prot · H309122 · 2016-06-17 00:00:00 — Men resonemanget om vad som skulle höra till något slags välfärdens kärna eller inte känner jag inte alls igen. Detta gäller inte bara extratjänster, utan det gäller alla typer av subventionerade anställningar. Man måste naturligtvis följa . Det tror jag att vi är överens om, liksom att vi ska använda de generella undantag som är möjliga för vissa insatser. För den som lyssnar kanske vi ändå ska klargöra att långtidsarbetslösheten just nu sjunker. Det är sanningen. Vi har en sjunkande långtidsarbetslöshet. Det är mycket glädjande. Den låg länge fast på en hög nivå, men sjunker den. Andelen inskrivna på Arbetsförmedlingen som står långt ifrån arbetsmarknaden har dock ökat. Detta är delvis en följd av att vi har en stark utveckling på arbetsmarknaden. Det gör att de som står relativt nära arbetsmarknaden nu får jobb men inte de som inte står nära arbetsmarknaden – per definition gör man inte det om man är långtidsarbetslös. En del har varit arbetslösa väldigt länge när de befinner sig i fas 3, precis som säger. Det betyder att den andel av de inskrivna på Arbetsförmedlingen som har olika svårigheter ökar. Ska man lyckas hjälpa människor som står långt från arbetsmarknaden tror jag att man måste vara ganska pragmatisk. Man får inte vara alltför förtjust i sina egna älsklingslösningar, utan man måste vara beredd att både ändra och ompröva politiken utifrån det som fungerar. Subventionerade anställningar är en form som har god evidens när det gäller att fungera bra för personer som står långt ifrån arbetsmarknaden. Det finns bra forskningsstöd och erfarenhet när det gäller detta. Man kan utforma subventionerade anställningar på flera olika sätt. Extratjänster är en form. Det finns också särskilt anställningsstöd, lönebidrag och nystartsjobb. Många har kritiserat att det kanske finns för många olika typer av subventionerade anställningar. Jag delar den uppfattningen. Man skulle behöva förenkla detta, och det är också något som regeringen arbetar med. Men det är också viktigt att se att subventionerade anställningar är något som har gott stöd i forskning och beprövad erfarenhet när det gäller att hjälpa långtidsarbetslösa tillbaka in på arbetsmarknaden. Alla passar dock inte för subventionerade anställningar. För en del passar kanske arbetsträning bättre. De behöver det innan de är redo att gå till en anställning. Andra behöver det stöd och den utveckling som utbildning kan leda till. Mixen av subventionerade anställningar, arbetsträning, utbildning och andra insatser måste avgöras utifrån de behov och möjligheter som individerna har. Regeringens löfte, som kvarstår, är att vi ska fasa ut fas 3 och att vi ska ge människor möjlighet att komma tillbaka i arbete, också de personer för vilka vägen tillbaka kan vara lång. Styråran för regeringens arbete är att vi ska nå den lägsta arbetslösheten i EU, vilket naturligtvis är ett mycket ambitiöst mål. 44 (M): Det är inte jag som gör dessa påståenden vad gäller extratjänsterna och möjliga begränsningar. Min interpellation bygger på uppgifter som kommer från Arbetsförmedlingen, som hänvisar till sina juris-ter, och från Kommuner och Landsting och deras enhet för arbetsmarknad och näringsliv. De konstaterar att det är väldigt många kringyrken som skärs bort, och Arbetsförmedlingen konstaterar att deras jurister har gjort tolkningen att det inte är möjligt att ha alla dessa tjänster. Det är de som har uttalat att det är okej att vara barnskötare eller vårdbiträde men inte vaktmästare eller receptionist, som jag nämnde i mitt förra anförande. Det bygger på de rapporter som vi får därifrån, och det är uppenbarligen juridiska tolkningar. Det bör rimligen få någon form av konsekvenser i verkligheten. Det kanske är detta som gör att just extratjänsterna, i likhet med traineetjänsterna, än så länge har levererat långt färre anställningar än vad regeringen och ministern har utlovat. Det ser väl inte ut att bli någon på arbetsmarknadsområdet, om man säger så. När det går bra för , när vi är i en högkonjunktur och svenska företag levererar nya jobb för att de har en god marknad och för att det går bra för dem får folk arbete, men de som står långt ifrån arbetsmarknaden får det inte lättare att komma in. Då ökar deras andel, precis som ministern säger. Vi har tidigare debatterat arbetsmarknadsutbildningar, där ministern i vanlig ordning har kritiserat den tidigare regeringen för att man satsade just på dem som stod långt ifrån arbetsmarknaden. vill regeringen styra om arbetsmarknadsutbildningarna till dem som står närmare arbetsmarknaden, vilket i de utvärderingar som har gjorts uppenbarligen inte har visat sig få någon bra effekt. Därtill kommer de reformer som gör det dyrare att anställa och mindre lönsamt att arbeta. Ministern tog själv upp sin ministerkollega , som håller på att se över företagens sjuklöneansvar. För dem som står långt ifrån arbetsmarknaden och som i vissa fall har en lång sjukdomsperiod bakom sig kommer detta inte att minska trappstegen in på arbetsmarknaden. har vi personer som har befunnit sig i sysselsättningsfasen och inte övergått till ersättningstjänster. Låt oss stanna upp lite inför de 10 000 personer som har lämnat sysselsättningsfasen och bortser från de 600 tjänster som är extratjänster. Jag har fått oroande signaler om att man avslutar många av sysselsättningsfasens delar och att personerna utan någon plan skickas hem till passivitet. Då handlar det om personer som har haft en sysselsättning i stället för att sitta hemma passivt och vänta. Vad är arbetsmarknadsministerns plan här? Och är det arbetsmarknadsministerns löfte att 20 000 personer ska få extratjänster ? 45 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Låt mig först svara. Det är inte bra om man avslutar fas 3-placeringar utan att ha ett bra alternativ. Individen måste få stöd, till exempel till arbetsträning eller till utbildning, för att komma vidare. Detta är viktigt att säga. Låt mig också komma tillbaka till detta med statsstöd. Extratjänster och alla andra subventionerade anställningar som finns eller som fanns under den tidigare regeringen följer . Jag tror att vi är överens om att det ska vara så. Det innebär naturligtvis begränsningar, men inte bara för extratjänster utan också för andra former av subventionerade anställningar. Det är de regelverk som gäller inom EU som vi har att följa. Det är inget som är särskilt kopplat till just extratjänster. Jag vet inte riktigt vad är ute efter. Det är väl inte så att han förespråkar att vi inte ska följa statsstödsreglerna? Visst innebär reglerna en begränsning, men det finns också stora möjligheter inom ramen för regelverket. Vi kommer att få se antalet extratjänster öka väsentligt. Det är min prognos. tar också upp två andra frågor som jag måste få kommentera. När det gäller arbetsmarknadsutbildningarna lade den förra regeringen kraftigt om politiken. Man sa att arbetsmarknadsutbildningarna skulle gå till dem som står längst från arbetsmarknaden. Effekten av detta har blivit negativ. Det vill säga att den som inte deltar i arbetsmarknadsutbildning har större chans att få jobb än den som deltar. Det är ju helt galet! Det är en mycket dyr åtgärd. Ska man satsa på arbetsmarknadsutbildning är det klart att den måste leda till jobb. Det måste vara målet om man satsar på så pass dyra insatser. Det är detta jag menar när jag säger att man måste vara lite pragmatisk i arbetsmarknadspolitiken. Man får inte vara alltför förtjust i sin egen älsklingslösning. Om man ser att något inte fungerar, vilket jag menar till exempel var fallet med styrningen av arbetsmarknadsutbildningen, måste man styra om. Ska vi satsa pengar på dyra utbildningar ska de ju leda till jobb. Det måste vara avsikten. En annan sak som jag måste kommentera är sjukskrivningarna. Vi hade en moderat ansvarig minister när sjukskrivningstalen började vända uppåt. De ökade dramatiskt . Vi har haft en ökning . Jag tror att vi är överens om att det är en mycket allvarlig utveckling. Det är allvarligt för arbetsgivarna. ser vi en brist, och väldigt många arbetsgivare har svårt att få tag i personer med rätt kompetens – inte minst gäller det offentliga arbetsgivare – och sjuktalen gäller inte minst offentliganställda kvinnor. Om fler kunde vara friska eller komma tillbaka i arbete snabbare skulle bristtalen i många yrken – socialsekreterare, sjuksköterskor, lärare – se bättre ut. Det skulle förstås också innebära en stor vinst för individerna, som ju riskerar att varaktigt hamna utanför arbetsmarknaden om de är sjukskrivna . Och det är naturligtvis inte alls roligt att vara sjuk och leva på sjukpenning. Skattebetalarna är också vinnare om vi vänder detta, för det har stor påverkan på statsbudgeten. Att vända utvecklingen när det gäller sjuktalen är helt nödvändigt. Det finns bara vinnare om vi gör det. Jag kan konstatera att när hade ansvar för frågan ökade sjuktalen dramatiskt. har inga förslag på hur vi ska kunna vända utvecklingen. Regeringen har tagit itu med detta. Det är en svår utmaning. Det kommer att krävas en hel del åtgärder. Jag tror inte att alla åtgärder kommer att vara populära. Men det är nödvändigt att ta i ordentligt så att vi faktiskt kan vända den här mycket allvarliga utvecklingen. 46 (M): blev det väl delvis en annan debatt. Men vi är nog överens om att vi vill ha ned sjuktalen – det hoppas jag. Alliansregeringen gjorde mycket på området. tog ministern upp en av två mandatperioder. Vi vet att det gjordes mycket. Vi vet att vi synliggjorde människor. De kom in i systemet. De hamnade inte utanför. Det är viktigt oavsett om man är arbetslös eller sjukskriven och så vidare. Vi lägger 1,8 miljarder på arbetsmarknadsutbildningarna. Vi föreslog att man skulle dra ned lite på detta utifrån att resultatet är noll till och med när Arbetsförmedlingen själv utvärderar det. Att satsa så pass mycket pengar på något som har resultatet noll tyckte vi var mindre klokt. kostar det mer om man väljer att satsa på dem som står längst ifrån arbetsmarknaden. Det är färre som går ut i arbete. Utredarna, som har presenterat sina resultat för både ministern och arbetsmarknadsutskottet, fick en direkt fråga om det vore klokt att styra om till dem som står närmare arbetsmarknaden, om det inte vore så att de som står närmare arbetsmarknaden till och med utan de här arbetsförmedlingarna i lika hög grad skulle få ett arbete. Svaret var ja. Det innebär då att man styr om pengarna till personer som ändå skulle få arbete. Jag tycker att det är bra att ministern säger att det inte är bra med för tidigt avslutade tjänster inom sysselsättningsfasen utan att det finns någon plan. Då hoppas jag att det också är en tydlig signal ut till Arbetsmarknadssverige att det ska vara så. De signaler vi får tyder nämligen på att detta ändå sker. Det är bra att man följer statsstödsreglerna. Men och Kommuner och Landsting konstaterar att det kommer att finnas ett lågt intresse från kommuner och landsting. Därför kvarstår frågan, som jag inte har fått svar på: Tror ministern fortfarande att det kommer att bli 20 000 extratjänster ? 47 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Det är självklart att arbetsmarknadspolitiska åtgärder och arbetsmarknadsutbildning inte ska satsas på personer som skulle ha fått jobb ändå. Men det är också självklart att arbetsmarknadspolitiska insatser, inklusive arbetsmarknadsutbildning, ska satsas på de personer där man kan bedöma att insatserna har effekt. Det handlar om att insatserna ska leda till arbete eller föra personer närmare arbete. Det tror jag är en ganska enkel matematik i fråga om hur man bör styra inom arbetsmarknadspolitiken. Låt mig ändå svara på detta. Ja, vi kommer att behöva göra mycket när det gäller personer som står långt ifrån arbetsmarknaden. Många har varit arbetslösa mycket . Det finns en stor risk att gruppen kommer att späs på när vi nu har väldigt många nyanlända som ska in på den svenska arbetsmarknaden. Vi har sett att en ganska liten andel har klarat av att ta sig in på arbetsmarknaden under den tvååriga etableringsperioden. Det är mitt fokus att vi ska öka andelen som kommer i arbete eller studier . Men det finns en betydande risk, som också syns i våra prognoser, att ett antal kommer att gå vidare till arbetslöshet också . Det är mycket allvarligt. Därför kommer det att krävas fler åtgärder från regeringens sida när det gäller att bekämpa långtidsarbetslösheten. Det handlar både om dem som finns i fas 3 och om dem som riskerar att bli långtidsarbetslösa om de inte får adekvata insatser. Jag hoppas att vi kan återkomma till, och att vi kanske i vissa fall kan samarbeta kring, de insatser som krävs för att detta ska uppnås. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2015/16:696 om regeringens snabbspår 48 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): har frågat mig hur många personer som så här långt påbörjat de olika respektive snabbspår som regeringen och jag har presenterat och som finns på plats och vilket mål jag och regeringen har när det gäller det antal personer som ska delta i regeringens snabbspår. Jag har också fått frågan om hur jag och regeringen avser att följa upp utvecklingen och redovisa resultaten av snabbspåren, till exempel i vilken utsträckning människor som genomgått snabbspåren får jobb. Min och regeringens ambition är att nyanlända som har erfarenheter och kompetens inom bristyrken ska ges möjlighet att få sina dokument bedömda, att komplettera sin tidigare yrkeskunskap och att läsa anpassad yrkessvenska för att så snabbt som möjligt börja jobba. Allt annat är slöseri både för individerna och för samhället. Regeringen har mot den bakgrunden tagit initiativ till snabbspåren för att nyanlända snabbt ska komma ut på en arbetsplats som är relevant för individens utbildning, erfarenheter och intresse. råder det brist på arbetskraft i många branscher. De får nu hjälp med kompetensförsörjningen genom att Arbetsförmedlingen och branscherna tillsammans skapar snabbspår för att underlätta för nyanlända att etablera sig på arbetsmarknaden. har 1 735 personer startat i olika aktiviteter inom snabbspåren. Antalet personer inom snabbspåren påverkas av flera faktorer. En av dem är antalet personer i etableringsuppdraget med en tidigare yrkesbakgrund inom ett bristyrke. Gällande uppföljning och redovisning följer regeringen i första hand upp snabbspåren på samma sätt som Arbetsförmedlingens övriga arbete – genom att Arbetsförmedlingen redovisar och kommenterar myndighetens resultat i årsredovisning. Det uppdraget följer av förordningen 2000:605 om årsredovisning och budgetunderlag. Snabbspåren följer vi särskilt noga, och har löpande kontakter med Arbetsförmedlingen om deras arbete med dessa. 49 (M): Tack, arbetsmarknads- och etableringsministern, för svaret på min interpellation! Jag har ställt ett antal frågor till ministern gällande regeringens snabbspår för nyanlända. Mer än hälften av dem som är inskrivna på Arbetsförmedlingen är utrikes födda. var det 187 000 personer. Det inkluderar inte dem som har kommit hit under det som i vanliga ordalag kallas flyktingkrisen, när vi har haft en väldigt stor inströmning av utrikes födda, som ministern också tog upp i sitt svar. Det kommer givetvis också med stor sannolikhet att påverka den framtida arbetsmarknaden. Det är särskilt viktigt att vi kommer till skott och ser till att vi ger förbättrade möjligheter för människor att komma in på arbetsmarknaden, att få ett jobb från dag ett etcetera. Snabbspåren är en av de här delarna. Jag undrar vad regeringens mål är i antal. Ministern kanske inte vill sätta ett exakt antal. Men finns det någon uppskattning? Vi har diskuterat antal tidigare i debatten, och vi ser att det kan vara lite farligt att sätta just exakta siffermål. Men det är regeringens bedömning att det är 1 735 personer . Men vi kan se framåt. Det är ändå, som sagt, 187 000 utrikes födda personer som är inskrivna på Arbetsförmedlingen . Det kom 170 000 personer till . Det är klart att det är viktigt att det är 1 735 personer som faktiskt har gått ut i arbete. Men det är en väldigt stor del som är kvar. Vad är ministerns mål? När det gäller uppföljning och utvärdering av detta är det klart att man kan göra som säger. Man kan följa det på samma sätt som Arbetsförmedlingens övriga arbete när det är den årliga redovisningen. Men det här är en stor och viktig fråga. Utvärderar man detta och ser: Vad fungerar, och vad fungerar inte? På vilket sätt skulle man kunna förstärka och göra det bättre? Ja, vad är i grunden ministerns agenda här? Hur ska man se till att det framöver är många fler än 1 735 personer? Jag skulle vilja höra ministern gå in lite mer i detalj på hur hon ser på snabbspåren och hur de skulle kunna stärkas och förbättras. 50 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Tack så mycket för möjligheten att diskutera den här viktiga frågan! Snabbspår vänder sig inte till alla nyanlända eller alla utrikes födda. Snabbspår vänder sig till de personer som har kommit från ett annat land och som har yrkeserfarenhet och/eller utbildning inom yrken där det råder brist. Det är det som är själva definitionen. Snabbspår innebär inte att man går före någon annan, utan snabbspåren innebär att vi väsentligt kortar den tid det tar att bli redo att jobba i sitt yrke i . Det är det som ”snabb” syftar på. Man går heller inte före någon i den meningen eftersom det här handlar om bristyrken, det vill säga det finns ont om personer som kan anställas i dessa yrken. Det är ungefär jag bjöd in arbetsmarknadens parter och frågade om de ville hjälpa till med detta. Jag blev väldigt glad över det stora gensvar jag fick från parterna. Jag har blivit ännu gladare när jag har sett arbetet gå igång. Jag måste säga att i förhållande till hur snabbt vi jobbar i många andra delar av den offentliga förvaltningen så har samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och arbetsmarknadens parter när det gäller snabbspåren gått förvånansvärt snabbt och lätt och varit mycket pragmatiskt. Vi har en lång rad snabbspår som är igång. Drygt 1 700 personer har påbörjat sina snabbspår, och fler snabbspår är på gång. Ett presenterades för sedan och gäller samhällsvetare och socionomer. Där har ingen börjat ännu, men snabbspåret är presenterat. Det är ganska stora grupper; framför allt är samhällsvetare en mycket stor grupp. Arbetet med att ta fram ytterligare snabbspår pågår tillsammans med parterna. Hur många personer kommer att delta i snabbspåren? Det beror naturligtvis på hur många bristyrken vi har. Just nu har vi en så stark utveckling på arbetsmarknaden att bristyrkena tenderar att bli fler och fler. Det är ju inte bra att vi har bristyrken, men så ser det ut. Vi har många arbetsgivare inom allt fler yrken som inte får tag i rätt kompetens. Hur många som kommer att delta beror på hur många snabbspår som tas fram gemensamt mellan parterna. Där är jag väldigt optimistisk, eftersom det går framåt i väldigt god takt. Sedan beror det på sammansättningen av de nyanlända, vilken kompetens de har och om denna kompetens är relevant i förhållande till snabbspåren. Där ser det ut som om det inom ett antal yrken finns ganska stora grupper som kan förväntas gå in i snabbspåren. Andra grupper kan vara viktiga för arbetsmarknadens funktionssätt, men antalet personer är inte lika stort eller så är efterfrågan i antal inte lika stor. Men det kan vara viktiga grupper att hitta som nyckelkompetenser. Snabbspåret spelar alltså en viktig roll i flera olika avseenden, inte minst för att arbetsgivarna ska få tag i rätt kompetens. Men detta gör det nästan omöjligt att göra en prognos för hur många personer som kan komma ifråga för snabbspåren, eftersom det är omöjligt för mig att veta vilken kompetens de nyanlända har och huruvida den stämmer mot de krav som ställs för att gå in i snabbspåren. Det ser också olika ut för olika yrken. Vissa yrken går mer på den reella bedömda kompetensen, medan andra yrken, till exempel legitimationsyrken, har mer formella kompetenskrav som man måste uppnå. Detta påverkar naturligtvis också förutsättningarna för individen och hur snabbt det kan gå att nå upp till den kompetensen. Vi kan förvänta oss att antalet ökar väsentligt , inte minst därför att vi utökar till väsentligt fler lärosäten där kompletteringsutbildningarna påbörjas för det ganska stora antalet lärare som finns i etableringsuppdraget. Antalet kan förväntas gå ned lite , eftersom flera av snabbspåren innehåller högskoleutbildningar som kanske inte ges . Jag förväntar mig alltså att både antalet snabbspår och antalet individer kommer att öka väsentligt, men det är nästan omöjligt att göra en prognos över hur många det totalt sett kan handla om. 51 (M): Jag tror inte, hoppas jag, att det är något parti här i som har synpunkten att det inte ska lyckas och att man inte ska kunna få ut fler personer snabbt på arbetsmarknaden. Oavsett om en person är född i eller någon annanstans i världen vet vi att utanför arbetsmarknaden och i passivitet inte är bra för personen ifråga men givetvis inte heller för samhällsekonomin. Kan vi dessutom se till att våra företag där det finns bristyrken kan få personal är det ju ännu bättre för , för de anställda och för företagen. Där har vi något som alla partier också diskuterar ofta, och det är valideringen av kunskaper. Där har vi väl egentligen aldrig riktigt nått fram, från någon sida, utan det har varit en svårighet. Om man nu lyckas kartlägga kompetenser och lyckas hitta de individer som ändå finns inom bristyrkena, hur ser ministern då att det skulle kunna användas i den allmänna valideringen framgent? Det är ju en av de stora utmaningarna vi har. En väldigt stor del av de nyanlända saknar mycket utbildning. Många har inte gått klart , ett antal har gått , men alldeles för få har läst en gymnasial utbildning. Men även för dem som har det tar det i många lägen extremt att hitta eller kunna bekräfta kompetensen och få certifikat på detta. Om man nu lyckas med snabbspåren, hur ser ministern på att man skulle kunna använda sig av det för att validera kunskaper för hela gruppen nyanlända, om man kan se dem som en grupp, och se till att rätt personer hamnar på rätt plats och att de får möjlighet att nyttja sina kunskaper? Det är viktigt för individen, men det är också ett rejält slöseri för som land om vi har fel personer på fel plats. Det vore bra med rätt personer på rätt plats. 52 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Validering är en svag länk. Jag tror att vi är överens om det. Regeringen gör stora satsningar, men det har visat sig vara ganska svårt att få ordentlig fart på valideringsarbetet, så här finns stora utmaningar. Den validering som sker inom snabbspåren har jag höga förhoppningar om, eftersom det är parterna själva som ansvarar för den. Ta kockar till exempel – vi har en lång rad arbetsgivare som öppnar sina arbetsplatser för att göra valideringen där, på plats, i köket. Man gör det med validerare som är utbildade på flera olika språk och inte bara på svenska, så att vi säkert validerar yrkeskunnandet – det är ju det som ska valideras – och inte svenskkunnandet. Jag tror att vi kommer att kunna dra nytta av och använda det i flera fall. Jag tror dock inte att det kommer att räcka, utan vi kommer att behöva göra andra saker när det gäller validering. Vi tittar mycket på hur man översätter betyg i förhållande till högskolan. Det är en trång sektor. Även högskolan har dock möjlighet att validera kompetens när någon har gått en utbildning men saknar formellt papper eller kanske inte har fått med sig eller kunnat få ut betygen. Den möjligheten till validering av reell kompetens i förhållande till utbildningssystemet används i väldigt liten utsträckning. Det behövs förstås även i förhållande till yrkeslivet. Här har vi alltså en stor utmaning.