prot · H40950 · 2016-12-20 00:00:00 — På det sättet är naturligtvis flyget ett väldigt positivt inslag i samhället. Det ger möjlighet till en rörlighet som inte var möjlig utan flyget. Det gäller att hitta ett sätt att minska flygets negativa klimat- och miljöpåverkan. Det är förmodligen också så att antalet resor kan behöva hållas nere. När man tittar på hur flygets utveckling kommer att se ut pekar det på ett ganska dramatiskt ökat antal resor. Det är inte affärsresandet eller jobbresandet som primärt ökar utan det är det som brukar kallas för leisure, det vill säga nöjesresor. Där finns det säkert väldigt mycket att göra för att påverka beteendet. Vi från regeringen ser väldigt positivt på överenskommelsen i , framför allt för att det är första gången någonsin i historien som det träffas en internationell överenskommelse om att begränsa flygets negativa miljö- och klimatpåverkan. Man kan ha synpunkter på hur effektivt avtalet kommer att vara, synpunkter på hur det är utformat och synpunkter på att det är en för låg ambitionsnivå. Men någonstans måste man börja. Jag tror att även är medveten om att inför var det fortfarande högst osäkert om det över huvud taget skulle kunna bli något avtal. har tagit ett stort ansvar både inom EU-kretsen och i de internationella förhandlingarna för att trycka på och förhandla för att det skulle komma till stånd ett avtal. Det är oerhört viktigt också som en signal till flygbranschen att avtalet nu finns på plats och att världens länder, motsvarande av flygtrafiken, har ställt sig bakom avtalet. Det betyder inte på något sätt att arbetet i och med det är avslutat. Det finns mycket att göra som handlar om regleringar och den typen av frågor. Men det finns också en hel del lågt hängande frukter, till exempel när det gäller teknikutveckling med lättare flygplan, effektivare motorer och inte minst rakare rutter. Det sker till följd av hur luftrummet är organiserat en hel del alldeles för långa flygningar som man nog får säga är i onödan. Där är också ett föregångsland. Vi har tillsammans med ett gemensamt luftrum. Det är något som påverkar utsläppen, eftersom man kan göra effektivare rutter och därmed minska bränsleförbrukning och miljöpåverkan. Det finns också på detta område alternativa drivmedel som en utvecklingsmöjlighet. Det är fortfarande ett väldigt dyrt alternativ. Tillgången på alternativa drivmedel inom flygsektorn är väldigt begränsad. På samma sätt som det inom andra sektorer i samhället ofta har varit en kombination av effektiva styrmedel och teknikutveckling som har förflyttat oss framåt har jag goda förhoppningar om att det kommer att kunna ske även i flygsektorn. Det har genomförts försök med solcellsdrivna farkoster, visserligen väldigt små farkoster men dock. Ska man få den förändringen behöver man ha ett tryck på hela sektorn att förändra beteendet och på riktigt ta sig an utmaningarna att minska sin klimatpåverkan. 33 (V): Jag kan dela mycket i det säger. är det någonting jag saknar, och det är krisinsikten. Det är faktiskt vad det handlar om. Den här planeten håller på att värmas upp alldeles för fort. Vi har sett skräckrapporter nu om global uppvärmning i där temperaturen har varit varmare än det normala. Vi vet att om vi fortsätter att flyga som vi gör kommer flygsektorn kanske att vara vår största utsläppskälla näst efter den tunga basindustrin. Vi kommer att ha passerat biltrafiken om vi fortsätter som vi gör . Ministern talar mycket om biobränsle, teknik, nya flygrutter och sådana saker. Vi ska självklart göra allt det. Men tekniken kan bara på marginalen lösa problemet. Någon måste våga säga att vi måste flyga mindre. Jag hörde ordet beteendeförändringar från ministern. Men jag har inte sett någon klar och tydlig strategi eller någon målsättning från regeringen som handlar om att vi ska flyga mindre och att vi ska transportera oss på andra sätt. Min första kompletterande fråga till ministern är: Anser ministern att det behövs en målsättning för flygets utsläpp och kanske också för vårt flygande som sådant? Det handlar om att vi sätter upp en målsättning och säger: Så här mycket ska utsläppen minska fram till det här årtalet. Jag satt med i den parlamentariskt tillsatta Miljömålsberedningen. Där kom vi överens om att transportsektorns utsläpp måste minska totalt till 2030. Men det internationella flyget omfattas inte av den målsättningen. Det var väldigt beklagligt att det blev på det sättet. På något vis flyger flyget under radarn. Flyget kommer undan. Det är momsbefriat och skattebefriat, och det finns ingen konkret målsättning och inte heller några andra styrmedel. När det gäller överenskommelsen inom det internationella flygfartsorganet är det självklart bra med en global överenskommelse. Men det räcker inte på långa vägar. Det är en överenskommelse som tillåter att flygets utsläpp får öka, och det tycker jag inte att vi kan acceptera. Jag hörde inte riktigt ministerns strategi för hur man ska kunna vässa den överenskommelsen och se till att det blir en överenskommelse som bringar ned utsläppen från flygindustrin. Sedan finns det mycket som vi kan göra här på hemmaplan, där vi inte behöver vara beroende av andra länder, krångliga förhandlingar och så vidare. Som jag sa tidigare: Jag välkomnar utredningen om en flygskatt, och jag hoppas att vi kan införa denna skatt så fort det bara går. Men det finns andra saker som vi kan och borde göra här på hemmaplan. Man skulle kunna ha kvotplikt för flygbolagen, alltså att de måste blanda i en viss andel biodrivmedel i bränslet eller överlag förbruka en viss andel. Vi skulle kunna se till att vi betalar full moms på alla flygresor. Vi skulle kunna verka för att det blir en skatt också på flygbränsle; det är ju skattebefriat . Som jag sa tidigare: Vi borde ha en målsättning för hur mycket flygets utsläpp ska minska fram till ett visst årtal, låt oss säga 2030, och vi borde säga att flygets utsläpp ska minska med si och så mycket fram till dess. Vad säger infrastrukturminister om de förslag som jag har tagit upp både på internationell nivå och när det gäller det vi kan göra här hemma i ? 34 Statsrådet (S): Som jag inledde med att säga är detta en viktig fråga för regeringen. har genom sina myndigheter varit aktivt i att driva fram avtalet på internationell nivå. Som jag också sa kan man ha synpunkter på ambitionsnivån, innehållet och utformningen av avtalet, men det är första gången i världshistorien som det finns ett avtal globalt på plats som över huvud taget närmar sig frågan om att flygets miljö- och klimatpåverkan måste minska. Jag tycker ändå att det är ett viktigt steg och en viktig milstolpe i att ta sig an dessa problem, som till sin karaktär är globala. Flyget är till sin karaktär en internationell företeelse, och därför är det naturligtvis viktigt att verka på internationell nivå för att påverka flygets utsläpp. Flygskatten är ett viktigt instrument som vi hoppas att vi kan få möjlighet att införa i . Om inte annat är det en viktig påminnelse om att flyget är en klimatbov – så får man väl ändå uttrycka det – i förhållande till andra. Det gäller inte totalt sett, eftersom flyget står för en mindre andel, men i förhållande till hur många flygresor som företas jämfört med exempelvis bilresor står flyget för en alldeles för stor andel av klimatutsläppen. Det är inte heller tillräckligt beforskat i vilken utsträckning höghöjdsutsläppen påverkar både klimat och atmosfär, och där behövs ytterligare forskning. Men det behövs också åtgärder för att minska miljöpåverkan. Det man kan konstatera är att inrikesflyget har minskat medan tågresandet har ökat ganska dramatiskt . Det är naturligtvis oerhört positivt, och denna utveckling bör fortsätta. I sammanhanget är det viktigt att framhålla planerna på att tillföra ny kapacitet i järnvägssystemet. Det gäller både att underhålla det som finns och att tillföra ny kapacitet. Jag är övertygad om att det kommer att behövas både ytterligare styrmedel och andra åtgärder, till exempel ytterligare teknisk utveckling, för att åstadkomma förbättringar. Regeringen kommer att vara aktiv både på EU-nivå och på internationell nivå för att dels se till att de länder som har undertecknat avtalet också lever upp till det – det är det första steget – dels att vässa avtalet och göra det skarpare och tydligare. Till att börja med måste vi ändå glädjas åt och se det som positivt att avtalet äntligen har kommit på plats, för det är en viktig händelse. 35 (V): Tillåt mig att dra en parallell till våra landbaserade utsläpp här i . har våra utsläpp av växthusgaser här i minskat . Det är ingen dålig utveckling. Detta är resultatet av ett idogt arbete både från oss politiker och från alla medborgare. , 1990–2015, ökade flygets utsläpp . När alla andra utsläpp minskar ökar flygets utsläpp. Det är lite grann denna krisinsikt – att vi måste agera nu – som jag saknar hos regeringen. Förslaget om en flygskatt är bra, men det är mycket mer som behöver göras. Att vässa är bra, men jag får inget besked om hur det ska göras. Ministern får gärna berätta. Att agera inom EU, där flygets utsläpp finns inom utsläppshandeln, är bra. Där måste mycket mer göras. Sedan finns det en mängd saker som vi kan göra här och i . Jag nämnde detta, men jag fick inget svar. Vi kan införa kvotplikt för biobränsle för flyget. Det är jättebra att satsa på andra färdmedel, inte minst järnvägen. Här är saker på gång, men vi behöver investera ännu mer. Full moms på flygets alla resor borde vara en självklarhet. Skatt på flygets bränsle borde vi också ha. Sist men inte minst: Vi har målsättningar för andra sektorer när det gäller hur mycket deras utsläpp ska minska. Det finns ingen målsättning för hur mycket flygets utsläpp ska minska med till exempelvis 2030. Är beredd att införa en sådan målsättning för flygets utsläpp? 36 Statsrådet (S): Jag är i alla fall beredd att gå vidare med att titta på ytterligare åtgärder för att komma till rätta med det här. Tyvärr är flyget, förutom att det har en negativ klimat- och miljöpåverkan, en förutsättning för att hela vårt land ska leva. Det är en förutsättning för att man ska kunna driva företag i alla delar av vårt land och att man ska kunna ha en tillgänglighet till andra delar av världen som i en globaliserad värld naturligtvis är både önskvärd och värdefull. Utmaningen här handlar om att få ned den negativa klimat- och miljöpåverkan och att ersätta flyget där så är möjligt med andra färdmedel. kanske man kan ersätta flyget med inga resor. Men vi har till exempel en växande turistmarknad i som är en viktig del i att öka antalet arbetstillfällen, att få ned arbetslösheten och att skapa goda levnadsmöjligheter i hela vårt land. Där är flyget en viktig faktor vare sig man vill eller inte. Precis som i alla andra hänseenden handlar det om att balansera de tre olika dimensionerna i hållbarhetsbegreppet på ett sätt som gör att vi når så långt som möjligt i alla tre dimensionerna. Här finns mer att göra på flyget. När det gäller kvotplikt är det nog så att tillgången på alternativa drivmedel inom flygsektorn än så länge är alldeles för låg. Där behöver man också titta på vilka åtgärder som kan vidtas för att understödja en positiv utveckling som marknaden själv måste ta ett ansvar. Jag är definitivt beredd att titta vidare på många olika åtgärder på många olika nivåer och med beaktande av att balansera olika mål mot varandra, vilket är alldeles nödvändigt i det här sammanhanget precis som i alla andra sammanhang. Jag vill tacka för debatten och önska ledamoten en god jul. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2016/17:176 om Förbifart 37 Statsrådet (S): har frågat mig om det är min bedömning att och sedan regeringen kommer att med hög prioritet ta in Förbifart i transportplan 2018–2029 så att den nu vid samrådsmöten presenterade tidsplanen kommer att kunna hållas. I den nationella trafikslagsövergripande planen för utveckling av transportsystemet för perioden –2025 som den dåvarande regeringen beslutade om återfinns objektet E22 Förbi . Objektet ingick därefter i regeringens senaste beslut som fattades om vilka projekt som får byggstarta , det vill säga 2015−2017. föreslog för regeringen att objektet i stället bör få förberedas för byggstart . Motivet för detta är att har gjort ett annat ställningstagande om valet av teknisk lösning: Myndigheten planerar nu för en akvedukt i stället för en öppningsbar bro. Detta innebär sannolikt också kostnadsfördyringar för objektet. I ett brevsvar daterat från till berörda regioner och kommuner, som fått för kännedom, konstaterar att akveduktlösningen innebär en väsentlig förbättring för alla trafikslag och att den ökade investeringskostnaden är samhällsekonomiskt motiverad. lade regeringen fram propositionen Infrastruktur för framtiden – Innovativa lösningar för stärkt konkurrenskraft och hållbar utveckling, med förslag om ekonomiska ramar och inriktning för perioden –2029, till . Efter beslut om propositionen fortsätter nu arbetet med åtgärdsplanering, som ska leda fram till en ny nationell trafikslagsövergripande plan för utveckling av transportsystemet 2018–2029. I åtgärdsplaneringen identifieras de objekt som ska prioriteras. Regeringen avser att uppdra åt att lämna förslag till nästa nationella plan. Regeringen avser sedan att fastställa planen . Den nuvarande nationella trafikslagsöverskridande planen för utveckling av transportsystemet omfattar perioden –2025. Den gäller givetvis tills något annat beslutats. Jag kan inte föregripa framtida beslut men noterar att de flesta objekt brukar kvarstå när en ny plan beslutas. 38 (C): Jag tackar statsrådet för svaret, som jag ska försöka tolka så positivt som det är möjligt. Jag vet självfallet att regeringen inte får utöva ministerstyre, och därför kan inte här tala om exakt när byggstart blir för den så hett efterlängtade förbifarten för utanför . Dock kommer regeringen att fastställa den kommande transportplanen , och där väger infrastrukturministerns ord självfallet tungt. Trots ett idogt byggande av vägar i många i återstår det fortfarande mycket att bygga. För östra , för samt för östra från till är en mycket viktig transportled. Vägen har gått igenom , en av äldsta städer. Bygget av var bra men gav och ger väldiga köer vid broöppningarna. Lägg till detta de många trafikljusen, vilket effektivt bromsat trafiken . Detta blir alltmer frustrerande både för nytto- och privattrafiken och för . Det hämmar utvecklingen i regionen och i kommunen. började planeringen för att leda E22 förbi . Det var långa diskussioner om var och hur vägen skulle dras. Akvedukt, tunnel, broar, båtlyft och åter akvedukt har varit lösningar. har länge styrt i , och jag vet vilken tid och kraft som man har lagt ned för att driva på den nya vägen, oftast i brett samarbete med andra. Enligt gällande transportplan, som ministern sa, ska Förbifart börja byggas och vara klar . Men så blir det inte. De djärva planerna med en båtlyft vid har övergivits och i stället ska nu en akvedukt under kanalen bli lösningen. Det ansågs inte möjligt , men är det möjligt. Statsrådet redovisade nuläget bra; anser, enligt besked , att akveduktlösningen, trots att den blir dyrare, innebär en väsentlig förbättring och att den är samhällsekonomiskt lönsam. Och anser att byggstart kan bli . Jag välkomnar tydliga och klara besked i både sak- och byggstartsfrågan. Det blir en akvedukt, den är samhällsekonomiskt lönsam och byggstart kan bli . Vägen står då klar ca 2023. Statsrådet hänvisade i sitt svar till att så länge inte annat beslutats gäller nuvarande beslut, nämligen byggstart . Det är korrekt men överspelat – det vet vi. Sedan sa : ”Jag kan inte föregripa framtida beslut, men noterar att de flesta objekt brukar kvarstå när en ny plan beslutas.” Men hallå, ministern! Så rädd för ministerstyre behöver man ändå inte vara. är glasklart; det vill sätta igång bygget , vilket säkert kommer att framgå i verkets kommande förslag till ny transportplan. Jag hoppas att ministern kan backa upp och säga att det ligger mycket i verkets färska slutsatser och bedömning om när väg E22 kan förverkligas förbi ! Jag tackar för svaret. Det gick i rätt riktning, men jag hoppas på förtydliganden under debatten. 39 Statsrådet (S): Min utgångspunkt är att de objekt som ligger i nationell plan ligger kvar där, om det inte är så att förutsättningarna på något genomgripande sätt har förändrats. Det innebär att man kan komma till andra slutsatser i nästa nationella plan. Den rätten får naturligtvis varje regering förbehålla sig. är det viktigt att se att det är fråga om långsiktiga beslut. De kräver en så bred enighet som möjligt och att de beslut som fattas håller . Allt annat vore ekonomiskt ineffektivt, och det skulle finnas risk för att stora pengar skulle läggas på projektering och förarbeten som sedan inte utmynnar i något byggande. Det vill alla partier undvika så långt det är möjligt. går det inte att blunda för att det är problematiskt när objekt blir väsentligen mycket dyrare än vad det finns medel avsatta för i gällande plan. Just nu finns flera sådana objekt som är under omprövning eller som har visat sig bli betydligt dyrare än vad som var planerat från början. Skulle alla objekten ograverat tas in, med sina fördyringar, skulle de tränga undan annat som ligger lite längre fram i planeringen. Här finns självklart en motsättning som på något sätt behöver hanteras i det fortsatta arbetet. Regeringens ambition är att de olika identifierade objekt som har stor samhällsekonomisk nytta för näringslivets framkomlighet, för pendlingsmöjligheter, för minskad klimatpåverkan och för ökad mobilitet ska fortsätta att finnas med i planeringen. Men låt mig ändå framföra brasklappen att stora fördyringar självklart är en försvårande omständighet i sammanhanget. 40 (C): Min tolkning av det just har sagt är att lönsamma projekt ska fortsätta medan ett och annat kan få stryka på foten. Jag tolkar det som att det inte handlar om . Jag kan ta upp en lokal fråga, som statsrådet inte kan lösa men som är rätt viktig. Regionala anslutningsvägar av stor betydelse för utveckling fanns tidigare med i projektet men har försämrats i de senaste förslagen. En större väg föreslås bli enskild, vilket känns mycket märkligt. Här begär jag inte något svar från statsrådet, men jag hoppas att frågan kan lösas genom fortlöpande dialog mellan och kommunen. råder dock osäkerhet. Jag fick ett bra interpellationssvar eftersom det redovisade sakläget. Det finns en stor oro i regionen. Man har väntat så länge, men det finns planer. Frågan ligger nu hos regeringen. lade fram ett förslag till regeringen och sa att det blev lite dyrare, men det är en bättre och mer samhällsekonomiskt lönsam lösning. Som ministern sa ska ett uppdrag ges till att göra en ny trafikplan. Planen kommer tillbaka till regeringen, och sedan blir det ett beslut om ungefär . Jag vill i den här debatten lyfta fram situationen i . Vi är säkert överens om att av klimatskäl, regionskäl och utvecklingsskäl behövs bygget, och det finns en konkret plan. Fördyringen får inte leda till att frågan försenas ytterligare. är tydligt i sitt resonemang. Arbetet ska vara lönsamt. Jag hoppas verkligen att regeringen kommer att landa i att objektet kommer att vara med i den tidsplan som har föreslagit för regeringen. Om ministern kan uttrycka sig ändå något mer positivt om skulle regionen och kommunen ta emot det som en liten julklapp! 41 Statsrådet (S): Det hade jag gärna gjort! Jag får många frågor som handlar om hur regeringen ställer sig till enskilda objekt. För tydlighetens skull är det viktigt att ha samma principiella inställning, det vill säga att vi inte lämnar några besked om enskilda objekt förrän i den nationella transportslagsövergripande planen 2018. Däremot är min grundinställning att de objekt som redan finns i nationell plan, utpekade objekt, redan är utredda och bör ligga kvar. Om förutsättningarna på olika sätt har förändrats kan det finnas anledning att göra andra prioriteringar i nästa nationella plan, men för att vårt infrastrukturplaneringsinstrument ska fungera är det i huvudsak så att de här planerna behöver vara hyggligt intakta . Därför hade det också varit välkommet med en bredare överenskommelse om infrastrukturpropositionen, men det behöver vi inte orda om här. Man kan väl också konstatera att det finns stora behov i transportsystemet runt om i . är resurserna tyvärr inte oändliga utan tvärtom i allra högsta grad ändliga. höjer regeringen ambitionsnivån väsentligt och utökar ramarna för det här området med 100 miljarder för nästkommande planperiod. Det är välkommet; det behövs. Vi behöver förstärka transportmöjligheterna i , både för att öka näringslivets konkurrenskraft och för att underlätta den helt nödvändiga omställningen av transportsystemet till att bli mer hållbart. Det ska också sägas att just det här projektet har den egenheten att förändringen som är föreslagen av innebär en fördyring som gör att det blir svårt att hantera i förhållande till att planen rymmer fler och andra objekt i andra delar av landet som företrädarna för de regionerna självklart brinner för lika starkt som brinner för . Det är ett problem. är just den här lösningen inte bara samhällsekonomiskt lönsam. pekar på att den också är driftsekonomiskt lönsam, alltså att livscykelkostnaden för projektet blir lägre med den nu föreslagna lösningen än den hade blivit med den tidigare föreslagna lösningen eftersom man får lägre driftskostnader och lägre underhållskostnader. Öppningsbara broar är kostsamma att driva och innebär dessutom ett större riskmoment i olika avseenden. Det bör man naturligtvis väga in i det fortsatta arbetet. Pudelns kärna är ändå att det här skulle kosta mer pengar och förbruka en större del av de resurser som finns avsatta i nationell plan än den nationella planen föreskriver. Det är det som regeringen kommer att behöva ta ställning till. Men jag tackar för frågan och hoppas att vi ska kunna hitta bra lösningar även på problemet i . 42 (C): Men i förhållande till de 100 miljarderna – och ministern vet att alltid står upp för mer resurser till infrastruktur över hela landet – handlar fördyringen i om några tiondels procent, så jag tolkar ministerns svar positivt. För att sammanfatta: anser att Förbifart är angelägen att bygga, att kulvert är den bästa lösningen, att det är samhällsekonomiskt lönsamt och att byggstart sannolikt kan ske . Jag välkomnar detta, och jag vill framhålla att det är mycket viktigt att det här skrivs in i den kommande transportplanen. Det vore ytterst olyckligt med förseningar, och det är det som jag med den här interpellationen har velat fästa regeringens och infrastrukturministerns uppmärksamhet på. Det är inte var dag vi diskuterar i riksdag. är det gjort, och jag anser det vara mycket väl motiverat. från till samt behöver få bort väg E22 från stopp och långa köer genom staden till en snabb förbifart utanför. Än en gång: Jag hoppas och tror att denna debatt har bidragit till att sätta tryck i frågan. Jag är nöjd med vad säger. Jag hoppas att statsrådet trots sina lite mer försiktiga uttalanden kommer att tänka på och på och östra när transportplanen ska fastställas så att det kan bli som vill. Tack för en bra diskussion och god jul! 43 Statsrådet (S): Tack, , för debatten! Jag ber om ursäkt för felsägningen. Det är ju så med den här typen av frågor att när det uppstår fördyringar och förseningar uppstår det också stor oro. är det viktigt att hanterar de medel som är avsatta av skattebetalarnas pengar på ett ansvarsfullt sätt och ser till att få ut så mycket samhällsnytta som möjligt för varje skattekrona. Därför går det inte att säga: Det gör inte så mycket att det blir fördyringar – kör ändå! Det kan man kanske säga en eller möjligen två gånger, men upphöjer man det till en princip kommer det att få helt orimliga konsekvenser. 100 miljarder är förvisso väldigt mycket pengar, men de ska också täcka väldigt stora behov i infrastrukturen runt om i vårt land.