om ni tycker så borde ni rösta för de här förslagen. 51 (SD) replik: om ekono-miska risker för staten i fråga om gruvavfall Jag tackar för illustrativa efterhärmning av mig. När det gäller mineralersättning ska det främst hanteras i det mineralpolitiska betänkandet; det tror jag att också vet. Detta hanteras ju inte främst i miljö- och jordbruksutskottet utan framför allt i näringsutskottet. Men när det gäller det som ligger på bordet och som vi hanterat och ska diskutera måste man ändå utgå från vad det är vi debatterar, nämligen de ekonomiska riskerna för staten. Vi väljer att lämna ett särskilt yttrande om de andra delarna därför att vi tycker att det är intressant att lyfta fram dem, men det är främst de frågorna som ska hanteras. När det sedan gäller huruvida vi bedriver en företagar- eller en industripolitik är jag övertygad om att bedriver en mycket bättre företagar- eller industripolitik än . Det tror jag är ganska uppenbart för de flesta av medborgare. 52 (MP): debatterar vi om statens ekonomiska risker i fråga om gruvavfall. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. ”Två fartkameror och en skattehöjning – det fick vi av gruvan.” Vi var nog många som bänkade oss framför tv:n i går för att se starten av serie Resten av . Speciellt intressant för dagens debatt var inslaget om Tapuligruvan utanför . Där intervjuades kommunpolitiker, tjänstemän och andra kommuninvånare. Citatet om fartkamerorna och skattehöjningen kom från författaren och Pajalabon . Brytningen av järnmalm, som då pågått , hade gett framtidstro i bygden. Flyttströmmarna hade vänt. Kommunen satsade 60 miljoner i nya bostäder, och regeringen anslog extra pengar för att förstärka vägen från för de tunga långtradarna. I debatterade vi om vägen skulle elektrifieras eller om en järnväg skulle byggas till . gick gruvan i konkurs. Husen står nu tomma, och slagghögarna ligger övergivna. Och vilka får vara med och betala för drömmen om gruvan? Jo, det får skattebetalarna i och resten av landet. Vi får också betala för hanteringen av gruvavfallet, trots de krav på ekonomisk säkerhet som ställdes på bolaget när de fick tillstånd att börja bryta. Gruvverksamhet och annan mineralutvinning har varit och är av stor betydelse för . Vår ekonomiska utveckling har i hög grad varit baserad på exploatering och förädling av inhemska råvaror som malm, skog och vattenkraft. Men utvinningen har också orsakat och orsakar stora ingrepp och skador på naturen och hälsorisker för människor. En framtidsorienterad och hållbar mineralpolitik måste bygga på en helhetssyn som omfattar inte bara drömmen om pengar och arbetstillfällen utan också påverkan på naturen, samhället och relationen samhälle–natur, i och i resten av världen. om ekono-miska risker för staten i fråga om gruvavfall Därför välkomnar granskning. Den belyser flera problem med gruvindustrin i och föreslår en rad viktiga förändringar. Det handlar om bättre och säkrare finansieringslösningar, moderna metoder för att ta hand om avfallet och utökad klassificering av gruvavfall med farliga egenskaper. Regeringens ambition är att ska vara ett föregångsland för en miljömässigt hållbar gruvnäring och avfallshantering. Regeringen är i sin skrivelse tydlig med att kostnaderna för efterbehandling och hantering av avfall från gruvverksamhet inte ska belasta staten och skattebetalarna. Regeringen har också redan vidtagit en rad åtgärder med anledning av skrivelsen. Bland annat har man påbörjat ett arbete kring vilka insatser eller åtgärder som behövs för att säkerställa att det finns tillräckliga ekonomiska säkerheter. En bransch- eller försäkringslösning är något som har föreslagit ska utredas. Men det kan säkert finnas även andra sätt att se till att kostnaderna hamnar där de ska enligt principen om att förorenaren betalar, det vill säga hos gruvbolagen och inte hos skattebetalarna. Hur bolagen tar hand om gruvavfallet är en stor och viktig fråga, fru talman. av uppkomna avfallsmängd utgörs av utvinningsavfallet från gruvindustrin. Det är nödvändigt att finna alternativa användningsområden för gruvavfallet. Det kan till exempel återanrikas eller användas som ballastmaterial inom infrastruktur och samhällsplanering. Regeringen uppdrog därför åt och geologiska undersökning, SGU, att tillsammans ta fram en långsiktig strategi för hantering av utvinningsavfall och göra en bedömning av åtgärder för efterbehandling med beaktande av alternativ användning av utvinningsavfall. Detta är ett steg mot en mer cirkulär ekonomi. Ett annat för viktigt steg mot en cirkulär ekonomi är att vi i högre grad återvinner mineraler och andra naturresurser, bland annat från våra bebyggda miljöer. Här finns stora mängder metaller att återanvända – ämnen i produkter och anläggningar som inte längre används utan som bara ligger kvar. Ett exempel är alla nedgrävda uttjänta kablar som innehåller bly och koppar från före detta och . Vår lagstiftning innehåller inte några krav på att plocka upp dessa fyndigheter för återanvändning. Det finns också oklarheter kring vem som har rätt att ”bryta” dessa mineraltillgångar och hur värdet ska fördelas. menar att regeringen bör vidta åtgärder för att underlätta denna så kallade urban mining och andra sätt att återanvända metaller och övriga naturresurser i vårt land. Detta säger jag som en utvikning, fru talman, för dagens debatt handlar ju om gruvavfallet. Men jag vill ändå passa på att understryka att driver flera förslag för en hållbar mineralpolitik. För den intresserade finns de sammanfattade i en riksdagsmotion med just namnet En hållbar mineralpolitik, som vi lämnade in under förra mandatperioden. Men, fru talman, låt mig gå tillbaka till betänkandet och skrivelsen. Regeringen konstaterar i sin skrivelse, i likhet med , att arbetet med klassificering av visst utvinningsavfall som farligt avfall bör prioriteras. Vissa typer av sulfidhaltigt gråbergsavfall kan till exempel generera giftigt, cancerframkallande och ekotoxiskt lakvatten som även kan vara giftigt för människor vid direktexponering. finns också radioaktiva ämnen och tungmetaller i avfallet. uppmärksammar i sin rapport att en stor del av gruvavfallet har farliga egenskaper men att bara en liten del av avfallet faktiskt klassificerats som farligt. Detta har regeringen gett i uppdrag att åtgärda. om ekono-miska risker för staten i fråga om gruvavfall Regeringens åtgärder med anledning av är några steg i riktning mot en miljömässigt hållbar gruvnäring och avfallshantering. Glädjande är också att vi nu ser steg i rätt riktning även på andra håll. Ett exempel är Högsta förvaltningsdomstolens beslut angående brytning av sällsynta jordartsmetaller i Norra kärr, norr om . Det stärker skyddet av Natura 2000-områden i och är ett viktigt prejudikat som jag hoppas blir vägledande . Ett annat exempel är att Havs- och vattenmyndigheten besluta om att peka ut 28 anläggningar som riksintresse för vattenförsörjning. Det rör sig om områden med anläggningar från norr till söder i som tillsammans försörjer över 6,1 miljoner personer med dricksvatten. Myndighetens beslut gör att dricksvattenförsörjningen får samma status som andra viktiga samhällsfunktioner. Ett tredje exempel, och något som kämpat , är regeringens beslut att skydda områdena kring Bästeträsk och Ojnare på . Det är ett steg mot en bättre balans mellan miljö- och produktionsintressen och ett tecken på en politisk insikt om vikten av att värna vårt dricksvatten.