prot · H40914 · 2016-10-13 00:00:00 — Jag fortsätter att citera ur : ”Nato-frågan försvinner inte. Precis som med EU måste partiets reträtt inledas , och vi beklagar djupt att man även missat chansen. Om det värsta scenariot skulle bli verklighet kommer domen över svensk socialdemokrati att bli hård. Det är riskabelt att sätta partiets väl före landets.” Handlar det om partiets intresse eller nationens intresse? Liberalerna lämnade in en begäran om aktuell debatt efter att Bringéus utredning kom . Partiet vill att alla lägger fram sina ställningstaganden. Det är en klok tanke. Aktuell debatt om säkerhets-politiska situation Vi moderater ser en mer orolig omvärld. Vi har ett mer svårbedömt med rörelser och beteenden som ska tas på allvar, med kränkningar, incidenter och provokationer och nu i dagarna uppgifter om Iskanderrobotar i . borde därför söka medlemskap i . Det skulle öka tröskeln för konflikter i vårt närområde och därmed öka möjligheten för fred. Det skulle öka säkerhet, och det skulle öka säkerheten i . Det skulle även ge oss bindande säkerhetsgarantier. Endast med ett medlemskap vet vi att andra kommer till vår hjälp. kan vi hoppas, önska, be och vilja. Med ett medlemskap kan vi veta. Bringéus pekar på att är en organisation som bygger på avskräckning och självförsvar, och de åtgärder Nato vidtar syftar till att en tänkt angripare ska förstå att förberedelser för att framgångsrikt möta ett hot har vidtagits. Detta är i sig konfliktavhållande. Som medlem skulle få tillgång till de solidariska säkerhetsgarantierna i Natos artikel 5. Vi skulle också kunna ha en gemensam försvarsplanering. Det är också viktigt att notera att ett svenskt Natomedlemskap inte är ett substitut för en stärkt svensk nationell försvarsförmåga. Oavsett Nato måste vi fortsatt arbeta för att stärka vårt eget försvar. Handlar det om partiets intresse eller nationens intresse? deltar också i debatten. Min uppmaning till honom lyder: Var inte aningslös! Det förekommer underrättelsehot. Säkerhetspolisen har beskrivit det i sin senaste årsrapport. Sanningen är att vi alla kan utsättas för risker och prövningar. Det handlar inte bara om privatpersoner utan även om företag, institutioner och myndigheter – rent av om och dess partier. Ingen kan säga att det inte kan hända just dem, men det är ett partis riksdagskansli som varit i det mediala sökljuset . Därför är ansvaret så mycket tyngre på just det partiet – – och det har dess partiledare inte axlat. Nej, ingen är fälld eller dömd. Men det finns anledning att reagera och agera även på riskbeteenden. genomled en svår spionskandal med överste . Då handlade mycket om att främmande makt försökte få ut värdefull och intressant information ur . Dagens manövrar handlar inte bara om att få ut information utan också om att lämna information, felaktiga uppgifter och påståenden för att skapa förvirring, osäkerhet och en känsla av att det ena kan vara lika sant som det andra, eller att det ena kan vara lika falskt som det andra. Till det kommer desinformation, propaganda och historieförfalskning. Vi har trollfabriker på andra sidan och Today. Detta är reella och verkliga hot som vi i denna stund lever med och tvingas hantera. Då måste man agera tydligt och med kraft. I hela den diskussion som förts i har det funnits en SD-svans på sociala medier som försökt bagatellisera, bortförklara och finna konstiga ursäkter. Gör inte det! Axla ansvar, ! Jag känner igen detta , då unga vänstermänniskor försökte förneka kommunismens brott mot mänskligheten och bortförklara röda stjärnor och Leninbyster i bokhyllan. Gör inte det! Låt oss se den nya tidens hot sådana de verkligen är! Aktuell debatt om säkerhets-politiska situation 85 (SD): Apropå aningslöshet skulle jag vilja inleda mitt bidrag till den här säkerhetspolitiska debatten genom att läsa upp ett antal citat som enligt min mening ganska väl återspeglar utvecklingen inom svensk försvars- och säkerhetspolitik det . Jag citerar: har det svenska försvaret tvingats till så omfattande besparingar att det blir omöjligt att försvara vårt land mot ett angrepp. Det som gör den pågående försvarsslakten historiskt unik är att den genomförs i samförstånd mellan vänstern och borgerligheten. Ingen, framför allt inte Socialdemokraterna, kan förutsäga hur det säkerhetspolitiska läget kommer att se ut om 15–, och så kan det ta att rusta upp ett nedrustat försvar. Det finns redan nu starka skäl att varna för utvecklingen i . styre blir alltmer auktoritärt, antivästliga stämningar sägs öka och den ryska krigsmakten genomför en målmedveten upprustning . Investeringar i försvaret är en dyr men nödvändig försäkring, och lika lite som någon annan försäkring kan denna tecknas när olyckan väl har skett. Det här är hämtat från en debattartikel som skrevs av vår nuvarande gruppledare här i 2005. har mitt parti varnat för , för den ryska upprustningen och för faran med den svenska nedrustningen. Den bild som gavs i artikeln jag citerade har stöd av expertis. Så här sa till exempel professor , forskningschef för vid , : ”gick det mesta ut på att förneka att var farligt så att man från politiskt håll kunde motivera nedrustningar av det svenska försvaret.” Hur har det då kunnat låta från de övriga partierna? Så här sa till exempel tidigare språkrör i tidningen : ”Det är olyckligt att debatten har hamnat i ett läge där vissa försvarspolitiker tycks önska sig ett ryskt hot. De tycker att det är lite mumma eftersom det innebär att de äntligen får diskutera storleken på försvaret.” representant i Försvarsberedningen tyckte, också för övrigt , att det var viktigt att understryka att inte längre var en diktatur utan ”mer åt demokratihållet”. valde statsminister att vifta bort försvarets vädjanden om ökade resurser genom att kalla försvaret för ett särintresse. För att bemöta den kritik som det uttalandet ledde till sa han: Under mina som statsminister har jag inte hört något krav från allianspartierna om mer pengar till försvaret. Inte heller i finns det partier som hävdar det, mer än . Så har det alltså låtit i debatten, fru talman. står vi här inför ett ryskt hot med ryska robotar i riktade mot oss. Vi kan konstatera att de övriga partierna, från vänster till höger, hade fel igen, allihop. Här pratar vi om aningslöshet. Vi kan konstatera att de har spelat rysk roulett med vår säkerhet. Aktuell debatt om säkerhets-politiska situation Hur har de då hanterat de här missbedömningarna och den ansvarslöshet som de har visat upp? Har de bett om ursäkt? Nej, det har de inte gjort. Har de tackat oss som tidigt och ihärdigt varnade för det som sker? Nej, det har de inte gjort. Det första de har gjort är att försöka skyla över sina egna misstag och flytta fokus från dem genom att låtsas som att de minsann alltid har varit försvarsvänner och genom att konstruera krystade konspirationsteorier som går ut på att beskylla oss, det enda parti som tidigt varnade för det som sker, för att vara putinister och säkerhetspolitiskt opålitliga. Till och med , som var fjärrstyrt från Kreml, hoppar på det här tåget. Det är anmärkningsvärt. Så sent som avslöjades det att har skänkt stora summor av svenska skattemedel till putinistiska ryska separatister i . En liten detalj i detta sammanhang är att den Aftonbladetjournalist som avslöjade detta var , samma person som övriga partier här, utan några som helst konkreta belägg, mer eller mindre har anklagat för att vara rysk spion, senast alldeles i den här talarstolen. Det andra de har gjort, fru talman, är att försöka framställa sig själva som extremt försvarsorienterade partier som tar säkerhetspolitik på allvar genom att framhålla Nato som den stora frälsningen. Med tanke på att både Natochefen och de båda presidentkandidaterna i har varit väldigt tydliga med att man tänker öka kraven på Natoländernas försvarsanslag tror jag att borgerlighetens kalkyl mycket väl kan komma på skam . Jag blir orolig när jag lyssnar till debatten om säkerhetspolitiska läge. Jag blir orolig för de steg som tas mot ett svenskt Natomedlemskap. Jag ser fram emot och hoppas på att vi ska kunna få till stånd en folkomröstning i Natofrågan. 86 (MP): Vi lever i som kännetecknas av större osäkerhet , ökad instabilitet i vårt närområde och en hotbild som är förhöjd och väldigt komplex. Världen är mer sammanflätad än någonsin – politiskt, ekonomiskt och teknologiskt. är vårt största militära hot. Det är inte så mycket ett hot i form av att ett direkt angrepp mot skulle komma att ske, som Bringéus konstaterar i sin rapport. Men det ryska agerandet i , den folkrättsvidriga ockupationen av och provokationer i har förskjutit konfliktlinjer och utmanar säkerhetsordningen i . Det ryska agerandet i är även det högst problematiskt. Vi vet också att det ryska spioneriet är allvarligt och närgånget och att våra informationskanaler svämmar över av desinformation, inte minst rysk sådan. Trollfabrikerna trollar runt med informationen, så att lögner blir till sanning för vissa. Rör vi oss utanför den närmaste regionala sfären finner vi fler människor än någonsin på flykt i en värld som kantas av konflikter och klimatförändringar. Det är en skam att världen inte lyckas hantera konflikten i . Det är en skam att människor får sätta livet till – om inte i kriget i så på vägen till EU, som är inkapabelt att ta emot dem som söker hjälp undan krig och förföljelse, då länderna i EU inte kan komma överens och dela med sig. I fattigdom och elände, i krigens skugga och i klimatförändringarnas spår växer sig också många terrororganisationer starka. Aktuell debatt om säkerhets-politiska situation Det är en svår och komplex värld vi har att hantera, och vi måste göra det tillsammans. Samarbete är nyckeln till lösningar och stabilitet. Men hela poängen är då att vi ska verka för avspänning, fred och försoning – inte motsatsen. Det är i detta läge som Alliansen står och ropar på Nato. Det är inte bara en förenklad syn på säkerhet. Det riskerar också att motverka sitt syfte. rapport låter oss inte dra någon slutsats om att ett Natomedlemskap skulle vara önskvärt vad än Alliansen försöker påskina, tvärtom. Anspänningen skulle öka. Upprustningsspiralen skulle vara ett faktum. skulle bidra till att öka spänningarna som så lätt kan eskalera. Vi ska bryta våldspiralen och gå en annan väg. har lyckats ha fred mycket tack vare just denna alliansfrihet. Att i ett läge där spänningarna ökat gå ifrån detta och in i en allians, där vi kanske tvingas dela bord och säkerhetsstrategi med såväl Trump som Erdoğan, kallar jag oansvarigt. Jag kan inget annat än fråga mig vad Alliansen ser för fördelar att med dela kärnvapenparaplyklubb med dessa båda herrar och vad det skulle ge i form av säkerhet. Ett medlemskap i är i detta läge inte en säkerhetspolitik utan en osäkerhetspolitik. Det är i stället starka övertygelse att freden och säkerheten säkras på annat vis. och regeringens linje är tydlig: fred och säkerhet bygger vi bäst genom samarbete, förtroendeskapande åtgärder och en egen försvarsförmåga. behöver ett fungerande, adekvat försvar. Det kan det inte råda någon tvekan om. Det har vi ju också kommit överens om i försvarspropositionen. Men de största hoten mot vår säkerhet kan inte lösas med militära medel – åtminstone inte ensamt. Vapen ska alltid användas som last resort. Säkerhet handlar om mer än militärt skydd. Det kan inte mer än nog understrykas att utrikespolitiken ska vara vår främsta försvarslinje och säkerhetspolitiken vår fredspolitik. Diplomati är vårt främsta säkerhetspolitiska instrument. Det viktigaste vi kan göra för att avvärja hot mot fred och stabilitet är att samarbeta inom i EU, i och , i FN och . Vi har också många viktiga och goda freds- och säkerhetspolitiska samarbeten såväl regionalt som bilateralt. De spänner över en rad områden – från informationsutbyte till övningar och förmågeutveckling. Det handlar om det nordiska samarbetet och samarbetet med , , och . Det gäller inte minst samarbetet i EU, vår viktigaste samarbetsarena för utrikes- och säkerhetspolitik. Medlemskapet i gör oss till en nyckelspelare för global säkerhet. 87 (C): säkerhet vilar på flera ben. Vi bygger den med demokrati, fungerande rättsstat, utbildning, stark ekonomi, starkt civilt samhälle och med mänskliga rättigheter lika för alla. Vi bygger den genom vår förmåga att effektivt försvara oss mot militära hot. Vi bygger den som ett litet land på internationell rätt och tillsammans inom EU och med andra. Aktuell debatt om säkerhets-politiska situation Hoten mot vår säkerhet är olika och måste mötas olika. Vissa är närliggande och militära, andra globala som klimatet. Hotbilden mot vår säkerhet har ändrats i , vårt närområde, vilket kräver att vi gemensamt måste höja förmågan. Varken vi eller våra nordiska eller baltiska grannar ska destabiliseras eller utsättas för militärt våld. Det som drabbar en av oss drabbar oss alla. Det handlar då inte om neutralitet eller alliansfrihet. Det handlar om hur vi bygger starka allianser för att täppa till utrymmet för manövrer. Vi vet att återigen vill omge sig med alliansfria stater, med buffertstater, för det passar Putins geopolitiska vision. Han har militärt agerat för det i både och . Därutöver finns olika frysta konflikter. Men, fru talman, ska inte vara en buffertstat. Jag kommer precis från och har haft samtal med kollegor i . De har alla färska erfarenheter av hur och agerar. Människorna i har också erfarenhet av på samma sätt som de som överlevde bombkampanjen i . De har inte skyddats av resolutioner i , , eller liknande organ, tyvärr. De har fått känna att ensamma kan de inte hindra det ryska agerandet. De har erfarenheter av bilaterala avtal, samtal och löften som inte varit hållbara. Ett litet land kan inte ensamt stå emot ett aggressivt och repressivt som tydligt visat sig vara berett att använda militär makt, till och med kärnvapen, för att nå sina mål. Tyvärr har den permanenta säkerhetsrådsmedlemmen under brutit mot internationell rätt och med militärt våld annekterat . Det ockuperar de facto delar av och östra . Till det ser vi alla hur man bombar sönder och samman och begår uppenbara krigsbrott. För att bygga säkerhet visavi i hjälper inte internationell rätt eller några av de mjuka ben vår säkerhet vilar på. Ytterst handlar det om vår och våra grannars förmåga att förhindra alla former av angrepp mot oss. var med om att tillföra ökade medel till vårt svenska försvar och mer än vad regeringen förordade. Självklart börjar försvaret av i och då också med vår vilja att göra den gemensamma försvarsförmågan trovärdig genom samövning och god planering i nutid. Vår militära förmåga är beroende av samverkan med Nato och dess medlemmar. Även regeringen hoppas på deras solidaritet men räds garantier. Regeringen sluter bilaterala avtal med viktiga Natoländer för att i nästa stund tala om som alliansfritt. Vi utlovar svenskt militärt stöd till våra nordiska och baltiska grannar men utan garantier. Varför är Socialdemokraterna rädda för garantier från de Natoländer som vi är så beroende av? är inte med i någon militär allians . Men vi är inte alliansfria. Vi är medlemmar i en politisk allians – EU. är inte neutralt om någon angriper ett EU-land. Hela syftet med alliansfriheten har därmed försvunnit. Vi bygger vår säkerhet tillsammans med Natoländer och . Den säkerheten blir robustare och mer trovärdig om den inte lämnar något tvivel om vår vilja och vår gemensamma förmåga att handla. Vår samverkan med är bra men bara ett komplement till Natosamarbetet. har för sin del dessutom en option om medlemskap i och kan tänka den tanke som Socialdemokraterna i inte kan. Eller kan Socialdemokraterna i se en Natooption? Aktuell debatt om säkerhets-politiska situation Utifrån att omvärld ändrats, och förutsättningarna för svensk säkerhetspolitik likaså, har vi i omprövat vår hållning och vi uppmanar Socialdemokraterna att göra detsamma. Vi vill inte att ska vara en säkerhetsrisk i den nya miljön vare sig för oss själva eller för våra grannar och inte en buffertstat för att vill det. Vi bygger fred och hindrar konflikter genom tydlighet om vår hållning, och genom att gemensamt höja trösklarna stärker vi vår konfliktavhållande förmåga. Vi vill starta en process för medlemskap i , gärna tillsammans med med sikte på att vi båda blir medlemmar , även som vi inte lägger något veto mot någon. 88 (V): Tack för denna möjlighet att få diskutera säkerhetspolitik! För nog finns det hot, och vad som värre är även manifesta händelser. Jag talar om klimatpåverkan som hotar mänsklig säkerhet i form av skogsbränder, översvämningar och stormar, liksom cyberhot både genom vår sårbarhet och genom attacker utifrån. Pandemier ska vi inte glömma, och inte heller terrorism, inte bara den utifrån kommande utan även den inhemska, som inte bara är ett hot utan sådant som sker här och i detta land med brännande av tänkta flyktingförläggningar med mera. Det är väl säkerhetspolitik som vi ska diskutera ? Så kom upp i talarstolen. Man nästan baxnar. Han är nog den sista person som fortfarande citerar den förre SD-tjänstemannen som ett sanningsvittne, till och med när det gäller de i avslöjade lögnerna om . Det var ett trolleri – det var kanske troll. Det finns förvisso även andra säkerhetspolitiska hot: den ökade spänningen i vårt närområde där en ständigt högljuddare retorik, som vi har fått höra en del prov på även här i kammaren, ackompanjerar en ökad övnings- och upprustningsspiral, också med kärnvapnen som omgärdar oss. Då måste de säkerhetspolitiska instrumenten vässas och i en del fall tas fram ur garderoben. För självklart är inte en militär upprustning det främsta sättet att minska spänningar och krigshot. Som det står i : ”Principiellt kan säkerhetspolitiken rymma två element: direkta försvarsåtgärder mot angrepp eller politiska åtgärder avsedda att minska konfliktrisker, motverka internationell spänning och förhindra att hot och väpnade konflikter uppstår.” Jag skulle vilja sätta in ett ”och” där i stället: både militär förmåga och de andra åtgärderna. Tyvärr har dock sakta men säkert övergivit en traditionell och framgångsrik säkerhetspolitik som har byggt på militär alliansfrihet, nedrustning, fredliga lösningar på konflikter och stöd till FN. är vi med i en union som de dominerande länderna strävar efter ska militariseras. Vår ständigt ökade hoptvinning med Nato och dess strukturer sår alltmer tvivel om vår alliansfrihet. är emot denna utveckling. Vi, fru talman, anser att kan ta på sig en viktig uppgift. Som opartisk aktör kan vi agera medlare i internationella konflikter. Vår militära alliansfrihet stärker vår trovärdighet i det arbetet och är närmast en förutsättning för detta. Utgångspunkten för försvars- och säkerhetspolitik är självklart att värna vårt lands säkerhet. Det kräver militär alliansfrihet. Det kräver också en aktiv, självständig utrikespolitik och att vi även vågar verka mot kärnvapen, trots att vi därmed kanske inte får bli medlemmar i – ni vet, det där som en del säger aldrig skulle påverka vår utrikespolitik. Aktuell debatt om säkerhets-politiska situation Det kräver arbete för mänskliga rättigheter och för folkrätten, för kvinnors frigörelse och för global social rättvisa. Men det kräver också engagemang för nedrustning, konfliktförebyggande insatser, ett starkt FN, respekt för folkrätten etcetera. Det kräver också – det vill vi se – ett förbud mot vapenexport till diktaturer, krigförande stater och länder som begår grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna, liksom ett internationellt förbud mot kärnvapen. Det arbetet måste få ökad prioritet. Om detta må vi väl diskutera. Diplomater, myndigheter, organisationer, mellanfolkliga kontakter och forskarsamarbete – alla kan bidra i det säkerhetspolitiska arbetet. Med ett stärkt totalförsvar där civilförsvaret rustas upp och stödet till försvarets frivilligorganisationer stärks, kombinerat med ett trovärdigt militärt försvar, kan vi därmed följa goda råd: Håll dig väl med din granne, men bygg ett högt staket. har citerats här . Han har skrivit mycket, en hel del antikrigssånger, till exempel of War: You fasten all the triggers For the others to fire Then you sit back and watch When the death count gets higher Come you of war I just want you to know I can see through your masks. 89 (L): Under större delen av pågick en kamp i mellan frihet och förtryck, mellan demokrati och diktatur, mellan ett liberalt samhällssystem och ett socialistiskt samhällssystem. När föll var det många som trodde att liberalismen var säkrad som grundläggande modell för . vet vi bättre: Den hotas inifrån av extremism och populism, men den utsätts också för hot utifrån. Säkerhetsläget har försämrats mycket radikalt. Den ryska aggressiviteten fortsätter. Vi ser en ökad militär upprustning kring . härifrån, i , placeras nu Iskandermissiler som kan kärnvapenbestyckas. De når större delen av . De kan slå ut stora delar av vårt land. flyttar fram andra positioner, till exempel genom ytterligare gasledningar som här skapar ett energiberoende gentemot . Det är ett allvarligt läge. Det svenska försvaret har behandlats styvmoderligt . De som påstår att de flesta partier här inne är delansvariga i detta har rätt, även mitt eget parti historiskt. Nedrustningsbeslut har följt på varandra. Det går ganska snabbt att rusta ned, men det tar att bygga upp förmåga. Jag är besviken på den försvarsöverenskommelse som har träffats mellan fem partier i denna riksdag: de båda regeringspartierna och de tre andra allianspartierna. Den är fullständigt otillräcklig i förhållande till de utmaningar vi står inför. Aktuell debatt om säkerhets-politiska situation hör jag att det ropas på nya försvarsuppgörelser. Då vill jag säga: Se till att finansiera den ni redan har gjort! De åtgärder som föreslås däri är bra. De är otillräckliga, men inte ens de är finansierade. Det är dessutom obegripligt att de fem partierna nu tänker sig att minska det svenska flygvapnet från 100 flygplan till 60 med en nedskrotning som börjar . I det säkerhetspolitiska läge vi har är detta en ofattbar signal. Det är kapitalslöseri – planen är inköpta och moderna – men det är också ett säkerhetspolitiskt risktagande. Uppstår det en konflikt kring kommer den att beröra , och det är stor sannolikhet att kommer att bli indraget. Den avgörande frågan är: Klarar vi oss bättre själva i den situationen, eller klarar vi oss bättre om vi får hjälp? För oss liberaler är svaret givet, och vi får ett starkt stöd i utredningen. säger att utredningen inte tar ställning. Nej, det är klart att den inte gör det – den fick ju ett förbud mot att ta ställning. Men man är blind om man inte ser att listan på argument för är mycket stark medan listan med argument mot är mycket svag. Utredaren konstaterar att risken för att vi dras in i en konflikt minskar om vi är med i Nato. Och om vi ändå dras in ökar vår förmåga att skydda oss. Då är motargument att man provocerar ryssarna om man går med och att vi ska bidra till avspänning. Ursäkta mig, men det är inte som bidrar till ökad spänning i ! Det är inte vårt ställningstagande som bidrar till detta. När det förs en Natodebatt i och skräms ryssarna. De plockar fram nya medeldistansrobotar och sätter dem vid . De rustar upp och har ett oerhört aggressivt tonläge. Det är klart att syftet är att skrämmas. Och säger precis det Kreml önskar: ska inte gå med i Nato. Det är precis detta budskap som vill höra. När och andra ska nämna vilka kärnvapen de är rädda för är det inte de ryska i som de nämner, utan det är de amerikanska. Det är så typiskt för den svenska vänstern. I grunden drivs det svenska Natomotståndet av en otidsenlig neutralitetsnostalgi och av en antiamerikanism. Det är de grundläggande faktorerna bakom det svenska Natomotståndet. Den svenska intellektuella kulturvänstern – mer vänster än intellektuell och kulturell – älskar att avsky . Det är därifrån hotet kommer. Men det är inte den värld som vi andra lever i. Amerikansk närvaro i har varit en förutsättning för att de fria demokratierna ska kunna överleva.