prot · H309114 · 2016-06-07 00:00:00 — Vi ser fram emot vad regeringen kommer att presentera för ståndpunkt när denna remissrunda är avslutad och man kan komma vidare och göra verkstad av de tillkännagivanden, regeringsuppdrag, myndighetsrapporter och remissyttranden som har beretts under dessa år. Jag tackar kulturministern för svaret tills vidare. 102 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag tackar riksdagsledamoten för interpellationen. Överläggningen var härmed avslutad. § 24 Svar på interpellation 2015/16:634 om statsbidrag till civilsamhällesorganisationer 103 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig om jag har för avsikt att ta initiativ till ytterligare åtgärder – och i så fall vilka åtgärder – för att säkerställa att statliga bidrag går till civilsamhällesorganisationer som efterlever regler om demokrati och mänskliga rättigheter. Låt mig först och främst understryka att regeringen tar avstånd från de skrämmande och vedervärdiga uttalandena från dåvarande vice ordföranden i i samband med en manifestation på . Uttalanden likt dessa hör inte hemma i vårt demokratiska samhälle. Det finns ett antal strukturella villkor som gäller för statliga bidrag till organisationer inom det civila samhället. Statsbidrag ska inte ges till organisationer som bedriver verksamhet som strider mot demokratins idéer och mot principerna om alla människors lika värde och rättigheter. I enlighet med de flesta förordningar om statsbidrag till det civila samhällets organisationer får bidrag lämnas endast till en organisation som har en demokratisk uppbyggnad och som bedriver en verksamhet som respekterar demokratins idéer. Det är också möjligt för myndigheter att kräva tillbaka statsbidrag som beviljats på felaktiga grunder. Jag håller med om att civilsamhällets aktörer fyller en viktig roll i samhället. Stödet till det civila samhällets organisationer är en grund för att det civila samhällets organisationer ska kunna spela en aktiv roll i demokratin. Regeringen genomför uppföljningar med bidragsgivande myndigheter. Regeringen arbetar också med att öka tydligheten i bidragsgivningen för att säkerställa att bidragsvillkoren följs. genomfördes en översyn av ett antal förordningar, vilken är redovisad i DS 2015:38, Statligt stöd till det civila samhället – en översyn av fyra bidragsförordningar samt stödet till Exit. I promemorian finns förslag om skärpta demokratikriterier för flera bidrag till organisationer som bereds inom . Regeringen har också identifierat ett behov av att se över statens stöd till trossamfunden och planerar att tillsätta en utredning för att se över detta stöd. Avslutningsvis vill jag påpeka att de få organisationer och individer som utnyttjar systemen för verksamhet som motverkar demokratins principer förstör för alla tusentals organisationer som förbättrar vårt samhälle. De undergräver förtroendet för de statsbidrag vi har. Det är viktigt att alla organisationer som tar emot stöd är medvetna om de villkor som är förenade med stöden när det gäller att ha en verksamhet som respekterar demokratiska värderingar. Därför måste vi som bär ansvaret för statens stöd till det civila samhället säkerställa att det finns en rimlig kontroll på plats. 104 (M): Tack, ministern, för svaret! Jag är medveten om de kriterier som finns för hur statliga bidrag ska ges till organisationer och föreningar i civilsamhället och vikten av att de efterlevs. Det är väldigt viktigt. Men det visar sig ändå att strukturella villkor och kriterier inte alltid stämmer med verkligheten. Jag har i min interpellation nämnt det uttalande som gjordes . Man får väl utgå från att en vice ordförande visste vad det var för kriterier som gällde för hans organisation. Ändå blev det ett övertramp. Precis som ministern säger är det här uttalanden som inte hör hemma i vårt demokratiska samhälle. Sådant ska vi inte acceptera. Men jag funderar lite grann på varför det gång efter annan händer att organisationer och föreningar som får statliga bidrag inte lever upp till de kriterier som de har lovat att följa. Jag tycker att det är mycket allvarligt att de inte gör det. Sådana beteenden måste på något vis stävjas i sin linda. pratar jag om hela civilsamhället, de ungefär 200 000 organisationer som finns, inklusive trossamfunden. Har ministern någon uppfattning om varför organisationer och föreningar inte lever upp till de kriterier som de har lovat att följa? Jag ska fortsätta lite grann, så återkommer jag till den frågan. Jag menar att samhället måste vara mycket tydligt och skarpt när det gäller att vi inte har något som helst överseende med sådana övertramp. En annan viktig aspekt är, precis som ministern säger i svaret, att de allra flesta organisationer och föreningar som får statligt stöd fungerar alldeles utmärkt. Några förstör och kastar skugga över de andra. Det är orättvist för dem som fungerar bra. Vi har ett civilsamhälle som jag som ledamot och som privatperson värnar mycket om och som jag också är en aktiv del av. Men jag har en fundering och en fråga: Lever kriterierna ett eget liv och är de helt åtskilda från verkligheten? Det handlar alltså om de strukturella villkoren och kriterierna. Vad händer när pengar har beviljats? Hur står det till med informationen när ansökan beviljas? Skriver föreningarna på att de har tagit del av det som gäller? Gör de det en gång, eller sker det fortlöpande? Eller är det för bristfälligt, helt enkelt? 105 Kultur- och demokratiminister (MP): Precis som beskriver – där är vi verkligen överens – har vi ett fantastiskt civilsamhälle i vårt land. Vi har ett av de absolut bredaste och mest robusta civilsamhällena. Det gör vårt land till ett unikt land. När man talar med forskarna säger de ofta att vi har ett av de absolut bästa civilsamhällena i världen. Jag skulle nog vilja påstå att vi har det bästa. En av anledningarna till att det civila samhället i har kunnat bli så starkt är att vi har ett mycket generöst bidragssystem. Det är ett mycket generöst stödsystem för organisationer. Det är ett system som också bidrar till att det i inte bara är de som är rika som kan organisera sig eller bilda föreningar. Det kan alla, mer eller mindre. Vi har skapat förutsättningar för det. Det har i sin tur gjort vårt land starkare och bättre. Jag själv har varit scout. Jag vet inte om riksdagsledamoten har tagit del av scoutverksamheten. Men mycket av det jag har lärt om ledarskap, organisationsutveckling och konflikthantering har jag lärt mig i scouterna. Jag var en av de yngsta patrulledarna någonsin i min kår. Scouterna är den organisation som tog emot störst stöd , tätt följd av Sverok och därefter av Elevkårer och så vidare. Precis som riksdagsledamoten beskriver är de flesta föreningar och organisationer som tar emot relativt stora summor av skattebetalarnas pengar organisationer som inte bara sköter sig utan som också bygger individer och bygger samhället. Det är en fantastisk verksamhet som bedrivs. Jag är som skattebetalare stolt över att jag får bidra till detta och den här utvecklingen av människor och hela samhället i stort. Just därför är det oerhört provocerande och sorgligt – man blir, milt uttryckt, arg och upprörd – när det finns människor som utnyttjar systemet och som visar att vi inte kan lita på dem. Det är just därför som jag , inte minst som aktiv i det civila samhället eller som general-direktör för en myndighet, har varit frustrerad över att vi inte har gjort allt vi kan för att rätta till och styra upp våra system så att vi i möjligaste mån täpper till de hål som finns. Vi kommer aldrig att kunna skydda oss till mot illvilja och ondska. Men vi kan göra allt vi kan. Därför är jag väldigt stolt över att vara kultur- och demokratiminister i en regering som tar tag i detta. Missbruken uppkom ju inte , utan det här har pågått . Visst kan vi göra mer. Det vi gör nu är en översyn av våra olika system. Bland annat är skillnaden mellan de olika förordningarna och de olika bidragsgivande myndigheterna för stora. Bara där kommer vi att hitta lösningar som tar oss framåt och som gör vårt system mer säkert. 106 (M): Ja, det är viktigt att de organisationer och föreningar som får statliga bidrag är införstådda med vad som gäller i , hur vi vill ha det och vilka demokratiska värderingar vi har – det gäller inte minst flickors och kvinnors rättigheter. Det får vi aldrig tumma på, utan det måste följas. Vi måste vara säkra på att de organisationer och föreningar som får statliga bidrag också tar del av de kriterier som finns, så att de vet vad som gäller. Tappar man sitt bidrag vet man då vad det beror på. Jag har skrivit ned följande: demokratisk uppbyggnad, respekt för demokratin och principerna om människors lika värde. Det är kriterier som måste hållas levande i varje organisation och förening, inte bara just när ansökan lämnas in. Detta ska leva – och . Hur säkerställer ministern att så är fallet? 107 Kultur- och demokratiminister (MP): Ja, det är precis det som vi nu sätter igång. Vi inleder ett arbete som faktiskt tar ett helhetsgrepp på alla de olika förordningarna – det är många olika – och det flertal myndigheter som ger statligt stöd i olika former. Det är hög tid för den samordningen. Vi utreder för att kunna säkerställa att vi får långsiktighet och enhetlighet i de olika förordningarna. Vi tittar också på de olika typer av organisationsstöd som finns för det civila samhället. Till exempel kommer vi särskilt att utreda statens stöd till trossamfund. Den förordningen har inte setts över sedan kyrkan skildes från staten, . Det är hög tid att göra det. En utgångspunkt, ett mål, med den översynen är att skärpa kraven på demokratiska värderingar bland de samfund som får statligt stöd. Vi har också låtit ta fram förslag på skärpta demokratikriterier för flera bidrag till organisationer, däribland etniska organisationer. Dessa förslag går vi nu vidare med och bereder. Vi kommer även att se över hur myndigheterna arbetar, och vi kommer att ställa krav på samverkan mellan de olika myndigheterna. Myndigheterna ska också dela med sig av sina olika rutiner så att vi säkerställer att vi får en best practice, både när vi studerar själva första ansökan och, inte minst viktigt, vilket riksdagsledamoten lyfter fram, när det gäller hur vi följer upp och säkerställer att man efterlever de krav som vi ställer på alla som erhåller det stora förtroendet att ta emot statligt stöd för sin verksamhet. 108 (M): Vi lever i en orolig tid, och det är viktigt att samhället är motståndskraftigt mot olika företeelser som hotar våra värderingar. Därför gläder det mig att höra att ministern nu föreslår skärpta demokratikriterier och en skärpt kontroll av organisationer som får statligt bidrag. Detta innebär förhoppningsvis att vi slipper uttalanden liknande dem vi hörde på . Jag hoppas verkligen det. Avslutningsvis vill jag som före detta lärare säga att upprepning är kunskapens moder. Att se till att den information, de kriterier och de strukturella villkor som gäller för organisationer och föreningar hålls levande är det säkraste sättet att se till att sådana flagranta övergrepp som då och då sker kanske uteblir. 109 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag önskar att vi kunde upprätta ett system som gjorde att vi för evigt slapp hatiska uttalanden. Tyvärr tror jag inte att den översyn som vi nu gör kommer att stoppa det. Däremot ska jag göra allt jag kan för att den översyn vi nu gör resulterar i att det i alla fall inte är statliga bidrag, skattebetalarnas pengar, som går till och understöder organisationer som har företrädare som kommer med sådana uttalanden. Det är helt oacceptabelt. Jag är otroligt glad och stolt över att riksdagsledamoten, tillsammans med många andra, har reagerat så oerhört starkt på vad som har skett och också välkomnat de olika översyner som vi nu gör. Vi måste nämligen vara många som tillsammans värnar vår demokrati, respekten för grundläggande mänskliga rättigheter och vår människosyn. Som jag sa i en tidigare interpellation: Det är många mörkerkrafter på gång i vårt land och runt omkring oss, så vi behöver stå starka , vi som har en tro på alla människors lika värde. Tack för interpellationen! Överläggningen var härmed avslutad. § 25 Svar på interpellation 2015/16:635 om verktyg för barn och unga att kritiskt kunna granska rörliga bilder 110 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att barn och unga ska ges nödvändiga verktyg för att kritiskt kunna granska det rörliga mediet. Jag kan konstatera att många åtgärder redan vidtas. I där vår bild av verkligheten allt oftare formas och sprids via digitala medier ökar behovet av kunskap och förståelse för hur medier fungerar. Förmågan att finna, analysera, kritiskt värdera och skapa innehåll i medier är grundläggande om man ska kunna vara en aktiv samhällsmedborgare. Gemensamt brukar dessa förmågor samlas under begreppet medie- och informationskunnighet, . har i uppdrag att verka för att stärka barn och unga som medvetna medieanvändare och skydda dem mot skadlig mediepåverkan. Genom att utrusta barn och unga med medie-och informationskunnighet bidrar myndigheten till att stärka barnens kritiska tänkande i förhållande till information och innehåll i medier. Myndigheten tar fram utbildningsmaterial till barn och unga respektive vuxna som är i barnens närhet, som föräldrar, bibliotekarier och lärare. Med särskilt fokus på kritisk analys av rörliga bilder har inlett ett samarbete med i syfte att utveckla kunskapen kring bildens betydelse i medie- och informationssamhället. Samarbetet fortsätter även . FN:s konvention om barnets rättigheter – – slår fast att alla barn har rätt till kultur. Ett av målen i regeringens filmproposition är att barn och unga i hela landet, oavsett funktionsförmåga, ska ha goda möjligheter att se film och få kunskap om film och rörlig bild. Filmpedagogiskt arbete i skolan spelar en väsentlig roll på alla nivåer. Läro-, kurs- och ämnesplanerna för och gymnasieskolan ställer krav gällande både elevernas kunskap om och deras möjlighet att få skapa rörlig bild. Filmpolitiken ska bidra till att lärare i olika skolformer i hela landet kan erbjudas kompetensutveckling och pedagogiska verktyg för att eleverna ska ges förutsättningar att nå kunskapskraven. Även föreningsdrivna filmverksamheter har stor betydelse för barns och ungas kunskaper om rörlig bild och möjligheter till eget skapande. Intresset för att använda film i skolan växer alltjämt och efterfrågan på kompetensutveckling i filmpedagogik bland lärare är fortsatt stor. samarbetar bland annat med fem mellanstadieklasser runt om i landet kring filmpedagogik i projektet . Erfarenheter från publiceras löpande på webbplats som inspiration till andra pedagoger. genomför även många andra verksamheter för att stärka arbetet med filmpedagogik, bland annat genom skolbiodagar och kurser för filmpedagoger och lärare. Även uppdrag som barnfilmsambassadör bör nämnas. I en värld där kommunikation genom bilder blir allt vanligare på nätet krävs det att barn och unga kan ta ställning till exempelvis de normer och värderingar som bilder förmedlar och ha ett kritiskt tänkande i förhållande till dem. Därför är både Statens medieråds arbete med medie- och informationskunnighet och arbete med filmpedagogik ytterst viktigt. Jag kommer även framöver att verka för att barn och unga verkligen har de nödvändiga verktyg som behövs för att kritiskt kunna granska det rörliga mediet. 111 (M): Det är intressant att ta del av statsrådets svar på min fråga. Jag skulle önska att även statsrådet ställer sig bakom filmen som en viktig kulturyttring tillsammans med litteraturen, bilden och de andra konstformerna, eftersom filmen har ett så viktigt fokus i den svenska kulturen. Som statsrådet sa lever vi i där bilden präglar vår tillvaro. Alla, unga som gamla, präglas av detta, och redan i förskoleåldern är unga människor ute på nätet. Där är de väldigt sårbara, precis som ute på gator och torg. Såklart är föräldrarna de viktigaste och närmaste värnen, och föräldrarna måste också få möjlighet till stöttning i sin uppgift att lära barnen ett kritiskt granskande. Där kommer den viktigaste insatsen som jag och vi ser det: studenterna. De som läser till förskollärare, grundskollärare och gymnasielärare måste i sin grundutbildning få kunskap om bildens betydelse och makt och hur barn kan få redskap att lära sig hantera bilden. Att kunna inympa ett kritiskt tänkande redan i späd ålder är en viktig parameter i en filmpolitik med kvalitet. Unga människor filmar vardagshändelser med sina mobilkameror. Många lägger upp klipp på sociala medier. Bloggar och poddar lockar hundratals unga följare. Kontrollen av att de följer vanliga lagar och regler är inte helt vattentät. Det behöver göras mycket där för att skydda barnen. Fler och fler kan göra film och förverkliga sina konstnärliga filmdrömmar utan att behöva begränsas av ekonomiska förutsättningar. Det är bra. kan film och andra medier manipulera verkligheten. Detta att alla har ständig tillgång till filmkameror innebär risker. Vi vuxna måste se till att det finns gränser och verktyg att hantera riskerna. Vet kulturministern hur många timmar på lärarutbildningen man lär ut till studenterna hur de ska hjälpa barnen till ett kritiskt granskande av film? Vet kulturministern hur många timmar detta görs på lärarutbildningen? 112 Kultur- och demokratiminister (MP): Tack för ytterligare diskussion i detta viktiga ämne. Precis som beskriver berör , förmågan att hantera och arbeta samt kritiskt granska rörlig bild, många olika politikområden. Inte minst viktig är utbildningspolitiken på de olika nivåerna, inte enbart riktad till de barn och unga som går i skolan utan också till lärarna. Jag vet inte alls exakt hur många timmar, eller hur få timmar, jag misstänker att det är få timmar, lärarstudenterna får. Det är ett område som vi just nu arbetar med. har departementschefen på , vilket är jag, tillsammans med departementschef bildat en arbetsgrupp mellan våra två departement. Det är helt nytt. Det har inte skett tidigare i den formen när departementen har varit delade. Detta är för att vi ska kunna identifiera några av de områden där vi gemensamt ser behov av den kunskapen, bland annat med utgångspunkt i erfarenheter från de olika myndigheter vi jobbar med . Till exempel ansvarar jag för , den myndighet som arbetar mycket med att ta fram olika verktyg och material för lärare, föräldrar och unga. har som departementschef på möjlighet att påverka hur lärarutbildningen ser ut, även om Hellmark har ansvaret för högre utbildningar. Det här området befinner sig just nu under lupp. Utvecklingen går oerhört snabbt. Det kommer siffror efter siffror och underlag efter underlag som visar att vi ligger steget efter. Detta är allvarligt, både när det handlar om att rörlig bild behöver bli ett verktyg som många unga kan utvecklas med ur ett rent kulturpolitiskt perspektiv, men också i fråga om den våldsbejakande extremismen. Vi ser hur mörkerkrafter och extremister på olika sätt använder den rörliga bilden för att locka till sig och radikalisera unga. Vi behöver rusta våra barn och unga, via inte minst lärarna, precis som beskriver, så att de kritiskt kan granska och genomskåda budskapen. Vem är avsändaren? På vilket sätt klipps de olika bilderna ihop? Vilken är berättelsen, som blir stark i bild? Bilden är ett av de starkaste medierna och kommunikationsverktygen vi har. En av de saker som finns är IDA-gruppen. Det är alltså tjänstemän från och som arbetar på och mitt uppdrag med att ta fram förslag på nya politiska verktyg. Där har vi identifierat MIK-frågorna. Vi behöver se vilka olika och nya uppdrag som ska ges till våra myndigheter. Precis som anger går medieanvändningen långt ned i åldrarna. Redan små barn, ettåringar och tvååringar, hanterar bildmedier. Därför har , den myndighet som arbetar mest med denna fråga, genomfört en pilotutbildning av barnavårdscentraler. De är en av de plattformar vi har identifierat i där vi når många nyblivna föräldrar som behöver kunskaper om barns och ungas medievardag, verktyg och föräldrars ansvar. Jag ser fram emot att höra svaret på hur exakt hur många, eller få, timmar lärarstudenterna får för att utveckla kunskaper på detta område. Det är viktig kunskap som behöver nå våra barn. 113 (M): Det är schemalagd tid på förskollärarutbildningen. På ingen av de andra utbildningarna finns det som är specialdestinerade till detta. Det är ett underbetyg för modern svensk lärarutbildning. Steget efter är en underdrift. Jag hade uppskattat om regeringen i förslaget till filmpolitik hade lagt med att få in kritiskt granskande i lärarutbildningarna redan för förskoleåldern. räcker enbart till att reda ut vad en film gör och hur en film kan manipulera. Dessa frågor arbetar man noggrant med på . Där ordnar man fortbildning – just det som kulturministern tog upp – åt skolor och lärarutbildare som vill ha verktyg för att föra över den kunskapen. Det är oerhört viktigt att snabbt få in i lärarutbildningarna, på ett genomgående vetenskapligt sätt, hur dessa kunskaper och verktyg överförs till små barn i förskoleåldern. Det är synd att regeringen inte tog chansen i den filmpolitiska propositionen, som snart kommer att ligga på bord för debatt, fru talman. Det behövs en filmpolitik som tar upp alla sidor av filmmediet, inte för att begränsa de många människornas konstnärliga drömmar men för att ge alla barn och unga verktyg att kritiskt granska den rörliga bilden. Det handlar om rätten till skydd för varje ung människa. Jag blir glad över att höra att kulturministern och utbildningsministern nu arbetar tillsammans. Vi har ju goda erfarenheter av samarbete mellan departement från allianstiden. Om kulturministern vill ha lite tips är hon välkommen. Det finns många gamla ministrar kvar i kammaren som kan komma med goda råd. Det var mycket i kulturministerns svar som handlade om att saker kan göras, men hur ska vi rusta barn och unga med medie- och informationskunnighet? Hur har kulturministern sagt till att göra detta? Hur ser kulturministern till att de insatser som görs är de rätta och att de går till rätt saker? Finns någon garanti? Hur försäkrar sig kulturministern om detta? Ett tips till Fridolinska och Bahska arbetsgruppen är att jobba lite bredare än bara med och även titta på lärarutbildningar och andra institutioner som kan ha kunskap i dessa frågor. Kulturministern talade också om kompetensutveckling. Hur ser kompetensutvecklingslinjen ut? 114 Kultur- och demokratiminister (MP): När det gäller goda samarbeten mellan departementen var det, om jag har förstått rätt, inte så mycket samarbete mellan just och när Alliansen hade makten. Men det kanske finns andra godare exempel att hitta på andra departement. Vi tror mycket på det samarbetet, och vi tror på de uppgifter som vi har gett våra tjänstemän. Precis som säger behöver vi utveckla vilka områden som ska arbeta med just MIK-frågorna, medie- och informationskunnigheten. Det är inte enbart inom filmpolitiken. Det är därför som vi inte enbart har barn och unga i fokus om mediekunnigheten. Jag hoppas och tror att känner till att i förslaget till ny filmpolitik har vi utgått från det som omfattas av det nuvarande filmavtalet. Den filmkulturella delen har inte varit i fokus eftersom den fortsätter. Där ligger många av de uppdrag som har, och man arbetar med fokus just på barns och ungas kunskaper om rörlig bild. är inte den enda aktören på området. Det är många som jobbar med filmhandledningar till lärare och annat stöd till filmpedagogiskt arbete. Det gör till exempel Filmcentrum, Folkets Hus och Parker, Våra Gårdar, flertalet biografföreståndare och landets många filmstudior. Inom ramen för kultursamverkansmodellen är det regionala arbetet i landets filmresurscentrum viktigt för barn och unga. Vi har Skapande skola där man också arbetar med att lära barn och unga att hantera och granska film och rörlig bild.