prot · H40941 · 2016-12-07 00:00:00 — Det är allvarligt, för det sänder kraftiga signaler till medborgarna att samhället inte längre tar det här riktigt på allvar. Vi har missnöjda poliser. i historien har vi poliser som aktivt söker sig ut ur polisorganisationen. Medan vi tidigare hade för låg personalomsättning börjar den nu bli för hög. Vi har en inneboende konflikt i , inte minst vad gäller lönenivåer. Man tar in civilanställda. Det är positivt och bra – de behövs. Det behöver inte finnas en konflikt mellan de yrkesgrupperna, men när lönesättningen är betydligt lägre för den ena gruppen leder det naturligtvis till skav i organisationen. sedan man började mäta ordentligt sjunker enligt SCB allmänhetens förtroende för polisen. Sedan NTU-undersökningarna infördes har förtroendet ökat stadigt . Vi får väl hoppas att det ser ut så även i NTU-undersökningen , men det finns en oroväckande tendens. Vi har alltså sett ett trendbrott. Förtroendet inom organisationen likaväl som förtroendet hos allmänheten för organisationen och det den presterar sjunker. Allt detta har skett dramatiskt . Till detta måste vi se till att det finns resurser. Inför omorganisationen påtalades det att det fanns ett behov av rätt mycket pengar. Det tog inte denna regering på fullt allvar. Det läggs nu en budget som är uppenbart underfinansierad. Den bygger på sparade pengar. Anslagsökningen på 100 miljoner i budgeten ges av att det finns 700 miljoner i tidigare sparade pengar. Vi får se vad utfallet blir , men uppenbarligen kommer polisorganisationen att leva på kredit. Årets anslag är förbrukat, och det som finns kvar är det som är sparat från de gamla goda åren. En realistisk fråga till regeringen är hur man ska se till att fylla upp detta, för snart kommer polisen att gå på anslagskredit. Det återstår att se. Vi prioriterar polisen. Vi inser att vi måste göra det resursmässigt – från sida med ungefär 1,1 miljarder. De nya poliser som kommer till måste ju finansieras. De nya civilanställda som redan är anställda måste ju finansieras. Det behövs utrustning. Vi måste justera lönenivån, och vi inser att polisorganisationen i sig inom den ram man har inte kan klara av detta själv. Vi ska inte in och peta i lönerörelsen, men vi måste se till att justera ramen. Annars går inte den här snedsitsen att rätta till. Annars kommer inte skavet att försvinna. Vi måste prioritera den nya tidens moderna brott, it-brotten, långt mer . Till det krävs det resurser. Vi måste se till att vår insatsstyrka har flyttförmåga så att den kan agera mot terroristbrott på flera ställen. Vi har relativt kort talartid i den här budgetdebatten. Vi kan i alla fall konstatera att det kommer att bli ytterligare åtta tillkännagivanden. Det är ett nytt rekord. Med dagens votering har regeringen kommit upp i 66 tillkännagivanden – ett rekord i sig. Utskottet har lite att göra. Det är mest motionsbetänkanden och relativt få propositioner. Hälften av sammanträdena får ställas in. Det i sig är inget problem för justitieutskottet, men det är ett problem att det pratas väldigt mycket och görs ganska lite. Enligt vår uppfattning och enligt regeringsformen måste regeringen faktiskt börja styra. När en myndighet inte fungerar måste man styra, och man måste tillföra de resurser som behövs för att verksamheten ska kunna bedrivas. Vi står inför en vändpunkt. Vi måste vända utvecklingen , och vi måste återskapa förtroendet. Vi ska göra vad vi kan från sida, men måste regeringen spela med. 15 (MP) replik: Under hela anförande väntade jag på att få förklarat för mig hur tänker när de talar om bättre brottsuppklaring och skär ned på densamma. 34 miljoner – det är vad skär ned med på rättsliga biträden. Pengar som går till offentliga försvarare och målsägarbiträden stryks. Målsägarbiträdet är brottsoffrets stöd i rättsprocessen, och ett tidigt och bra stöd från en kompetent jurist ökar sannolikheten för att den skyldige döms för brottet. Utredning efter utredning och rapport efter rapport visar att om vi vill få fler våldtäktsmän dömda för sina brott är satsningar på just målsägarbiträden tidigt i processen det som behövs. Det är viktigt. konstaterade sexualbrottskommittén att det skulle kosta att uppnå detta resultat. nedskärningar är mer än två gånger större än det, herr talman. Hur förklarar dessa nedskärningar? Jag kan inte se någon annan förklaring än att det handlar om prioritering av populistisk retorik framför att göra det som verkligen skulle göra skillnad för att få fler förbrytare fällda för brott. 16 (M) replik: Det är nästan så att man blir tyst. Här vill vi alltså satsa på dem som utreder brott så att de över huvud taget ska kunna gå till en åklagare och så att en åklagare ska kunna gå till en domstol och ställa den skyldige inför rätta. På detta satsar vi 1,1 miljarder. Men tydligen är ingång i detta att det här ska lösas med rättsliga biträden. Ja, rättsliga biträden är viktiga, men det är inte där problemet sitter . Det är inte därför förundersökningar läggs ned utan åtgärd. Det gäller att fokusera på problemen, och det gäller att ta människors oro på allvar. Vi kommer att se till att det finns tillräckliga resurser för rättsliga biträden. Vi har drivit de frågorna. utökade vi de möjligheterna. Men fokusera nu på rätt problem, ! Problemet är att utredningar läggs ned. 17 (MP) replik: I rättsväsendet finns det många utmaningar. En av dem är att alltför få våldtäktsmän döms för sina brott. Det är ett problem som vi har tittat noggrant på. Åklagarna har tittat på det. Polisen har tittat på det. sexualbrottsutredningen har tittat på det. Det man har pekat ut som en konkret, verkningsfull lösning är att se till att det finns tillräckliga resurser för att målsägarbiträdena förordnas tidigt i processen. Det sker inte . Det sker inte trots dagens reglering och trots att har sagt att det är avsikten. Ett problem är bristen på resurser. Det behövs mer pengar. Varför skär ned på precis den budgetpost som skulle göra skillnad för att få fler sexualbrottslingar dömda för sina brott? Det är nämligen så att målsägarbiträden i bästa fall finns med tidigt i processen, under förundersökningen, och det är just det som spelar roll. Det är det som gör att brottsoffret känner sig tryggare och ger bättre underlag för polisens utredning. Målsägarbiträden som är kompetenta och kommer in tidigt kan också påverka utredningen så att man drar i relevanta trådar och kanske hittar just det som kommer att göra skillnad för om man kan gå till domstol och åtala och för om domstolen har tillräckliga bevis för att döma för de här brotten. Jag delar uppfattning att det finns många utmaningar; polisen är en av dem. Men dessa nedskärningar är ansvarslösa om vi vill klara upp fler brott. 18 (M) replik: Jag ska försöka säga rätt namn: . Du har ju suttit med i utredningen om sexualbrott, och jag är inte säker på att alla som sitter med i den utredningen skulle ha hållit det anförande vi har hört. Ni har uppenbarligen kommit fram till att utredningarna är för dåliga. Det löser man rimligen genom att se till att de som ska utreda brott, polisen, blir bättre på det och genom att satsa resurserna på dem. Annars kommer vi inte att få fler fällande domar. Rättsliga biträden är viktiga, men de leder inte förundersökningar. Det är inte de som tar fram bevisning, utan det är polisen. Jag förstår, herr talman, att det gäller att hitta någon form av angreppspunkt, men när vi har ett problem med nedlagda förundersökningar blir försöket att angripa oss för en liten nedskärning på 35 miljoner av ett väldigt stort anslag faktiskt ganska roligt. Naturligtvis hade min motdebattör kunnat räkna ut hur många promille det handlar om, men vad hon glömmer att säga är att hon själv inte vill satsa på polisen – just de som ska utreda denna typ av brott. 19 (V) replik: säger i en motion att man vill ha fler poliser i tjänst, och därför ska poliser deltidsanställas. Enligt ska alltså utbildade poliser arbeta deltid för att kunna sättas in i akuta situationer. Detta gör mig lite förvånad och konfunderad, men det visar också vad anser att polisen är: en patrullerande ordningsvakt som ska komma när något akut händer. Just nu har polisen ett stort utredningsunderskott. Det saknas utredare som kan ta hand om alla anmälningar. Vi vet att domstolarna vittnar om detta; det kommer in färre mål. Detta väcker många frågor om vad anser att myndighetsutövning är. Jag trodde i min vilda fantasi att ville att alla poliser skulle arbeta heltid inom myndigheten och inte skulle komma in och jobba lite . Hur tänker sig att dessa poliser ska kunna ta del av till exempel underrättelseuppgifter? Hur tänker sig att polisen ska kunna arbeta med utredningar om man jobbar deltid? Och om det är pensionerade poliser som ska komma in lite då och då undrar jag hur ser på den extremt hårda arbetsbelastning de kommer att utsättas för. Ni skriver att man ska kunna sätta in dessa deltidspoliser vid händelser som Husbykravallerna. Hur tänker ni att pensionerade poliser, som har ett extremt långt och lärorikt arbetsliv bakom sig, ska sättas in när det sker stenkastning och våldsamheter? Är det sådant tror att människor allra helst arbetar med? Ut och jaga kids – varför ska de göra det? 20 (M) replik: Det är bra att tar upp detta. Om du hade läst motionen noga hade du sett att vi inte har sagt att man ska göra så här; vi har sagt att det finns anledning att titta på detta. Jag skulle gärna vilja utveckla idén om det fanns möjlighet. Jag skulle gärna bjuda upp dig till så du får se hur verkligheten för många ser ut i glesbebyggda delar. Där kan en polisutryckning ta , och människor känner en stor otrygghet. Det begås brott där också. Det skedde ett yxmord i för inte länge sedan, och det tog innan polisen var på plats. Kommunpolitiker i har uppvaktat regeringen och även diskuterat med Alliansen. Själva är de positiva till denna idé, för de har sett att räddningstjänsten faktiskt fungerar. De har till och med anropstider, och man vet ganska säkert när räddningstjänsten kommer. Det kanske inte är en lösning, men det är väl värt att titta på. Vi har nämligen svårt att bemanna i glesbebyggda områden, och även de som bor i sådana områden har rätt att få tillgång till polis. Vi har drivit fram ett försök till lösning i gränsområdena genom ett samarbete mellan länderna, men det klarar vi inte av att göra överallt. Därför är detta väl värt att titta på. Vi har haft en diskussion om beredskapspolisen som lades ned. Den var organiserad på ett sätt som gjorde att den aldrig var tillgänglig. Detta är ett sätt att försöka se till att man ändå får en lokalt förankrad polis – åtminstone någon form av resurs – när det kniper och människor faktiskt behöver hjälp. Det är utgångspunkten. Sedan tycker jag inte att man ska racka ned på äldre poliser med lång erfarenhet. Det kan vara så att de tack vare sin erfarenhet och auktoritet kan lugna ned stämningen i svåra situationer. Det märkte vi inte minst när utskottet var i – poliser med både rund mage och lång livserfarenhet såg till att det fanns ett lugn i bostadsområdena. Så underskatta inte de äldre poliserna! 21 (V) replik: Jag bor i , och jag kan lova dig, , att det också i är alldeles för långt till polisen. Det enda du angrep mig för var att jag rackade ned på pensionerade poliser eftersom jag inte anser att den bästa arbetsuppgiften för dem är att jobba med stenkastare. Ni i måste tänka igenom detta lite mer. Ni vill nu att dessa pensionärer ska stanna inom myndigheten som deltidsanställda, vilket är beaktansvärt om de orkar – absolut. Men detta regleras ju redan i arbetsavtalet för polisen. Vill ni i på politisk väg bryta ? Vilka andra samverkansavtal och tidsavtal för våra myndigheter vill ni på politisk väg bryta? Är detta plan för – att gå in och bryta olika arbetstidsavtal? Och vilka andra statliga tjänstemän anser ska arbeta deltid? Ska statligt anställda stå på standby i lite olika myndigheter? Ska handläggare stå på standby och ha något avtal eller kunna tas in lite när som helst? Är det andra tjänster inom rättsväsendet som ska stå på standby? Jag är jättenyfiken på er politik, för i motionen står det väldigt kort om detta; ni har inte utvecklat det. Jag skulle vilja ha ett ordentligt svar från . Hur ställer ni er till för polisen? Hur blir det med arbetsbelastningen för pensionärerna? Är det där de kan användas allra bäst? Om detta är plan för måste ni nog gå tillbaka till partikansliet och arbeta om den lite. 22 (M) replik: Det gäller att inte se möjligheterna – det låter nästan som en byråkratisk bekännelse. Syftet är att se till att få en mer närvarande polis. Det bygger inte på att bryta ingångna avtal utan på att se över möjligheter, exempelvis det som redan existerar inom räddningstjänsten. Jag ska inte anklaga för att med sin argumentation vilja ta bort deltidsbrandkårerna, för det vore väl fånigt. Men alla de byråkratiska skäl hon anför talar inte emot att se över möjligheten att faktiskt kunna ha någon form av polisresurs ute i glesbygd och på landsbygd. Sedan tycker jag också att vi måste se till den yrkeskompetens som finns hos många äldre. De som vill delta i arbetet och känner att de har kraft och erfarenhet att erbjuda ska vi naturligtvis utnyttja. De är inte dåliga människor. 23 (SD): Inledningsvis vill jag säga att vi står bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande begränsar jag mina yrkanden till reservation 12 om antagning till polisutbildningen och reservation 24 om brottskoder och statistik. Vi har sett halva mandatperioden passera, och utvecklingen i samhället har dessvärre på många sätt gett anledning till mer oro än när mandatperioden inleddes. Vi har fått se vad den rödgröna regeringens underfinansiering av resulterat i. Allt fler poliser säger upp sig, och missnöjet med arbetsförhållandena och en tyngre arbetsbörda är vida utbrett inom polisen. Den omorganisation som var tänkt att ge positiva synergieffekter har saknat ett nödvändigt resurstillskott och för den delen också ett tydligt ledarskap med koppling till polisiära erfarenheter. Denna utveckling ser vi alltså inom som vi fortsatt blir fler invånare, inte minst genom de bristfälliga gränskontrollerna, vilket även kommer att belasta polisen ännu mer då fler personer kommer att behöva utvisas. Vi ser allt fler tunga brottsutredningar som staplas på hög i brist på utredningsresurser. Skottlossningar avlöser varandra, och allvarliga mord skakar allt fler städer med allt jämnare mellanrum. Om det var någon som trodde att tryggheten i vårt land skulle bli mer påtaglig av att regeringen underfinansierar kan jag göra dem besvikna och säga att det inte har blivit så. Men något positivt är att jag tror att jag i alla fall har hört representanter från de flesta partier prata om att vi behöver fler poliser. Det verkar också som att regeringen har insett att man inte kan lova fler närvarande poliser på fler platser utan att själva poliserna också blir fler till antalet. Det är en välkommen insikt, och bäst i klassen – om man får säga så – efter är som menar att det behövs 2 000 nya poliser. Man menar alltså inte att de behövs , utan man anser att vi har alldeles tillräckligt med poliser . Det är en åsikt som delas av resterande allianspartier – och för den delen också av regeringen. Det är ju så att det tar ett litet tag innan man kan få ut nya poliser på fältet; de måste utbildas först. Hade man velat ha fler poliser skulle man ha satsat på det . satsade allianspartierna precis lika lite på att öka antalet poliser som regeringen gjorde. Man utbildade alltså ungefär noll fler poliser. får vi därför anta att samtliga partier förutom är nöjda med det antal poliser vi har. En del av de andra partierna föreslår dock att det ska utbildas lite fler poliser, som alltså kan komma i tjänst . Det får ses som ett framsteg även om de enskilda satsningarna är långt ifrån tillräckliga. För att ställa förslag om 2 000 nya poliser i relation till förslag: Vi föreslår att vi ska utbilda 7 000 nya poliser. Om vi hade haft en mer generös satsning på polisen redan från mandatperiodens första år, vilket då var ensamma om att föreslå, hade det varit betydligt enklare att behålla fler poliser i yrket och enklare att attrahera fler att söka sig till polisyrket. I stället inleddes mandatperioden med en underfinansiering av , som man sjösatte en historiskt omfattande omorganisering av myndigheten. Enda sättet att bryta den negativa spiral som ni andra partier har försatt i är att kraftsatsa på polisen. vill satsa 1,4 miljarder mer än regeringen. Av det vill vi använda 650 miljoner till att förbättra arbetsvillkoren och lönerna, framför allt för poliser i yttre tjänst. Vidare anslås för att öka antalet civilanställda, och 20 miljoner anslås för att återinföra den beredskapspolis alliansregeringen lade ned under förra mandatperioden. Vi avsätter till att förstärka vittnesskyddsverksamheten, och dessutom anslås för att öka den kapacitet att verka på flera platser . 80 miljoner anslås också för att införskaffa bättre förstärkningsvapen åt polisen. Även om är den största utgiften på vårt utgiftsområde är det inte den enda. Precis anslår vi lika mycket som regeringen, men oftast mer, på resterande anslagsområden. Säkerhetspolisen får 110 miljoner extra för att bland annat stärka arbetet mot terrorism. får 150 miljoner mer än vad regeringen föreslår, bland annat för att minska ledtiderna inom rättsprocessen. får mer medel, och domstolar föreslås få 168 miljoner mer för att bland annat stärka säkerheten i rättssalarna. Kriminalvården får en halv miljard mer för att kunna hantera effekterna av vår samlade politik med skärpta straff utan att för den delen försämra kvaliteten. får mer medel för att stärka arbetet för brottsutsatta, och vi har höjda anslag för ersättningar på grund av skador och brott. Syftet är bland annat att staten ska garantera brottsoffer det skadestånd som döms ut vid en rättegång. Det finns både fler anslagshöjningar i vår budget och fler idéer för varje anslagshöjning, men jag ser att min talartid börjar gå mot sina sista sekunder. Jag kan dock kort konstatera att vi har åtta tillkännagivanden i detta. Bland annat har vi medverkat till att stärka polisnärvaron både på landsbygd och i brottsutsatta områden. Sammanfattningsvis kan man säga att genom dessa satsningar fortsatt är främsta kriminalpolitiska parti. I detta anförande instämde (SD). 24 (M) replik: Jag vet inte om blir stressade när vi försöker påpeka att vi måste satsa på polisen och därför ger sig in i något slags överbudsdiskussion, men jag är lite förvånad över historiebeskrivningen. Den uppfattningen är nämligen inte korrekt. När alliansregeringen tillträdde 2006 fanns det 17 423 poliser. Det var otillräckligt, och vi satte upp ett mål om 20 000 poliser. Det har senare fastslagits av , under den här mandatperioden, eftersom regeringen rev upp det målet. Ni stod bakom målet, tillsammans med oss. Det tar ju tid att utbilda poliser, och 2010 var målet uppnått – vi hade 20 292 poliser, för att vara exakt. Anledningen var att man för att få kvalitet inte kan utbilda 7 000 . För att få kvalitet i detta måste man i stället se till att utbildningsväsendet, det vill säga polisutbildningen, kan leverera i den takten och att det finns någon som tar hand om polisaspiranterna när de väl kommer ut. Sedan har målet upprätthållits, och det har varit ca 20 000 poliser . har vi kommit fram till att vi bör höja detta mål, och det gör vi därför att vi ser att befolkningen har ökat ganska kraftigt . Ska vi hålla samma polistäthet ligger siffran ganska realistiskt kring just 2 000 ytterligare poliser. Det är möjligt att man måste se än fler, men vi är rätt övertygade om att den ökning vi aviserar är ungefär vad vårt utbildningsväsen kan klara av för att kunna leverera poliser som har god kvalitet. Jag vet inte vad lösningen på detta är. Handlar det egentligen om att alltid – oavsett vad vi säger – kommer att ligga på siffran över? Det kanske inte har så mycket med att lösa problem att göra, utan det kanske handlar mer om att markera att man vill satsa mer än alla andra. Är det så, ? 25 (SD) replik: Det brukar väl kanske snarare vara så att oavsett vad vi gör hamnar lite grann under. Om man tror att vi är stressade inför det faktum att föreslår 2 000 nya poliser kan man kanske kolla tillbaka på hur historien har utvecklat sig. Vi har alltså i sträck föreslagit 7 000 nya poliser , medan föreslog 1 000 nya poliser och föreslår 2 000 nya poliser. Är det någon som är stressad av det faktum att vi har haft tidigare förslag verkar det vara , som är stressade över att vi alltid är lite bättre än vad är på detta område. Man ökar så att säga det föreslagna antalet utbildade poliser från 1 000 till 2 000 . Det kan också tala lite grann för den framtidsprognos man inom säger sig vara skicklig på att göra. Om man föreslår 1 000 nya poliser och ett annat år föreslår 2 000 nya poliser för att ge polisen de förutsättningar den behöver för att klara sitt uppdrag har man kanske inte riktigt kalkylerat rätt. Vi har ett helt annat förhållningssätt än när det gäller antalet poliser i ett land. Vi har sagt att vi behöver relatera antalet poliser till antalet invånare i landet. Det är ett mycket bättre förhållningssätt än att bara fastslå en viss summa. Därför har vi sagt att vi ska ha 250 poliser per 100 000 invånare, och för att nå det målet har vi en målsättning för hur många som ska utbildas för att vi ska komma dit. Antalet utbildningsplatser ska givetvis vara kopplat till det målet. Det är vår ingångsvinkel, och den har varit konsekvent – till skillnad från inställning till antal poliser. 26 (M) replik: Det jag vänder mig mot är den historieskrivning som gavs här. Vi ökade kraftigt – från 17 000 poliser har vi gått upp till målet 20 000 poliser. Vi har tittat på polistätheten och har kommit fram till att 2 000 poliser är det korrekta. Den diskussionen fördes även föregående år, utifrån det budgetutrymme som fanns. Det handlar ju också om att ta ansvar för en budget och att se till en helhet. Förslaget var 1 000 – det är helt korrekt. Jag kan möjligen ha respekt för att man mer ambitiöst vill ha fler poliser, en snut i varje knut, eller vad det nu är frågan om. Men, , grunden för en bra debatt måste vara att vi baserar det på de fakta som finns och att vi gör de korrekta analyserna. Vi måste också se till att systemet hänger ihop, för vi kan inte utbilda 7 000 poliser . Det går inte – vi kommer inte att få poliser av den kvalitet som vi vill ha. Jag kan förstå det som ett långsiktigt mål, även om jag inte är säker på att jag delar den målbilden. Jag anser nämligen även att vi måste få ut mer effektivitet ur de poliser vi redan har på platser där det finns många poliser. Vad vi nu främst behöver göra är att fylla upp de luckor vi har på platser där vi saknar poliser, nämligen i brottsutsatta områden och på glesbygden. 27 (SD) replik: talar om 7 000 nya poliser , men det är inte så vi har lagt upp förslaget, vilket jag tror att är väl medveten om. Vi hade denna diskussion , och vi konstaterade då – som vi gör nu – att denna målsättning gäller för hela budgetperioden, det vill säga betydligt än . behöver alltså inte vara orolig för att vi skulle få problem att fylla dessa platser på utbildningarna. Det hela börjar inte ens , utan vi har ett förberedelseår innan vi börjar med våra utbildningsplatser, som alltså sträcker sig över hela budgetperio-den. Om man har en generell underfinansiering för , och även har haft det historiskt, har man också problem att attrahera personer att söka sig till polisen. Därför tycker jag att det är positivt att har gaskat upp sig från att tidigare ha legat på samma låga nivåer som regeringen när det gäller satsningar på . Jag säger det igen: samma låga nivåer! Ni satsade precis lika mycket som den rödgröna regeringen gjorde på , men satsar ni nästan 1 miljard mer än regeringen. Detta är positivt. Detta är en utveckling som går åt rätt håll – den går åt det håll som har pekat åt .