prot · H30979 · 2016-03-11 00:00:00 — Det vi talar om är att sänka ingångslönen för dem som är hänvisade till rätt så låga bidrag eller till en svartmarknad. Det är dessutom stor risk att denna marknad kommer att växa samt att människor blir kvar i långvarigt bidragsberoende. Den stora frågan är hur helhetsgreppet ska se ut. Vad finns det mer, utöver de insatser som redan finns i fråga om utbildning, validering och investeringar? Tittar vi på de grupper som kommer inser vi att det kommer att krävas fler insatser, både för att antalet är större och för att utmaningarna i att få en plats på svensk arbetsmarknad är större. Vi är inte ensamma om det här. Det är många som har deltagit i diskussionen, och en lång rad myndigheter, forskare och expertorgan har liknande förslag. Alla har de pekat på att lägre ingångslöner är nödvändiga för att ska komma till rätta med den höga arbetslösheten i dessa grupper. Jag förstår att man jobbar mycket med de här frågorna och försöker hitta olika sätt. Man speedar upp de system som redan finns. Det tycker jag som sagt är positivt och bra. Den här diskussionen behöver föras, och man ska fundera på: På vilket sätt kan vi möta de delarna? Är regeringen beredd att uppmana parterna att ta frågorna i beaktande och diskutera dem för att se vad man kan åstadkomma för avtal som underlättar inträdet på svensk arbetsmarknad från ett bidragsberoende? 10 (S): står från här och säger att vi inte ska ägna oss åt någon plakatpolitik och att vi ska ha rätt fokus i debatten. Jag kan hålla med om det handlar väldigt mycket om att vi kan se till att de nyanlända som kommer hit får rätt förutsättningar, får utbildning, kommer in i praktik och så vidare. utmanar hela den svenska modellen och alla parter som finns ute på arbetsmarknaden. Vi hörde det senast på utskottsmötet i går torsdag. TCO var mycket skarp i sina ståndpunkter. För det första ska vi politiker hålla oss undan från lagen om anställningsskydd. För det andra sa TCO: Låt oss sköta lönebildningen. Detta är någonting som alla fackföreningar är överens om. Vi har en modell i som fungerar, och vi tar ansvar. Man kan ställa ett antal frågor till och . När tog inte arbetsmarknadens parter ansvar för lönebildningen och ? Det är en fråga. säger klart och tydligt: Om inte arbetsmarknadens parter tar ansvar tänker vi föreslå lagstiftning. En enkel fråga blir då: Vem ska avgöra om ett kommande avtal är tillräckligt bra eller inte? Är det som ska göra det? Eller är det någon annan konstellation som finns inom staten eller någon annan organisation som ska avgöra det om inte arbetsmarknadens parter själva kan göra det? Vilka är det då som ska omfattas av detta nya kollektivavtal? Ska det också ställas under lupp så att får granska det så att det träffar rätt grupper? Ska det vara selekterat? Ska det vara ett avtal som är riktat till någon viss grupp? Ska det vara till syrier, bulgarer eller ska det vara till alla? Förmodligen måste ett sådant kollektivavtal beröra alla. Det betyder att då kommer ett avtal som innebär att alla som inträder på arbetsmarknaden kommer att få lägre löner än vad de har . På så vis blir det sänkta löner. Betyder det att man ska göra en bedömning utifrån heltid eller deltid? säger att lönerna är för höga. Det är vad säger , och man hotar med lagstiftning. Vi vet att en snittlön för en butiksanställd ligger på ca . Det är för högt, tycker kanske och . Det är helt fel väg att gå. Det är så många som är överens om att vi inte ska lägga oss i lönebildningen. Jag är helt övertygad om att arbetsmarknadens parter kommer att ta sitt ansvar i alla de frågor som är viktiga för samhället. Det har de gjort , och det kommer de att göra. Snälla : Låt det inte bli ett system där hotar med lagstiftning, där ska avgöra vilka avtal som är bra eller inte och där ska tala om vilka löner människor ska ha i butiker, kommuner eller var som helst. Det är ett allvarligt ingrepp i vad vi kallar för den svenska modellen med starka fria parter med understöd av staten som underlättar deras avtal. 11 Arbetsmarknadsminister (S): Låt mig först göra några korrigeringar. har den näst högsta sysselsättningsgraden av alla . Vi har också högre sysselsättningsgrad bland utrikes födda än EU-genomsnittet. Den grupp som just nu ökar sin sysselsättningsgrad allra starkast på svensk arbetsmarknad är utrikes födda kvinnor. Det betyder inte att vi inte har stora utmaningar, och det betyder inte att vi inte har problem. Men det är inte så att vi är sämst i , som sa. Vi har en särskild utmaning nu när väldigt många nyanlända ska kliva ut på arbetsmarknaden. Det är flera olika saker som behöver göras. Regeringen är igång med en del av dem, och mer kommer att behöva göras. Låt mig peka på ett särskilt uppdrag. Det gäller hur etableringsuppdraget är utformat. Som det är utformat av den gamla regeringen, som parti ingick i, är det till exempel inte tydligt att om man tackar nej till ett erbjudet arbete blir man av med sin ersättning. Jag menar att det är fullkomligt självklart att det ska gälla. Vi kommer att föreslå sådana förändringar. Man ska inte kunna tacka nej till ett erbjudet arbete och uppbära ersättning. Det finns en lång rad andra justeringar som behöver göras i etableringsuppdraget för att få tydligare fokus på jobben. Vi har redan gjort en del genom att avskaffa etableringslotsarna och satsa mer på individuella insatser. gör en liten vurpa i sitt resonemang. Hon säger att lägre löner inte innebär sänkt lön. Det är precis vad det gör. Det är det som så tydligt har förklarat. Det finns redan ett system när man ska sänka lönekostnaden för individer som har en svag ställning på arbetsmarknaden. Det har jag redogjort för i mitt svar. Individer som går på bidrag, som säger, har redan i princip rätt till de stöden som ger en mycket låg lönekostnad. För de individer där det är aktuellt att gå från bidrag och arbetslöshet in i arbete finns de system som ger en låg lönekostnad. Jag tror att de behöver göras enklare, att de behöver vara färre och bli mer lättöverskådliga. Men själva grundprincipen är riktig och har starkt forskningsstöd. Om man däremot sänker alla ingångslöner är det klart att det påverkar lönerna för alla på arbetsmarknaden, i varje fall i de branscher där sänkningarna sker. Det innebär att många av dem som måste försörja sig på deltid eller otrygga anställningar och inte får ihop en heltidslön kommer att få svårt att klara sig på sin lön. Det finns inte något starkt forskningsstöd för att lägre ingångslöner skulle leda till att fler kommer i arbete. Det finns ett forskningsstöd. Det är relativt svagt, och det är delvis motstridigt. Men ett visst forskningsstöd finns. Jag tror att man ska se upp innan man kastar ut barnet med badvattnet. Det är min kritik mot . Jag är övertygad om att har ett genuint engagemang för att få fler nyanlända i arbete. Men har gjort sig känt för att med systemförändringar vilja förstöra den svenska modellen. Det är svårt att bli fri från tanken att det är viljan att sänka löner generellt på arbetsmarknaden och ändra modellen så att vi får politiker som bestämmer löner i stället för parterna som också ligger bakom förslag. 12 (C): Det hade varit lysande om alla de insatser som redan finns på plats hade fungerat för den omfattning vi står inför. Det är vad som är bekymret oavsett de system vi har försökt att ta fram. Vi har mer än en gång tidigare rundat den svenska modellen och fattat beslut här i riksdag. Det är något som den nuvarande regeringen fortsätter att arbeta med och utveckla. Vi talar om nya jobb, instegsjobb och annat. Det är någonstans att möta upp med ett svar här från riksdag när parterna inte möts i avtal som gör det möjligt för dem som står långt från arbetsmarknaden att komma in. Man gör steget än större. Det blir lite konstigt. Någonstans står arbetsmarknadsministern och beskriver de förslag som redan finns på plats och tror att de ska lösa problemen när de inte har räckt till förut, och står vi inför ännu större utmaningar. Vi kan ju se att bland de grupper som kommer hit finns det de som har högre utbildningar och som med rätt insats rimligtvis skulle kunna ha rätt kort väg till att etablera sig på den svenska arbetsmarknaden. har de den typ av utbildningar och kunskaper som den svenska arbetsmarknaden skriker efter. Det finns också de som har praktiska erfarenheter och med kortare utbildningar kan ta plats på arbetsmarknaden. Jag mötte mattläggare som konstaterade att det är många duktiga plattsättare som kommer hit, men de är inte vana vid fuktskikt och den typen av byggande som finns i . Men de är duktiga plattsättare, så det behövs korta delar som kompletterar de utbildningar de har. Men sedan finns det stora grupper som har kort utbildning eller saknar utbildning och som kanske inte ens har varit ute på arbetsmarknaden. Jag tror inte att de insatser och åtgärder som vi har i systemet kommer att möta det. Jag tror inte att det kommer att fungera. Jag är helt övertygad om att vi kommer att behöva vidta fler åtgärder och insatser och inte bara skruva lite lätt på dem som redan finns. Att se till att det blir färre och enklare insatser och åtgärder som kommer fler till del stöder jag hundraprocentigt. Det ska också ställas krav om man får erbjudande om jobb. brukar det ju inte vara det som är problemet, men det är klart att det ska finnas krav på att det försvinner om man tackar nej. Men det är ju inte ett stort levebröd man i så fall avstår från – etableringsersättningen utifrån är . Det är på den nivån man befinner sig om man inte har tillägg för barn och så vidare. Det som är så viktigt då är att få ta steget in på arbetsmarknaden, att få den första raden i cv:t, att få chansen att faktiskt lära upp sig i ett yrke och visa att man fungerar, att få en referens och komma vidare. Det finns många som kan berätta den historien, som har kommit hit utan utbildning och erfarenhet och via svartmarknaden fått ta steget in på arbetsmarknaden. Det som jag ser är att antingen möter vi det här och hittar ett system som är inom den svenska modellen och inom ramen för det som vi tycker är rätt och riktigt, eller också kommer det att ske utanför. Jag lyssnar och hör att ser och uppskattar att jag brinner för det här och ser att det är viktigt. Jag gillar inte tonen när man försöker göra det till någon form av sanning att inte står upp för den svenska modellen. Vi har olika uppfattningar om hur ramarna för den ska se ut i vissa frågor, men det tycker jag var lite av ett slag under bältet. 13 (S): Låt mig först konstatera att det säger, att ett ingrepp där politiken bestämmer löner ryms inom ramen för den svenska modellen, är helt fel. Den svenska modellen har sin kärna i att arbetsmarknadens parter står för lönebildningen. Det är de som avgör vilka löner som är bäst för för att klara konkurrenskraft och så vidare. Det du säger, , är ingenting som ryms inom ramen för det. Jag kan bara säga att då har man inte riktigt förstått vad som är den svenska modellen. Jag håller med om väldigt mycket av det hon säger om olika åtgärder som krävs för att klara det här. Arbetsgivare vill ju anställa någon eller få in någon i sitt företag som är produktiv och så fort som möjligt kan skapa ett mervärde. Jag tror att arbetsgivarna är intresserade inte bara av någonting som är billigt utan av någonting som tillför mycket till verksamheten. säger att om man kommer hit utan utbildning ska man erbjudas usla löner, men man ska inte få utbildning. Vore det inte bättre att man gavs utbildning i stället för att bli inlåst i något jobb med usla löner? Det är det är som är den stora skillnaden. Och varför ska de som har låga löner få ännu sämre löner ? Precis som Nobelpristagaren i ekonomi sa när utskottet besökte honom: Varför ska ni lägga bördan på dem som har usla löner och dem som är fattiga? Varför tar ni inte solidariskt och subventionerar in dem till arbetsgivarna? Det är precis så vi gör här i och vill fortsätta göra. Det är ett bättre sätt att lösa detta på. 14 Arbetsmarknadsminister (S): Det är ju faktiskt sanningen, , att ni i lägger fram förslag och står för en politik där ni säger att riksdag och regering ska gå in och bestämma om löner om inte parterna gör det ni vill att parterna ska göra. Det är samma sak som att det är politikerna som ska få sätta löner, och det menar jag är ett angrepp på den svenska modellen och på parternas autonomi. Man kan naturligtvis definiera det på olika sätt, men i mina ögon är det det. Jag tror att det är allvarligt, för i jämförelse med andra jämförbara länder står sig arbetsmarknad väl. Det är inte så att vi är utan problem, men i jämförelse med andra jämförbara länder i har vi stor flexibilitet, hög sysselsättningsgrad och låg långtidsarbetslöshet. Jag menar att om man för att lösa ett problem är beredd att ta ett allvarligt steg från hela den princip som ligger till grund för hur vi sätter löner och styr arbetsmarknaden, då tar man en stor risk. Jag menar att det finns andra sätt att uppnå detta. kommer gång på gång tillbaka till personer som lever på försörjningsstöd och hur de ska komma in på arbetsmarknaden. Då säger jag att för personer som är arbetslösa eller nyanlända och lever på försörjningsstöd finns det redan stödformer som gör att lönekostnaden blir väldigt låg. De stödformerna behöver förändras och förenklas, och de behöver säkert utvecklas. Vi behöver säkert tänka nytt i många delar av detta. Men de personerna kommer inte att få jobb för att man sänker ingångslönen med ett par . Då ska man sänka lönen ned till försörjningsstödsnivå, och det om något är ju ett systemskifte – om det skulle skilja marginellt mellan att leva på försörjningsstöd och att arbeta heltid i ett land som . Det är en häpnadsväckande jämförelse. Det är självklart så som jag har sagt att vi måste göra förändringar i politiken. Vi står inför nya utmaningar, och de befintliga formerna räcker inte för att lösa de utmaningarna. Det behövs förändringar i politiken, och det kommer att behövas nya förslag för att göra detta. Men jag kommer inte att vara beredd att lägga fram förslag som hotar själva fundamentet för svensk arbetsmarknads funktionssätt. Det återkommer gång på gång att jag bör uppmana parterna att sluta avtal i linje med vad vill. Låt mig säga så här: Jag samtalar mycket med parterna. Jag för en mycket nära dialog med parterna, och jag kommer att fortsätta göra det. Det är klart att jag är beredd att föra samtal om olika modeller som kan underlätta steget in på arbetsmarknaden för personer som är nyanlända. Till exempel har vi fört samtal om det här med snabbspåren, som jag menar har varit positivt och fått stor respons från parterna. Just nu pågår en av de svåraste och största avtalsrörelserna på svensk arbetsmarknad på väldigt – ungefär 500 kollektivavtal ska omförhandlas. Det är ett känsligt läge. Det är ett högt tonläge från parternas sida i den här debatten. Jag avundas inte parterna som i detta svåra läge ska klara av att sluta avtal och förhoppningsvis hålla arbetsfred i . Om jag som arbetsmarknadsminister i det läget skulle gå in och uppmana parterna att avtala i enlighet med motioner, då tror jag att det skulle kunna få förödande konsekvenser för förutsättningarna att komma fram till bra avtal mellan de autonoma parterna. Jag håller armlängds avstånd till lönebildningen, fru talman, särskilt i det läge då vi har en pågående avtalsrörelse. 15 (C): Jag lyssnar in och försöker höra vad sägs bakom den höjda rösten. Det jag hör är att vi har en arbetsmarknadsminister som ser och förstår utmaningen och som vet att det kommer att vara ett besvärligt läge. Jag hör att vi inte delar uppfattning i allt. Då hade vi ju inte stått här i kammaren och diskuterat det här. Jag kan också höra att det som finns på plats inte räcker till utan att det krävs mer och annat. Jag tror inte att arbetsmarknadsministern behöver ta med sig eller hänvisa till förslag. Jag tror att arbetsmarknadsministern har full kompetens för att kunna ta diskussionerna med parterna på ett sätt som utgår från arbetsmarknadsministern själv utan att hon behöver hänvisa till . Vill ni lägga munkavle på politiken, så att man inte skulle få lyfta de här frågorna eller diskutera dem? använder favorituttrycket när det gäller de här frågorna, nämligen att den som vill något annat än Socialdemokraterna inte har förstått den svenska modellen. Det finns en likadan ton hos arbetsmarknadsministern: ska passa sig för att diskutera de här frågorna! Jag tycker att det vore mycket olyckligt om den utmaning vi nu står inför inte skulle få diskuteras här i kammare eller ute i den politiska debatten i . Det skulle vara anmärkningsvärt. Jag hoppas att det kan komma fram fler och bra förslag som kan visa en helhet och möta alla de utmaningar vi står inför på arbetsmarknaden. 16 Arbetsmarknadsminister (S): Man får självklart lyfta dessa frågor och framföra förslag, absolut! Självklart får man lägga fram förslag om att politiken ska styra över lönebildningen och om att rasera den svenska modellen eller ha särskilda önskemål om parternas lönebildning. Självklart får man föra den debatten, men man får räkna med mothugg, och det är vad får. Jag tror att vi behöver återkomma till detta, inte bara till de här förslagen om att gå in i lönebildningen utan kanske till, som jag menar, mer seriösa förslag om hur vi faktiskt ska klara av att få in de många nyanlända, varav ungefär en tredjedel har en mycket låg utbildningsnivå och en del kanske inte ens har yrkesarbetat. Det är en mycket stor utmaning, och det kommer att kräva nytänkande i politiken. Jag hoppas att vi kan ha en fortsatt dialog om det. Tack för debatten! Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2015/16:445 om företagsbesök 17 Arbetsmarknadsminister (S): Boriana har frågat mig hur många företag, och vilka företag, jag har besökt i tjänsten. Jag har besökt ca 15 företag, både inom tjänste- och industrisektorn. Fokus har varit på företag som är, eller vill vara, i framkant när det gäller ungas och nyanländas arbetsmarknadsinträde. Därtill har jag haft ett femtontal möten med företag. Genom initiativet 100-klubben – tillsammans har regeringen och jag dessutom haft direkt dialog med ytterligare ett tiotal företagsledare. Framför allt har jag som arbetsmarknadsminister en aktiv och omfattande dialog med ett fyrtiotal arbetsgivarorganisationer samt ett flertal effektivare arbetsmarknadsinträde för nyanlända. Dessa dialoger har bland annat resulterat i snabbspår inom bristyrken. har en stark sysselsättningstillväxt: är utmaningen att få rätt person på rätt plats. För som det finns stora rekryteringsbehov hos företag råder det brist på vissa kompetenser. Utmaningen handlar om hur vi kan bli bättre på att ta till vara utrikes föddas kunskap och erfarenhet. Den rådande situationen kräver att regeringen, myndigheterna och företagen tar ytterligare krafttag med att identifiera möjligheter för fler nyanlända att snabbare komma in i arbetslivet. har enskilda statsråd och våra statliga myndigheter kontakt med enskilda företag och med arbetsmarknadens parter, vilka också är centrala aktörer för en väl fungerande arbetsmarknad. Som arbetsmarknadsminister tycker jag att den dialogen självklart är central. Tredje vice talmannen konstaterade att Boriana , som framställt interpellationen, inte var närvarande i kammaren. 18 (M): Boriana fick tyvärr ett annat åtagande , så jag tar debatten i hennes ställe. Jag vill givetvis börja med att tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Boriana ställde en skriftlig fråga om hur många företag som arbetsmarknadsministern har besökt i tjänsten. Svaret från ministern var väldigt omfattande, men det nämndes inte ett ord om hur många företag eller vilka företag som det var som arbetsmarknadsministern hade besökt. Enligt vår mening är det viktigt att ledande företrädare för regeringen och i synnerhet arbetsmarknadsministern besöker företag. och företagare har vi ingen välfärd i detta land, och utan medarbetare har vi för den delen inte heller någon välfärd. I svaret i dagens debatt får vi höra att arbetsmarknadsministern har besökt 15 företag. Det låter ganska lite. Vilka företag är det som arbetsmarknadsministern har besökt, och finns det några RUT- eller ROT-företagare bland de besöken? Det ser ut som om företagarnas förtroende för statsministern och regeringen sjunker. Enligt en undersökning som redovisades i var det av företagarna som hade stort eller mycket stort förtroende för statsminister . Orsaken till detta är givetvis främst den politik som förs av Socialdemokraterna. Man nämnde bland annat en höjning av marginalskatten från och frysningen av brytpunkten som har gjort att många fler får betala statlig skatt. Vi har försämringen av och , där vi nu ser en kraftig inbromsning av ROT-tjänsterna. Även vinstfrågan har varit en stor osäkerhetsfaktor i den fria välfärden. Vi har också höjda bränsleskatter, som har drabbat främst landsbygden och företagare i glesbygden. Givetvis har vi också ovissheten och sjabblet när det gäller Förbifart och . Detta påverkar företagsklimatet. Om arbetsmarknadsministern inte har gjort det anser jag hon ska besöka något RUT- eller ROT-företag. En rapport som presenterats visar att av ROT-företagen har försvunnit, och tillväxten i RUT-företagen har dämpats kraftigt. växte de med . Den senaste siffra jag har sett är . En möjlighet är att det inte finns någon efterfrågan på dessa tjänster längre, men jag tror att den finns kvar. Jag gissar att det finns en risk för att svartarbetet ökar. Det leder givetvis också till en försämrad skattemoral i landet. Det finns undersökningar som visar att det kan vara så. Den andel som säger att man kan tänka sig att arbeta svart har ökat en aning, liksom den andel som säger att man kan tänka sig att anlita svart arbetskraft. De flesta RUT-företag drivs av kvinnor, och de anställer oftast personer som befinner sig långt från arbetsmarknaden. har skapat mer än 20 000 arbetstillfällen , och det har varit en väldigt lyckosam reform. Därför frågar jag: Vilka företag har arbetsmarknadsministern besökt? 19 Arbetsmarknadsminister (S): Jag har träffat både RUT- och ROT-företag, och jag har dialog med deras branschorganisationer. Jag har självklart också tagit emot synpunkter på regeringens politik. Låt mig förklara varför det inte är alldeles enkelt att besvara den fråga som har ställts. gör jag officiella företags- och arbetsplatsbesök. De är publika och bevakas av medier. Man jag träffar också företag på andra sätt, till exempel när jag blir inbjuden till mer slutna möten. Där har man diskussioner som man ofta inte vill ha publika. bjuder jag själv in företag till eller andra delar av regeringen för dialog kring frågor. Jag tror att det är viktigt att regeringens företrädare och jag som arbetsmarknadsminister kan ha dialog och träffa företag utan att varje möte redovisas offentligt i riksdag. Jag tror att det gynnar samtalsklimatet. Och vad innebär att ”besöka”? Är det att vara på arbetsplatsbesök, eller är det att göra ett besök på inbjudan av ett företag, fastän man kanske träffas under andra former? Låt mig ge ett exempel. Jag gjorde ett besök i , där just stod som inbjudare. Där var det i sin tur ett antal företag som bjöd in. Är det att besöka företag? Det är inte alldeles lätt att definiera det, och därför svarar jag med ”cirka”. Jag håller med och om att det är viktigt att en arbetsmarknadsminister besöker olika typer av företag. Det gäller både företag i olika branscher och företag av olika karaktär – stora och små, sociala företag och kommersiella företag. Jag vill dock ändå markera att det allra viktigaste är att vi för en politik för fler och växande företag. En arbetsmarknadsminister kan aldrig komma undan med att hon har gjort si eller så många besök, utan till syvende och sist är det politiken och politikens resultat som avgör hur man ska bedömas.