prot · H40949 · 2016-12-19 00:00:00 — När jag var i träffade jag till exempel många yazidiska ungdomar som kom från . De sa till mig: Ni tror att situationen i uppstod helt plötsligt, att det helt plötsligt kom folkmördare, men så var det inte. Yazidiska kvinnor kunde bli våldtagna på utan att någonting hände. Vi vände oss till domstolarna, men de hjälpte oss inte över huvud taget. Vi ansågs vara de lägsta av de lägsta. och det kurdiska självstyret har heller inte gjort något för att göra saken bättre för de här minoriteterna. Bland annat har man stiftat lagar om giftermål för barn . För beslöt man sig för att förbjuda alkohol. För bara beslutade man om religiösa regler som innebär att om en förälder konverterar till islam tvångskonverteras också barnen. Många lagstiftningar som har tagits fram av syftar inte till att minoriteterna ska kunna stanna kvar i landet och vara en del av den inkluderande processen, tvärtom. Det finns ingen rättsstat, man får inte hjälp av domstolarna, lagarna diskriminerar minoriteterna kraftigt och samhället i stort anser att de är paria. Även om utvecklingen går framåt just nu tror jag att man som stat tydligt måste säga att de här folkgrupperna tillhör , att de har lika stor rättighet att vara en del av och att de ska omfattas av mänskliga rättigheter lika mycket som alla andra. Jag tror inte att dessa minoriteter kommer att finnas kvar om vi inte, som en otroligt duktig stat som vill väl, är tydligare i vår kritik mot regimen. Jag vill därför ha ett förtydligande från ministern. Har ministern offentligt kritiserat uttalande att man inte tänker återlämna mark som man har tagit tillbaka från IS? Vad gäller korruptionen är det jättebra att man arbetar med UNDP. Men i fallet tror jag att man ännu mer behöver säkerställa att pengarna når fram. KRG:s centralregering har inte betalat ut löner på hur många månader som helst till människor som måste försörja sina familjer. Vad händer då när det kommer medel från andra länder? De här pengarna har tidigare inte kommit fram på ett tillräckligt bra sätt, så man måste arbeta starkare för att de ska nå fram. Vad gäller självstyrena tror jag att den svenska staten, just på grund av de anledningar som jag redogjorde för här i början, måste vara tydlig med att om de här folkgrupperna ska kunna överleva och finnas kvar måste omvärlden tydligt säga: Ja, ni har rätt till självstyre. Ni borde kunna få mer makt över er själva. De har nämligen inget som helst förtroende för omvärlden. De litar inte på att vare sig KRG:s centralregering eller den centrala regeringen i vill dem tillräckligt väl. De vill kunna styra medel för kultur och medel för samhällsbyggnad. Områdena Sinjar, Nineveslätten och även de turkmenska områdena var otroligt eftersatta när det gäller infrastruktur redan innan IS kom in, för det är ingen som satsar pengar och investerar i de här områdena därför att de inte har någon politisk kraft. Jag skulle vilja ha lite mer förtydliganden från ministern om det är okej. 20 LAWEN REDAR (S): Några av de mest komplexa situationerna i världen är kanske de i och . De är grannländer, och parter som så tydligt är terroristorganisationer begår övergrepp och använder gränsområden till att sprida ut sina fruktansvärda ideologiska ställningstaganden. De tar också över områden där människor bor och har rätt att leva i frihet och säkerhet. är en konstitutionell federation som tydligt har sagt vilka grupper som ska få regera över olika områdena och hur man ska hantera naturresurser. Men vi vet också att det är ett land med utbredd korruption och där det råder sekterism. Just nu pågår någon form av fullskaligt inbördeskrig mellan terroristorganisationer och olika grupper som måste försvara sig mot dessa. Därför tror jag att det är ganska svårt att veta exakt hur man ska navigera för att se vad det långsiktiga ska kunna bli. Det som regeringen gör är klokt. Man deltar i kampen mot terrorismen men hjälper också långsiktigt i form av humanitärt stöd och hjälp till sjukvård och institutioner. Det är det första och grundläggande för att få institutioner på plats och skapa någon form av antikorruption – och för möjligheten att skapa rättsstatens principer och att de ska vara gällande. Därefter måste det fortsatta utvecklingsarbetet vara politiskt och handla om hur dessa grupper ska titta på federationen och konstitutionen, hur processen ska vara jämbördig mellan grupperna, vad det är de själva vill ge uttryck för i ett framtida och hur denna process över huvud taget ska bli . Därför är det viktigt att vi fortsättningsvis navigerar genom att bygga upp på grunden en stat som bärs av sin egen befolkning och där grupperna får sina rättigheter tillgodosedda. är det för tidigt att uttala sig om hur marken ska se ut och vem som ska få bära rätten över det ena eller andra. Vi får fortsätta att ge stöd till dessa grupper för deras rätt till självbestämmande. 21 Utrikesminister (S): Jag tackar Lawen Redar och . Jag håller med om det som Lawen Redar just sa. Vi använder våra viktigaste plattformar, EU och FN, för att driva på i dessa frågor – mot kränkningar och övergrepp på mänskliga rättigheter och kränkningar av internationell humanitär rätt. Vi ska särskilt uppmärksamma minoritetsgrupper: barn, kvinnor och andra utsatta grupper och personer. Det innebär också att vi måste markera tydligt att vi inte accepterar straffrihet. Vi har engagerat oss i alla dessa tre spår: i den politiska processen, med det humanitära stödet och med militär hjälp i stödet till koalitionen mot Daish. Jag tror att det samlade internationella stödet är nödvändigt för att vi ska kunna få till stånd ett fredligt och stabilt på lång sikt. Vi är mycket bekymrade över den utveckling som vi har sett i . Därför påpekade jag i mitt anförande i vikten av att det internationella samfundet agerar gemensamt för att stödja . Det är också något vi kommer att arbeta för under vårt medlemskap i . Dessutom ska vi använda vår nya långsiktiga utvecklingsstrategi med just denna inriktning till att etablera en politisk process som är inkluderande och som ger röst och inflytande också åt minoritetsgrupperna. Precis som Lawen Redar sa kan vi inte rita färdigt kartan med alla linjer, men vi kan garantera att det finns en möjlighet för dessa minoritetsgrupper att existera. Vi rörs alla djupt av yazidiernas kamp och den utsatthet som de är föremål för. Det är viktigt att detta lyfts fram och att vi fortsätter att arbeta med alla dessa spår. Till exempel är den dialog som vi just nu har mellan och en viktig plattform för denna typ av samtal. Då kan se att vi kommer att fortsätta att stötta landet i dess reformansträngningar och i det som är nödvändigt att göra framöver. Jag tackar för debatten. Detta arbete fortsätter förstås på alla möjliga sätt, både med uttalanden och med framför allt den dialog som vi redan har med och minoritetsgrupperna. 22 (L): Pratar man med minoriteter förekommer mycket hyllande av . Jo, man väljer hellre pesten än döden. Man väljer hellre en diktator än att bli utsatt för folkmord. Man väljer hellre en diktator än etnisk rensning och att tvingas lämna sitt hemland. Vad är det egentligen för signal vi har skickat? Jag är övertygad om att situationen är likadan i . Varför stöttar de ? Inte för att de tycker om , inte för att de tycker att han är en god människa och inte för att de tycker att det han gör mot andra i befolkningen är bra. Nej, de stöttar honom för att diktatorn är den ende som ser till att de inte utrotas. Det som hände i har direkt inverkan på det som händer i när minoriteter väljer att stötta . De tar hellre diktatorn än döden i handen. Detta måste vi i omvärlden börja förstå. Stöttar vi inte minoriteterna så att de kan överleva och visar dem att de har en framtid och en plats i världen kommer de att göra allt de kan för att bevara situationen som den är. Situationen är likadan bland kopterna i . Varför stöttar kopterna den hemska militärregimen? Jo, för att det är rädda för döden. De är rädda för det som kommer annars. Vi måste vara medvetna om att det som hände i blev en berättelse om hur andra minoriteter har kommit och kommer att agera. Vi ser redan nu att om vi inte stöttar minoriteter och säger att de har rätt till självstyre, att de är en lika stor del av landet , att och kårer inte kan hålla på med korruption och att inte kan stifta lagar som i praktiken innebär att minoriteterna kommer att behöva lämna landet, så kommer vi inte att se en demokratisk utveckling av regionen i stort. 23 Utrikesminister (S): Jag anser att vi gör det, . Vi påtalar just risken med att inte ge en röst eller skapa en inkluderande fredsprocess. Just nu är vi dock inte redo att rita kartan färdig och säga exakt hur det ska se ut den dag man har vunnit striden mot Daish. Vi har debatterat fredade zoner. Jag förstår argumentet för, men jag kan också se farorna. Vi får inte skapa dödsfällor eller låsa oss vid något som utsätter människor för ännu större fara. Jag har all respekt för argumentet, och varje gång vi träffar irakiska företrädare pekar vi på risken med att inte skapa en inkluderande fredsprocess och ta precis dessa hänsyn. Jag kan bara hålla med och säga att jag anser att vi med stöd av ett brett engagemang i kan framföra detta med kraft. Vi gör det också med pengar och en plan för hur det ska se ut post-Daish i . Vi ska också arbeta på alla de internationella spår som vi bedömer nödvändiga för att kunna få respekt för rättsstatens principer och mänskliga rättigheter. Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2016/17:170 om turkiska statens förhållningssätt till folkmordet seyfo 24 Utrikesminister (S): har frågat mig om jag genom mitt svar på den skriftliga frågan 2016/17:196 menar att det bör tillåtas en öppen och levande debatt om folkmordet seyfo, om mitt ställningstagande är att en likadan debatt om Förintelsen, och folkmordet i bör tillåtas, om det är mitt ställningstagande att försonande samtal kan ske mellan å ena sidan assyrier/syrianer och å andra sidan staten och huruvida dessa kan betraktas som jämbördiga parter samt om det är mitt ställningstagande att har en öppen och levande debatt om folkmordet med tanke på att personer som har uttalat att de anser att det är ett folkmord har straffats. Låt mig inleda med att konstatera att regeringen värnar om yttrandefrihet och åsiktsfrihet, inklusive fri och öppen debatt, vilket utgör en fundamental del av demokratins kärna. En sådan debatt ska självfallet också kunna föras om de fruktansvärda händelser som interpellanten omnämner i sin första fråga. Vi kommer att fortsätta att försvara dessa mänskliga rättigheter, som vi måste värna om offer och efterlevande till offer för övergrepp genom att hantera frågor om övergrepp på ett seriöst sätt. Vad som krävs för försonande samtal är att de inblandade parterna intar en respektfull hållning gentemot varandra och är genuint öppna för just en fri debatt. En central dimension för att en försoning ska kunna ske är dessutom att förutsättningar ges för bedrivande av fri forskning – något som jag har lyft fram. Om dessa förutsättningar finns är jag övertygad om att försonande samtal kan äga rum även bland icke jämbördiga parter. undrar också om det är mitt ställningstagande att det i finns en öppen och levande debatt om massövergreppen i det sönderfallande med tanke på att personer som anser att de var ett folkmord har straffats. På den punkten finns det verkligen mycket kvar att önska. Behovet av en fri debatt är stort, och det handlar inte bara om frågan om massövergreppen i det sönderfallande utan om den fria debatten och yttrandefriheten i i allmänhet. Som interpellanten säkert känner till har jag varit ytterst tydlig i min kritik mot utvecklingen i på detta område. kan vi notera vissa framsteg. Bilden är långt ifrån entydig, men inom vissa områden ökar gradvis förekomsten av ett kritiskt förhållningssätt till den officiella hållningen gällande massövergreppen. Antalet publikationer och aktiviteter som berör frågan tilltar, inte minst . Det året markerade som bekant efter de historiska massövergreppen. När det gäller de historiska massövergreppen i det sönderfallande är det viktigt att ha i åtanke att de drabbade inte bara var assyrier och syrianer utan också andra grupper. Den arbetar aktivt för att främja fri forskning, som i sin tur förhoppningsvis kan leda till en respektfull dialog och i förlängningen till försoning. Vi bidrar bland annat till ett projekt som rör skapandet av ett armeniskt institut i genom . Institutet ska fungera som ett kunskaps- och resurscentrum som är öppet för allmänheten. Därutöver stöder vi aktiviteter inom kulturarvsfrågor som inbegriper de icke-muslimska minoriteterna i , bland annat ett bokprojekt som handlar om dessa människors historia i olika städer i Anatolien. 25 (L): Tack, utrikesministern, för svaret! Jag inte alls lika nöjd med svaret på denna interpellation som jag var med svaret på den föregående. Det vill jag vara tydlig med. Enligt min mening besvaras endast en av mina frågor av utrikesministern, och den gäller yttrandefriheten i . Där delar jag självfallet ministerns oro, men jag vill vara tydlig på en punkt: Om omvärlden och tillåter ett land att komma undan med folkmord kan man heller inte förvänta sig att detta land ska lära sig av sitt beteende, utan landet kommer att fortsätta att agera på samma sätt. Vi ser hur behandlar bland annat sin kurdiska befolkning, journalister och yttrandefriheten . Det är klart att det finns ett direkt samband mellan vad man har kommit undan med tidigare och det som händer . Min första och viktigaste fråga till utrikesministern är: Ska man tolka hennes svar som att Socialdemokraterna och nu har ändrat åsikt om erkännandet av folkmordet ? Är detta det slutgiltiga beskedet ? Kommer regeringen alltså inte att infria det vallöfte som gav bland annat inför 2 000 svensk-assyrier i ? Hur ser färdplanen ut framöver? Är detta det besked ni har att lämna? Tänker ni svika det vallöfte som alla era valarbetare gick runt och gav inför valet ? Det vore bra med ett tydligt svar på detta. Det finns två frågor där jag inte tycker att ministern svarar tillräckligt. För det första har vi frågan om en öppen och levande debatt. Alla forskare är överens om att ett folkmord har skett, och ministern tycker att det behövs en öppen, levande och fri debatt. Jag undrar därför om ministern tycker likadant när det gäller folkmordet i , och . Ska vi ha en öppen och levande debatt om huruvida Förintelsen har skett eller inte, eller ska vi vara tydliga som politiker och som stat med att den faktiskt har skett? Jag kan inte minnas att vi tillåter en sådan öppen och fri debatt, utan vi markerar mot de andra folkmord som har skett . Vad är skillnaden när det gäller detta folkmord? För det andra undrar jag över de försonande samtal som ministern nämnde. Man behöver inse att det finns olika styrkeförhållanden vad gäller denna fråga. Visst, armenier var utsatta, och det finns en armenisk stat, men det andra folket som var absolut mest utsatt var assyrier och syrianer, som inte har någon stat. Hur ska försonande samtal ske mellan denna grupp och den turkiska staten? Väldigt många svensk-assyrier och svensk-syrianer har sitt ursprung i . De finns här på grund av folkmordet. Hur ska man i så fall ha försonande samtal? Jag skulle vilja ha besked i tre frågor. För det första: Vad är regeringens inställning till folkmordet – är beskedet ett nej till att erkänna det? För det andra: Bör vi ha en öppen och levande debatt om huruvida Förintelsen, och har hänt? För det tredje: Tänker ministern hjälpa till med de försonande samtalen? Jag vet att många undrar vad det är vi håller på med när det gäller folkmordsfrågan. Det har gått – varför håller vi på och debatterar den? Men det är en levande fråga därför att den stat som har begått detta brott har gjort det till en själsfråga – till sin grundläggande fråga – att förneka sitt brott. Detta har varit en grund för att de har kunnat begå andra brott . Det finns inte så stora skillnader mellan hur behandlade dessa minoriteter då och hur de behandlar sina minoriteter . Varför ska man återigen låta en stat komma undan? Eftersom har gjort det till en politisk fråga att förneka sina brott och handlingar tycker jag att det minsta man kan begära av en stark demokrati som är att vi ska stå upp och säga att detta har hänt och att erkänna det. Det är därför ett svenskt erkännande är så viktigt: Vi är en demokratisk stat, och den stat som har begått brottet vägrar att erkänna detta. 26 Utrikesminister (S): Vi är alla överens om följande: I det sönderfallande , under , begicks omfattande övergrepp mot den armeniska folkgruppen och andra minoriteter. Det är fruktansvärt att ta del av skildringar av vad som hände. Både dåtida rapporter från till exempel svenska ambassaden i och nutida forskning vittnar om ett ofattbart stort antal människor som mördades, deporterades eller tvingades på flykt från sina hem. En betydande del av den kristna befolkningen i dödades. Det är viktigt att vi minns och lär oss av de mörka kapitlen i vår europeiska historia. I har lärdomarna från historien lagt grunden för den vikt vi lägger vid respekt för folkrätten och mänskliga rättigheter i vår utrikespolitik. Ett flertal av de mekanismer till skydd för de mänskliga rättigheterna som utvecklades växte fram just ur erfarenheterna från tidigare massövergrepp, däribland det som skedde i det sönderfallande . Kunskap om vad som har hänt hjälper till att förhindra att sådana övergrepp sker igen. Både du, , och alla andra vet att begreppet folkmord är svårt och känsligt liksom vem som ska avgöra om det är just detta juridiska begrepp som ska användas. Regeringar över hela världen uttalar sig ytterst sällan om saken, av goda skäl, för vi anser att det är domstolar som ska använda begreppet. Mot bakgrund av detta uppdrog vi, när vi kom till makten, åt professor att på en principiell och allmän nivå belysa relevanta rättsliga, historiska och andra aspekter på förhållningssätt och benämningar i anslutning till historiska massövergrepp. Det är en sak att titta på det som pågår just nu och en annan att gå och göra det. Är det regeringens uppgift att avgöra denna fråga, och vad kommer det att innebära? Vi har på UD noggrant studerat rapporten, som hjälper oss att förstå och hantera olika händelser i det förflutna. I rapporten beskrivs bland annat behovet av ökad historisk samsyn, och det är detta det handlar om. Vi menar att debatten måste få äga rum i . Detta är viktigt för att bli överens om och etablera vad som har hänt. säger att historien inte får stängas för forskning och debatt men att det är viktigt att inblandade parter ärligt försöker fastställa vad som hände och i öppen anda diskuterar hur händelserna ska tolkas och värderas. Så står det i hans rapport. Där omnämns också FN-rapportören för övergångsrättvisa, de , och hans påpekande att historiska fakta ofta manipuleras för politiska och ideologiska ändamål, vilket ökar risken för nya konflikter. säger att alla parter bör främja den historiska forskningen och öppna arkiv för forskare, för att få en fördomsfri granskning. Den tidigare alliansregeringen hade också denna fråga uppe, som säkert vet. De lämnade frågan om ett erkännande utan åtgärd. Min företrädare svarade också att det är oberoende forskare som är bäst skickade att utreda historiska händelser och hur dessa bör rubriceras. pratar vi om detta, och jag tycker inte att man ska dra in alla andra händelser i bilden. Det är denna händelse som vi diskuterar just . 27 (L): Jag kan ärligt säga att jag var överens med Socialdemokraterna . Jag tyckte att det var modigt av att som utrikestalesperson gå ut och säga att Socialdemokraterna tänkte göra detta när man kom till makten. Jag tyckte att det var modigt av att stå framför 2 000 svensk-assyrier och säga: Väljer ni mig till statsminister kommer jag att erkänna detta folkmord. Utrikesministern vet mycket väl att denna fråga är otroligt viktig för en av största minoriteter. Vi är minst 120 000 svenskar som har denna bakgrund och som har familjeerfarenheter från detta folkmord. I varenda debatt som jag deltog i som gällde dessa frågor stod socialdemokratiska politiker och miljöpartistiska politiker och sa: Väljer ni oss och vi får regeringsmakten kommer vi att erkänna detta. Det som jag däremot tycker är fegt är att man, när man väl har fått makten, helt plötsligt vänder och inte genomför det som man har lovat under ett stort antal år. Man kan säga vad man vill om Alliansen, men Alliansen hade inte kommit överens om att erkänna detta folkmord om man kom till makten. Tvärtom hade man varit tydlig med att man inte skulle göra det. När jag företrädde Liberalerna under valrörelsen kunde jag inte ge detta löfte. Jag gav aldrig det löftet. Jag kunde inte stå framför 2 000 personer och säga att detta kommer att hända. Men det gjorde ni i den rödgröna oppositionen. Då tycker jag att man måste ta ansvar för det som man har sagt och lovat svenska folket, och särskilt lovat den svensk-syrianska gruppen, nämligen att om man kommer till makten kommer man att erkänna detta. Jag tycker att det blir mycket konstigt när man säger att en regering inte ska syssla med detta. Det borde ni ha vetat tidigare också. Ni har ju suttit vid regeringsmakten tidigare. Det blir otroligt konstigt, och jag tycker att det är mycket fegt att säga en sak när man är i opposition och en helt annan när man är i regeringsställning. Man kan säga vad man vill om åsikt i frågan – jag håller inte med om den – men de är åtminstone konsekventa. När det gäller vad stater får och inte får göra kan jag säga följande. Bara erkände folkmordet. har erkänt det, har erkänt det och de flesta västerländska stormakter har erkänt det. Jag köper därför inte resonemanget om att en regering är restriktiv i denna fråga. Tvärtom har de blivit mycket mer tydliga i denna fråga, och många vågar nu säga detta. Jag tror att man måste förstå att denna fråga inte är frikopplad från frågan om andra folkmord. Detta folkmord är faktiskt själva grunden till folkmordskonventionen. Det var efter att detta folkmord skedde som en forskare tog fram begreppet ”genocide” och baserade hela sin forskning på det. Det är detta folkmord som egentligen är grunden till att det finns forskning i frågan. Jag blir faktiskt mycket förvånad över att man helt plötsligt säger att detta är någonting annat än Srebrenicaförintelsen och det som hände i . Säg det till de anhöriga till dem som blev mördade. Det är inte någonting för de andra. Den turkiska staten har gjort det till sin politiska ideologi och sitt grundsystem att förneka att detta har hänt. Systematiskt förnekar man brott som man har begått mot andra grupper. På samma sätt som man förnekar brott som man begår mot kurderna förnekar man brott som begicks då. Det har blivit en del av deras nationella identitet. Då kan inte andra stater, som är demokratiska och fria och som har en stor del människor som har flytt från förtrycket i denna stat, sitta och säga att de inte hade ett ansvar att göra någonting. Det är just för att vägrar att ta ansvar som måste påpeka detta brott. Jag skulle därför gärna vilja höra ett resonemang om varför detta inte behövs mot . Det är inte så att , och inte erkänner sina brott. Det gör de. Men erkänner inte sina brott. Det finns skiljelinjer där, och jag skulle gärna vilja att utrikesministern talar om dem. 28 Utrikesminister (S): Jag tycker att detta är en av de svåraste debatter vi har eftersom detta för de allra flesta blir obegripligt. Ska det vara så krångligt att använda detta ord? Det är väl bara att säga det. Men det betyder någonting. Därför är det viktigt att detta görs på ett rättsligt och politiskt korrekt sätt, och också så att det kan bidra till försoning och att man hjälper till i en process att reda ut saker. Det som vi gjorde var att be att belysa detta. Vad gör man med det som är ett historiskt erkännande i så fall, det som ägde rum ? Vad betyder det? Är det regeringar som ska göra det?