prot · H40945 · 2016-12-13 00:00:00 — Daish har sett möjligheten att nå sitt politiska mål: att bilda en gemensam islamistisk stat av de områden man kontrollerar i och . Fortsatt svenskt deltagande i den militära utbildnings-insatsen i Det är sammantaget en väldigt allvarlig situation, och världen kan inte ignorera den katastrof som pågår i regionen. Vi kan inte heller glömma att den har en destabiliserande verkan som sträcker sig långt utanför det omedelbara närområdet, ända in i vårt samhälle. Därför är det viktigt att agerar politiskt, humanitärt och militärt för att värna människors liv och säkerhet. har riktat en inbjudan till världssamfundet gällande hjälp att bekämpa Daish. har också i två resolutioner uppmanat alla världens länder att bistå med hjälp. Den folkrättsliga grunden för insatsen utgörs av den irakiska regeringens inbjudan. Mot denna bakgrund anser att det är en plikt att ställa upp och kämpa för freden och säkerheten i världen. Den utbildningsinsats för irakiska försvarsstyrkor som det handlar om är en väl avvägd åtgärd. Huvuduppgiften är ge rådgivning och bidra till att utbilda det irakiska försvarets kapacitetsuppbyggnad och stärka förmågan att stå emot Daishs framryckningar. De insatser vi gör vad gäller rådgivning och träning inom sjukvård, vapenhantering, strid i bebyggelse och detektering av improviserade sprängladdningar har tagits emot med tacksamhet. Det finns givetvis inga enkla lösningar på komplexa problem. Den dag Daish har besegrats kommer ett utmanande arbete att behöva ta vid – ett arbete för att överbrygga motsättningar och återskapa förtroenden för att läka ett söndrat samhälle. Förutom det rent militära som vi behandlar här är det viktigt att vi ser till den totala insatsen gör. arbetar också för politiska lösningar, utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd i området. Med denna breda ansats för konfliktlösning bidrar vi till att så frön för fred och säkerhet i regionen. Därför är det glädjande att regeringen ökar stödet till befolkning, med ett ökat bistånd om nära till områden som har befriats från Daish. har vi gett Sida i uppdrag att ta fram en ny femårig biståndsstrategi för som planeras sjösättas i mitten av . Den övergripande inriktningen kommer att vara på freds- och statsbyggnad och jämställdhet, där vi tror att har ett tydligt mervärde. Själva grunden handlar om att snabbt komma ut med hjälp för att fylla det vakuum som annars lätt uppstår. Människor som levt under Daishs terrorgrepp måste få möjlighet att skapa sig en framtid där de kan leva ett värdigt liv utan hot och våld. Vår förhoppning är att insatserna bidrar till att många av dem som har tvingats fly till andra delar av landet ska kunna återvända hem. Förödelsen och behoven i dessa områden är enorma. De insatser vi bidrar till via UNDP handlar bland annat om att laga vatten- och avloppssystem, reparera kliniker och skolor, öka tillgång till elektricitet och skapa jobbmöjligheter. Vi kan inte enbart fokusera på akuta insatser, utan vi måste också orka göra det som kan borga för en långsiktig fred och hållbar utveckling. Endast på det sättet kan vi bidra till att ingjuta framtidstro hos dem som ska bygga upp regionen efter kriget. Det måste finnas en tro på att det finns en framtid efter Daishs härjningar, en framtid utan meningslösa våldsideologier och förtryck. Fortsatt svenskt deltagande i den militära utbildnings-insatsen i Det bidrag som lämnar, herr talman, handlar om att få slut på de barbariska övergreppen från Daishs sida i regionen, om att bereda plats för en fred och trygghet så att människor kan få tillbaka sina liv, sin vardag och sin värdighet. Terrorismen är det största säkerhetshotet vi lever med . Därför är jag glad över att det finns en samsyn här i kammaren, i riksdag, att arbete mot terrorismen ska fortsätta, att vi står fast vid vårt gemensamma engagemang. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag om fortsatt svenskt deltagande i den militära utbildningsinsatsen i norra . Jag noterar också att utskottet föreslår att enbart delvis bifaller regeringens proposition, med begränsningen att endast fortsätta att verka i norra . Utskottet ser fram emot att motta en ny proposition från regeringen i det fall att en utökning av det geografiska området ska ske. 141 (S): Vi har samlats för att debattera frågan om fortsatta deltagande i den militära utbildningsinsatsen i , som genomförs av den globala koalitionen mot Daish. Förslaget innehåller dels frågan om en fördubbling av omfattningen av bidraget från 35 till 70 personer, dels möjligheter att tillföra en förstärkningsresurs på 150 personer. Vi har vidare diskuterat möjligheten att få verka över hela landet. Det är viktigt att understryka att i riksdag finns ett starkt stöd och en god uppslutning bakom att fortsätter att bidra med svenskt deltagande till den militära utbildningsinsatsen i . Det avskyvärda våldet, de övergrepp, det dödande och den förödelse som Daish har åstadkommit bara under ett fåtal år har varit av en omfattning och en grymhet att det faktiskt är svårt att ta till sig. Det vore skamligt att stå bredvid och inte agera, att inte ställa upp när människor på det grövsta sätt dödas, förföljs och får utstå den grövsta tortyr och förnedring. Ingen av oss har kunnat undgå rapporterna om det lidande och den förföljelse som drabbat minoritetsgrupper, till exempel kristna och yazidier, assyrier/syrianer, kaldéer med flera. Många av dem är unga kvinnor som har fått tjäna som sexslavar och vars manliga släktningar har avrättats eller tvingats konvertera. Jag ska komma tillbaka till dessa frågor. Jag tänker inte repetera allt det som har sagt tidigare om regeringens position, utan jag ska försöka komplettera med en del andra saker. Det har nämnts flera saker i olika inlägg. Vi är överens om behovet av att komma tillbaka till var vi ska verka i . är det viktigt för oss att reflektera över hur snabbt situationen förändras. Jag har försökt fördjupa mig i de senaste veckornas förändringar och har tagit fram kartor. Jag har också försökt att med hjälp av de underlag vi har fått sätta mig in i hur olika platser har intagits och förlorats fram och tillbaka vid ett flertal tillfällen . Det är viktigt att vi tillsammans är ödmjuka inför hur snabbt situationen förändras i både och . Fortsatt svenskt deltagande i den militära utbildnings-insatsen i Vi trodde att var en stad som hade intagits, men den har förlorats igen. Vår motståndare Daish är inte en enkel motståndare som lätt låter sig nedkämpas. De omgrupperar och attackerar där vi minst väntar det. Några debattörer har nämnt möjligheten att inrätta särskilda zoner för vissa minoritetsgrupper med historisk rätt till vissa områden. Jag har respekt för och känner ödmjukhet inför den formen av argumentation, men jag tror att det är viktigt att vi kommer ihåg vad som hände i Bosnien när man försökte göra samma sak. Just de områden där minoritetsgrupper samlades blev särskilda mål som attackerades med bland annat bomber. Historien visar att det inte är så enkelt att lösa skyddet av minoritetsgrupper genom att samla dem på vissa geografiska platser. Det visar historien. Likaså har det nämnts att vi borde exportera vapen till vissa av grupperna i området. Är det någonstans jag tror att vi måste vara försiktiga är det just här. Att erövra varandras vapendepåer och vapen är något som vi minst av allt skulle vilja se. Vi måste ha respekt för den integritet vi vill ha för de vapen som exporteras från . har en redan en viktig roll att stå upp för vår vapenexport. Att beväpna vissa grupperingar i en zon skulle vara kontraproduktivt för den linje för i andra sammanhang. Utvärdering är däremot viktigt. Det handlar inte bara om kortsiktig utvärdering utan också om långsiktig utvärdering. Jag var själv i när förklarade kriget över i . Någonstans får man reflektera över hur vi hamnade i den här situationen med ett land som brinner. Vad var det som hände? Vilka institutioner byggdes inte upp? Var det försoning som inte kom på plats? Vad gjorde att Daish kunde explodera på två och komma fram från en plats vi inte hade förväntat oss? Utvärdering i ett långt perspektiv, inte bara i ett kort perspektiv, är viktigt. Låt mig avslutningsvis säga något om de människor som är krigens offer. fick , som var i för , Sacharovpriset i . Ni ser henne här på den bild jag håller i handen. Hon fick priset tillsammans med Lamiya Aji . Det är två kvinnor som har blivit symboler för de övergrepp som Daish står för. De båda har överlevt IS våld, och mottog de båda irakisk-yazidiska aktivisterna för tankefrihet. De hedras av parlamentet för sin kamp för den förföljda yazidiska minoriteten och för offren för Islamiska statens sexuella våld. Det är viktigt för oss att vi har dem i åtanke när vi för debatten. kan våra debatter gå in i små detaljer, men det är de här människorna som betalar priset som vi inte lyckas komma överens eller komma framåt. Det ansvaret har vi alla gemensamt. 142 (L) replik: nästan apostroferade Liberalerna när han menade att tanken på att hjälpa peshmerga också med försvarsmateriel inte är riktigt gångbart, åtminstone inte för Socialdemokraterna. Jag vill ändå erinra om att även en utbildad soldat som vi lämnar efter oss kan användas i kommande konflikter, kan byta sida, på samma sätt som försvarsmateriel kan övertas av en annan grupp i ett kaotiskt konfliktområde. Vi ska inte diskutera försvarsmaterielexport här , herr talman, men jag har alltid tyckt att det är lite märkligt att medan vi ser hinder i vår nuvarande praxis för att till exempel i den här situationen kunna bistå peshmerga i kampen mot en av de värsta rörelser världen har skådat har det här landet ändå, även under socialdemokratiska regeringar, visat sig kunna exportera försvarsmateriel till såväl och som . Jag nämner de tre exemplen eftersom de tre länderna var de enda på jorden som erkände i . För mig går inte denna moraliska ideologi riktigt ihop, och jag känner mig tvingad att framföra detta. 143 (S) replik: Det är väl också därför vi nu håller på och ser över krigsmaterielexporten. Vi får väl hoppas att vi , när förslagen kommer, får starkt stöd för att faktiskt skärpa de regelverken. Det är klart att det är svårt att göra något åt det som har varit. Det finns väl skäl för oss alla att reflektera över att delar av det är saker vi inte känner så stor stolthet över. Men det har skett under både den ena och den andra regeringen. Det är bra att håller med om detta. Men då är det väl bra att vi går fram gemensamt och ser till att skärpa de här regelverken. 144 (L) replik: Jag delar gärna den optimism som känner inför möjligheten till en proposition om förslag redan i vår. Men jag tror att vi ändå ska inse att det kan komma att ta än så. Fortsatt svenskt deltagande i den militära utbildnings-insatsen i De förslag som lägger fram går inte riktigt så långt som jag förordade i talarstolen. Jag tycker att det är fullt rimligt att stödja legitima kämpande sidor i sådana här konflikter. Alla de som gör insatser för, som flera talare varit inne på, upprätthållandet av respekt för mänskliga rättigheter, folkrätt med mera ska vi också kunna stödja aktivt även med försvarsmateriel – i likhet med ett stort antal andra västländer och europeiska länder. 145 (S) replik: Men har ju redan sagt att det är bekymmersamt nog att en person som vi utbildar faktiskt skulle kunna byta sida. Är det då inte bättre, eller mindre dåligt, att den personen byter sida utan vapen i hand som vi har levererat? När man läser rapporterna om fragmentiseringen och de interna stridigheterna även på den sida som vi stöder ser man ju att det här är en väldigt löslig och svagt sammanhållen allians. Jag skulle vilja säga att om man över huvud taget för den diskussionen är nog detta ett av de allra sämsta exemplen, givet hur fragmentiserat det är och hur många interna konflikter det finns inom kurdiska grupperingar och så vidare. Man kan ta hela vidden av det här som exempel. Fortsatt svenskt deltagande i den militära utbildnings-insatsen i Detta är nog ett av de sämsta exemplen om man skulle börja leverera vapen till olika grupperingar som strider på den ena eller den andra sidan. Jag blev ganska förvånad när jag läste det, och jag förstår att parti är ganska ensamt här i med att stå för en sådan hållning. Det är faktiskt inte ansvarsfullt att ha en sådan linje. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 12 Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i Sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande 2016/17:UFöU1 Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i (prop. 2016/17:33) 146 (SD): har deltagit i militära insatser i , först genom den internationella säkerhetsstyrkan ISAF och därefter, , i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats RSM. Jag vill börja med att betona att jag anser att den svenska armén har gjort ett utmärkt arbete i genom att ställa en trupp till förfogande i Mazar-e som en del av ISAF-operationen. Föredömligt och med egna förluster har man stött den afghanska nationella armén och den afghanska polisen samt tillfört rådgivare. Det mot talibaner har förts med syftet att hjälpa landets befolkning och att skapa demokrati. Som svenska medborgare kan vi därför känna stolthet över vårt historiska bidrag till landet. När det gäller internationella insatser menar vi dock att med sina ytterst begränsande resurser ska prioritera FN-ledda fredsbevarande insatser. Vi har sett hur nästan helt valt bort att delta i FN-ledda fredsbevarande insatser och i stället gett företräde åt EU- och Natoledda insatser. Det beklagar vi. Vi ser FN som det primära samarbetsorganet för att hantera konflikter och värna fred och säkerhet. Även om den svenska armén och övriga ISAF har utfört en föredömlig insats när det gäller , herr talman, anser vi dessutom att en bortre gräns måste sättas för det svenska engagemanget där. Vi menar att den gränsen har passerats och att det nu är de afghanska folkens skyldighet att själva ta hand om sin säkerhet tillsammans med andra regionala aktörer och sätta sig till motvärn mot talibanerna. Det är klart att i den bästa av världar skulle kunna bidra överallt för att vara med och skapa fred och stabilitet, men vi har tyvärr begränsade resurser. Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i av politisk misskötsel av vår egen försvarsmakt, då man prioriterade bort vårt eget existensförsvar till förmån för internationella insatser i fjärran land, anser vi att vår primära målsättning nu måste vara att bygga upp ett sådant försvar som är kapabelt att möta framtida hot här i vårt närområde. Vi menar att ju längre vi stannar kvar i , desto mer riskerar vi att dras in i ett utdraget inbördeskrig som kan komma att vara och kosta det svenska försvaret åtskilliga medel som i stället skulle kunna användas till en uppbyggnad av försvaret i . Med anledning av detta yrkar vi avslag på propositionen och bifall till reservation 1. 147 (V): bör inte delta i Natos fortsättningskrig i . Därför bör propositionen avslås. Eftersom såväl som företrädare i utskottet yrkar avslag på propositionen måste vi ha en gemensam reservation om detta. Jag vill dock understryka att våra partier skiljer sig åt i grunden vad gäller synen på engagemang för . politik för grundar sig på solidaritet med det afghanska folket. Vi vill att ska vara en närvarande och aktiv aktör i landet. Men det bör ske genom ett omfattande bistånd och politiska insatser för fred, demokrati och kvinnors rättigheter – inte genom militär närvaro. Vår solidaritet med visar vi också i vårt partis engagemang för en human flyktingpolitik och möjligheter till lagliga vägar för asylsökande. Vi har vid åtskilliga tillfällen kritiserat avvisningar till just . Vi avvisar också det återtagandeavtal tecknat med som gör det lättare att deportera unga afghanska medborgare och som också öppnar för att deportera barn. Det är barn och ungdomar som i vissa fall aldrig har varit i utan vuxit upp i eller . Jag tror att när vi med eftertankens kranka blekhet gör en summering kommer det att ses som ett skammens beslut, som verkställer just som jag står här i talarstolen. Således yrkar jag bifall till reservation 1. deltagande i ISAF är en av de mest omfattande internationella insatser som vårt land genomfört. Det har varit en kostsam insats, både i pengar och i människoliv. Totalkostnaden för den svenska insatsen är okänd, men bara redovisade direkta kostnader uppgår till . har framfört kravet att det genomförs en oberoende utvärdering av det svenska deltagandet i ISAF och att en sådan utvärdering eller vitbok bland annat ska inkludera företrädare för såväl det svenska som det afghanska civilsamhället. Regeringen beslutade också att tillsätta en utredning för att utvärdera den samlade svenska insatsen i –2014. ställer sig väldigt tveksamt till upplägget för den utvärderingen. Regeringen har utsett en av de politiker som själv var ytterst ansvarig för den militära insatsen i att ensam leda utvärderingen. Vi har svårt att se hur det skulle kunna ses som en oberoende och trovärdig utvärdering. Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i Utredningen skulle såvitt jag begripit ha varit klar detta år, men så är tydligen inte fallet. Kanske beror svårigheterna att leverera på omöjligheten i upplägget. I flera andra länder som deltagit i ISAF har man valt att gå en annan väg och tillsatt verkligt oberoende utvärderingar: i , och . En vitbok om den svenska militära närvaron i skulle i stället vara ett sätt att öppet redovisa och utvärdera den militära insatsen såväl som stöd till polisutbildning, utvecklingsbistånd och politiskt och diplomatiskt arbete. I synnerhet är det viktigt att utvärdera hur olika insatser samverkat med varandra, det som kallats civil–militär samverkan. Vi anser alltså att en oberoende kommission bör tillsättas med uppdrag att ta fram en vitbok. skulle kunna bli en central aktör för fred, demokrati och jämställdhet i . Men det förutsätter att fokus flyttas från militära till civila och politiska insatser. Vi välkomnar att lovat mer än i bistånd till . behöver en inkluderande freds- och försoningsprocess. Framför allt kanske det är viktigt att kvinnor inkluderas i den. Det finns en nationell afghansk handlingsplan som syftar till att genomföra FN-resolution . Det är centralt för att bygga ett demokratiskt och fredligt . anser att regeringen bör ta fram en nationell handlingsplan för hur kan stödja arbetet med att genomföra FN-resolution i , i syfte att stärka kvinnor och garantera att de får ett ökat inflytande i fredsprocessen. Vad vi sammanfattningsvis vill se, herr talman, är alltså ett slut på deltagandet i krigandet, utvärdering i form av en vitbok och en satsning på den mödosamma processen mot fred och försoning. 148 (S): Jag vill kort redogöra för ramarna för Resolute Support Mission och den svenska insatsen. Styrkebidraget ska bestå av högst 50 personer. uppgår styrkan till omkring 30 personer, varav huvuddelen är stationerade i norra , medan en mindre grupp finns i . Styrkebidraget har i sig inte stridande uppgifter, utan dess våldsanvändning är begränsad till behovet av egenskydd. Om situationen skulle kräva det ska möjlighet finnas att tillföra en tillfällig förstärknings- och evakueringsstyrka på högst 150 personer. Detta är tredje gången vi debatterar den mer begränsade RSM-insatsen, men som många vet går militära engagemang i längre tillbaka än så. Vid den högtidliga överlämningen i Mazar-e övergick ansvaret från fortsättningsstyrka 31 till avlösningsstyrkan, FS32. Det handlar alltså om en lång historia. Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i Målet för RSM är att genom stöd och rådgivning bidra till en stegvis konsolidering av de afghanska säkerhetsstyrkornas förmåga att självständigt hantera säkerheten i landet. Konkreta exempel på vad svensk personal bidrar med är rådgivning inför planering av operationer och övningar, examinationer av nyutbildad personal med mera. Det är ingen hemlighet att 2016 liksom 2015 har präglats av en fortsatt negativ utveckling för säkerhetsläget. Det innebär bland annat att den tidigare inriktningen mot en övergång till ett slags fas två och en mer Kabulcentrerad närvaro är aktuell. Visst kan man känna: Ska det aldrig vända? Ska det aldrig bli bättre? Det känns tröstlöst . är det viktigt att påpeka att det också skett framsteg i . Av de nästan 10 miljoner barn som går i skolan är ungefär hälften flickor, vilket är en närmast 100-procentig ökning jämfört med när störtades 2001. Det är också så att den afghanska regeringen efterfrågar det internationella samfundets fortsatta stöd. Det är alltså deras bedömning av behovet av ytterligare utbildnings- och rådgivningsinsatser som ligger till grund för detta beslut. Man kanske också kan fråga sig vad alternativet är. Att lämna åt sitt öde ser inte vi som ett alternativ. Att afghansk polis och militär kan upprätthålla lag och ordning är ett grundläggande krav för att det över huvud taget ska finnas förutsättningar för att bygga fungerande samhällsstrukturer och säkra en fredlig utveckling. Jag vill citera överste i samband med överlämningen i Mazar-e : ”Tillsammans utgör vi ett lag med en gemensam uppgift att lösa, ytterst för att förbättra afghanernas vardag och deras framtid i fred och i säkerhet.” Man ska komma ihåg, tror jag, att när vi talar om terrorism är det inte medborgare i vår del av världen som är värst utsatta, utan det är framför allt civila i länder som , och , som tvingas leva i våldets och terrorns skugga. måste vi naturligtvis se att det inte finns någon renodlad militär lösning för att säkerställa ett långsiktigt stabilt . Det krävs också en hållbar utveckling när det gäller samhällsstyrning, mänskliga rättigheter och en fungerande rättsstat. Med det yrkar jag bifall till utskottets förslag. 149 (M): Senast när vi debatterade stod jag här och talade om människor som jag träffat i , speciellt kvinnor, som tyckt att det var viktigt och kände att man ville ha en framtid. Men jag känner att det bara blir värre och värre, och jag känner mig rätt otrygg i det. Därför är min vädjan: Glöm inte bort ! Det finns så många länder i världen, men glöm inte bort . I blir de civila offren allt fler. Enligt FN ökade antalet civila offer för kriget . Minst 3 545 civilpersoner dödades, och 7 454 skadades. Ökningen berodde givetvis främst på fler strider eller attacker i befolkade områden. Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i Av dessa är fler barn krigsoffer. FN hävdar att dödades 161 barn och 449 skadades, vilket är fler än . Även allt fler soldater dödas. Den afghanska försvarsmaktens förluster ökade kraftigt . dödades 5 523 soldater. Det är flera hundra fler än antalet , som då betraktades som en katastrofal siffra. sårades ytterligare 10 000 soldater. Jag ska ta några exempel på vad som har hänt i : : Sju anställda vid den privata tv-kanalen dödas i ett självmordsattentat i . Talibanerna tar på sig dådet och säger att det är en hämnd för tv-stationens propaganda. : 64 människor dödas och 347 skadas vid ett självmordsattentat och därpå följande skottlossning i . Talibanerna tar på sig attacken, som är den blodigaste . : 30 människor dödas och 58 såras när två självmordsbombare attackerar en busskolonn med poliskadetter i Kabuls västra utkanter. Talibanerna tar på sig dådet. : Massaker på demonstrerande shiamuslimer. Upp till 80 människor dödas och 230 skadas i en självmordsattack, även den i . De flesta offren är shiamuslimer. : Tre terrorattacker . Minst 48 människor dödas och över 100 skadas när tre sprängattentat genomförs i .