prot · H309124 · 2016-06-21 00:00:00 — § 1 Anmälan om subsidiaritetsprövning Tredje vice talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2015/16:55 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från . § 2 Ärende för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: KOM(2016) 400 till kulturutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . § 3 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2015/16:FiU37 Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 2011–2015 2015/16:JuU27 om it‑relaterad brottslighet 2015/16:JuU35 Fortsatt giltighet av en tidsbegränsad bestämmelse i inhämtningslagen 2015/16:CU26 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag till ny förordning om konsumentskyddssamarbete § 4 Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter betänkande 2015/16:FiU20 Riktlinjer för den ekonomiska politiken (prop. 2015/16:100 delvis) och betänkande 2015/16:SkU25 Redovisning av skatteutgifter (skr. 2015/16:98) 1 (M): Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter är ett litet land med stora internationella företag. Det är företag som under 50, 100 ibland har placerat på kartan. De har gjort uppfinningar, skapat välstånd och gett människor bra arbeten. Och de har fått många svenskar att känna stolthet. Ett framgångsrikt näringsliv är grunden för välfärdslandet och är en viktig del av den svenska modellen. Att är litet understryker också omvärldens roll för att företagen ska växa sig stora. Där ute finns marknaden. Där finns också konkurrenterna. Då måste man välja hur man vill se på det som händer ute i världen. Man kan förstås vila i de fina svenska tillväxttalen, och mest slå sig till ro, eller så ser man att den stora värld som omger vår lilla ekonomi just nu är ovanligt fylld av ekonomiska, politiska och geopolitiska risker, som oroar både människor och marknader. Det räcker att nämna , , eurozonen, , och – men också och – för att inse att en bra ekonomi inte är något självklart. Svensk ekonomisk politik borde nu handla om hur kan rusta sig starkare för problem som kan komma . Det borde handla om hur vår konkurrenskraft kan utvecklas, hur utgifterna kan hållas i schack och vilka nya reformer som borde planeras. Precis där ligger en grundläggande skillnad i synen på den svenska ekonomin. Statsministern tittar på den höga tillväxten och på den låga arbetslösheten bland välutbildade och tycker att det är surrealistiskt att inte alla svenskar ser att utvecklingen går åt rätt håll. Vi andra ser tillväxten, men också annat. Vi ser att de offentliga utgifterna ökar där de borde minska och att sysselsättningen bland nya i minskar när den borde öka. Regeringens nyktraste analys finns i vårbudgeten på s. 131. Där bedöms utanförskapet öka till 1 miljon personer 2020 till en kostnad av . Det tycker jag är surrealistiskt. Med 4 procents tillväxt kan man dölja en hel del dålig politik. På samma vis som alla varsamma bostadsköpare nu frågar sig om de kommer att klara av bostadslånen även om räntan är borde en ansvarsfull finansminister fråga sig om vi kommer att klara av de här offentliga utgifterna även om tillväxten inte är . Regeringen missköter ansvaret för svensk ekonomi på tre viktiga områden. För det första är den så kallade samarbetsregeringen ingen reformregering. Om ska klara av de integrationsutmaningar som följer i flyktingkrisens spår kan det inte tillåtas ta innan ens var fjärde nyanländ är självförsörjande, eller innan ens var tredje är det. Det är bråttom . Gör vi fel får vi ångra det . I mer än var tredje svensk kommun är arbetslösheten bland utrikes födda . Det har gått upp från var tionde kommun . Då ingår ändå inte alla de som kom till i statistiken. är arbetslösheten för utomeuropeiskt födda fyra gånger högre än för dem som är födda här. har prövat utanförskapet och bidragsberoendets väg förut. Gör inte det en gång till! Det andra stora reformområdet borde handla om bostadspolitiken. Regeringen bjöd in Alliansen till bostadssamtal. Men om man vill göra stora överenskommelser räcker det inte att vara många partier. Man måste också ha ett stort innehåll och en tydlig färdriktning. Det hade inte regeringen. De ville bara ha själva överenskommelsen. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter I går stod det klart för oss att det som regeringen har tänkt sig helt enkelt inte duger. Regeringen vill inte liberalisera strandskyddet, inte minska på statliga riksintressen som hindrar kommuner från att bygga, inte ta bort länsstyrelserna som överdomare, inte minska antalet överklaganden, inte ändra reglerna för nya naturreservat, inte tillåta friare andrahandsuthyrning och inte sänka flyttskatterna för dem under 65. Och allt det de inte ville göra skulle inte finansieras genom att minska de meningslösa byggsubventionerna. Därför sa Alliansen tack, men nej tack. har ibland gjort historiska reformer, sådana som man talar om i termer av tiden före reformen och tiden efter reformen. Pensionsreformen är en sådan. Det kommer sannolikt även migrationsuppgörelsen att vara. Men det behövs ingen stor överenskommelse för att utreda strandskyddet en gång till. Man brukar säga att ambitiösa regeringar kan drabbas av reformtrötthet efter hårt arbete. Den här regeringen ger det begreppet en helt ny innebörd. Den är för trött för att orka reformera. För det andra inser inte regeringen vidden av den svenska skolans problem. Många skolor i är bra. Det går också bra för många elever. Men för andra går det katastrofalt dåligt. Var sjunde elev lämnar utan gymnasiebehörighet. Av de barn som kommer till efter skolstart är det ännu fler, fler än hälften. Vi vet från social forskning att inga barn far så illa av att lämna nian utan fullständiga betyg som de utsatta barnen, de som redan från början har haft en tuff start. Många kommunala skolor är naturligtvis utmärkta, men av de 50 sämsta skolorna i är 44 kommunala. Trots det finns det bara en enda skolfråga som regeringen vill prata om – den om exakt hur många procents överskott en friskola ska få ha. Man pratar inte om utbildningens kvalitet eller om hur vi bäst får stopp på de dåliga skolorna. Regeringen är emot föräldrarnas rätt att själva välja – och välja bort – skola men låtsas bekymra sig över några friskolors resultaträkning. När statsministern säger att 60 000 svenska barn är till salu på börsen är han föraktfull mot tusentals svenska familjers skolval, och han utfärdar en politisk bannbulla över dem som jobbar i svenska friskolor. Men värst är den illa valda cynismen i hans liknelse. Det finns många barn i världen som på riktigt utsätts för vidrig kommersiell barnhandel. Och vore det verkligen som statsministern säger – att barn är till salu – får man hoppas att han skulle agera lite kraftfullare än att invänta resultatet av en utredning som kommer . För det tredje är regeringens ekonomiska politik skadlig för det svenska näringslivet. Det tydligaste exemplet på det just nu är regeringens idé om att tvinga alla arbetsgivare att betala av sjukfrånvaron . Det är obegripligt av flera skäl, bland annat för att den regering som rev upp tidsgränserna i sjukförsäkringen, trots att det ökar sjukfrånvaron, nu vill utsätta alla arbetsgivare för extra kostnader, trots att ingenting talar för att det minskar sjukfrånvaron. Regeringen borde ta intryck av remissinstansernas hårda kritik och dra tillbaka förslaget. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter Det allvarligaste är att små privata företag kommer att drabbas av ekonomisk osäkerhet. Regeringens förslag kanske är kostnadsneutralt om man slår ihop all sjukfrånvaro och alla arbetsgivare, men för ett enskilt litet företag kan konsekvenserna bli förödande. Kommer verkligen fler att våga anställa en till då? Ifall regeringen ändå, till varje pris, vill lägga mer av kostnaden för sjukfrånvaron på arbetsgivaren bör man i så fall begränsa det till enbart den offentliga sektorn. Där är sjukfrånvaron ett betydligt större problem än hos privata företag. Där är arbetsgivarna stora. De har många anställda och hela personalavdelningar. Det vore klädsamt om politiken föregick med gott exempel. Om regeringen är övertygad om goda resultat, visa det då först i de verksamheter som politiken själv ansvarar för! , fru talman! Man måste kunna ställa minst tre krav på en seriös regering – oavsett färg:  Regeringen måste förstå vad som händer i omvärlden och hur det påverkar .  Regeringen måste förstå vilka problem vi själva har här i .  Regeringen måste ha en plan för framtid. I Alliansen lärde vi oss att det är svårt att regera, att ingen regering är felfri. Men vi lärde oss också att man behöver en plan, en idé om vart ska och hur vi når dit. Den plan som har presenterat rymmer inga hemliga ingredienser som i ett trollslag löser alla problem. Sådana finns inte. Men planen hänger ihop och har en riktning. Den handlar om att ett kärvt ansvar för ekonomi är nyckeln till en långsiktigt hållbar politik. Den handlar om nolltolerans mot dåliga skolor, oavsett vem som driver dem och oavsett om eleverna vill bli kärnfysiker eller kemilärare eller vill driva en kemtvätt. Vår plan handlar om att arbete och ansträngning alltid ska löna sig. Vi vill ha höjda krav i bidragssystemen, ökade incitament till arbete och lägre skatt på låga inkomster. Det ska alltid löna sig att gå från socialbidrag till arbete. Och planen handlar om tillväxt i hela , ett bra företagsklimat, så att fler vill starta företag och så att fler kan få jobb i dem. Sist men inte minst handlar vår plan om den otrygghet och kriminalitet som hotar friheten i vardagen. Vi behöver ha fler poliser och ta kompromisslös ställning för alla dem som bor i utsatta områden där mobben tror att det är den som bestämmer. Man måste inte gilla just vår plan. Men när regeringen nu regerar genom samverkansgrupper, samordnare, processledare, råd och delegationer devalverar regeringen trovärdigheten för svensk politiks förmåga att först se problemen och sedan göra något åt dem. 2 (SD): De gamla partierna har försatt i ett väldigt allvarligt läge med segregation, utanförskap, splittring och en skyhög arbetslöshet bland utrikes födda, i synnerhet bland utomeuropeiskt födda. Det kan belysas på flera sätt, bland annat genom att utrikes födda står för mer än hälften av den totala arbetslösheten. Det innebär rent konkret att utan denna djupt ansvarslösa invandringspolitik, ja, då hade regeringens jobbmål om lägst arbetslöshet i EU till 2020 faktiskt redan varit uppnått. I stället framstår målet som alltmer orealistiskt, närmast utopiskt, och sågas längs med fotknölarna av oberoende instanser och expertmyndigheter, ja, faktiskt nästan av och statsråden själva. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter Det finns minst 55 så kallade no go-zoner där samhället i princip har kapitulerat. , ambulans, hemtjänst och även kollektivtrafiken vågar sig inte fram i dessa områden. Polisens våldsmonopol har brutits och ersatts av gangstrar och småskurkar. Jag vill vara tydlig med att betona två saker. För det första: Nej, vi skyller inte denna situation på de invandrare som har kommit till detta i övrigt fantastiska och vackra land – en del av dem, ja, men absolut inte merparten. Vi skyller denna situation på ansvarslösa politiker från de sju andra partierna som har fått härja fritt i denna kammare och tagit beslut helt och hållet utan konsekvensanalys, utan den minsta respekt för folkflertalets vilja och utan minsta tillstymmelse till rationellt och pragmatiskt tänkande. Det är inte deras fel, det är ert fel. För det andra: Situationen med en så pass massiv invandring som vida överskrider det som har en rimlig kapacitet att hantera och absorbera har inte uppstått ur tomma intet. Den har uppstått genom medvetna politiska beslut tagna i denna kammare. Det råkar faktiskt, hör och häpna, finnas ett samband mellan politiska beslut och konsekvenserna därav. Vill man med en dåres envishet driva västvärldens mest kravlösa invandringspolitik, då blir också resultatet därefter. Denna totala avsaknad av självinsikt och självkritik stör mig något enormt. ”Det uppstod en situation som vi inte hade planerat för” eller ”vi kunde inte ha förutsett detta” har vi fått höra ganska . Att inte skylla ifrån sig när man gjort något dumt eller fel fick jag lära mig av min far när jag var fem eller . Att inte ta ansvar för sina egna handlingar och beslut, det påvisar en synnerligen flagrant avsaknad av politiskt ledarskap, vilket denna regering har visat prov på under . Vi behöver göra flera saker, fru talman, för att ska komma tillbaka i en positiv trend med optimistiska förhoppningar om framtiden. Vi behöver i det närmaste ett totalstopp för utomeuropeisk asyl- och anhöriginvandring till . Och det är inte konstigare än att man tolkar de internationella konventionerna och våra egna lagar på så sätt att alla har rätt att söka asyl, medan ingen har rätt att fritt välja asylland. Så funkar det. är inte första så kallade säkra land, med mindre än att det råder krig i eller möjligen i . Det duger inte att vara nöjd med att det bara kommer mellan 500 och 1 000 asylsökande . Siffran bör vara noll. Givet den situation som råder vill ha totala gränskontroller, inte partiella, allra helst tillsammans med våra nordiska grannländer för att på så sätt bibehålla rörligheten och dynamiken i den nordiska arbetsmarknaden. Det duger inte att som ansvarigt statsråd hävda att det rör sig om en polisiär fråga. Det är det inte. Det är uteslutande en politisk fråga. Återigen: Den här skylla-ifrån-sig-mentaliteten tycks vara inbyggd i Socialdemokraternas DNA. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter Vi måste också komma till rätta med problematiken kring illegala immigranter och med dem som gömmer sig undan myndighetsbeslut. Vi ska kraftigt öka resurserna för avvisning och utvisning av dem som vistas i det svenska riket utan tillstånd. Den som organiserat och uppsåtligen hjälper till att gömma illegala immigranter ska dömas för detta i domstol. Den som har ljugit, hotat eller mutat sig till ett uppehållstillstånd ska fråntas detta och utvisas. Och, givetvis, den person som inte är svensk medborgare och begår ett brott har självmant frånsagt sig rätten att vistas i . Jag är helt övertygad om att jag inte är ensam om att bli upprörd när man läser om fall där andra staters medborgare begår mycket grova brott i , men där åklagaren inte ens orkar väcka frågan om utvisning. Det är inte acceptabelt. Kan vi komma till rätta med det här, då kan vi också börja höja blicken och se något längre fram, börja agera och inte bara reagera, bli konstruktiva och på allvar bygga en gemenskap. Vi ser inte bara problem i dessa tider, vi ser också möjligheter framöver. Vi vill på många olika sätt se en strävan mot gemenskap, samhörighet, delaktighet, solidaritet och tillhörighet i medborgarskapstanken. Vi vill inte ha särlösningar i arbetsmarknadspolitiken baserade på ursprung. Vi vill definitivt inte ha segregerade skatteskalor på etnisk basis, vilket har föreslagits. Vi vill inte ha lägre löner för nyanlända. Faktum är att vi inte vill ha lägre löner för någon, däremot vill vi ha total skattefrihet för alla som har låga löner, alldeles oavsett ursprung. Vi vill ha en effektiv jobbpolitik som gynnar alla grupper som står utanför arbetsmarknaden. Sänk arbetsgivaravgiften kraftigt för de mindre företagen! Säg nej till Socialdemokraternas förslag om ökade sjuklönekostnader för dem som anställer! Gör i stället tvärtom, låt staten bära en större börda och företagen en betydligt mindre! Säg för övrigt nej till hela den socialistiska doktrinen att det är politiker som skapar jobb, och låt oss i stället erbjuda rätt verktyg åt den privata sektorn att växa! Låt oss satsa på utbildningar som vi vet ger resultat, på praktiska lärlingsutbildningar och på Myndigheten för , i stället för på flumutbildningar på som ingen i näringslivet har någon som helst nytta av. Premiera de studenter som läser till ett bristyrke och premiera de lärosäten som fokuserar på kvalitet och på arbetslivsanknytning i stället för på kvantitet. I min värld kan en människa bara dömas utifrån två parametrar: ens bevekelsegrund och ens handlingar. Följer man svensk lag och svensk rätt, lär sig det svenska språket och i möjligaste mån arbetar och gör rätt för sig och bidrar till vårt gemensamma välstånd, ja, då är vägen klar och tydlig för den som vill bli en fullvärdig medlem av denna stolta och anrika nation, med dess mycket brokiga historia av krig, svält och elände men också av innovationer, handel, ingenjörskunskap, tolerans och jämlikhet, respekt för varandra och kärlek till det allra högsta goda: vår frihet. Jag yrkar bifall till reservation. I detta anförande instämde (SD). 3 (C): Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter När vi samlas för denna debatt håller och världen andan – men inte på grund av vår debatt utan därför att går till valurnorna för att avgöra hur dess egen men troligen också närmaste framtid kommer att te sig. Valet står mellan att lämna eller stanna kvar i vår europeiska union. Väljer våra engelska, skotska, walesiska och nordirländska vänner att stanna kvar i unionen rensar vi himmel från ett orosmoln. Det ger oss kraft att fokusera på att ta oss an de övriga: ett klimathot som måste mötas, en ekonomisk tillväxt som måste stärkas och en migrationspolitik som måste bli gemensam. Brexit eller bremain påverkar i grunden men är något som vi i mycket liten utsträckning kan påverka själva. För ett litet land som är det ju så verkligheten ter sig. Det är fler saker som påverkar oss och vår ekonomi än vi själva kan påverka. Det får vi leva med. Desto viktigare blir det då att verkligen se till att göra de hemläxor och göra de reformer som vi faktiskt själva äger inflytande över. Vi måste bygga så starkt vi kan med de verktyg vi har. har ett stort reformbehov . Centrala samhällsområden måste reformeras i grunden. Ska fortsätta att vara ett av världens rikaste välfärdsländer måste vi ta tag i de obalanser vi ser växa fram framför allt på arbets- och bostadsmarknaden. var det först efter en rejäl ekonomisk kris som kunde samla sig för att genomföra nödvändiga reformer. Det var då vi ställde om många av välfärdens verksamheter, införde dagens finanspolitiska ramverk och fick en självständig riksbank. Mitt och mål är att det inte ska krävas att krisen slår till innan vi kan samla oss och genomföra de reformer som behöver. När det gäller bostadsmarknaden kan jag inte utan nedstämdhet konstatera att nu inte var tiden för de reformer som behöver. Det fanns ingen grogrund för att förändra skatterna och hyressättningen i nyproduktion och rejält kapa de regleringar som hämmar det svenska byggandet. I stället har vi sett hur regeringen presenterar en lång lista på marginella förändringar och dessutom en fortsatt dyr, dålig och unisont sågad subventionspolitik. Det beklagar jag. Arbetsmarknaden måste också förändras. Vi måste sänka trösklarna in, så att fler av dem som inte kommer in i arbete får en chans. Vi måste skapa fler jobb totalt sett och öka rörligheten. Vi måste komma ifrån den stelhet som innebär att de som är inne på arbetsmarknaden jobbar över, jobbar helg och sliter ut sig som de som är utanför inte jobbar alls. En ny, utvecklad svensk modell skulle kunna inspireras av det bästa ur bland annat framgångsrika lärlingssystem, imponerande jobbskapande och blandning av flexibilitet och trygghet. Här lyser initiativen från regeringen med sin frånvaro. I stället höjer man skatterna på ungas jobb och genomför förändringar av sjukförsäkringen som aktivt höjer trösklarna in på arbetsmarknaden för dem som har svårt att ta sig in. skapar man osäkerhet för de små företag som står i valet och kvalet om de ska våga anställa eller inte. Facit av den passiviteten kan vi se i regeringens egen vårbudgetproposition. – av vad som verkar bli högkonjunktur – beräknar regeringen själv att läget på den svenska arbetsmarknaden kommer att vara sämre än vad det är : högre arbetslöshet, lägre sysselsättningsgrad och ökat utanförskap. Det duger inte! Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter Det budgetförslag jag står här för att försvara, som har lagt på bord, heter Ansvar för framtiden. behöver just detta: ansvar för framtiden. Vi behöver ansvarskänsla för samhällsproblemen här och , som vi inte tappar det kanske viktigaste i ett öppet, tolerant och framgångsrikt samhälle: tron på en bättre framtid, en framstegsoptimism och en vilja till reformer och förbättringar. som vi i vårt budgetförslag ger polisen och övriga rättsvårdande myndigheter rejäla tillskott – 2 000 nya poliser – ser vi till att öppna upp företagandet genom ingångsföretag där man kan sköta hela sitt företagande i en och samma applikation. som vi vidtar mått och steg för att dämpa de stora kostnadsökningarna i sjukförsäkringen och a‑kassan går vi Spotify, Klarna och andra snabbväxande svenska bolag till mötes och ser till att vi får bättre regler för personaloptioner och tar tag i andra frågor som är viktiga för att dessa våra nya jobbskapare ska kunna stanna och utvecklas i . I samma andetag som vi konstaterar att några av de svenska migrations- och integrationssystemen har överlevt sig själva och blivit närmast absurt kostnadsdrivande ser vi till att föreslå rejäla, handfasta reformer för att arbetslinjen ska kunna gälla alla arbetsföra i vårt land, oavsett om du föddes här och har tagit studenten eller om du kom hit i går från krigets . måste klara av den dubbla utmaningen att som vi kavlar upp ärmarna och löser de problem vi ser här och behåller vi framtidstron och optimismen. Det finns några grundläggande sanningar som vi måste basera utveckling och ekonomiska politik på. För det första måste vi skapa fler jobb i hela – och jobbskaparpotentialen i vårt land finns i de små och växande företagen. De nya jobben växer inte fram i offentlig sektor. De kommer inte i de redan stora bolagen. Det är de små och växande som ska gå från liten till stor. Det är där investeringar innebär fler anställda på lönelistan. Vi har länge trummat mantrat att fyra av fem nya jobb kommer i de små och växande företagen med upp till 50 anställda. Jag har sett indikationer på att vi måste se över den siffran och det mantrat. Det börjar snarare bli nio av tio nya jobb i allt fler delar av landet. Därför måste vi se de små företagens utvecklingspotential och växtkraft och ha det i första rummet när vi lägger fram våra politiska förslag. För det andra behöver mer av grön skatteväxling där höjda miljöskatter växlas mot sänkta skatter på jobb och företagande. I budgetförslag går vi vidare med ytterligare förslag på detta område. Det är långt över 20 miljarder i skatter som höjs på miljöförstörande verksamheter och där vi krona för krona lägger det på att sänka skatten på jobb och företagande. Det är bra både för miljön och för jobben. För det tredje, fru talman, måste vi ha ordning och reda i ekonomin. , år av högkonjunktur, ser vi hur underskotten kommer att öka. Vi ser hur allt fler av de styråror och riktlinjer vi haft för att hålla vår ekonomiska politik stringent och ansvarsfull överges av regeringssidan: överskottsmålet, krona för krona och utgiftstaket. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter På olika sätt har man antingen frångått eller tricksat med de spelregler som ska se till att behålla förtroendet långsiktigt för den svenska ekonomiska politiken. Så kan vi inte ha det. Alliansen och pekar ut en annan betydligt mer ansvarsfull väg. Jag yrkar bifall till reservation 3. 4 (L): När människor tittar på utifrån ser de ett land med en bra ekonomi och en högkonjunktur och ett land som har gått igenom finanskrisen starkare än många andra länder.