prot · H30984 · 2016-03-22 00:00:00 — Det beställdes av den förra regeringen. Varför alla dessa sattes igång parallellt och nästan om samma sak kan inte jag redogöra för. har jag i alla fall fått ett antal underlag. Det är inget fel på dem, var och en för sig. De är genuina, och de försöker greppa frågorna. När vi nu ska lägga fram förslag utifrån dessa underlag kommer vi också att ha ett hbtq-perspektiv. Vi har börjat med att stödja till exempel jourer när det gäller att möta hbtq-personers utsatthet. Dessutom har regeringen höjt stödet med 2 miljoner till organisationer som företräder hbtq-personer. Vi ska fortsätta att arbeta med detta i de insatser som vi gör och som är relevanta. Det pågår ett arbete för att verkligen se till att man jobbar med frågan. , som jag är ansvarig för, ska alltid ha med detta perspektiv och ställa frågor om utsatthet när det gäller till exempel våld också hos hbtq-personer. Likaså ska utveckla ett kunskapsstöd och genomföra insatser för att öka kunskapen om hbtq-personers villkor och levnadsförhållanden. Det är några exempel. För övrigt är jag väl medveten om hur situationen är. På mig gjorde den EU-studie som kom från myndigheten för grundläggande rättigheter ett starkt intryck. Den beskrev tydligt hur hbtq-personer är utsatta hemma, på jobbet och i skolan – i miljöer där många andra möter ett stort stöd, ett stort skydd och solidaritet. Där är många hbtq-personer som mest utsatta. Detta måste vi gemensamt motverka. 79 (L): Tack till ministern! kvarstår alla de frågor jag hade. Vilka är de åtta åtgärder som ni hävdar kommer från förslagen från den nationella samordnaren, och var är hbtq-perspektivet där? Det finns inte över huvud taget i den nationella samordnarens utredning vad gäller våld i nära relationer. Hur tänker ni se till att detta ändå blir hbtq-integrerat? Jag har aldrig stött på en minister som talar så ofta och så väl om jämställdhetsintegrering. Jag välkomnar det, men när det kommer till hbtq-integrering kan man tro att våld enbart finns bland män som slår kvinnor. Men det finns också andra typer av relationer, och vissa studier visar på motsatsen: Det är vanligare att hbtq-personer utsätts för våld. Då är inte svaret att regeringen tar tillbaka de reformer som alliansregeringen gjorde. Man hade en hbtq-integrering i alla utredningar av den här typen och i alla uppdrag till myndigheter. har ni tagit bort uppdraget till , till exempel. Hbtq-perspektivet i det uppdraget har tagits bort. De båda utredningarna på jämställdhetsområdet har inte detta perspektiv. Då är det upp till regeringen att säga: Vi tänker se till att det finns en hbtq-integrering och ett hbtq-perspektiv i de uppdrag som vi ger till våra myndigheter. Vi ska också se till att de uppdrag vi ger tydligt har detta perspektiv. Regeringen gav faktiskt utredningen i nära relationer i uppdrag att se på hbtq-perspektivet, men det gjorde man inte. Det är den kritiken som RFSL har. Man satsar pengar på att bekämpa våld i nära relationer men säger inte att hbtq-personer är en grupp som man särskilt måste titta på eller till att titta specifikt på hbtq-personernas situation. Det är en sak att påstå att det är högt prioriterat, och det är en annan sak hur man agerar. Här har ni gjort någonting som jag tycker är oförklarligt: I alla uppdrag och alla utredningar väljer ni att ta bort hbtq-perspektivet. Därför vill jag ha ett tydligt besked. Kommer regeringen att ha med ett hbtq-perspektiv och integrering av det i allt arbete som man gör när det gäller våld i nära relationer och hedersvåld? Kommer det att finnas tydliga direktiv till alla dem som arbetar med de här frågorna i hela samhället att man ska ha med det eller inte? Det är tydlig signalpolitik om man säger att man ska göra någonting men inte prioriterar det. 80 Statsrådet (S): Jag vill säga igen att det inte är jag som har det samordnande ansvaret för hbtq-frågor i regeringen. Det är flera statsråd som är ansvariga för att föra in ett sådant perspektiv. är till exempel inte en myndighet som jag har inom mitt ansvarsområde. Jag håller absolut med om att det är ett viktigt arbete, men hur det formuleras och hur man tänker när det gäller det får man ställa frågor om till ett annat statsråd. De här utredningarna som du pekar på var det din regering som tillsatte. Jag var inte med då. Däremot är det min uppgift att ta hand om de underlag som kommer fram. Det har vi möjlighet att göra i bland annat den strategi som handlar om våld mot kvinnor – den har samma titel som utredningen. I den bör man beakta de här frågorna och också diskutera hur de förhåller sig till varandra. Jämställdhetspolitiken över huvud taget är ett område som jag har ansvar för. I de texter som kom fram som din regering hade ansvar för och i de jämställdhetspolitiska mål som formulerades i slutet av den förra socialdemokratiska perioden har vi definitivt haft en mycket påtagligare och bättre kvalitativ diskussion och debatt om hbtq-personers livsvillkor. Jag tycker att den traditionella jämställdhetspolitiken måste förhålla sig till det här. Det har vi en möjlighet att göra när vi lägger fram jämställdhetspolitiken. Där ingår våld mot kvinnor och våld i nära relationer. Det får vi återkomma om. Det breda perspektivet, vad alla statsråd ska göra och hur det ska se ut, är en angelägenhet för alla, men det är inte jag som har samordningsansvaret för det. Jag gör gärna vad jag kan på mitt område. Det har jag faktiskt också gjort genom att avsätta medel till jourer som möter utsatta hbtq-personer. 81 (L): Det är en sak vad man säger, och det är en annan sak hur man agerar. Jag har ställt många frågor som gäller ditt ansvarsområde, och här får jag egentligen inga svar. Om jag ska vara specifik: Utredningen om våld i nära relationer föreslår åtta åtgärder som du nämner i svaret till mig. Vilka av dem har ett hbtq-perspektiv? Kommer det att finnas i uppdraget att det ska vara ett hbtq-perspektiv integrerat när det gäller pengarna som ska gå till att motverka våld i nära relationer? Kommer det att finnas en hbtq-strategi i uppdragen till ? Kommer det att finnas med i ditt ansvarsområde? Kommer du att se till att kompensera den brist som finns i de utredningar som har kommit? För mig är det irrelevant under vilken regering som en utredning tillsattes eller vad man har för mål. För mig är det relevant vad man gör för att hjälpa utsatta hbtq-personer. Jag skulle gärna vilja att du svarade på sådant som är inom ditt eget område i stället för att hänvisa till andras områden. Jag hyser inte särskilt starkt förtroende för en minister som talade om ”så kallat hedersrelaterat våld” när hon besökte arbetsmarknadsutskottet. Det är inte så kallat hedersrelaterat våld. Det är riktigt våld som de här ungdomarna utsätts för på grund av heder. Jag skulle gärna vilja ha svar när det gäller de områden som ministern kan svara på, det vill säga de här två utredningarna om jämställdhetsområdet och våld i nära relationer. Kommer du att se till att hbtq-perspektivet finns med eller inte? 82 Statsrådet (S): Jag ska absolut göra det jag kan på mitt område. Det var du som förde de här utredningarna på tal och kritiserade både rubricering och vilka områden som skulle studeras. Det var därför jag nämnde dem. Jag har ansvar för det som händer framöver, och jag tar gärna det ansvaret. Att jag har sagt ”så kallat hedersrelaterat våld” är för att jag inte tycker att man ska ta över förövarnas definition av vad de håller på med. Men jag kan säga ”hedersrelaterat våld” också. För mig är det viktigt att flickor, kvinnor, män och hbtq-personer som utsätts för det här våldet får sin frihet och sina rättigheter tillbaka. Det verkar jag för. Det finns flera instanser, till exempel , som jobbar med det här och som också har uppdraget att titta på hbtq-personers utsatthet när det gäller hedersrelaterat våld. Det är vi alltså överens om. Det är tråkigt om du inte har förtroende för mig för det här, men det är faktiskt första gången jag hör det. Jag tror nog att folk tycker att jag jobbar ganska intensivt med de här frågorna, och jag tar mig gärna an dem inom mitt område. Jag har som sagt möjligheter att återkomma om det här eftersom jag ska lägga fram en skrivelse om jämställdhetspolitiken där en strategi också ska ingå. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2015/16:480 om ökad kvalitet och skärpt tillsyn för utsatta barn 83 Statsrådet (S): har ställt ett antal frågor till mig om ökad kvalitet och skärpt tillsyn för utsatta barn och unga. Hon har frågat mig  vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta för att införa lika villkor, oavsett utförare, från början för alla boenden som arbetar med utsatta barn och unga, till exempel hem för vård eller boende (HVB) och stödboenden  vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta för att se till att det nu införs en generell tillståndsplikt gällande alla utförare av boenden för barn och unga, såsom HVB, stödboende och familjehem  vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta för att ställa samma krav på och prövning av alla utförare av HVB och stödboenden, vad gäller till exempel ägare och ledning och deras hållbara långsiktiga ekonomiska förutsättningar för att bedriva högkvalitativ verksamhet  vilka konkreta åtgärder jag avser att vidta för att boenden som inte lever upp till grundläggande krav och lagstiftning ska komma i fråga för tydligare sanktioner, till exempel viten i flera steg  vilken analys som ligger bakom att jag anser det rimligt att dra ned kraftigt på resurserna till myndigheten för vård och omsorg (), som utövar tillsyn, samt slutligen  vilken analys som ligger bakom att jag anser att det är rimligt med en halvering av frekvenstillsynen för . En bakgrund till frågor är den stora tillströmningen av flyktingar och framför allt ensamkommande barn och den kraftiga ökningen av antalet boenden för dessa barn och ungdomar. Jag vill därför inledningsvis säga att kvalitet i den sociala barn- och ungdomsvården och trygghet och säkerhet på boenden står högt på min och regeringens agenda, och vi har vidtagit en mängd åtgärder för att stödja utvecklingen av det här verksamhetsområdet. Den situation som utvecklades var oförutsedd, och både staten och kommunerna fick ta till akuta lösningar för att på bästa sätt givet förutsättningarna ge de ensamkommande barnen boende och stöd. Placeringsformerna HVB och stödboende regleras i lag och i föreskrifter utfärdade av , oavsett driftsform. Det är ett kommunalt ansvar enligt socialtjänstlagen att det finns tillgång till familjehem, HVB och stödboende. har lämnat förslag om att ta bort undantaget för tillståndsplikt när kommunen genom avtal har överlämnat verksamheten till enskild att utföra, så kallade entreprenadavtal. Förslaget bereds i . När det gäller frågan om generell tillståndsplikt samt även krav på och prövning av alla utförare ska utreda om det för tillståndspliktig verksamhet bör införas krav på hur offentliga medel får användas och i så fall överväga om det bör införas tillståndsplikt för sådana verksamheter för vilka det inte krävs tillstånd. Det övergripande syftet är att skattemedel ska användas till just den verksamhet som de är avsedda för. har även i uppdrag att vidareutveckla förslag om krav på ekonomisk långsiktighet, insikt, erfarenhet och lämplighet för tillstånd att bedriva verksamhet enligt socialtjänstlagen. Vidare ingår i uppdrag att bedöma om motsvarande prövning i någon form bör göras av anställda som befinner sig i ledande ställning i offentlig verksamhet. Frågorna utreds alltså, och jag vill inte föregå utredningens slutsatser. När det sedan gäller frågan om sanktioner har sank-tionsmöjligheter, som till exempel har använts vid beslut om att HVB ska stänga ned sin verksamhet när allvarliga missförhållanden uppmärksammats. Men kvalitetsansvaret är också en avtals- och uppföljningsfråga som landar på ”köparen av tjänsten”, det vill säga kommunen, som ansvarar för kvaliteten i de insatser de ger till barn och unga. Uppfyller inte boenden de krav som ställs enligt avtal och överenskommelser är det skäl att säga upp kontrakt och begära utbetalade medel tillbaka. Något behov av ytterligare sanktioner har inte framkommit i dialogen med . , som bildades , har ett ökat anslag för att täcka uppstartskostnader. Syftet med att förändra frekvenstillsynen är att öka möjligheten för att använda resurser effektivt och därmed möjliggöra en mer riskbaserad tillsyn som inriktas mot de verksamheter som är mest angelägna att granska. 84 (M): Tack, statsrådet, för diskussionen här ! Verkligheten kan ju förändras i väldigt rask takt. Inte minst som inser vi också att det mest oförutsedda kan hända. Det krävs att man ibland gör omprövningar och visar politiskt ledarskap. De omfattande flyktingströmmarna till både och har visat att vi utsätts för och ställs inför omprövningar. Det är med anledning av detta som jag ställer den här interpellationen. är det närmare 70 kommuner av landets 290 kommuner som själva har lex Sarah-anmält sig därför att man anser att man inte lever upp till gällande lagstiftning. Då har verkligheten förändrats. och svensk socialtjänst kommer att behöva en tillfällig flyktingpaus. var det 163 000 människor som sökte asyl i . 80 000 av dem sökte asyl för varav drygt 35 000 var ensamkommande barn och unga. Inflödet i början av det här året visar att också 2016 kommer att vara med ett omfattande flyktingmottagande. har i det väldigt tungt. Enligt Inspektionen för vård och omsorg fanns det 1 277 hem för vård och boenden, så kallade HVB-hem. Av dem drivs åtta av tio i regi. Enligt nuvarande regelverk krävs det inte någon tillståndsplikt. Om hemmen däremot drivs i annan regi krävs det tillstånd. har närmare 50 nya boenden startats . Det startas även andra former av boenden, till exempel stödboenden och familjehemsplaceringar. Utmaningarna finns och är tydliga. Inledningsvis är min fråga till statsrådet: väljer inte regeringen i det här läget att ompröva vikten av att göra rätt från början? Man borde ställa lika villkor som ett stöd, oavsett utförare, oavsett driftsform för dem som ska ta hand om utsatta barn och unga – detta som ett stöd och en formplatta för att erbjuda barn och unga på flykt som kommer hit en likvärdig kvalitet från början. Tyvärr kan vi nu läsa om mängder av lycksökare som tjänar pengar på utsatta barn. Det är nu läge att ompröva och fundera på hur man ska åstadkomma lika kvalitetskrav från början. Regeringen och Socialdemokraterna har avslagit dessa förslag här i , men det vore på sin plats att regeringen funderade över att göra en omprövning så att det blir lika villkor för alla. Min andra fråga kopplat till detta handlar om de larm som kommer från ensamkommandes förening. Man visar på att människor hanterar utsatta barn och unga utan att ha kunskap, utan erfarenhet och, som man uttrycker det, tyvärr för att tjäna pengar. Kan man då tänka sig en generell tillståndsplikt som möjliggör att det blir mer rätt från början med grundläggande kvalitetskrav? Kan man tänka sig en prövning av ägarsituationer, ledning och den långsiktiga hållbara ekonomin för att få veta vilka som arbetar på dessa boenden? På stödboende, till exempel, säger en utsatt kvinna: man vill inte ens hamna. Här vill man inte ens vara. Det är väldigt, väldigt dåligt. Det är katastrof. Behandling finns inte, medicineringen missköts och det finns nynazistsymboler på boendet. Kan vi göra mer rätt från början? Kan vi ställa tuffare kvalitetskrav och kan regeringen medverka till detta? 85 Statsrådet (S): Jag håller med om att det här är en väldigt sorglig dag. Mina tankar går till offren och anhöriga i . Jag tycker att regeringen verkligen har visat politiskt ledarskap i fråga om och dess stora uppgift att ta emot ensamkommande flyktingbarn. Den sociala barn- och ungdomsvården har också till uppgift att ge stöd och ta emot orosanmälningar, till exempel från andra barn, det är viktigt att komma ihåg. Det ska också fungera. Till att börja med lämnade den tidigare regeringen ifrån sig en socialtjänst – särskilt inom barn- och ungdomsvård – som var väldigt instabil och skör. Det faktum att det kom väldigt många ensamkommande flyktingbarn som behövde skydd gjorde att läget blev ännu svårare. Vi har försökt att göra mycket för att staga upp detta. Bland annat har oppositionen och regeringen tillsammans avsatt 8 miljarder till kommunerna, och jag förutsätter att man använder delar av dessa medel för att stärka . Regeringen har också avsatt 1 miljard till bemanning i den sociala barn- och ungdomsvården, framför allt för att man ska kunna utreda barnen bättre och ta reda på vilket barn som behöver vad. Man ska också kunna ha koll, följa upp placeringar och helt enkelt kunna göra sitt arbete på ett mer stabilt sätt. Vi har dessutom vidtagit en mängd andra åtgärder för att staga upp den här situationen. När vi senaste hade debatt här i kammaren var det till och med någon som klagade på att det var för många åtgärder. Jag tycker verkligen att vi så mycket som möjligt har försökt att stödja verksamheten, men mycket återstår. Det läge som du beskriver existerar ju, och det måste vi utan tvekan ta oss an. När det gäller tillstånd, som du pratar om, finns det många olika skikt i detta, men jag ska försöka att dela upp det. Att kommuner själva driver verksamhet, till exempel HVB-hem, ingår i kommunernas grunduppdrag. Då förutsätts att kommunerna följer lagar och regler och har kompetens för att driva HVB-hem, precis som man driver skolor eller annan grundverksamhet. Man får anse att det är kommunens grunduppdrag. De kan också och ska bli inspekterade som annan verksamhet. Det finns förslag om entreprenaddelen i ägarprövningsutredningen som just nu bereds. Då inväntar jag gärna på resultatet av den beredningen. Vi har dessutom gett i uppdrag till Vårdanalys att jämföra olika placeringsformer ur olika perspektiv, framför allt med barnens bästa för ögonen, för att man ska se i vilka placeringsformer som barn placeras och vad man får för de resurser som satsas. Beträffande familjehem, som du också nämnde, vill jag att det ska göras bakgrundskontroller och finnas tillstånd. Det tycker jag är självklart – alltihop för att vi inte ska komma tillbaka till den vanvårdssituation som vi tyvärr har haft i . Den regering som du företräder fick ju hantera vanvård som skett . Vi ska inte komma i det läget igen. 86 (M): Jag tycker att det är en bra slutsats av regeringen och statsrådet, att vi inte ska ha en sådan utredning till. Med anledning av de diskussioner som vi har haft och den utveckling som vi ser menar jag dock att det nu är läge för regeringen att ompröva tidigare ställningstaganden. Flera av dessa frågor valde regeringen och Socialdemokraterna senast att avslå här i . Det kan tänkas att förslagen då kom från fel partier, men är det läge att göra en omprövning med anledning av den verklighet som förändras här och . larmar föreningen för ensamkommande barn. Det är närmare 70 kommuner som har lex Sarah-anmält sig. Det är nu som regeringen måste göra en omprövning, och jag tycker att det vore läge för en sådan diskussion med anledning av det som händer just . Jag känner mycket väl till vad regeringen har vidtagit för åtgärder och den budget som tillfördes och som fattade beslut om. Men verkligheten har förändrats. Vad är regeringen villig att göra här och ? har haft problematik. Alliansregeringen tillsatte därför den nationella samordnaren och utredaren . Vi såg på detta med absolut största oro och ville göra alltmer. Men har utvecklingen förändrats. Det är den jag tycker vi ska se på här och . Jag har också ställt ett antal frågor angående den tillsyn som sker för att möta detta, inte minst med anledning av det exempel som jag nämnde och som vi har diskuterat – det finns flera sådana exempel. Det finns stödboenden, familjehemsplaceringar och HVB-hem som inte fungerar som de bör. Inspektionen för vård och omsorg, som är den ansvariga myndigheten, har både offentligt och i underlag inför budgetförhandlingarna bett om ökade resurser. Man har fått ett regeringsbeslut om att man ska spara . Är det inte läge att ompröva det? Det är en myndighet som har det tufft. Man går närmare på knäna för att göra så goda insatser som möjligt för att hålla en någorlunda god kvalitet runt om i landet. Ska de inte få de resurser som de efterfrågar för att klara detta? Jag skulle önska att statsrådet här resonerar lite grann om det. Kommer Socialdemokraterna att föra in de diskussionerna inför förhandlingarna om vårpropositionen och sedan även när det gäller höstbudgeten? Här i har ni tidigare avslagit de moderata förslagen om att tillföra de resurserna. I den andra delen skulle jag vilja att statsrådet belyser lite mer varför det är rimligt att halvera tillsynen för Inspektionen för vård och omsorg. Det må hända att det hade varit ett rätt och rimligt beslut med anledning av den utveckling vi hade. Men med tanke på den verklighet vi har undrar jag: Är det rätt och rimligt att göra en halverad tillsyn när förändringen är så tydlig just nu? Det är kanske just de återkommande besöken som kan ge förbättringar. Det handlar om att de fullt ut inte har tillstånd. Man ställer inte fullt ut de grundläggande kvalitetskraven. Och vet vi egentligen inte vem som startar, vem som ansvarar för och vem som äger olika former av boenden där unga och utsatta människor befinner sig. Jag skulle vilja ha ytterligare kompletteringar kring detta. Ingår det här i de budgetdiskussioner som förs hos Socialdemokraterna och mellan regeringspartierna? Kommer vi att se att sådana här förändringar presenteras ? Eller på vilket sätt avser regeringen att skärpa tillsynen? Jag uppfattar även statsrådets engagemang i fråga om att de utsatta barnen verkligen ska få det stöd och den hjälp som de vill ha. 87 Statsrådet (S): Det gäller igen. Jag tycker att vi ska prata om framtiden. Men det är ett väl belagt faktum att utgångsläget var väldigt skört. Det var väldigt bra att ni tillsatte den nationella samordnaren , vars uppdrag jag har skärpt och konkretiserat. Hon rapporterar till mig – det handlar om observationer som hon har gjort – för att vi ska kunna ta beslut. Det har vi också gjort . Icke desto mindre är detta väl belagt. Hon har stor kapacitet och kan göra mycket. Men var i väldigt dåligt skick, och ni tillsköt inte tillräckligt mycket medel. Ni rustade ned a-kassan och sjukförsäkringen, vilket gjorde att fick ett oproportionerligt stort arbetsfält som man inte fick resurser för. Hur som helst: är vi där vi är. måste vi inte bara ta emot de barn som kommer till . Vi måste också ta hand om dem. Det här är ett väldigt stort uppdrag, och har tagit ett stort ansvar. Situationen är fortfarande ansträngd – det smärtar mig hur flyktingsituationen ser ut i och i världen. Det var bland annat mot den bakgrunden som den förändrade migrationspolitiken behövdes, som jag ser det. Vi måste nu hjälpas åt för att stödja socialsekreterare och andra som jobbar väldigt hårt med att komma till rätta med den här situationen. Sedan gäller det och medlen. Det är en relativt ny myndighet. De gör ett bra jobb. Men de fick en pott pengar för att just starta som ny myndighet. De visste att detta skulle upphöra. är läget som det är. Det här är en diskussion som vi får föra, helt enkelt. Men de visste vad just de här medlen skulle användas till. Icke desto mindre ser jag precis som alla andra att det här är ett angeläget område. Sedan gäller det tillsynen och hur ofta den ska göras. Det här är ett förslag från myndigheten själv som vi tycker är rimligt. Man går då till en tillsynsmodell som innebär att man har resurser så att man kan göra tillsyn oftare där man verkligen behöver det. Man gör en bedömning och ser: Här behöver vi verkligen vara med och kolla läget. Det här stället verkar fungera bra. Det här stället fungerar inte bra. Man kan använda resurserna för att göra tillsyn oftare där barn verkligen riskerar att fara illa. 88 (M): Jag tar gärna en allmänpolitisk debatt med statsrådet och regeringen om tiden som har varit.