prot · H30961 · 2016-02-02 00:00:00 — Regeringen kommer att fortsätta att följa frågan för att säkerställa ett gott djurskydd i samband med beredningen av utredningen djurskyddslag (SOU 2011:75). lämnade över ett omfångsrikt förslag till en ny djurskyddslag till den förra regeringen. Utredningens betänkande innehåller många intressanta förslag, och vi går successivt igenom, analyserar och tar ställning till förslagen. Det går inte att skynda igenom en så viktig och omfattande lagstiftning. 65 (V): Jag vill börja med att tacka landsbygdsministern för svaret på min interpellation. Jag tycker att det här är en viktig debatt, för den handlar om livet för ungefär 1 miljon minkar som lever på ett sjuttiotal pälsfarmer i . Vi vet att minkar i det fria rör sig över väldigt stora ytor, klättrar, jagar och kan dra sig undan i skuggan ifall det är varmt. De tillbringar en stor del av sin tid i vatten och är duktiga simmare. Men på pälsfarmerna i kan de inte göra någonting av det som är deras naturliga beteende. De är instängda i små nätburar, stora som en uppslagen kvällstidning. Där trängs tre minkar per bur ända fram , då de ska slaktas för sin päls skull. De har ingen möjlighet att exempelvis simma. För pälsindustrin är det här en verksamhet som är väldigt lukrativ. Man säljer pälsskinn, främst på export, för . Men det är minkarna som får betala priset. Opinionen mot pälsindustrin är stor i . En klar majoritet av svenska folket, – mer bland Socialdemokraternas väljare, kan tilläggas – vill att pälsindustrin ska förbjudas. har konstaterat att den svenska pälsindustrin inte ger minkarna möjlighet till naturligt beteende. I den här kammaren lade vi från fram ett konkret förslag som skulle ha blivit slutet för pälsindustrin i så som vi kände den, med konkreta krav på möjlighet till naturligt beteende för minkarna. Men det röstades tyvärr ned i den här kammaren – även av Socialdemokraterna och . I svaret på vår motion om pälsindustrin fick vi ändå ett svar från majoriteten i den här kammaren. Man konstaterade att inom regeringen förbereds det nu en ny lag. En sådan lagändring kan göra att minkarnas naturliga behov tillgodoses. Så sa man i betänkandet som gick igenom. Med anledning av det vill jag fråga näringsministern ifall han avser att inom ramen för den nya djurskyddslagen också ta med hårdare krav på pälsindustrin. Kommer man då att leva upp till det som majoritet har klubbat? säger att det har blivit bättre på svenska pälsfarmer. Det som har blivit bättre kan vara att man lägger ut en plastmugg i nätburen. Det kan vara att man lägger ut en golfboll för att minkarna ska kunna nosa på och leka med den. Ett annat vanligt exempel är att man lägger ut en liten trädkvist i nätburen. Pälsindustrin säger att man på så sätt har tillgodosett minkarnas rätt till ett naturligt beteende. Men jag vill fråga ministern ifall han tycker att en plastmugg eller en golfboll är tillräckligt för att minkarna på de svenska pälsfarmerna ska kunna bete sig naturligt. Om så inte är fallet förväntar jag mig att regeringen kommer att agera och leva upp till det krav som stöds av en bred majoritet av svenska folket, nämligen att minkarna ska ha rätt till naturligt beteende. 66 (SD): har skrivit en interpellation om minknäringen och den svenska pälsindustrin. Interpellationen innehåller en rad antaganden, en del rena felaktigheter, och en del glidningar som egentligen inte förtjänar att bemötas med fakta. Han påstår bland annat att det går jämföra den domesticerade gårdsminken med vilda djur. Det är faktiskt inte sant, för uppfödning har den vilda från eller anpassat sig till ett helt annat beteende. Det finns påståenden om att minkar inte kan utöva sitt naturliga beteende. Det kan alltid diskuteras, men det finns en hel del forskning som visar att det snarare är tvärtom – att de mycket väl kan utöva sitt naturliga beteende. Det finns också påståenden om att minkar inte har tillgång till simvatten. Också det är någonting som grundas på andra delar. Frågan man kan fundera på är: Vad är ett naturligt beteende, rent generellt, enligt ? Trots allt har ju domesticerade djur helt andra behov än vilda djur. Det är någonting som jag tycker att man måste ta med i hur man ser på djuruppfödning över huvud taget. har en bakgrund som ordförande för rätt. Hur ser på djuruppfödning över huvud taget – för kött, för päls och för mjölk? Och vad anser om de utomparlamentariska metoder som förekommer? Vi hade ett fall med gruppen som kallar sig Tomma burar. Det vore intressant att höra. 67 Statsrådet (S): Djurskydd är en prioriterad fråga för regeringen. Vi följer mycket noga vad som händer på området, oavsett vilka djur vi talar om. Det handlar om att förstärka och förbättra djurskyddet. Vi driver de här frågorna inte bara i utan också på EU-nivå, där vi vet att det finns brister, oavsett vilket djurslag vi talar om. Ett gott djurskydd är alltså ett prioriterat område. Men det händer mycket under resans gång. Den nya lagstiftning som har kommit, eller de förordningar som kommer via , har man stämt av mot vetenskap och beprövad erfarenhet. Det visade sig att det fanns ett behov att förbättra förhållandena för just det här djurslaget, mink, som vi talar om här . Föreskrifterna är ett exempel på att man har följt det här och gjort avsevärda förbättringar. Det handlar om exempelvis etageburar, ett krav som berikar miljön för djuren, och om bättre utfodringsrutiner. Fokus när man gjorde förändringarna var att förebygga stereotypa beteenden. Länsstyrelsernas kontrollapparat visar att bristerna har minskat avsevärt och att minkarna faktiskt har fått det mycket bättre. Reglerna grundar sig också på konvention och bygger på ny forskning inom det här området. Utöver kontrollerna som gör utför Minkhälsan, som lanserades 2010, tre till fyra veterinärkontroller och ett etologbesök . Man jobbar också med godkända utbildningar för dem som ska sköta de här djuren. 68 (V): Jag har aldrig varit ordförande för rätt, , så där har du fel. Däremot arbetade jag på Djurens rätts tidning och besökte många pälsfarmer, vid sidan av annan djuruppfödning, och dokumenterade dem. Jag träffade många företrädare för pälsindustrin. Jag tycker att det finns stora djurskyddsproblem på våra pälsfarmer i . Det utesluter dock inte att jag också kan ha synpunkter på djurtransporter, på hur broilerkycklingar föds upp och så vidare. Jag tycker att frågan om naturligt beteende är helt avgörande eftersom det står i 4 § att djur ska ha rätt till naturligt beteende. I valrörelsen talade både miljöpartister och socialdemokrater om att pälsdjur skulle ha rätt till naturligt beteende och att regeringen skulle lägga fram krav på att minkarna exempelvis skulle kunna dra sig undan, kunna få skugga, kunna klättra och få simma. Med de kraven skulle vi inte kunna ha någon pälsindustri i , för precis som i andra länder blir denna industri omöjlig när man ställer sådana funktionskrav. Och det är precis den vägen vi borde gå. Problemet med pälsindustrin i konstaterades av , som riktade svidande kritik mot pälsfarmerna, och som jag sa har konstaterat att djuren på de svenska farmerna inte ges möjlighet till ett naturligt beteende. Låt mig ta frågan om att kunna dyka ned i vatten och simma. Det gör en mink i det vilda under stor del av sin vakna tid. Minkar har simhud mellan tårna och är duktiga simmare. Ny forskning pekar på att minkar är beredda att anstränga sig otroligt mycket för få tillgång till simvatten. Det var detta som gjorde att ställde krav på sina farmer att minkarna måste ha tillgång till simvatten. Detta gjorde att de stora pälsindustrierna där stängde ned. Eftersom jag inte fick något svar från ministern frågar jag åter: Tycker ministern verkligen att en nivå till i burarna, alltså en så kallad etagebur, en golfboll och en plastmugg är tillräckligt för att djuren ska kunna ha ett naturligt beteende? Det är nämligen den stora skillnaden , då de nya föreskrifterna trädde i kraft, alltså högst marginella skillnader. Annars är det fortfarande små nätburar där djuren trängs i såväl kyla som hetta. De föds helt enkelt upp på ett sätt där de inte ges möjlighet till ett naturligt beteende. 69 (SD): Jag ber om ursäkt för att jag felaktigt kallade ordförande för rätt. Om vi skulle göra som vill och kräva till exempel simvatten och stora ytor för gårdsminken skulle det enligt forskare inte påverka välfärd nämnvärt. Däremot skulle det i praktiken innebära ett näringsförbud för minkbönder eftersom det skulle vara praktiskt ogenomförbart att föda upp mink under sådana förhållanden. Men det är givetvis det som är ute efter. Det skulle innebära ytterligare en sak. Om minknäringen, en av de djuruppfödningar som enligt oberoende etologer faktiskt uppfyller flest kriterier när det gäller naturligt beteende, skulle få näringsförbud skulle i konsekvensens namn också uppfödningen av andra djurslag riskera detsamma. Det skulle inte dröja länge innan en sådan diskussion uppstod inom den djurrättsrörelse vars argument för fram. Därför är det extra viktigt att alla beslut och föreskrifter verkligen grundar sig på vetenskap och forskningsresultat och inte på ideologi och känslor. 70 (S): Jag har med stort intresse både läst och hört fråga och felaktiga påståenden om svensk pälsindustri. Jag har markerat de delar i olika påståenden i interpellationen som är direkt missvisande. Det blev ganska mycket markerat. jämför till exempel den domesticerade gårdsminken med vilda djur. Det är fel. Det råder mycket stor, för att inte säga total, vetenskaplig enighet om att den svenska gårdsminken är domesticerad. I min hand håller jag . Man behöver inte leta särskilt länge efter den eftersom den finns på många bibliotek i . Just denna fanns på . På s. 68 under avsnittet ”Pälsdjur allmänt” står det att infångade vilda minkar eller rävar inte får hållas i burar för pälsproduktion, vilket inte heller görs. Vidare står det att den farmade och räven sedan ett stort antal generationer är anpassade till ett liv i farmmiljö. Detta skrevs , och den farmade har knappast blivit mindre anpassad eller domesticerad . Skulle en uppfödd mink släppas ut i det vilda har den ofta liten eller ingen chans alls att överleva. Nästa påstående är att en del länder i har avvecklat sin pälsdjursnäring. Fakta är att i alla de länder som räknar upp har produktionen varit försumbar. Det är länder som varken har haft en längre historia av pälsdjursnäring eller en betydande produktion, vare sig i volym eller kvalitet. Nästa påstående är att djuren inte kan utöva sitt naturliga beteende. Det är falskt. I själva verket tillfredsställs behov av naturligt beteende i mycket hög grad, inte minst i jämförelse med övriga domesticerade djur. Gårdsminken tillbringar 70–av sin tid i lyan. Detta motsvarar exakt den tid som den vilda tillbringar i sitt bo. Gårdsminken insemineras inte utan fortplantar sig och föder sina ungar på naturlig väg. Gårdminken bygger sitt eget bo och rede med material som motsvarar det som vild mink har tillgång till. Gårdsminken klättrar i etageburar. Vidare påstår att gårdsminken lider av att inte ha tillgång till simvatten. Det stämmer inte heller. Uppfattningen att gårdsminken skulle lida utan tillgång till stora områden och simvatten är helt ideologiskt grundad. All befintlig vetenskaplig forskning visar att tillgång till stora områden och simvatten inte är medfödda beteendebehov hos mink. Framför allt saknas det vetenskapliga belägg för att det är ett medfött och naturligt behov. I själva verket kan det vara farligt för minkarna med simvatten eftersom de är känsliga för lunginflammation. Med badvatten i anslutning till lyan kan deras hälsa och säkerhet inte garanteras. Påståendet om stereotypa beteenden är falskt. Alla svenska gårdar kontrolleras av etologer. De har i sina rapporter konstaterat att stereotypierna ligger på en så låg nivå att de knappt är mätbara. av de svenska gårdsminkarna är lugna och harmoniska, vilket internationellt är en mycket hög siffra. 71 Statsrådet (S): Alla djur som vi har i vår vård ska behandlas väl och ha det bra. Det gäller naturligtvis också . Det är riktigt att tidigare utredningar har pekat på djurskyddsproblem inom den svenska minknäringen. Det slogs fast till exempel i betänkandet Djurens välfärd och pälsdjursnäringen , och det berördes också i betänkandet Ny djurskyddslag . Mycket har dock hänt . Nivån har höjts avsevärt i dessa frågor. Föreskrifter har skärpts, och branschen har dessutom frivilliga omsorgsprogram. frågade om jag tycker att det är tillräckligt med etageburar med mera. Som statsråd måste jag förhålla mig till det som har skett, och kontrollmyndigheterna säger att det har skett en avsevärd förbättring. Det visar siffror från länsstyrelsernas djurskyddskontroll. Antalet brister som länsstyrelserna har funnit vid kontroller har minskat markant, säger man. Det är värt att notera att resultaten för mink inte sticker ut jämfört med andra djurslag som länsstyrelserna kontrollerar. Det finns inga indikatorer på att det finns djurskyddsproblem inom djurhållningen . Om det kommer att finnas måste jag som statsråd givetvis agera i frågan, men så ser läget ut . Det har hänt väldigt mycket när det gäller minknäringen och hållandet av minkar. 72 (V): Jag tror att det finns olika sätt som djur hanterar stress på. Ett kan vara med passivitet. De blir helt enkelt apatiska och gör ingenting. Om tror att det räcker att man rullar in en golfboll eller stoppar in en plastmugg till dessa djur, som i det fria rör sig över stora ytor, simmar i vatten, klättrar, jagar och kort och gott utövar sitt naturliga beteende, får det stå för honom. Kanske har det något att göra med egen bakgrund inom den svenska pälsindustrin som vd för dess intresseorganisation. Jag undrar om talar för svensk pälsindustri, som tjänar på att föda upp och slakta minkar eller om han talar för sina egna väljare, där en klar majoritet vill få stopp på djurutnyttjandet. Som jag inledde med skulle jag vilja få veta av ministern om hårdare krav på pälsindustrin kommer att vara en del av förslaget till ny djurskyddslag, som ska läggas fram först , inte nu som tidigare aviserats. Det tycker jag är viktigt. säger att det har blivit mycket bättre på svenska pälsfarmer. Jag vill påpeka för honom att i alla fall jag vet att det enligt sammanställningen av kontroller, som gjordes 2014, fanns anmärkningar på av farmerna. Jag vet inte om det är så mycket att vara stolt över. 73 (S): Jag kan frågorna, . Jag har aldrig dolt min bakgrund för någon. Väljarna i känner till min bakgrund som vd. De vet också om att jag själv har haft uppfödning. Om inte visste det tidigare vet han det , fru talman. Han får gärna sprida det, för jag behöver inte dölja det. Jag talar för mina väljare. Jag tycker att debatten här visar att argument är populistiska och inte faktamässigt förankrade. var stereotypi problemet, men när djuren inte uppvisar någon stereotypi är de plötsligt apatiska, vilket inte heller är bra. Det verkar finnas vinklingar på allt i den här frågan. Det tog inte speciellt lång stund för mig att kontrollera de påståenden som finns nedskrivna i interpellation. Om man skulle göra som vill när det gäller sim- och badvatten, fru talman, skulle det innebära ett näringsförbud för minkbönder. Det hade faktiskt varit ärligare av att kräva just detta – ett förbud mot pälsdjursuppfödning – men det gör han inte. I och med detta vill jag slutligen ta upp påståendet att av svenska folket vill lägga ned pälsnäringen. Faktum är att svenska folket inte har någon stark åsikt alls i denna fråga. När lät ställa frågan om det ska vara fortsatt tillåtet att bedriva minklantbruk i var svaret ja från en majoritet av dem som hade en åsikt. I samma undersökning ställdes frågan om ett näringsförbud var viktigt för dem. Sju av tio svarade nej. Man kan briljera hur mycket som helst i en diskussion som denna, men därför är det viktigt att det finns beslut som grundas på vetenskap och forskning. Jag tycker att regeringen tar vara på det. Jag ser fram emot eventuella ytterligare interpellationer i frågan, och jag lovar att vara på plats här i kammaren och fortsätta att leverera fakta. 74 Statsrådet (S): När det gäller fråga om innehållet i djurskyddslagen och vad vi kommer att lägga fram för kan jag inte svara på vad den kommer att innehålla exakt. Den är under beredning, och det är ett stort och omfattande material. Men ett är säkert: Djur ska skyddas från onödigt lidande och sjukdom. Det är grundläggande i svensk djurskyddslagstiftning. Ansvaret för djuren ligger alltid hos djurägarna. Det är djurägarnas ansvar att se till att de djur som de har tagit i sin vård sköts och hålls på ett bra sätt. Jag tror att vi ändå kan enas om att svensk djuromsorg i jämförelse med många andra länder är mycket god. Det beror nog på att vi har en stark lagstiftning. Vi har också ett engagemang inom många av de näringar där djur hålls, och de förbättrar omsorgen om djuren via sina djuromsorgsprogram. Minknäringen har Minkhälsan, som är ett bra exempel där man jobbar systematiskt med dessa frågor. I princip alla gårdar är anslutna till programmet. Det innebär att det inte bara är länsstyrelserna som gör kontroller ute på farmerna, utan de kontrolleras ytterligare av veterinärer från tre till . Sedan vet jag och alla debattörer att pälsdjursuppfödning engagerar många människor. Det kan vara en väldigt het fråga från tid till annan. Men när det gäller kommer jag att följa detta. Om det kommer rapporter om att föreskrifter inte följs eller inte kan följas måste vi givetvis agera, men så är inte fallet . Jag tackar för en bra debatt i en viktig fråga. Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2015/16:303 om avskaffandet av kårobligatoriet 75 Statsrådet (S): Boriana har frågat mig om jag kan tänka mig att återinföra kårobligatoriet om skulle föreslå det, om jag anser att det bästa sättet att få studenter att engagera sig är genom tvångsanslutning och om jag avser att vidta några andra åtgärder för att öka studenternas inflytande, utan tvångsanslutning. Låt mig först säga att studenternas inflytande vid universitet och högskolor är en angelägen politisk fråga. Internationellt uppmärksammas studenternas möjlighet att påverka sina studier som allt viktigare för akademi och samhälle och för att skapa engagerade och självständiga samhällsmedborgare. Studentkårernas förutsättningar att bedriva sin verksamhet förändrades i grunden då den tidigare borgerliga regeringen drev igenom ett avskaffande av kårobligatoriet 2010 utan att ge goda förutsättningar för ett starkt och oberoende studentinflytande. finns det tecken på att studentkårernas möjligheter att bedriva ett starkt och oberoende inflytande har försvagats. Därför har regeringen gett i uppdrag att kartlägga och analysera studentinflytandets förutsättningar efter kårobligatoriets avskaffande. Det är glädjande att Boriana tycks värna om studentinflytandet. Jag håller med om att ett frivilligt medlemskap i studentkårer har många positiva effekter. kan jag bara beklaga att Boriana , trots flera oroande rapporter från såväl studenter som universitet och högskolor, inte verkar vilja medge att kårobligatoriets avskaffande också kan ha fått negativa konsekvenser som behöver granskas. För mig är det självklart att följa upp reformer, se deras effekter och också försöka rätta till eventuella brister. Kårobligatoriet avskaffades utan att det gavs goda förutsättningar för ett starkt och oberoende studentinflytande. Den dåvarande borgerliga regeringen valde tyvärr att bortse från de konsekvenser som bland annat de dåvarande oppositionspartierna i varnade för. Jag har inte för avsikt att återinföra krav på obligatoriskt medlemskap i studentkårer. Däremot är det viktigt att det finns förutsättningar för ett starkt och oberoende studentinflytande som driver högskolornas kvalitetsutveckling framåt. Jag är beredd att vidta åtgärder för att säkerställa detta. 76 BORIANA (M): Jag tackar ministern för svaret! Först vill jag poängtera att jag är för ökat inflytande. Ministern säger i svaret: ”Boriana tycks värna om studentinflytandet.” Då kan man få fel uppfattning. Låt oss stryka ”tycks”. Jag värnar om studentinflytandet på högskolor och universitet. Jag tycker att studentinflytandet är viktigt för att säkra kvalitet i utbildningen. En lärandeprocess handlar inte bara om att bli matad med fakta, utan den handlar om att samla kunskap genom att ständigt ifrågasätta tidigare sanningar och söka nya vägar. Jag vågar påstå att svenska studenter är bra på att utveckla kritiskt tänkande när det gäller fakta men även när det gäller hur själva undervisningen bedrivs. På våra universitet och högskolor finns ett världsunikt studentinflytande, och det ska vi fortsätta att värna om. Anledningen till att jag ställde denna interpellation var en artikel i . När jag läste den fick jag uppfattningen att ministern med nostalgi blickade tillbaka då kårobligatoret fanns. Jag vill gärna påminna om vad kårobligatoriet, som avskaffades , innebar. Det är något som inte många av dagens studenter har upplevt, och det är lätt att få uppfattningen att det var något bra, om man lyssnar på Socialdemokraterna, , som var inbitna motståndare till avskaffandet. Kårobligatoriet innebar att samtliga studenter på svenska universitet och högskolor tvingades bli medlemmar i en studentkår och betala medlemsavgift vare sig de ville eller inte. Annars kunde de inte tentera eller få sina betyg registrerade. Det fanns bättre och sämre kårer. I den jag var tvångsmedlem i satsades det mest på fester. Medlemskapet upplevdes som särskilt meningslöst av studenter med familj och barn, som behövde pengarna bättre än till att sponsra sina yngre kamraters roligheter. Och det var inte det värsta. Det värsta var det principiella felet att tvinga människor att ansluta sig till en organisation. Tanken på tvångsanslutning i ett demokratiskt samhälle är stötande, tycker jag. Och hur var det med inflytandet när kårobligatoriet fanns? Det var ett skeninflytande. Alla var medlemmar, men engagemanget för kåren var lågt, och deltagandet i kårfullmäktigevalet var minimalt. Där deltog av medlemmarna – ! Kan ministern föreställa sig vilken legitimitet en regering som har max av väljarna bakom sig skulle ha? 77 Statsrådet (S): Tack, Boriana ! Jag är väldigt glad för att vi är överens om att studenterna inte bara är konsumenter av utbildning utan i allra högsta grad är viktiga medaktörer som – förutom att se till att den kunskap som de tillgodogör sig kritiskt ifrågasätts och är något som skapas mellan student och lärare – under sin utbildningstid också ska kunna påverka kvaliteten i den högre utbildningen, kunna höja den men också kunna säga ifrån om den inte uppfyller de höga krav som vi har. Jag vill vara tydlig med att vi faktiskt var beredda att göra upp med den borgerliga regeringen om reformen att avskaffa kårobligatoriet. Men problemet var att den borgerliga regeringen i allra sista sekund valde att inte följa de rekommendationer som fanns i betänkandet, bland annat när det handlade om att garantera studentkårernas oberoende gentemot högskolorna. I det låg bland annat att de skulle ha tillräckligt med ekonomiska resurser som de hade utanför högskolan. Det har inte hänt, och precis som vi befarade då blev man mer beroende av högskolan och måste få pengar därifrån – från dem som man ska granska. Det är också en viktig princip, vid sidan av det som du tar upp om representationen, som är en av de grundläggande principerna och som blir problematisk om man inte har tillräckligt många medlemmar. Det handlar just om principen att man ska vara oberoende gentemot den som man ska medskapa med men också ska kunna granska och kritisera. Eftersom du inte verkar vilja följa upp reformen och se vilka utmaningar som finns efter den skulle det vara intressant att höra varför du inte ser det som ett problem att de har blivit mer ekonomiskt beroende av dem som de ska granska. 78 BORIANA (M):