prot · H40943 · 2016-12-09 00:00:00 — De politiska partierna har en särställning genom regeringsformens objektivitetsuppdrag. Redan där upptäcker man att det ställer till det en del. Denna särställning får ju inte innebära att man bara för att man registrerar sig som ett parti hos automatiskt har tillträde till landets alla skolor för att sprida ett budskap som kanske handlar om att sälja en produkt eller – som interpellanten tog upp – sprida hatpropaganda. Det lilla steget att registrera sig som ett parti får inte innebära fritt tillträde till skolan. Av just den anledningen är det viktigt för mig att betona att det handlar om skolans uppdrag och skolans verktyg för att kunna se hur det omgivande samhället stöder skolan i att lära ut kunskap och värden. Det måste vara skolan som är utgångspunkten, inte partiernas självklara vilja att sprida sitt budskap till unga människor. Skolval är ett exempel som aktualiseras . Behovet av ett öppet förhållningssätt till världen utanför är minst lika viktigt och att det sker kontinuerligt – att vi utövar vår demokrati och inte . Utredningen som är på remiss tar sin utgångspunkt i den diskussion som fördes före förra valet då mycket av det som tas upp i interpellationen aktualiserades. Det ska bli intressant att se om remissutfallet blir att man anser att utredningen på ett tillräckligt bra sätt har lyft ett antal komplicerade frågor i skolans vardag som just aktualiseras och inte bara när det är val. Det finns skolor i som jobbar väldigt bra. I en skola på har man kontaktpolitiker i utbildningsnämnden som ett sätt för eleverna att kontinuerligt kunna berätta om sin verklighet. Jag har aldrig hört att det har väckt någon diskussion om att hela nämnden måste bjudas in till skolan, utan det är nämnden som har bestämt att fördela ansvaret för kontakter med skolan på det sättet. Men den här typen av reglering riskerar att försvåra det arbetet. Om man inom samhällskunskapen studerar en särskild fråga och tycker att det finns en person som skulle kunna bidra i den frågan och den personen råkar vara lokalpolitiker, ska det då finnas särskilda regler för att den personen ska kunna komma till skolan? Ska skolan då också bjuda in kommunpolitiker av annan färg eller inriktning? Om frågan om det vardagliga arbetet i en skola är tillräckligt utredd i SOU:n eller inte låter jag vara osagt. Men det kommer att bli mycket intressant att ta del av remissvaren. Det är därför som det är viktigt att det inte bara är partierna som yttrar sig utan också lärarnas och skolledarnas fackförbund eftersom det i slutändan är de som ska se till att det som står i läro- och kursplanerna också sker på ett sätt som involverar det omgivande samhället. 70 (M): Tack, statsrådet, för det svaret! Jag håller med om att det i mångt och mycket skulle gå att lösa många problem bara genom att sprida best practice, oavsett om det rör sig om kontaktpolitiker i skolnämnden eller om det handlar om hur man arrangerar och bjuder in. Det finns verkligen många riktigt dåliga lösningar . Jag har varit på ganska många skoldebatter, och det fluktuerar rätt mycket hur man går till väga när det gäller just politik. bjuder man in politiska partier och använder gamla mejladresser som ingen egentligen kollar, så att hälften av bokborden står tomma. bjuder man in organisationer, men sedan dyker det bara upp två kommunpolitiker som är fyllda . Det är inte alltid man kan prata på ungas språk när man har suttit i samma nämnd och inte kan så många andra frågor än den som man själv har debatterat. Vid andra tillfällen får ungdomsförbund och nyblivna medlemmar trängas med etablerade politiker. Det är inte heller helt rättvist. I en debatt som jag deltog i inför ett skolval bjöds ungdomsförbunden in av elevföreningen, som fick styra hela skolvalet. bestämde sig för att bjuda in vissa partier till en annan tidpunkt, så att de missade skolvalet helt, vilket gjorde att man bara räckte över offerkoftan direkt. Det är också en ganska tafatt lösning. Det finns kort sagt ganska stora variationer, och det är inte alltid som problemen når skolnämnden i kommunen . Jag vill också fråga statsrådet när det gäller svaret och vad som har föregått utredningen. Det har tagits många initiativ på det här området. I svaret står det: ”Det finns inte någon bestämmelse i skollagen (2010:800) som anger hur skolor ska förhålla sig när det gäller att bjuda in politiska partier eller politiska ungdomsförbund. Den rättsliga ramen för en sådan inbjudan framgår av objektivitetsprincipen som är grundlagfäst i 1 kap. 9 § regeringsformen. Enligt denna ska myndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen iaktta saklighet och opartiskhet.” Här kommer det som har skett : ”Hur objektivitetsprincipen ska tillämpas i praktiken när politiska partier bjuds in till skolan har tolkats genom domstolspraxis och uttalanden från och Justitiekanslern. , och Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor har gett ut stödmaterial, riktat till huvudmän, rektorer och lärare, som ger vägledning i frågan om hur politisk information ska hanteras i skolan. Trots det råder det en osäkerhet.” Vad är det egentligen som gör att initiativ efter initiativ inte har nått önskvärd effekt? Detta har diskuterats i varje fall under så lång som jag har varit politiskt aktiv. Det är en viktig fråga att ta med sig. Vad är det som har gjort att man inte har fått bukt med problemet? Är det grepp som vi tar nu eller det grepp som regeringen övertagit från tidigare regeringar tillräckligt? Tror man att det kommer att räcka, eller kommer vi att stå här igen och inse att det behövs ett ännu större grepp? 71 Utbildningsminister (MP): Jag tror att anledningen till att de initiativ som har tagits inte har gett klarhet är att det här finns en uppenbar krock mellan två gedigna intressen. Det ena intresset är vår utgångspunkt som politiker ansvariga för skolan. Vi sätter läroplan och kursplaner. Sedan är det skolans uppdrag, mandat och ansvar att säkerställa att utbildningen och undervisningen motsvarar läroplan och kursplaner. Skolan har stor tillit och stort förtroende i detta. Om man bara utgår från denna princip är det skolan som helt enkelt får bestämma vilka partier som bjuds in liksom hur, var och när. Det skulle vara helt okej att säga: Vi har en debatt om en aktuell fråga i kommunen och vill bjuda in de partier som har tagit tydligast eller mest profilerad ställning i frågan. Detta tror vi ger våra elever den mest allsidiga bilden att reflektera över. Man kanske till och med kan bjuda in endast en politiker och inte låta någon annan säga emot, utan det får eleverna göra. Deras uppdrag blir att efter förberedelser ifrågasätta politikern. Detta skulle kunna vara det korrekta utifrån utgångspunkten att bara uppfylla läroplan och kursplaner. Men vi har ju även grundlagens objektivitetsprincip, vilken handlar om hur myndigheter och den som verkar inom offentlig förvaltning ska utföra sitt uppdrag. Där finns krav om objektivitet, allsidighet och opartiskhet. Enligt domstolsutslag och uttalanden från JO och JK anses dessa krav som särskilt stränga eller viktiga. Dessa uttalanden har dock skilt sig trots att regeringsformens skrivningar varit desamma, och detta komplicerar saken ytterligare. Kraven är särskilt viktiga när det gäller partier. Det har ansetts vara viktigt att alla partier ska ha samma tillgång, utgångspunkt och möjlighet att framföra sitt budskap. Här blir det en krock. Om vi utgick från den syn som vi vanligen har på skolan skulle vi, som jag sa, aldrig ifrågasätta en lärare som i sitt uppdrag att sprida arbetslivsinformation väljer att inte bjuda in alla företag på orten. Man bjuder kanske snarare in en per bransch än konkurrerande företag för att alla ska få berätta varför just de är den bästa arbetsgivaren. Då ser man det inte som sin uppgift att företagen ska få sprida sin bild av arbetsmiljön, utan man ser det som att skolans uppgift är att ta del av olika arbetsmiljöer. Detta skulle vi aldrig ifrågasätta. Men när det gäller politiken, demokratin och partierna finns det av rimliga och grundlagsfästa skäl andra principer. Och där blir det en krock. Eftersom den krocken finns är även jag orolig för att en förändring av skollagen, vilket utredningen föreslår, kommer att leda till tolkningar och diskussioner. Vi kanske måste stå här igen . Vissa målkonflikter blir aldrig helt lösta utan måste hanteras i verkligheten. Utredaren tror dock att det blir tydligare med en skrivning i skollagen och att det hjälper skolorna att ha en sådan. Vi har skickat ut utredningen på remiss för att se om denna åsikt delas av skolans företrädare, ett antal huvudmän och de politiska partierna. Om den gör det har vi all anledning att gå vidare. Men när jag lämnar detta till kommer jag nog att vara tydlig med att jag inte tror att vi har hittat en ultimat lösning utan att diskussionerna kommer att fortsätta – i bästa fall på lite tydligare grund . 72 (M): Det är kanske svårt att hitta en reform i svensk politisk historia som har varit helt komplett eller helt fulländad, som har fungerat precis så som alla tänkt och som har lett till guld och gröna skogar. Detta är en politisk ödmjukhet som jag tror att man egentligen behöver ha inför alla förändringar. Angående uppdraget, förslaget och lagändringen som kanske kommer till bord vill jag säga att det återstår mindre än till nästa val. Tiden fram till dess kommer av naturliga skäl att gå fort. Man kan säga att det brinner i knutarna. Personligen är jag glad att ett sådant initiativ har tagits och att den rödgröna regeringen har fortsatt med det. Det är hög tid att försöka komma till rätta med detta. Kanske är det ett evighetsprojekt som aldrig tar slut, men det är inget argument för att sluta just . Det har funnits många välmenande insatser. De har fungerat olika bra, men det finns som sagt inga skäl att sluta . Jag hoppas att remissrundan blir bra och att debatten i inte minst utbildningsutskottet blir livlig; partierna är ju involverade. I övrigt får jag, som väldigt sällan debatterar utbildningsfrågor, tacka för mig och önska en god jul. 73 Utbildningsminister (MP): Tack för interpellationsdebatten! Lagförslaget är som sagt ute på remiss, och vi inväntar remissvaren. Om dessa upplevs som ett stöd kommer vi definitivt att gå vidare med ett lagförslag. Skulle stora frågetecken finnas huruvida detta avhjälper problemet eller om det till och med finns en risk att det ställer till nya problem eller försvårar ytterligare kommer jag, precis som min företrädare gjorde innan han tillsatte utredningen, att föra nya samtal med partier för att se om vi trots remisskritik ändå tror att det finns anledning att gå vidare med ett lagförslag eller om vi ska försöka oss på en annan väg. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2016/17:105 om apotekens tillgänglighet och service 74 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkra en god nationell tillgång på läkemedel via apoteken och vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att 24-timmarsregeln följs. Ett flertal utvärderingar av omregleringen av apoteksmarknaden har genomförts. I likhet med vad lyfter fram visar resultaten från utvärderingarna bland annat att etableringen av apotek har varit störst i större orter. Utvärderingar visar också att tillgängligheten till läkemedel på apotek i vissa bemärkelser har minskat. Det finns även tecken på att arbetet med kompetensutveckling har försämrats, vilket kan innebära risker för kompetensen och påverka såväl kvaliteten i rådgivningen som säkerheten vad gäller receptexpedieringen. Även den avsatta tiden för rådgivning uppges ha minskat, vilket kan öka risken för felaktig läkemedelsanvändning. Mot denna bakgrund tillsatte regeringen en utredning, som senare antog namnet Nya apoteksmarknadsutredningen, med uppdrag att göra en översyn av apoteksmarknaden och vid behov föreslå förändringar. Översynen ska utgå från de uppföljningar och utvärderingar som har gjorts av den omreglerade apoteksmarknaden. Särskilt fokus bör läggas på åtgärder som syftar till att höja kvaliteten och patientsäkerheten på apoteksmarknaden. Inriktningen bör vara att säkerställa en säker, effektiv och jämlik läkemedelsförsörjning och en apoteksmarknad med god tillgänglighet och service. I utredningens uppdrag ingår att göra en översyn av nuvarande krav på tillstånd för öppenvårdsapotek. Utredningen ska vidare analysera orsakerna till de brister som rapporterats vad gäller rådgivning vid apotek. Särskilt fokus bör läggas på rådgivning i samband med expediering av receptbelagda läkemedel. För att säkra en god nationell tillgång på läkemedel via apoteken har utredningen i uppdrag att analysera och lämna förslag på eventuella åtgärder som behövs för att säkerställa en god tillgänglighet till apotekstjänster i hela landet. har i uppdrag i sin ägaranvisning att till och med behålla befintliga apoteksombud i den utsträckning som behövs för att upprätthålla en god läkemedelsförsörjning på den ort där ombudet är verksamt. Nya apoteksmarknadsutredningen ska se över regleringen av och villkoren för apoteksombudsverksamheten i syfte att skapa varaktigt hållbara förutsättningar för denna verksamhet. inrättades ett särskilt stöd för glesbygdsapotek. Målet är att säkerställa tillgång till läkemedel och rådgivning om läkemedel via öppenvårdsapotek i regioner där de affärsmässiga förutsättningarna att driva apoteksverksamhet är begränsade. , , är den myndighet som administrerar stödet. TLV har beslutat att ge glesbygdsbidrag till 36 apotek för . Sammanlagt ansökte 38 apotek om glesbygdsbidrag, varav hälften hade negativt resultat före bidrag. Inkluderas glesbygdsbidraget är det bara tre apotek som har negativt resultat. Stödet uppgick till ca . Regeringen har föreslagit för ändamålet. Utredningen ska följa upp de insatser som vidtagits i syfte att garantera en fortsatt god apotekstäckning i hela landet och vid behov lämna förslag på ytterligare åtgärder. Vad gäller 24-timmarsregeln ska utredningen analysera vilka eventuella åtgärder som krävs för att säkerställa att leverans- och tillhandahållandeskyldigheten av läkemedel följs. I detta ingår att särskilt analysera behovet av åtgärder för att säkra efterlevnaden av 24-timmarsregeln. Utredningen ska även analysera om det finns behov av ytterligare åtgärder för att främja en hög grad av direktexpediering respektive förbättra den service som ges när expediering inte kan ske. Jag ser fram emot att ta del av utredningens förslag. Sammantaget anser jag att regeringen, framför allt genom beslutet att tillsätta Nya apoteksmarknadsutredningen, vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa en god tillgänglighet till läkemedel i hela landet. 75 (V): Jag tackar för svaret. Jag vet att det pågår en utredning. Vi är väldigt glada för det. Men vi tycker ändå att det är bra att ta upp den här typen av frågor i en interpellationsdebatt, för de är ganska aktuella. har en väldigt central roll, tycker vi, när det gäller hälso- och sjukvård. Det är inte vilken shop som helst, så att säga. Tiden går, men problemen med avregleringen består. Därför går vi vidare. Det statliga är utsålt och kommer inte tillbaka. gäller det att få tillgänglighet och professionalism vid alla apotek. Apoteken har blivit en väldig marknad. Man försöker hitta fiffiga lösningar, men kanske snarare för att öka marknaden än för att tillfredsställa kunderna. Ett exempel är Hjärtat, som ingår i Icagruppen. Där kan kunderna få poäng för sina apoteksinköp, men inte för recept. På det sättet ska man så att säga öka sina marknadsandelar. och övriga allianspartier hade en bild av att det skulle vara små familjeägda apotek och så vidare. Man kan se att de apoteken inte har överlevt i så hög utsträckning. Det är de stora drakarna som har vunnit matchen. Förändringen var kanske mer ideologiskt motiverad. Den byggde på den felaktiga utgångspunkten att är som vilken detaljhandel som helst och inte hör ihop med hälso- och sjukvården. Men är en del av hälso- och sjukvården. Som ministern lyfte fram är det viktigt att man som kund får rådgivning av en kompetent farmaceut. Det är inte nagellack man behöver råd om, utan det kan faktiskt vara cancermedicin. Många kunder har upplevt att det blivit svårare att få tag på receptbelagd medicin. Många apoteksanställda menar att de ibland inte har de här medicinerna på lager. Det är självklart att kunden gärna vill ha medicinen direkt. Ofta handlar det om mediciner för svåra sjukdomar och speciella sjukdomar. Det är väldigt svårt för kunder att gå ut i apoteksdjungeln. är det också äldre personer som får ströva runt bland apoteken. Av dem som har besvarat Vårdanalys befolkningsundersökning har fler än hälften av dem som besökt apotek 2014 upplevt att det förskrivna läkemedlet inte funnits i lager. Det tycker vi är ett stort problem. Statskontoret har också tittat på det här. De säger att det finns en del praktiska förutsättningar som har förändrats sedan omregleringen. Dels finns det väldigt många apotek, och en del är ganska små. Man har svårt att hålla lager. Dels är det så att man inte har information om varandras varor. Det här är konkurrerande apotek, och de vill att informationen ska vara skyddad. Då har på något sätt marknaden tagit över. De här problemen går igen år . är det en utredning på gång, men vad tror du utöver det? Kan du säga något lite spontant? Vad tror du att man skulle behöva göra för att nationellt få en bättre tillgång till läkemedel via apoteken? 76 Statsrådet (S): Ja, personligen kan jag vara hur spontan som helst, men det är egentligen ointressant för . Vad vill veta är ju vad regeringen kommer att göra, och regeringen kan inte ge besked om det förrän vi har fått utredningens förslag på bordet. Apoteksmarknaden är oerhört komplicerad. Det är precis som säger. Många olika aktörer är inblandade. Regelverket är inte fullständigt efter avregleringen, eftersom den tidigare borgerliga regeringen hade så bråttom. Skälet till detta var att man av ideologiska skäl ville avreglera apoteksmarknaden till vilket pris som helst, trots att det inte motiverades vare sig av effektivitetsskäl eller för den delen av att människor skulle ha varit djupt missnöjda. Vi ska komma ihåg att de flesta var väldigt nöjda med det statliga apoteksmonopolet. Man var nöjd med att ha samma kedja över hela landet, kunna få service och veta att inte i första hand drevs av vinstintresse utan för medborgarnas och patienternas nytta. Mitt eget parti, Socialdemokraterna, var kraftigt emot avregleringen av apoteksmarknaden just eftersom den enbart var ideologiskt motiverad. har jag och det socialdemokratiska partiet tillsammans med ansvaret i regeringen för att se till att den apoteksmarknad vi har på plats fungerar så väl som möjligt. Det försöker vi göra genom bland annat den här apoteksutredningen, som tar ett väldigt brett grepp kring tillgängligheten till läkemedel men naturligtvis också hur apoteken ska kunna spela en större roll i vårdkedjan. Apoteken ska inte bara ses som ett ställe där man kan hämta ut sina mediciner, utan de som arbetar på apoteken ska få använda den fulla bredden av sin kompetens i mötet med patienter och kunder och kunna ge råd om allt från läkemedel till ohälsa i stort. Jag tror för min del att det här är en utveckling som kommer att ske, oavsett om vi vill det eller inte. Men när utvecklingen fortskrider och apoteken tar en större del i hälso- och sjukvårdssektorn i stort måste politikens uppgift vara att värna jämlikheten, precis som med övrig hälso- och sjukvård. Alla medborgare ska få åtnjuta detta. Det ska inte bara komma vissa grupper till del. Det är också bland annat därför vi har tillsatt den här apoteksutredningen. var inne på att staten har avhänt sig verktygen på apoteksmarknaden. Ja, i samband med avregleringen skedde till viss del detta. Men jag vill ändå hävda att vi har ett stort, viktigt och avgörande verktyg kvar, nämligen det helstatliga , som tar ett stort samhällsansvar. Det är någonting annat än många av de kommersiella aktörerna. Men det är naturligtvis viktigt att se hur den rollen kan utvecklas för att bolaget på ett ännu större sätt ska ta det samhällsansvar som ett statligt bolag borde ta. Jag är väldigt glad över att lyfter fram de här frågorna, trots att det pågår en utredning och trots att jag inte kan leverera de konkreta svaren. Debatten och diskussionen om framtidens apoteksmarknad och vilka syften och värden vi vill att det statliga bolaget och apoteksmarknaden i stort ska ha är nämligen viktig att föra i alla fall. 77 (V): Jag är ganska nöjd med vad ministern säger, men jag tänker prata vidare om det här. Problemen har på något sätt rullat vidare. Jag tycker inte att den förra regeringen tog detta på allvar. Man såg ganska snabbt vart det ledde. När man är sjuk vill man gärna ha ut sin medicin pronto, så att säga, inte dagen därpå, vilket blir väldigt märkligt. De olika utredningarna, exempelvis Statskontorets, har tagit upp de faktorer som gör att man ibland inte får medicinen direkt. Som jag tog upp har man mindre lagerlokaler. Det kostar att ha butiker, speciellt i innerstaden i , och . Det innebär en ekonomisk risk att lagerhålla dyra och ovanliga mediciner, det är begränsade returrätter och så vidare. Detta har Statskontoret spej på, så att säga. Man har tittat på antalet kunder som upplever att det är svårt att få ut sin medicin direkt. Vi är ju vana vid att man inte ska behöva vänta . Där har nöjdheten minskat . Det är inte en jätteminskning, men dock en minskning. Många människor får inte ut sin medicin. Apoteksanställda upplever också att deras förutsättningar att tillhandahålla utskriven medicin har försämrats. upplever att förutsättningarna att förse sina kunder med medicin har försämrats. Det är en mycket kraftig signal, så jag är väldigt glad över att utredningen ska titta på det här. Det blir en väldigt intressant debatt. Jag ser specifikt fram emot att höra de borgerliga partiernas syn på detta. De ser apoteken mer som detaljhandel än som en del av hälso- och sjukvården. Vi har lagt fram ett förslag när det gäller problemen med 24-timmarsleveransen. Det borde vara till hemmet, tycker vi. Men det kan vi ju återkomma till i en annan debatt. Bor du i en större stad är förstås sannolikheten stor att du har nära till ett apotek. Du kan springa mellan apoteken om du är tillräckligt frisk. Det är helt uppenbart. Men bor du på landsbygden eller i glesbygden är det betydligt svårare. vet jag att ni har gått in med ett ganska redigt belopp för att det ska underlättas på olika sätt, men det finns fortfarande problem. Vi tycker att misslyckas man med att hålla ska det levereras till dörren för kunden. Det vore ganska bra. Människor är också ofta sjuka när de ska ha sin medicin. De kanske inte vill gå ut för . Precis som du säger i ditt svar har de flesta en väldig tillgänglighet till apoteken. Men situationen när det gäller låg och mycket låg tillgänglighet har inte blivit mycket högre, om man får uttrycka sig så. De människorna är ganska hårt drabbade. Det ska vara en likvärdighet över landet. har jag en fråga som ministern kommer att ha svårt att svara på, men jag testar ändå min fråga. Det gör man i interpellationsdebatter. Vad tror ministern det behövs för att säkerställa att 24-timmarsregeln kan hållas intakt och fungera? 78 Statsrådet (S): Det är en fråga som jag tyvärr inte kan svara på. Det beror just på att det är mer komplicerat än att bara tala om till exempel lagerhållning och distribution. Det handlar , som själv är inne på, om väldigt ovanliga läkemedel som kanske efterfrågas bara några få gånger . Det kan vara svårt för enskilda apotek, oavsett om de är statliga eller privata, att lagerhålla den varan och kunna erbjuda kunden den inom rimlig tid. Målsättningen är att 24-timmarsregeln ska gälla. Utredningen ska vrida och vända på varje sten för att se: Hur kan vi se till att målsättningen upprätthålls i så gott som varje fall?