prot · H30970 · 2016-02-25 00:00:00 — I , till exempel, som har en socialdemokratisk regering får man avdrag för långt mycket mer än de . I de flesta europeiska länder är avdragsgillt. I den största krisen sedan – som påpekades här av en annan minister – är det då inte väldigt malplacerat att ta bort någonting som stärker den ideella sektorn? Frågan är varför. 141 Kultur- och demokratiminister (MP): Regeringen gör mer för att det civila samhället ska kunna göra skillnad än vad som har gjorts på långa tider. Vi använder en hel verktygslåda. Jag tror inte att du kan hitta någon av civilsamhällets organisationer som har varit aktiv, engagerad och samlat på sig fler medlemmar som inte ser att de nu blir stöttade och att vi arbetar fram en ny politik. Jag är helt övertygad om att vi med bravur kommer att kunna visa vilken skillnad vi har gjort för det civila samhällets organisationer. 142 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Detta avslutar veckans frågestund. Jag vill tacka statsråden och de ledamöter som har deltagit i frågestunden. § 7 Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Vissa frågor om Försvarsmaktens personal betänkande 2015/16:FöU8 Vissa frågor om Försvarsmaktens personal 143 (L): Jag kunde redan under den förutvarande frågestunden konstatera att totalförsvarsplikten i ingalunda är avskaffad. Den gjordes vilande 2010. All relevant lagstiftning finns fortfarande kvar. När den här kammaren 2010 slutligen beslutade att göra rekryteringen frivillig till det svenska försvaret uttalade man i all sin klokhet att om omvärldsläget försämras eller om det visar sig omöjligt att på frivillig väg rekrytera tillräckligt många soldater och sjömän ska plikten återupptas. Vi skriver nu 2016, och det går nästan inte utan att hotar nära och avlägsna grannar med sina kärnvapen. I våra baltiska grannländer står det i vart och ett av länderna amerikanska soldater på vakt. I går var försvarsutskottet i och besökte . Deras budskap var kristallklart: ägnar sig nu åt krigsförberedelser. gavs den finske kommendören av den finska mandatet att på egen hand och efter eget beslut med omedelbar verkan inkalla 25 000 soldater, om så skulle befinnas nödvändigt. gjorde försvarsutskottet en uppföljning avseende personalförsörjningsreformen. Vi kunde då konstatera att myndigheten hade lyckats att rekrytera ungefär halva insatsorganisationen, halva försvaret, på frivillig väg. Den andra halvan bestod dels av folk som tidigare utbildats med plikt och som hade krigsplacerats i organisationen av färska erfarenheter av militär verksamhet, dels av befattningar som var helt obemannade. Där fanns varken anställda soldater eller tidigare med plikt utbildade. Som jag kunde konstatera under frågestunden har vi för år successivt börjat att fylla upp insatsorganisationen. Men , under den nya regeringen, tycks den trenden ha vänt. minskar antalet soldater i alla våra stridskrafter. Att stå utan ett bemannat försvar utgör ett gigantiskt risktagande på kort sikt. På hotar det också kvaliteten i det svenska militära försvaret. Det blir nu allt svårare att rekrytera till nyckelbefattningar såsom flygförare i det spetsiga stridsflyget. Det är svårare att rekrytera till specialförbanden. larmade om att var femte plats på officersprogrammet står tom. Finns det inte tillräcklig bredd kommer man inte heller att uppnå ett tillräcklig kvalitativ spets. Enligt Liberalernas mening är omvärldsläget akut. Rekryteringen, som man har försökt med på frivillig väg, fungerar uppenbarligen inte. Det är nu tid för regeringen att ta sitt ansvar för nationella säkerhet. Lika snabbt som man aktiverade repetitionsutbildning med plikt måste regeringen nu också aktivera grundutbildning med totalförsvarsplikt. Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Det är en stor glädje för mig att konstatera att en majoritet i utskottet också ställer sig bakom olika förslag. Kortfattat kan man säga att den senaste veteranutredningen levererade tre principiella nyheter. Den viktigaste handlade om att inte bara militära veteraner utan också veteraner tillhörande civila myndigheter som befunnit sig på internationell insats ska få stöd och hjälp. Det handlar om räddningstjänstpersonal, om poliser, om inte minst sjuksköterskor som bekämpar ebolaepidemin i västra och utsätter sig själva både för stora risker och för stort slitage. De behöver samma stöd, samma hjälp och samma erkännande som militära veteraner får . En annan viktig nyhet var att utredningen föreslog ett sammanhållet kompetenscenter med medicinsk och rättslig kompetens som ska ställas till förfogande för såväl militära som civila veteraner. Utredningen inskärpte också att , när vi agerar på den internationella arenan, inte enkom har ansvar för dem som är anställda vid svenska myndigheter och svenska medborgare. Vårt ansvar måste naturligtvis också sträcka sig till den lokalt anställda personalen. Det handlar om servicepersonal och till exempel om tolkar. säger någon: talar så varmt om den nationella dimensionen och hotbilden mot . I talar han om ansvaret för våra internationella veteraner. Hur hänger det ihop? De här sakerna hänger ihop. Tro inte för att de som är anställda som soldater i den svenska Försvarsmakten och som förbereder sig för nationellt försvar inte bryr sig om vad som händer med deras kollegor som har varit ute internationellt! Tar vi inte hand om de senare kommer vi inte att kunna rekrytera de förra. Med detta vill jag yrka bifall till reservation 2. 144 (S): Vi är här för att debattera det som är själva kärnan i Försvarsmaktens verksamhet, det vill säga personalen – de som sliter för att vårt försvar ska bli så starkt som möjligt, de som deltar i internationella operationer och riskerar sina egna liv för att skapa säkerhet för andra. Sedan vi stod här har vi kunnat se flera spännande utvecklingar. tog vi i beslut om inriktningen för försvaret . Det beslutet har fört med sig flera positiva delar på personalområdet. En del i det beslut som togs är att det nu tillsatts en utredning där frågan om Försvarsmaktens långsiktiga personalförsörjning ses över. Vi ser att vi har stora utmaningar när det kommer till att fylla exempelvis de tidvisa tjänsterna, det vill säga GSS/T. Vi är fortfarande beroende av pliktpersonal för att fylla krigsförbanden. Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Vi ser också stora utmaningar när det kommer till antalet kvinnor i militär tjänst, som är alldeles för få. Det är problematiskt ur ett folkförankringsperspektiv. Vi vet att förankringen till Försvarsmakten stärks med en personlig förankring, och då är det viktigt att detta gäller hela befolkningen och inte bara den manliga. Det är också problematiskt för den långsiktiga personalförsörjningen när Försvarsmakten inte får möjlighet att utgå från hela befolkningsunderlaget. Med tanke på dessa olika utmaningar och den allt oroligare omvärlden är personalförsörjningsutredningen oerhört viktig. Att finna en långsiktigt hållbar personalförsörjning och landa i en stabil och lämplig balans mellan frivillighet och plikt är avgörande för ett starkt och robust försvar . är det nya grundutbildningssystemet igång. I det gamla systemet var det en utbildning som sedan övergick i anställning inför befattningsutbildningen. slås detta ihop till en enda sammanhängande utbildning. Det här ska förhoppningsvis göra att utbildningen blir mer flexibel i sitt utförande och få fler att fullgöra hela utbildningen, som vi också kommer att kunna krigsplacera dem som fullgjort utbildningen. På så sätt kan vi bättre ta till vara dem som genomfört militär utbildning. Den nya grundutbildningen innebär också att rekrytförmånerna, såsom fritt boende på logement, fria måltider och fria hemresor , kommer att gälla . Även det här är ett viktigt steg för att förbättra förutsättningarna för personalen. har Försvarsmakten kunnat öva med fulla förband. Sedan värnpliktslagen gjordes vilande har Försvarsmakten inte haft möjlighet att kalla in personer som krigsplacerats efter att tidigare ha gjort värnplikten. Det har dock den nuvarande regeringen gjort ändring på. beslutade regeringen att aktivera den del av pliktlagstiftningen som handlar om repetitionsövningar, det vill säga att det ska vara möjligt för Försvarsmakten att kalla in personer som tidigare gjort värnplikt för övning. kunde vi se startskottet för repetitionsövningarna. Detta har redan nu gett positiva effekter på den operativa förmågan, då Försvarsmakten utöver utökad övningsverksamhet generellt även har kunnat samöva med fulla förband, något som inte varit möjligt tidigare. Det sker mycket på personalområdet inom Försvarsmakten. Vi befinner oss i ett läge där vi behöver öva den operativa förmågan, och där är personalen grundbulten. De är grunden när det kommer till försvaret av , och de är också grunden när det kommer till att bidra till internationell fred och säkerhet genom militära insatser. deltog närmare 1 400 personer i en internationell militär insats. Det här är personer som arbetar i tuffa och utmanande miljöer där de ytterst riskerar sina liv för att bidra till andras säkerhet. Det är insatser som Minusma i , där Försvarsmakten under FN-flagg samlar in underrättelser för att bidra till säkerhet, stabilitet och skydd av befolkningen i regionen. Det är insatser som den i norra , där Försvarsmakten utbildar och ger råd till peshmergastyrkorna i kampen mot Daish. Det är två exempel på insatser där vi i gör skillnad. Och det är två exempel där varje enskild individ som deltar i insatsen gör skillnad. Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Det är vår uppgift att se till att dessa individer har bästa möjliga stöd på plats, och det är vår uppgift att se till att de har bästa möjliga stöd när de kommer hem. De, tillsammans med alla andra som deltar i internationella insatser, förtjänar att få allt det stöd de och deras anhöriga behöver. Här upplever jag att alla vi i utskottet är överens. Sedan är det den ständiga frågan om vad som är det bästa stödet. försöker ta ett brett grepp om veteranfrågan med specifika förslag, som att man exempelvis ska bilda en veteranmyndighet som ligger utanför Försvarsmakten. föreslår man också en utvidgning av veteranbegreppet till att innefatta fler personalkategorier. var veteranutredningen ute på remissrunda. De flesta remissvar var positiva till utredningens inriktning om en samlad och utvecklad veteranpolitik. När det kommer till de specifika förslagen finns det dock en del kritik, inte minst vad gäller förslaget om en veteranmyndighet, som en stor andel av instanserna motsätter sig. Bland annat Försvarsmakten, och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap avvisar förslaget. I det sammanhanget ser vi socialdemokrater det som mycket olyckligt att de borgerliga partierna och än en gång försöker köra före och därmed i praktiken kör över de organisationer vars personal hela veteranpolitiken är till för. Att vi ska vidta de åtgärder som krävs för att stärka stödet till veteranerna och deras anhöriga kan vi förhoppningsvis alla ställa upp på. Men att det ska ske i linje med utredningens förslag innebär i praktiken att man går emot de remissinstanser som motsätter sig delar av utredningens förslag. När vi nu tar ett nytt grepp om veteranpolitiken är det viktigt att det blir rätt. Det är viktigt att vi är lyhörda och lyssnar på dem som berörs av förslagen. I regleringsbrevet till Försvarsmakten för gav regeringen i uppgift att senast inkomma med förslag till inrättande av ett veterancentrum. Därmed kan vi konstatera att arbetet för en ny samlad organisation där ansvaret tydliggörs är igång. Jag ser fram emot att lyssna på Försvarsmaktens förslag. Därför yrkar jag bifall till reservation 11. I detta anförande instämde (S). 145 (L) replik: Det gläder mig sannerligen när säger att vi alla är överens om våra omsorger om våra militära och civila veteraner. , när veteranlagstiftningen beslutades, röstade nämligen såväl socialdemokrater som miljöpartister och vänsterpartister mot de förslagen i den här kammaren. Jag vill förklara för att personal representerande alla de myndigheter som fick möjlighet att yttra sig över förslag också satt i . Hela utredningen var helt överens. Att sedan verksledningar väljer att vilja ha ansvar för personalpolitiken fullt ut på sin myndighet och sin arbetsplats förvånar kanske inte mig över huvud taget. Men jag tror inte att vi ska se framför oss att ett av Försvarsmakten organiserat veterancentrum någonsin kommer att få besök av civila veteraner. Det var helt uppenbart i utredningen. Föreslog man att det skulle ligga under Försvarsmakten sa alla de civila nej. Föreslog man att lägga det på MSB eller någon annanstans på den civila sidan sa Försvarsmakten att de aldrig skulle skicka någon dit. Det är just därför man måste hitta vad man kalla neutral ground. Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Jag måste ställa en fråga angående beslutet som regeringen tog om att återuppta repetitionsutbildning med plikt. Det gjordes utan beredning och utredning och utan att man informerade . Man fattade ett enkelt beslut. Vad är det som hindrar regeringen från att fatta precis samma beslut avseende grundutbildning? 146 (S) replik: Det är klart att det är svårt att fatta ett helhetsgrepp som precis alla är nöjda med. Även jag förstår att det kan finnas olika saker som gör det svårt. Jag har full respekt för det arbete som gjorde, herr talman. Men jag tycker att det är viktigt att ta in de åsikter som kommit från väldigt många remissinstanser. Förutom Försvarsmakten, FMV och MSB, som jag nämnde tidigare, är det bland annat , , , , , , och som uttalar sig skeptiskt till förslaget. Oavsett vad som har skett i utredningen och inte tycker jag att det är viktigt att också ta hänsyn till det när vi nu går vidare med att genomföra praktiska beslut, vilket är det vi ska göra. Som sagt, vi är alla överens om att vi vill att det här ska bli så bra som möjligt för alla berörda parter. Men då är det också viktigt att lyssna, och därför tycker jag att det är olyckligt att man i stället för att ta ett samlat grepp och just försöka göra det här så bra som möjligt och vara så lyhörda som möjligt väljer att köra över och gå vidare i en motionsbehandling. 147 (L) replik: Jag kan konstatera att regeringen för sin del, utan någon som helst dialog med , fattade beslut i regleringsbrevet där man säger till Försvarsmakten att det är ni som ska ha detta och därmed exkluderar alla de civila veteranerna för det är i praktiken vad man har gjort. Jag tycker att vi från utskottets sida har varit väldigt öppna för att diskutera med försvarsministern kring de här frågorna, men jag kan bara konstatera att uppehåller sig väldigt mycket kring de remissinstanser som var negativa. Men förslaget om ett nationellt , herr talman, var mest ett förslag för de lite mindre myndigheterna som skickar personal. Att Försvarsmakten, MSB och med sina stora volymer av veteraner kan hantera detta är självklart. Men som skickar fyra fem personer eller Lantmäteriet som skickar två personer – vilka förutsättningar har sådana myndigheter att bygga upp en egen inommyndighetslig kompetens på veteranområdet? Jag tror att dessa förutsättningar är väldigt små, och det var just därför som man ville ha ett tillgängligt och öppet för såväl civila som militära veteraner. Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Sedan, herr talman, kan jag inte undgå att notera att inte svarar på min fråga om regeringen utan beredning, utan utredning och utan kommunikation med kan aktivera vissa delar av pliktlagstiftningen. Varför kan nu inte regeringen i ett läge där det svenska försvaret minskar i omfattning – vi blir inte fler och fler, vi blir färre och färre trots de stora satsningar som görs ekonomiskt – fatta precis samma enkla beslut om att återuppta grundutbildning med plikt? 148 (S) replik: Jag vill börja med att de organisationer och myndigheter som lyfte upp också är myndigheter som själva är skeptiska till förslaget i remissrundan. Man är skeptiskt, eftersom man tycker att det blir otydligt vilka som bär ansvaret, någonting som var en fråga man ville lösa. Man tycker att det blir en ännu otydligare styrning med en veteranmyndighet, och den kritiken tycker jag att man ska ta på allvar. Vad gäller frågan om värnplikt blir det lite lustigt, för det var ju den regering som parti ingick i som avskaffade värnplikten. Det här har fått stora konsekvenser. Jag skulle inte säga att det är ett enkelt beslut att återinföra värnplikt. Själva beslutet kanske är enkelt, men det är inte enkelt för Försvarsmakten att faktiskt genomföra det. Man är fortfarande i processen med att genomföra det personalförsörjningssystem som den tidigare regeringen införde, och måste man ta konsekvenserna av det beslutet som den tidigare alliansregeringen tog. Vi var skeptiska till hur man hanterade frågan då. hanterar vi den utifrån de förutsättningar vi har , detta utifrån vad som är de bästa förutsättningarna för Försvarsmakten utifrån försvar. är en del i att försöka se vad som är den bästa vägen framåt för försvar, utan att backa bandet och behöva göra om processen helt från början. Vi ser ju att Försvarsmakten har fått genomgå en otroligt stor process på grund av de beslut som den tidigare alliansregeringen tog. 149 (M): Det är ett allvarligt omvärldsläge som vi kan se på flera olika fronter. Givetvis innebär det stora omställningar för Försvarsmakten. Vi har kanske inte gjort den största omställningen, men vi har ändå gjort en omställning som innebär att Försvarsmakten ska bli större och vassare. Det finns dock en grundfråga som behöver besvaras, och det är hur Försvarsmakten ska klara av att personalförsörja sin organisation. Vi från Alliansen och vi från har lagt fram en hel del förslag som vi tror och menar skulle kunna genomföras ganska snabbt. Debatten om Försvarsmaktens bemanning har egentligen två huvudlinjer. Den ena talar om tvång och den andra om frivillighet, och så finns det kanske en diskussion där i mitten. Vår utgångspunkt är att det i grunden sundaste när det gäller att kunna bemanna professionella organisationer är att morot är bättre än piskan. Tvång ger inte de bästa soldaterna, utan frivillighet är faktiskt den bästa vägen att bemanna en försvarsorganisation. Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Debatten har spretat lite grann . Det finns socialdemokrater som har pekat på att vi skulle kunna ha en värnplikt för att hitta bortsprungna personer, hjälpa till vid miljöolyckor eller att det kanske till och med kunde vara en anledning att återinföra en allmän värnplikt för att lösa våra integrationsproblem. Jag vill från sida vara väldigt tydlig och säga att när vi pratar om Försvarsmaktens bemanning så är det Försvarsmaktens behov som står i centrum, inte vilket bidrag som det övriga samhället kan få i den meningen. Vi får inte heller blunda för att Försvarsmaktens bemanning är en utmaning. Vissa nya verktyg har tillkommit. Bland annat kan man med den nya utbildningen, där grundläggande militär utbildning tillsammans med befattningsutbildning har slagits ihop, därefter med plikt placera soldater i förband. Detta tror jag är bra, men vi behöver nog fler lösningar. Även om ÖB har sagt att vi kommer att lösa målen till 2020, alltså inom det här försvarsbeslutets period, tror jag att det behövs fler åtgärder. är en sådan åtgärd som diskuteras löner. Låt mig säga att löner för det mesta är väldigt viktigt, men såväl när man pratar med som när man pratar med andra som har erfarenhet inom detta område är kanske inte lönen alltid det viktigaste. Man kan också göra en jämförelse med andra länder såsom , , och , och då ser vi att våra soldatlöner inte ligger högre eller lägre utan i princip i paritet med andra jämförbara länder. Det finns dock andra delar där ligger efter, och det handlar om vilka förmåner man har som soldat. Där ligger långt efter. I exempelvis erbjuds man bara efter att ha gjort värnplikten extra behörighetspoäng till universitet och högskola, och det finns andra förmåner som är betydligt bättre i många jämförbara länder. Vi har sagt att man bör ha olika typer av utbildningspremier och incitamentssystem inom Försvarsmakten för dem som fullgör sina kontrakt. Vi tror att det är en betydelsefull signal för dem som har valt soldatlivet. Men att, som man har gjort , de som grund- och befattningsutbildas inte får lön utan i stället får en premie i form av uppskjuten lön tror vi kanske inte är det som attraherar soldater per se. Vi tror i stället att man behöver hitta nya former för att göra det bättre. har man i princip tagit en lön som man tidigare fick och lagt i slutet av utbildningen. Det är klart att det blir en morot, men den moroten togs ju från soldaterna. Det finns många incitament som vi vill titta vidare på, och finns det en utredning som tittar på frivilligheten som grund men med möjlighet till delvis plikt. När det gäller högre utbildning skulle vi kunna titta på hur vi kan bättre koppla ihop en anställning i Försvarsmakten med högre utbildning. Vi har ju sett att många lämnar försvaret för att man har kommit in på en högskoleutbildning. Det handlar som sagt var också om och vidareutbildning inom tjänsten. Den som har gått som soldat och sparkat grus på kaserngården vill givetvis vidare. Där tycker vi att Försvarsmakten också behöver titta på hur man kan få vidareutbildning inom sin tjänst. Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Bostäder är en fråga som är besvärlig på många orter, och det finns även andra komponenter eller kompetenser som kan bidra till civilt meritvärde som vi tycker att man bör vidare titta på. Vi ser fram emot den utredning som kommer , och vi hoppas att ytterligare verktyg för Försvarsmaktens personalförsörjning kommer in där. Om man är en ung man eller kvinna och vill söka sig till Försvarsmakten skulle man kunna tro att om man exempelvis bor i eller , som är två stora garnisonsstäder, så skulle det vara väldigt enkelt. Så är det inte riktigt. Om du exempelvis bor i och vill mönstra eller göra de tester som krävs för att ta en anställning i Försvarsmakten behöver du ägna för att åka till och göra dessa tester. Det är inte rimligt, och det underlättar givetvis inte för de förband i som har stora rekryteringsbehov. Det är givetvis inte heller rimligt att det finns utrustning för att göra de här mönstringarna eller testerna av soldaterna som inte används . Därför tycker vi, och det har vi också reserverat oss för, att man bör instifta mobila . Man måste kunna bli soldat på fler ställen i landet än vad man kan . Den tidigare försvarsministern brukade beskriva att det jobbigaste med att vara försvarsminister var att mitt få sms eller telefonsamtal, för då visste han att någon i våra utlandsmissioner hade skadats eller omkommit. Jag tror att vi alla känner till Tolgfors djupa engagemang för veteranfrågorna, och jag tror också att vi får konstatera att väldigt mycket hände . Vi kan väl säga att medan vi i fortsätter att sända våra soldater, nu senast till som förmodligen den farligaste FN-missionen någonsin, så händer det väldigt lite i Försvarsdepartementet. Det finns många frågor som ligger utredda och klara, färdiga för beslut, men Försvarsdepartementet har inte levererat. Jag kan bara läsa i det senaste numret av , där en tidigare utlandssoldat, , och 49 operationer senare beskriver hur illa veteranerna har det. Han säger också att det enda som egentligen fungerade efter hans tjänst när hans stridsfordon hade gått på en mina och han skadades allvarligt var att hans utlandstraktamente drogs in. I övrigt beskriver han det som en kamp. Den organisation där han jobbade kvar och som egentligen skulle se till att hans rättigheter och hans vårdbehov skulle fyllas blev i stället en motpart. Så kan vi givetvis inte ha det. De personer som representerar och åker ut på otroligt farliga jobb och ibland betalar det ultimata priset måste vi bemöta med största respekt och största värdighet när de kommer hem.