prot · H30998 · 2016-04-26 00:00:00 — är ett stort land, och det är många olika verkligheter. Jag frågade statsrådet om möjligheten att med statliga medel stötta kommunernas strävan att hitta permanenta och stabila grundvattenreservoarer. Där fick jag ett lite mer svävande svar. Men statsrådet tar med det in i regeringskollektivet, och det är viktigt. Man kan skicka med en jämförelse som ett bra argument. Hade det varit det omvända, att ett regn hade orsakat att banvallar eller vägbankar hade spolats bort, hade givetvis myndigheten fått göra det som ligger inom dess uppdrag, att skyndsamt återställa den samhällsviktiga transportinfrastrukturen. Den är förvisso statlig, och det är skillnaden. Men vi måste hjälpas åt i det här landet. Jag noterar noteringen och viljan att ta med sig frågan. Det tycker jag är bra. Vi måste börja tänka annorlunda. I fråga om fossilgas är statsrådet lite mer försiktig och uttalar regeringens allmänna hållning. Den är bra, och den delar jag. Men jag och framför allt människor i sydöstra skulle vilja se lite mer action på området. Det är en utomordentlig provokation att som människors brunnar sinar notera att företag söker att få borra. Tack för svaret! 9 Klimat- och miljöminister (MP): Jag ska återigen tacka för en bra diskussion. Jag tar med mig flera frågor till mina ministerkollegor och myndighetsstrukturen. Jag hoppas att vi kan återkomma om dem skyndsamt. Jag vill också rikta en extra tanke åt den landsända som även för mig är väldigt kär. Det är ett fantastiskt landskap. Jag återvänder gärna till . Jag har varit där , och jag återvänder gärna i egenskapen av att titta på frågorna. Vi får se när det kan komma. Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2015/16:550 om Kemikalieinspektionens uppdrag 10 Klimat- och miljöminister (MP): Fru talman, ledamöter och åhörare! har frågat mig om jag och regeringen är beredda att vidta ett antal åtgärder vad gäller Kemikalieinspektionens arbete med godkännande av bekämpningsmedel och i så fall när och på vilket sätt. tar upp följande punkter. De är ganska många, men jag ska läsa upp dem:  att ge Kemikalieinspektionen tydlig instruktion att sträva efter harmonisering med övriga EU-länder, även i myndighetens egna beslut avseende godkännanden och dispenser för växtskyddsmedel  att ge Kemikalieinspektionen i uppdrag att bättre och i ökad omfattning tillämpa systemet med ömsesidigt godkännande med andra EU-länder  att utvärdera hur Kemikalieinspektionen lever upp till sin instruktion i § 4 punkt 4 i förordning 2009:947  att ge Kemikalieinspektionen tydligare uppdrag att samverka med andra berörda myndigheter, såsom  att ge Kemikalieinspektionen tydligare uppdrag att samverka med berörda företag, exempelvis via branschorganisationer  att ge Kemikalieinspektionen i uppdrag att i avvägningen inför myndighetens beslut tydligare beakta konsekvenser och göra helhetsbedömningar av hur bäst nytta uppnås på lång sikt. Jag konstaterar inledningsvis att lagstiftningen för växtskyddsmedel är EU-harmoniserad genom förordning 1107/2009 om utsläppande på marknaden av växtskyddsmedel. Syftet med prövningen är att säkerställa en hög skyddsnivå både för människors och djurs hälsa och för miljön samt att förbättra den inre marknadens funktionssätt och förbättra jordbruksproduktionen. Kemikalieinspektionen ansvarar för prövning som sker efter ansökan av den som vill sälja en produkt på marknaden i . Besluten kan överklagas till domstol. Det är inte min uppgift att uttala mig om Kemikalieinspektionens tillämpning av regelverket. Det är heller inte min eller regeringens uppgift att ge instruktioner eller uppdrag till myndigheten om tillämpningen av EU-rättsakter. EU:s förordning reglerar också ett förenklat förfarande av ömsesidigt erkännande av produktgodkännanden. Genom detta förfarande kan innehavaren av ett produktgodkännande ansöka om produktgodkännande av samma växtskyddsmedel för samma användning och enligt jämförbar jordbrukspraxis i en annan medlemsstat. Den medlemsstat till vilken en sådan ansökan lämnas in ska som utgångspunkt godkänna det berörda växtskyddsmedlet på samma villkor som den medlemsstat som ursprungligen prövade ansökan. I båda fallen gäller att en medlemsstat under vissa omständigheter kan frångå slutsatserna i den bedömning som den andra medlemsstaten har gjort och vägra att godkänna växtskyddsmedlet på sitt territorium om den, på grund av sina specifika miljö- eller jordbruksförhållanden, har skäl att anse att den aktuella produkten utgör en oacceptabel risk för människors eller djurs hälsa eller för miljön. EU:s förordning reglerar också undantagsbestämmelser om nödsituationer på växtskyddsområdet. I vardagsspråk brukar dessa benämnas dispenser. Genom undantag får en medlemsstat i särskilda fall tillåta att ett växtskyddsmedel under släpps ut på marknaden för begränsad och kontrollerad användning om en sådan åtgärd framstår som nödvändig på grund av en fara som inte kan avvärjas på annat rimligt sätt. Den berörda medlemsstaten ska genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om den vidtagna åtgärden och bifoga detaljerad information om situationen och alla åtgärder som vidtagits för att säkerställa konsumenternas säkerhet. Kemikalieinspektionen rådfrågar vad gäller resthaltsbedömningar samt vad gäller effektivitetsbedömningar när det gäller produktgodkännande för växtskyddsmedel. Myndigheten har regelbundna dialoger med berörda branschorganisationer och företag. har myndigheten på sin webbplats publicerat en tydligare beskrivning av handläggningsprocessen och utvecklat texterna om bekämpningsmedel för att tydliggöra tillämpningen av gällande regler. För att underlätta för sökande företag har Kemikalieinspektionen också utvecklat guider för ansökan om godkännande av bekämpningsmedel. Myndigheten har även i samråd med tagit fram en vägledning för ansökan om att tillåta utsläppande på marknaden av ett växtskyddsmedel i en nödsituation på växtskyddsområdet. 11 (M): Tack för svaret, statsrådet! tvingas många bönder avveckla verksamhet som de har drivit beroende på de tuffa ekonomiska realiteter som råder . Vi ser också livsmedelsproduktion som flyttar eller som man tvingas lägga ned därför att möjligheten att driva verksamhet här i bedöms vara sämre än vad den är på andra håll. Detta sker trots våra i grunden ganska goda naturliga förutsättningar att ha jordbruksverksamhet i vårt land. Så borde det naturligtvis inte vara. Men man får konstatera att politiken tyvärr har varit mer en del av problemet än en del av lösningen, som den borde vara. Vi har en rad svenska särregler, höga skatter och omfattande administrativ börda. Sammantaget innebär det merkostnader för svenska bönder och för svenska livsmedelsföretag. Det är viktigt att vi kan vända den utvecklingen och i stället verka för att villkoren för jordbruket blir mer lika villkoren i övriga länder. Det gäller framför allt inom EU, eftersom vi befinner oss på samma marknad. Det kommer att krävas regelförenklingar, minskad byråkrati, förbättrad samordning mellan olika myndigheter och minskade administrativa kostnader. Vi har ett konkret, högst aktuellt och närmast akut problem som jag tar upp i min interpellation. Det gäller Kemikalieinspektionen, som i en rad fall gör helt andra bedömningar och tolkningar av än vad motsvarande myndigheter gör i andra länder. Myndigheten väger inte in de effekter på helheten som blir följden av de beslut den fattar. Det är en form av stuprörstänkande som är ett generellt problem i alla sammanhang, och särskilt när myndigheter ägnar sig åt det. På det här området blir det närmast förödande effekter. Kemikalieinspektionen fattar beslut helt utan hänsyn till hur odlingen påverkas eller vilka miljöeffekterna blir om importen från andra länder utan våra miljökrav i stället ökar som en följd av myndighetens beslut. Man kan med fog ställa sig frågan: Vilken blir egentligen miljönyttan av att svensk lökodling slås ut till följd av att Kemikalieinspektionen inte godkänner användningen av ett växtskyddsmedel? I stället importeras lök från andra länder, till exempel och , där man använder fem gånger så mycket av samma växtskyddsmedel som vi i inte vill godkänna men som vi har använt här tidigare. På vilket sätt skulle detta vara bra för miljön, och på vilket sätt skulle det vara bra för svenska konsumenter att vi stänger ned den svenska odlingen och importerar motsvarande produkter från länder som använder mer av samma växtskyddsmedel som den svenska myndigheten vill förbjuda? Det är allvar , och jag tycker inte att det riktigt håller att regeringen passivt tittar på och försöker vifta bort det här. Man måste agera . Regeringen måste agera, och vi måste göra vad vi kan för att säkerställa att vi har fungerande konkurrensvillkor för jordbruket. Statsrådet nämner i sitt svar att hon inte tycker att det är hennes uppgift att uttala sig om hur Kemikalieinspektionen tillämpar regelverket. Jag delar inte den uppfattningen. Jag tycker att regeringen har många möjligheter att styra myndigheterna. Det är så vi har reglerat saker i . Att statsrådet ensam talar om vad myndigheten ska göra i ett enskilt ärende går inte, men det är klart att regeringen som helhet kan ge tydliga direktiv till en myndighet som Kemikalieinspektionen om hur den ska jobba med de här frågorna. Den direktivrätten har ju regeringen. Man kan också jobba med mål- och resultatdialog med myndigheten för att komma till rätta med detta. Vad är regeringen och ministern beredda att göra när det gäller Kemikalieinspektionen och det faktum att besluten i fall efter fall så totalt skiljer sig från den bedömning som görs i andra EU-länder? 12 (M): Jag ska även fortsatt uppehålla mig vid södra . tog förtjänstfullt upp frågan i det stora perspektivet. Jag skulle vilja gå ned till det praktiska perspektivet. beslutade ungefär hundra jordbrukare på att de skulle plantera lök och bönor. Det är ungefär så det går till för de flesta jordbrukare – innan säsongen börjar tittar man på vilken efterfrågan som finns och upprättar kontrakt för den produktion man ska ha. sådde man löken, som ska växa och bli stark. har ganska goda förutsättningar att producera både lök och bönor, särskilt på . Men för sedan fattade Kemikalieinspektionen ett beslut om att vissa växtbekämpningsmedel inte får användas. Det gör att kostnaderna för den produktion som redan finns i marken förmodligen kommer att tre- eller fyrdubblas. Jordbrukarna kommer alltså aldrig att kunna räkna hem de produkter som de nu har planterat. från och med ska man så nästa produkt: bönor, som är en växande produkt i – framför allt på , där man har ett odlingsklimat som är väldigt bra för just bönor. Man ska så dem . Men förmodligen kommer man inte att göra det, för om man inte får besked om att man kan använda de växtbekämpningsmedel som får användas i alla andra EU-länder ser man inga förutsättningar att odla den här produkten. Därmed kommer vi att ta bort en produkt från svensk jordbruksmarknad som har varit den starkast växande och väldigt bra ur både jordbrukssynvinkel och produktionssynvinkel. Det är bra för jordbruksmarken att man växlar grödor , och baljväxter tillför mycket naturlig näring till marken. Det är bra för att det är en produkt som tillför protein utan att, som kor och andra produkter gör, tillföra en hel del koldioxid till det naturliga kretsloppet. Det är också en produkt som många bönder tycker är bra eftersom de kan tjäna pengar på den och det finns en stark efterfrågan. Man har fördubblat produktionen och tittar även på att börja odla produkten på . Men förmodligen kommer det att bli man odlar den här produkten eftersom man inte kan räkna hem produktionen av den. Man kan säga att det finns en europeisk harmonisering. Ja, det finns det. Men den speciallagstiftning eller den tillämpning av lagstiftningen vi har i gör att är det land i som har minst antal godkända växtbekämpningsmedel. har också den tuffaste kontrollen och den tuffaste regleringen av hur de här växtbekämpningsmedlen ska användas. I slutändan gör det att vi förmodligen har några av de bästa produkterna. Vi förorenar marken väldigt lite, och vi har väldigt små spår av växtbekämpningsmedel i våra livsmedelsprodukter. Därför tror jag att vi kan säga att vi har de bästa produkterna – som håller på att slås ut från den svenska marknaden. Du säger att du inte vill ministerstyra, , men i slutändan är det ändå du som har ansvaret. Den öländske eller skånske bonden som producerar bönor eller lök frågar inte efter ministerstyre, utan han frågar vad du kan göra för att rädda den här näringen. Min fråga till dig är: Vad ska du göra för att inte gå till historien som den minister som lade ned svensk lök- och bönproduktion? 13 Klimat- och miljöminister (MP): Tack för engagerade inlägg om en väldigt viktig näringslivsgren för ! Det är den inte bara rent ekonomiskt och för att den medför arbetstillfällen i stora delar av landet utan också för att varje land behöver en stabil och utvecklad livsmedelsproduktion. Det är också en del av vår säkerhetsmässiga grundstruktur. Det är naturligtvis angeläget för regeringen att säkerställa goda villkor för jordbruksnäringen. Det är också med de ingångarna som regeringen har tillsatt och i bred diskussion arbetar med en nationell livsmedelsstrategi. Målsättningen är att ge förutsättningar för att öka produktionen av livsmedel i . Jag vill också säga att vi har en otroligt engagerad och medveten konsumentkår i . De svenska konsumenterna är väldigt stolta över de svenskproducerade varorna. De litar på svenska produkter, och i mätningar och analyser får de också rätt av forskare i sin analys att man kan lita på svenska produkter. Svenska produkter innehåller – åtminstone generellt och inte till enstaka exempel sett – minskande halter av bland annat rester från bekämpningsmedel. Det är någonting oerhört värdefullt för och jordarna men framför allt för konsumenterna, inte minst de som vill kunna lita på produkterna och att vi får bort så mycket gifter som möjligt ur systemet. När det gäller talar vi ändå om regelverk som är, vill jag betona, harmoniserade och samordnade i hela EU. Det är alltså regelverk som vi i Europeiska unionen gemensamt har kommit överens om. Det är också regler som tillämpas nationellt utifrån att det är ett harmoniserat regelverk. Det betyder att de avvikelser som finns måste läggas inom de ramar som regelverket tillåter. Jag redogjorde ganska detaljerat i svaret för hur Kemikalieinspektionen hanterar frågan. Jag redogjorde också för – och jag vill betona att det är viktigt för mig och för landsbygdsministern, som hanterar jordbruksfrågorna också ur näringssynvinkel – att de myndigheter som gemensamt hanterar de här frågorna, däribland Kemikalieinspektionen som beslutande myndighet för utsläppande på marknaden av växtskyddsmedel, rådfrågar vad gäller resthaltsbedömning och vad gäller effektivitetsbedömning i fråga om till exempel produktgodkännanden. De här dialogerna är oerhört viktiga. Det är också oerhört viktigt att myndigheten i sina regelbundna dialoger med berörda branschorganisationer och företag tar in ytterligare information. Detta ska ligga till grund för bedömningarna av vad som är inom regelverket, vilket behov marknaden har, vilka andra möjligheter som finns och vilken miljöpåverkan det här har. Det är den sammanvägda bedömningen av det som ligger till grund. Exakta bedömningar och tillämpningar av de här reglerna är inte min eller någon av mina regeringskollegors uppgift att uttala sig om eftersom det är domstolar som har möjlighet att pröva reglerna i slutändan. 14 (M): Tack, , för svaret! Statsrådet tar upp det här med livsmedelsstrategin. Jag vill gärna hålla med om att det är ett viktigt och bra arbete. Vi hoppas att det ska bli ett bra resultat av livsmedelsstrategin även om arbetet har dragit ut lite . Jag vill ändå säga att det där delvis är en annan fråga, för det där handlar om att skapa bra konkurrensförutsättningar på lång sikt för jordbruk och livsmedelsproduktion. Vi måste också kunna hantera akuta och konkreta frågor som är ett problem här och , och här upplever jag inte att statsrådet svarar på de frågor och de problem som vi ser. Statsrådet nämner att vi har låga halter i produkterna som odlas i , och att vi har liten användning tog jag upp i mitt tidigare inlägg. Det blir fortfarande svårt för mig att förstå varför vi ska slå ut svensk lökodling, till exempel, och importera produkter från länder som använder fem gånger så mycket av det växtskyddsmedel som inte är tillåtet i . Den logiken haltar ju betänkligt. Svenska konsumenter gillar de svenska produkterna för att de har god kvalitet och för att man använder lite av de här växtskyddsmedlen. riskerar Kemikalieinspektionens beslut att slå ut dessa odlingar helt. Jag har svårt att se nyttan med det. tar upp att vi har ett harmoniserat regelverk. Ja, det är ju just det vi har – men tillämpar det inte. Det är en del av en problemet. Det kom en rapport från för livsmedel och veterinära frågor, FVO, där man tittade på detta med ömsesidigt erkännande. Man konstaterade i sin slutrapport att systemet med ömsesidigt erkännande inte tillämpas i , främst på grund av beslut att inte acceptera utvärderingar som har gjorts av annan medlemsstat. Detta beskrivs i , som kom . Av den tabellsammanställning man har gjort kan jag konstatera att vi i har godkänt en ansökan om ömsesidigt erkännande – en. Det bidrar till slutsatsen att inte tillämpar systemet. Det är detta som är huvudregeln; det är alltså detta som ska gälla i normalfallet. Man får dock lov att göra undantag om det finns särskilda skäl. Men jag har svårt att förstå hur det skulle kunna vara så att just , och enbart , har så speciella skäl att vi kan göra undantag i alla fall utom just ett. Det är någonting som haltar här, och jag tror att statsrådet ser det också. Det finns många exempel på detta, men det finns tre konkreta exempel som slår hårt just . Det första är växtskyddsmedlet Stomp, som vi har tagit upp tidigare. Det handlar alltså om lökodlingen. Medlet får användas i alla EU-länder utom i , där det är förbjudet men där man har gett dispens. Det andra exemplet är växtskyddsmedlet , vilket man hade sökt dispens för att få använda vid odling av vårraps och vårrybs i . Där har Kemikalieinspektionen sagt nej. Det får dock användas i andra länder, som , , och , som konkurrerar med oss. Det riskerar att odlingen av dessa grödor slås ut och att vi får importera oljeväxterna eller oljan från till exempel , där man alltså använder det medel vi i nu helt säger nej till. Det tredje exemplet är växtskyddsmedlet Pirimor. Det tror jag är bekant för en del, för det används bland annat när man odlar ärtor – som ju bland annat Findus producerar, paketerar och säljer med stor framgång. Detta växtskyddsmedel får man inte längre använda, vilket innebär en klar konkurrensnackdel för svenska odlare jämfört med konkurrenter i och , där man får lov att använda medlet. Jag tycker fortfarande att ministern är svaret skyldig här. Regeringen kan göra saker – man kan ge tydliga direktiv och uppdrag till Kemikalieinspektionen – och jag vill fortsätta fråga om är beredd att göra någonting alls för att komma till rätta med problemet och säkerställa konkurrenskraften för svenskt jordbruk. 15 (M): såg vi en minister och partiledare som åkte ned till och protesterade mot att en produktionsanläggning stängde där. Jag kan garantera att ingen minister eller partiledare kommer att finnas på plats när 110 lökodlare och bönodlare på upphör med sin produktion. Jag blir lite fundersam när ministern säger att det är en sammanvägd bedömning. Precis som har redovisat är det nämligen en ganska ensidig bedömning i varje fall, och vi har mycket svårare produktionsförhållanden för svenska jordbrukare. Det gör egentligen att vi skickar ut vår jordbruksproduktion. I säger man att vi inte ska exportera vår miljöbelastning, men det är ju precis det som sker. På grund av den tillämpning av reglerna som Kemikalieinspektionen gör upphör produktionen i och sker på ett sämre sätt på annan plats – dessutom med transporter, som kommer in i produktionspriserna. Det är klart att det inte finns någon risk- kontra nyttobedömning; hade man gjort en sådan hade man ju förstått att den svenska produktionen sker till en lägre miljöbelastning och till lägre koldioxidutsläpp, vilket gör att vi får en bättre produkt i slutändan. Hade man gjort en sammanvägd bedömning hade man kommit fram till detta, men det kan man ju inte göra om man fattar beslutet som innebär att svensk lök- och bönodling kommer att upphöra. Där finns någonting regeringen faktiskt kan göra. Man kan säga: Vi vill att vi ska ha den sammanvägda bedömningen, för vi ser att det är en stor risk att vi upphör med all svensk jordbruksproduktion . Därför är min fråga om du vill vara den minister som är ansvarig för att den sista löken planterades under din regeringstid i , . 16 Klimat- och miljöminister (MP): Jag tackar för en viktig debatt som gäller en av viktigare näringsgrenar, som jag sa. Regeringen är väldigt angelägen om att konkurrensmöjligheterna för det svenska jordbruket och framför allt dess utvecklingsmöjligheter är goda. Vi ser att det är en viktig näring – kanske egentligen inte alltid främst som den största exportnäringen utan framför allt som en viktig säkerhetsnäring för . Inte minst ger den jobb och utveckling i hela landet. Det är alltså ett angeläget område, och vi jobbar som sagt brett med frågorna. Jag är också medveten om att kom fram till ett antal slutsatser och att det bereds i under landsbygdsministern. Vi får alltså återkomma i saken. ska vi ju slå vakt också om konsumenternas stora tilltro till de svenska produkterna. Jag tror nämligen att det är en viktig konkurrens- och utvecklingsfaktor för det svenska jordbruket att det också fortsätter att ha ett gott renommé bland de svenska konsumenterna. Det handlar om att de litar på att produkter är säkra, att det inte finns bekämpningsmedelsrester och att man inte medverkar till att sprida gifter i miljön. Med detta vill jag tacka de två debattörerna för en trevlig debatt, fru talman. 17 (M): Jag tackar statsrådet. Jag tycker att statsrådet kommer med lite dubbla besked. Det är en viktig näring, säger och talar sig varm för att det är viktigt med svenskt jordbruk inte bara för export utan också för att vi ska kunna konsumera produkterna här hemma. verkar statsrådet beredd att stillatigande titta på när en av statens myndigheter, som regeringen faktiskt har kontroll över, slår undan benen för svensk odling av lök, vårraps, vårrybs, ärtor och så vidare. Jag har väldigt svårt att få ihop detta. Det finns verktyg. Vi har föreslagit fem konkreta åtgärder regeringen skulle kunna vidta. Man skulle kunna fatta beslut om detta i princip direkt. Det är tydliga instruktioner och tydliga uppdrag till Kemikalieinspektionen om hur den skulle kunna hantera detta för att rädda svenskt jordbruk. Vi får återkomma, säger . Jag tror att det är det som är problemet här, det vill säga att allting handlar om att vänta och se. Man sparkar iväg saker i långa utredningar som tar och förhoppningsvis kan landa i några förslag längre fram, men den här frågan är akut här och . Om vi inte agerar nu kommer vi inte att ha någon lökodling. Vi kommer inte att ha odling av raps och rybs, och vi kommer inte att ha någon odling av ärtor att tala om i . Jag tycker att det är ett märkligt sätt att slå vakt om konsumenternas tilltro till de svenska produkterna att göra det genom att slå undan benen för de svenska produkterna. Vad ska konsumenterna köpa då? Vi måste ha fungerande konkurrensförutsättningar. Vi kan inte ha en myndighet som gör helt andra tolkningar av regelverken än vad som görs i andra länder, och det är det Kemikalieinspektionen gör just . Jag skulle önska att tog frågan på lite större allvar och vågade ge lite tydligare besked om vad hon är beredd att göra för att komma till rätta med detta. 18 Klimat- och miljöminister (MP):