prot · H30984 · 2016-03-22 00:00:00 — Exempelvis exkluderas brevsändningar helt från den samhällsomfattande posttjänsten i vissa länder. Det är också någonting som vi behöver ha kännedom om. Som påpekar i interpellationen påverkas postmarknaden i hög grad av denna digitalisering. Digitaliseringen är snabb. Jag har hand om bredbandsutbyggnaden från nationell nivå. Där har regeringen gjort en hel del insatser. Vi har bland annat sett till att vi har ett bredbandsstöd i landsbygdsprogrammet, som tyvärr verkar vara i underkant. Det är ett sätt att bygga ut där marknaden annars inte kommer att klara av utbyggnaden. Man kan titta på just övernattbefordran, som är en viktig del här. Där ser jag fram emot att ta del av utredningens analys. Den politiska ingången handlar egentligen om att skapa goda förutsättningar för att alla i har tillgång till samhällsomfattande tjänster. Det är också viktigt att dessa tjänster kan anpassas till nya lösningar såsom digitaliseringen. Det är också därför som en utredning är väldigt viktig. Regeringens ingång på området är att med bred samsyn kunna fatta beslut om vad som kommer att gälla i framöver. Eftersom det är en minoritetsregering, precis som regeringen under den förra mandatperioden, är det viktigt att vi har ett bra underlag för att fatta beslut i denna kammare. Där hoppas jag på en förståelse för och känsla för hur en sådan lösning skulle kunna se ut. Men det är återigen oerhört viktigt att vi inväntar och tar del av utredningens analys och förslag i det delbetänkande som lämnas inom bara någon vecka. 114 (M): Tack för de utvecklade tankarna, statsrådet! För tydlighetens skull vill jag säga att övernattbefordran för många i min generation som bor i städer är någonting som man över huvud taget inte begrundar att det existerar. Om man däremot befinner sig på landsbygden är perspektivet möjligen ett annat. Allting måste ställas i relation till vad det kostar. I det här fallet rör det sig om en väldig mängd lufttransporter med flygplan från alla möjliga hörn i riket som måste gå för att tillgodose kravet. De motiveras inte alltid av volymer så att flygplanen som transporterar försändelserna är fulla. Det finns en internettjänst som man kan ha i sin telefon eller sin dator där man ser vilka flygplan som rör sig över . Någonstans vid 23- eller 24-rycket ser man hur en rad flygplan lyfter . Det kan vara ganska intressant för den som tycker att sådant är spännande. Detta säger dock någonting dels om miljöperspektivet på frågan, dels om vilka effektiviseringar man skulle kunna göra inom ramen för det här. Vi talar alltså inte om att man skulle behöva förlänga leveranstiden särskilt mycket. Det handlar om att i stället för att man lägger brevet på brevlådan i och det är framme i brevlådan hemma hos någon i dagen därpå tar det möjligen till. De flesta som använder posttjänsten för att skicka brev räknar nog med att det ska kunna gå ytterligare eftersom man inte litar på att övernattbefordran fungerar fullt ut. Jag har full sympati för den grupp företag som behöver detta krav för sin verksamhet. Jag kan dock dra parallellen till en del näringsidkare i som jag själv har kontakt med och som har samma behov. De använder sig inte av posten som ligger inom samhällsuppdraget, utan de använder sig av budfirmor. På det sättet vet de att försändelserna kommer fram. Jag förstår att situationen är en annan på landsbygden, men det säger ändå någonting om de utmaningar som vi står inför. Jag ser liksom statsrådet fram emot det delbetänkande som kommer om bara någon vecka. Jag kanske är ouppmärksam, men jag uppfattade inte riktigt huruvida statsrådet de facto anser att vi kommer att behöva se över omfattningen av samhällsuppdraget för att möta digitaliseringen. Man satsar stora mängder skattepengar på att bygga ut it-infrastrukturen. Ett sätt att se det på vore att man kunde räkna hem några av de investeringarna i form av andra justeringar i ändan av det vi kallar för vanliga postförsändelser. Är det en syn som statsrådet delar? Eller är också han av uppfattningen att samhällsuppdraget bör ligga fast utifrån att detta är nödvändigt för landsbygden, framför allt för att säkra konkurrenskraft? Man ska alltså inte behöva flytta in till staden för att bedriva en företagsverksamhet som drar nytta av den sortens försändelser. 115 Statsrådet (MP): Tack så mycket, , för uppföljningsfrågan! är inne på en viktig fråga när det gäller skillnaderna i vårt avlånga land. Städerna har vissa förutsättningar som landsbygden inte har. Om man tittar på hur en omställning till en digitalisering sker ser man att det är viktigt att digitala lösningar kompletteras med andra, i vissa fall, traditionella kommunikationsmöjligheter för att alla i ska ha tillgång till samhällsomfattande tjänster även i fortsättningen. Vi jobbar stenhårt – vi tog vid ett arbete som den gamla regeringen hade genomdrivit i stora delar – med en digitalisering av hela landet. Vi ska få ut snabbt och stabilt bredband till alla. täcks befolkningen av en hastighet som motsvaras av 4G. av hushållen har tillgång till denna hastighet, som kan uppnås i vissa fall. Vi vet att fiber är ett rätt smart sätt att fördela bredband på. finns det vissa andra länder i vårt närområde som har valt bort fiber eller satsat på mer koppar, och de känner att de står i en återvändsgränd. Jag vill ändå inte föregripa utredarens slutsatser, men det är viktigt att invänta just kopplingen däremellan. När det gäller övernattbefordran är det viktigt att förstå att som land måste ligga inom ramen för de krav som ställs i postdirektivet. Vi har inte hur vida ramar som helst, utan måste leva upp till de tidskrav som ställs i postdirektivet för befordran av gränsöverskridande post inom EU. Det kopplas också till hur vi klarar av övernattbefordran i vårt eget land. Det finns miniminivåer inom EU för gränsöverskridande befordran på . Om man vill se någon sorts tak för hur det kan ta kan man vidga vyn och tänka på vad detta innebär i ett europeiskt perspektiv. I slutbetänkandet ska utredaren föreslå förändringar också i det gällande postdirektivet. Det finns alltså ett helhetstänk här. Vilka grupper är det då som kommer att hamna i en prekär situation? Utredaren ska identifiera de grupper i samhället som har behov av att övernattbefordran av brev ingår i den samhällsomfattande posttjänsten. Det är viktigt både för mig som it-minister med ansvar för postfrågor och för som tycker att frågan är viktig att den belyses ordentlig. Annars svävar vi i ovisshet. Det är bra att invänta detta. Det tyckte jag mig också höra säga att det är. 116 (M): Tack, statsrådet, för de utvecklade tankarna! Jag tänkte avsluta med några ord om den andra frågan i den andra interpellationen om priset på portot. har vi en marknad på området som lever en tynande tillvaro. Vi har tidigare diskuterat momsen på portot. Jag ska formulera mig så här: Om utredningen kommer fram till att man ska justera upp eller på något sätt släppa priset på frimärkena fritt för att skapa marknadspriser på området – är det någonting som statsrådet i sådant fall är beredd att gå vidare med för att skapa en mer dynamisk postmarknad? Eller anser statsrådet att det är av vikt att vi har ett tak för portot för att se till att det inte blir för dyrt att skicka vanliga brev? Det är den fråga som jag tror att statsrådet, trots att utredningen ännu inte har kommit med sitt delbetänkande, borde kunna bidra med ett svar på. Min personliga uppfattning är att vi har en framtid som man möjligen kan skönja när man sneglar på , där brevvolymerna är väldigt mycket mindre än de är i . Den danska staten har som utgångspunkt att all kommunikation ska ske digitalt sinsemellan men också gentemot medborgare. Det är ingen dålig utgångspunkt . Jag är övertygad om – och jag har också fått signaler om detta – att man lyckas tillgodose behoven för dem som inte känner att de vill kommunicera digitalt utan som vill göra det manuellt. Jag har ställt min fråga till statsrådet och ser fram mot det avslutande svaret. 117 Statsrådet (MP): Tack så mycket, , för interpellationsdebatten! Den gäller en fråga som oftast är viktigare för landsbygden, men lyfter upp frågan i ett storstadsperspektiv, som också är viktigt. När det gäller det svenska portot är det viktigt att veta att det nuvarande pristaket regleras i postförordningen. Det innebär att Postnord inte tillåts höja portot för inrikes befordran av enstaka övernattbefordrade postförsändelser upp till med mer än höjningarna av konsumentprisindex. Pristaket infördes med syfte att skydda konsumenten mot alltför kraftiga prishöjningar. Det är viktigt att känna till att vi i inte har många områden med prisregleringar. Vi har en stark tradition av fri prissättning som båda våra partier eftersträvar. Prisreglering brukar endast komma i fråga på marknader som saknar fungerande konkurrens och eller där det finns ett stort skyddsintresse för grupper som kan fara illa till följd av prishöjningarna. Ett exempel på statliga prisregleringar är apotekens handelsmarginal på receptbelagda läkemedel. Jag vet att det svenska portot för övernattbefordrade brev är lägre än i våra grannländer , och, som nämnde, . Men det är svårt att säga till hur stor del detta beror på pristaket. Om man tittar på vad som har utretts tidigare kan man se att i post- och kassaserviceutredningens slutbetänkande Postmarknad i förändring föreslogs att pristaket skulle tas bort, vilket dåvarande regering inte ansåg. Därför har regeringen bett den nu pågående utredningen se över om pristaket fortfarande behövs och hur det i så fall kan vara utformat. Jag ser fram emot att ta del av utredarens analys. Jag vill önska och alla andra här en glad påsk! Överläggningen var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2015/16:415 om framtidens cancervård och 118 Socialförsäkringsminister (S): har frågat mig vad jag avser att göra för att underlätta för kroniskt cancersjuka så att de kan arbeta full tid men få den behandling de förtjänar. Vidare frågar hon mig om jag avser att se över direktiven till för alla med kroniska sjukdomar som vid vissa specifika tillfällen behöver få behandling. Jag tycker att det är viktiga frågor som tar upp. Sjukförsäkringens utformning ska vara generell. måste den vara så flexibel att hänsyn kan tas till kvinnors och mäns individuella behov. En individ kan få förebyggande sjukpenning för den tid det tar att få medicinska behandlingar. Sådan sjukpenning lämnas som hel, tre fjärdedels, halv eller en kvarts sjukpenning. Reglerna om karensdag gäller inte vid förebyggande sjukpenning. Förebyggande sjukpenning kan kombineras med vanlig sjukpenning. Detta är viktigt då behandlingen i sig kan vara mycket påfrestande. Patienten kan behöva återhämta sig och inte arbeta efter denna. Sjukpenning och förebyggande sjukpenning är så kallade dagersättningar och kan lämnas utifrån situationen en viss dag. västra region bedriver tillsammans med onkologin ett projekt i syfte att utveckla samarbetet och underlätta för patienterna. Projektet ska pågå fram . En preliminär bedömning är att nuvarande regelverk ger möjlighet till flexibla lösningar. Däremot finns en hel del administrativa svårigheter för myndigheten. Jag har själv besökt projektet och tycker att det verkar mycket intressant. Erfarenheterna bör kunna komma till nytta i andra delar av landet. Om det skulle visa sig att regelverket behöver förändras är jag öppen för sådana förslag. 119 (M): Den snabba positiva medicinska utvecklingen ställer nya krav på sjukförsäkringen. Kroniskt cancersjuka, liksom patienter med andra kroniska sjukdomstillstånd, måste få kontinuerlig behandling eller behandling med jämna mellanrum för att hålla sin sjukdom i schack. Vid de här tillfällena måste den cancerdrabbade ofta stanna hemma efter behandlingen, därför att den ger sådana biverkningar, och blir då tvungen att ta ut semester , alternativt gå ned i arbetstid, efter-som nekar en flexibel sjukpenning. De informerade mig om de problem som uppstår i ett oflexibelt sjukpenningsystem. har forskningen gått framåt så att många av de personer som har dessa diagnoser lever som kroniker . var prognoserna ofta dåliga, men glädjande nog finns det bra behandlingsmetoder som gör att man kan leva ett gott liv med sin sjukdom. Ministern nämner i svaret förebyggande sjukpenning. Att det är ett bra alternativ till sjukskrivning överensstämmer helt med min uppfattning, men det är inte relevant för många patientgrupper, till exempel om man lever med en kronisk cancersjukdom. Orsaken är att den förebyggande sjukpenningen riktar sig till patienter där målet är att förebygga sjukdom alternativt förkorta sjukdomstiden. De som är kroniker behöver behandling regelbundet, och deras sjukdomstid kan varken förebyggas eller förkortas. Snarare handlar det om att förlänga livslängden eller förbättra livskvaliteten för individen. Det denna stora grupp kroniker behöver är en betydligt större flexibilitet i sjukförsäkringssystemet än . Förebyggande sjukpenning kan enligt endast användas för frånvaro i samband med behandling och vid resa till och från sjukvården i samband med behandlingen. Den kan inte nyttjas för frånvaro efter behandling till exempel för biverkningar som har orsakats av behandlingen. Behöver man vara frånvarande för biverkningarna måste man ta ut vanlig sjukpenning direkt efter den förebyggande sjukpenningen. Och för varje nytt sjuktillfälle gäller en ny karensdag. Det känns inte som att systemet stimulerar till att vara på arbetet maximalt i samband med cancerbehandling, alltså till att kunna arbeta av sin egen förmåga. Systemet slår undan fötterna på den som vill arbeta så mycket som möjligt. Det stimulerar i stället till att patienten tar ut en längre sjukfrånvaro för att slippa alla karensdagar i samband med cancerbehandlingsperioden. Det här väcker en mängd frågor. Anser ministern att sjukförsäkringen ska stimulera till att man ska kunna arbeta till av sin förmåga? Vem är vinnare i ett i sådant oflexibelt och otidsenligt system som vi har ? Jag ser att det egentligen bara finns förlorare, såväl samhällsekonomiskt som på individnivå. Arbetsgivare förlorar också på att man måste vara borta på ett annat sätt än om man kunde få en flexibel sjukskrivning. 120 Socialförsäkringsminister (S): Tack, , för det här inspelet! I frågan vill jag vara tydlig med att jag på intet sätt är av någon som helst annan uppfattning än att vi behöver underlätta i den här delen. Jag nämnde i mitt interpellationssvar det projekt som pågår i mellan , Regionalt cancercentrum väst och cancerklinikerna i . Det är ett oerhört spännande projekt där man har just perspektivet att det ska gå att växla mellan att arbeta och att vid behov, när man är under behandling, kunna ha den frånvaro som man anser är nödvändig. Delvis lutar man sig på ett tidigare projekt som var likartat. I det här projektet fokuserar man just på cancerpatienter, precis som nämner. Det tidigare projektet handlade om bröstcancerpatienter, och man tittar på resultaten från det. Resultaten visar bland annat att de som deltog i det projektet hade betydligt färre dagar med sjukpenning – man växlade mellan sjukpenning och arbete – än de som blev sjukskrivna under hela behandlingsperioden. Faktum är att var genomsnittet för dem som fortsatte att arbeta i någon utsträckning och då kunde växla, medan den kontrollgrupp som var sjukskriven under hela behandlingsperioden hade . Men det var inte det viktigaste resultatet från det här projektet, utan det var den vinst som de här patienterna själva beskrev när projektet avslutades, nämligen vinsten av känslan av frihet som följde med att de kunde avgöra från dag till dag hur mycket de orkade arbeta. Det faktum att de hade kvar den sociala kontakten med arbetet gjorde också att patienterna kände sig friskare. Som jag nämnde för träffade jag och dem som arbetar med det här projektet i . De beskriver motsvarande resultat. Det som har varit lite bekymmersamt är att man när man startade det här projektet som riktade in sig på cancer var ganska extensiv i sin tolkning av regelverket, vilket gjorde att man fick smäll på fingrarna av juristerna – nu är jag väldigt rak och ärlig. Det har gjort att man nu följer regelverket som har blivit lite tydligare, och man försöker att hantera situationen inom ramen för det. Projektet ska pågå till . Vid avslutandet av det har man i uppdrag att återkomma till regeringen och med förslag till sådana förändringar som man önskar se. Det ska också sägas att i det nya projektet prövar man flera olika vägar, inom ramen för regelverket, för att göra det enklare att kombinera arbete med behandling. Bland annat ska ansökan om förebyggande sjukpenning och sjukpenning kunna göras på samma blankett. Läkare ska kunna utfärda intyg som gäller alla tre ersättningsslag som kan vara aktuella, som ju väl känner till – allt för att underlätta för patienterna. 121 (M): Projektet i är väldigt intressant. Min fråga var: Hur kommer ministern att kunna använda sig av det goda resultatet? Jag fick ett visst svar på den frågan. Detta borde gälla generellt i hela för de långvariga eller kroniska tillstånd där man regelbundet måste få en underhållande behandling. Dagens sjukförsäkringssystem där man har fasta sjukskrivningsnivåer i form av hel, tre fjärdedels, halv eller kvarts sjukpenning är inte speciellt flexibelt. Det är ett stort steg, och det har vi debatterat tidigare, mellan att arbeta och att gå över till att arbeta med en sjukdom i kroppen. Jag tycker att tiden är mogen , med tanke på alla medicinska framsteg som görs, för att systemet blir mycket mer flexibelt utifrån individens behov av att vara sjukskriven. Många kroniker med underhållande behandling beskriver att det när man får sin behandling är det från gång till gång svårt att veta hur man kommer att reagera på behandlingen. Det är också väldigt individuellt vilka biverkningar och följdeffekter behandlingen medför. Det är nu läge att ha en mycket mer flexibel sjukskrivningsnivå med tanke på hur forskning och framsteg ser ut. Ju större valmöjligheter som finns i sjukskrivningssystemet desto mer kan sjukskrivningen anpassas till en specifik behandling och till en specifik individ, som är unik på många olika sätt, utifrån biverkningar som minskar arbetsförmågan. Det finns bara vinnare om man kunde göra på det sättet. Jag tycker att försöket i är oerhört intressant. När det är genomfört hoppas jag verkligen att detta kan införas generellt i hela landet. Det är många som hör av sig och som känner till projektet och önskar att de ska få ta del av det även i andra delar av landet. Många beskriver att administration är väldigt krånglig för den som inte är heltidssjukskriven eller sjukskriven utifrån de fasta nivåerna. kan det bli minst lika jobbigt att hantera det som att ha sin diagnos och sin sjukdom. Det måste vi försöka att komma till rätta med. Det är inte okej att man vid kontakter med ska uppleva det som jobbigt. Man kopierar papper och skickar in, och det blir ändå aldrig rätt. Jag kommer senare att beskriva en sådan erfarenhet som jag har väldigt nära mig. För någon vecka sedan läste jag i GT om en förtvivlad förälder som hade ett barn med leukemi. I regler står det väldigt tydligt att vid vård av sjukt barn är uppdrag att besluta om att betala ut många av förmånerna. Är man förälder till ett allvarligt sjukt barn som inte har fyllt har man rätt till tillfällig föräldrapenning under ett obegränsat antal dagar. Den här föräldern ska nu betala tillbaka den sjukpenning som hon har fått ut under de dagar som barnet har kunnat gå i skolan. Det är oerhört märkligt, tycker jag. Jag skulle vilja att ministern kommenterar detta. 122 Socialförsäkringsminister (S): Tack för det inspelet, ! Jag instämmer i att den medicinska utvecklingen går väldigt snabbt. Det regelverk som jag inledde med om förebyggande sjukpenning kom till 1992 och har inte ändrats särskilt mycket , vilket gör att det finns all anledning att utveckla regelverket med tanke på kroniker och cancerpatienter. projekt som handlar om bröstcancerpatienterna har utvärderats. Utöver att man beskrev vinsterna med att kombinera behandling och arbete och att vara i ett socialt sammanhang beskriver man det som också tar upp, nämligen att administrationen av sjukpenningen var krånglig. Även har redan lyft upp detta kopplat till det projekt som man nu bedriver. Det är tungrott administrativt för , nu när man behöver följa regelverket by the book. Det som gjorde var en rättslig kvalitetsuppföljning av besluten om förebyggande sjukpenning. Kvalitetsuppföljningen visade då att man över landet hanterade regelverket på olika sätt. Det ledde fram till att förtydligade sin vägledning om att förebyggande sjukpenning, precis som säger, bara ska lämnas för den tid som behandlingen förhindrar arbete inklusive resor. Det är kanske en bakgrund till den frustration om har upplevt i dialogen med blodcancerpatienter. Som tidsramarna ser ut är tanken att man ska komma med förslag som kan underlätta för den försäkrade, hälso- och sjukvården och . Förhoppningsvis ska förslagen landa mitt bord för att vi ska kunna ta frågorna vidare. Den sjukpenning som man kan få i fasta delar är någonting som jag och har diskuterat tidigare, så också den frågan finns med i detta. Av de diskussioner som vi har haft uppfattar jag det som att det inte finns några jättestora skillnader mellan oss och i den här frågan. Om man har ytterligare konkreta inspel tar vi väldigt gärna emot sådana förslag, så att vi inte missar något i det arbete som ska göras. 123 (M): Tack för ministerns lyhördhet! Det finns inte så många rätt eller fel i det här. Vi lever i ett socialförsäkringssystem som inte är helt riggat för den nya tid som vi redan befinner oss i avseende ny forskning, nya mediciner och så vidare. Det var ju därför som tillsattes, för att utarbeta förslag utifrån hur ser ut och hur människor lever och har det. Förebyggande sjukpenning används relativt sparsamt. Det är väldigt olyckligt att man hanterar det olika över landet. Det måste man naturligtvis göra någonting åt. Det får inte vara ett rättsosäkert system. Ju mer flexibla lösningar i ett system desto större risk kan det vara för att det tillämpas olika över landet. Men här går det säkert att hitta lösningar. Många vittnar om det oflexibla i systemet. Om man vill arbeta, och om man i ett sjukförsäkringssystem utgår ifrån att alla människor verkligen vill arbeta kan det sedan anpassas det till detta. Jag vill ge ett annat exempel, helt kort. Det är en mig närstående som har en cancersjukdom som tack vare forskningsframsteg hålls i schack med licenspreparat. Hon är en av tre patienter i . Hon har ett läkarintyg som medger hundraprocentig sjukskrivning, men hon vill arbeta. Hon går på behandling . Hon har alltså fått gå ned i arbetstid för att klara de när hon är inne för behandling. Så ska det inte behöva vara. Man lever med en fruktansvärd sjukdom. Dessutom måste man gå ned så pass mycket ekonomiskt. Vi måste hitta flexiblare lösningar. 124 Socialförsäkringsminister (S): Tack, , för att du delar med dig av det exemplet! Vi känner igen det här . Framför allt var det en tydlig ögonöppnare för mig när jag besökte projektet i och fick träffa dem som faktiskt hade haft en stor nytta av det här. Jag har även tagit del av tidigare resultat från projekt där man har prövat detta. Tänker man efter är det egentligen ganska självklart. Man drabbas av en svår sjukdom som tar över mycket i livet. Man kan då också hamna i en situation där man inte längre har kvar kontakten med det sociala liv som för många i hög utsträckning finns på arbetsplatsen. Då behöver vi naturligtvis utveckla våra socialförsäkringssystem så att de understöder en möjlighet som är positiv både för individen och för samhället i stort. I det här projektet prövar man flera olika sätt för att förenkla för individen och förenkla administrationen. Man ser hur man kan göra detta. Man har också jobbat väldigt aktivt med just arbetsgivarna.