prot · H309102 · 2016-05-10 00:00:00 — När det gäller frågan om att Försvarsmakten vill ta pengar från förbands- och övningsverksamhet till att kunna finansiera materielinköp är det riktigt att man inkom med ett sådant budgetunderlag . Men i det kompletterande budgetunderlaget, som kom en månad senare, tog man tillbaka det förslaget. Jag säger detta för att klargöra grundläggande faktaförhållanden, så att vi inte vrider debatten i en riktning som inte är korrekt. När det gäller förmodade eller eventuella fördyringar och överskridanden beträffande ubåtar och JAS Gripen vill jag bara konstatera att några sådana saker inte har realiserats. Sedan är det så att stora utvecklingsprojekt alltid är förenade med vissa risker. Men vi följer de här projekten mycket noga. Eventuella fördyringar måste hanteras, antingen genom förändringar i projekten eller genom att man på annat sätt åtgärdar det hela. När det gäller exempelvis ubåtssidan har regeringen själv satt en gräns på 8,2 miljarder för beställningen och i sitt beslut specificerat att vid risk för att överskrida den ramen ska förändringar ske inom ramen för projektet. Det är den inriktning som gäller. Jag väljer att inte spekulera i eventuella fördyringar och de eventuella konsekvenser det skulle kunna få inom materielförsörjningen innan det finns relevanta och slutliga underlag att ta ställning till. Det kanske inte är så att man i första skedet bara rakt av ska köpa alla medieuppgifter och alla uppgifter som far omkring i terrängen. Man bör kanske avvakta processen och den bearbetning som alltid sker av den här typen av uppgifter innan man tar dem som slutgiltig och entydig sanning. När det gäller garnison är det inte någon nyhet som presenteras om att vi inte planerar några förbandsnedläggningar. Det är för mig ingen nyhet över huvud taget. Det var en uppgörelse som vi gjorde och som också bekräftade genom ett beslut . Om nu detta ska presenteras som en jättenyhet med anledning av debatten finns det nog anledning att gå tillbaka till när vi fattade beslutet i . Det var då vi lade fast den delen. Det är utifrån det som jag yttrar mig här om att inga förbandsnedläggningar är aktuella. Jag använde exakt samma formulering som gjorde en gång som svar på en annan interpellation med likartat innehåll om det försvarsbeslut som han var ansvarig för. Jag formulerar mig varken unikt, nyhetsmässigt eller dramatiskt. Jag utgår bara från en redogörelse för vad har beslutat. När det gäller garnison kommer inriktningen, genom inriktningsbeslutet som har en hårdare nationell dimension än tidigare, att bli att man ska stödja de två brigader vi har. I det sammanhanget handlar det om att jobba med fältarbeten som broläggning, röjning och skyddsåtgärder. Det är den typen av inriktning som måste få en ökad tyngd i verksamheten. Det handlar om att utveckla krigsförbanden. Det är vad som står i fokus. I den meningen kommer även verksamheten i att få en förändrad inriktning. 18 (M): Det är självklart att man inte ska gå på massmedieuppgifter. Då hade jag kunnat ställa massor av frågor här. Vad jag går på är naturligtvis de förslag som Försvarsmakten själv har kommit med i ett antal olika sammanhang. Vi har fått ett förslag som gick ut på att man tog tillbaka de tidigare resonemangen vad gäller konsekvenser för förbandsverksamheten. Sedan har också Överbefälhavaren skriftligen uttryckt att det eventuellt kommer att få konsekvenser för förbandsverksamheten. Det är mängden olika budskap som gör att jag är lite rädd för att ta någonting för givet, fru talman. Återigen: Jag förutsätter att försvarsministern har gett ett tydligt löfte om att det inte kommer att ske någon nedläggning eller diskussioner om nedläggning av något förband i allmänhet och i synnerhet inte vad gäller garnison. Det är också bra att konstaterade det vi vet. Vid garnison och ingenjörregemente, det vill säga 2, bedrivs en verksamhet av hög kvalitet med produktion av krigsförband. Det gäller de båda ingenjörsbataljonerna och den 33:e hemvärnsbataljonen och är en central uppgift. De båda ingenjörsbataljonernas förmåga att stödja brigadernas verksamhet utvecklas . Det gäller framför allt, som försvarsministern avslutade med, att verksamheten vid garnison är viktig för genomförande av försvarsbeslutet. Jag vill också i det sammanhanget lyfta fram det som försvarsministern inte nämner i fråga om garnison, nämligen Totalförsvarets ammunitions- och minröjningscentrum, Swedec, vars betydelse egentligen inte kan överskattas internationellt. Det gäller säkerhet och trygghet för såväl svensk trupp och andra länders trupp på utlandsuppdrag som krigsutsatta civilbefolkningar. Men framför allt, fru talman, gäller det våra egna möjligheter att här på hemmaplan i och hantera terrorism och våldsdåd. Jag vill också vara tydlig med att jag i just den här frågan inte ser att problemet ligger hos försvarsministern. Jag respekterar ambitioner och hans goda vilja. Anledningen till oro ligger främst hos den ena halvan av regeringen i form av . Jag blir orolig när jag därifrån hör uttalanden från höga företrädare om försvaret där det och dess framtid ifrågasätts. Jag blir orolig både för försvaret och för garnison, fru talman, när jag hör tongångar både i och utanför från höga nuvarande regeringsföreträdare från om att man vill öka sitt redan stora inflytande i regeringen. Därför känner jag ärligt talat att jag som företrädare för både och inte vågar ta någonting för givet. Återigen: Är det att uppfatta som ett löfte, precis som det var att uppfatta som ett löfte från den tidigare försvarsministern, att det inte kommer att ske några förbandsnedläggningar eller några negativa konsekvenser för garnison? Det skulle jag vilja ha ett klart och tydligt svar på. 19 Försvarsminister (S): En debatt får inte nå till den gräns där frågeställningarna till slut känns nästan meningslösa att svara på. Jag har klargjort att vi har ett beslut i där vi säger att inga förbandsnedläggningar ska ske. Det är en fempartiöverenskommelse, och den gäller även för . Jag har sagt det som kan sägas i ärendet. Vi planerar inga nedläggningar. Det handlar inte om att jag nu står och lovar det ena eller andra. Det handlar om att har beslutat. Ditt parti har varit med och beslutat och gjort en försvarsöverenskommelse också med , . Diskussionen om att skulle utgöra ett problem när det gäller försvarsöverenskommelsen har jag ingen förståelse för. Har de gjort upp om detta gäller det likväl för dem som det gäller för oss och för er, och som det gäller för och KD. Här måste man respektera alla som har gjort en uppgörelse och inte hålla på och diskutera som att någon skulle smita ur den. För mig är det jätteviktigt att alla partier som har gjort den står för det ända . Jag har ingen som helst indikation på att någon sviktar i sammanhanget. Det är uppgörelsen i sig som är basen för att vi inte planerar några förbandsnedläggningar och inte att jag skulle stå här och ge någon sorts nyhetsmässigt löfte. De besked som behöver ges i sammanhanget var avklarade . När det gäller Swedec har jag ingen annan uppfattning än att det är ett viktigt som är av väsentlig betydelse för Försvarsmakten och för både vår verksamhet i förhållande till andra länder och vårt eget nationella behov. Som jag säger får sedan en omviktning av verksamheten i hela Försvarsmakten även effekter för garnison. Får man mer inriktning på det nationella med broläggning, röjning och skyddsåtgärder och så vidare kan det vara så att andra delar av verksamheten minskar i någon grad. När man gör en sådan förändring i balanserna internt i en verksamhet kommer det att ske förändringar. Men det är saker som man måste ta ställning till i Försvarsmakten. Det handlar om hur det ska genomföras, hur det ska se ut och hur balanserna ska utformas utifrån den inriktning som vi har gett. Vi är just nu inne i en omfattande omställning i hela den svenska försvarsmakten där vi går från ett väldigt uttalat internationellt operativt perspektiv till ett nationellt perspektiv. Därmed är det inte sagt att vi på något sätt inte ska delta i olika typer av internationella operationer, vilket vi också gör. När det gäller materielinköpen använde du formuleringen att anslaget har överskridits med åtskilliga miljarder, . Jag kan bara konstatera att det anslag vi talar om överskreds med , vilket är inom marginalen för anslagskrediten. Vi har inte överskridit något anslag med ; det är inte korrekt att föra debatten på det sättet. Däremot ser vi risker , men vi ser inte realiserade fördyringar. Det vi gör är att jobba med att mota eventuella risker och hantera dem. 20 (M): Det vi diskuterar är de risker som Försvarsmakten själv har sett och redogjort för i debatten. Det är vad det handlar om. Givetvis ska man hedra överenskommelser. Det är, så att säga, min replik. Det har vi alltid gjort från , och det har vi alltid gjort från Alliansen. Det är just därför jag blir orolig när jag hör uttalanden från höga företrädare för . Försvarsministern uttalar sig tvärsäkert om . Det beundrar jag honom för. Det är inte så många, i synnerhet inte miljöpartister själva, som uttalar sig så tvärsäkert längre. Återigen: Jag förutsätter att man står fast vid den försvarsöverenskommelse som vi har träffat oavsett vad vissa ledande miljöpartister säger. Vis av erfarenhet tror jag att man egentligen aldrig kan ta någonting för givet när det handlar om de förband vi har ute i våra valkretsar. Om man skulle börja förändra förbandsverksamheten i i form av att börja skära ned på den är det alltid de minsta enheterna som är de mest sårbara. Försvarsministern får nog bereda sig på att jag fortfarande kommer att stå i denna talarstol och slå vakt om den verksamhet som finns vid garnison och förhoppningsvis också den verksamhet som kommer att komma dit . Det här kommer nog inte att vara sista gången vi diskuterar detta. Jag hoppas att alla delar av regeringen kommer att stå upp för den försvarsöverenskommelse som vi har träffat. och de andra allianspartier som är med på den kommer att göra det; det kan jag garantera. 21 Försvarsminister (S): Man kan naturligtvis välja lite olika perspektiv i en debatt: Man kan använda en debatt för att komma till en lösning på ett problem, och man kan använda en debatt för att sprida oro och en bild av att det finns oerhört stora riskmoment. Jag väljer att tro på att alla partier som har gjort uppgörelsen håller fast vid den och står för den. har jag inte fått några indikationer på att någon bit i uppgörelsen har fallit ifrån. Om man har det perspektivet har man på något vis visat att man har förtroende för allas handslag. Det tycker jag är viktigt. Jag brukar fästa mig mer vid det man gör än vid vad folk som kanske inte direkt sitter och har ansvar för försvarsfrågorna säger. Vad andra debattörer säger är en sak, men vad de som har ingått uppgörelsen säger är det som är det viktiga. Det är det som gäller i riksdagsbeslutet, och det är det som är det viktiga. Jag kan inte anklaga för att i någon mening inte ha fullföljt överenskommelser, och jag tänker inte anklaga någon annan heller. Jag är fullt införstådd med att vi här i kommer att ha debatter om olika saker. Men om vi nu ändå har sagt att vi har gjort en överenskommelse och gett signalen att inga förband ska läggas ned måste detta gälla. Det krävs ett riksdagsbeslut för att man ska kunna lägga ned något förband, och det finns ingen sådan fråga aktualiserad över huvud taget. Det har inte i något sammanhang där jag har deltagit över huvud taget förts upp till den politiska ytan. Det enda jag medverkar i är genomförandet av försvarsbeslutet. Jag försöker möta upp de olika problem som finns i dessa sammanhang, och där har inga förbandsnedläggningar nämnts över huvud taget. ska vi jobba vidare och se till att fullfölja försvarsbeslutet. Sedan ska vi agera på ett sådant sätt att vi tillsammans, alla fem partier, håller ihop och för detta i hamn. Det är det bästa för stabiliteten i försvars- och säkerhetspolitiken. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2015/16:569 om Sverigeförhandlingens avgränsning av storstadsåtgärderna 22 Statsrådet (S): har frågat mig om jag anser att regeringen har gjort en avgränsning av Sverigeförhandlingens mandat som utelämnar pågatågen eller ej och om jag är beredd, och i så fall på vilket sätt, att tydliggöra att Sverigeförhandlingen även kan omfatta frågor kopplade till kollektivtrafik som framförs på statlig infrastruktur, exempelvis pågatågen. Direktiv och tilläggsdirektiv till Sverigeförhandlingen beslutades av den förra regeringen respektive . Nuvarande regering har inte ändrat i direktiven. Av direktiven framgår, angående uppdraget med koppling till åtgärder i storstäderna, att förhandlingspersonen ska ingå överenskommelser med berörda kommuner, landsting och andra berörda aktörer om åtgärder där ett statligt engagemang kan motiveras som komplement till lokala och regionala åtgärder. Jag ser ingen anledning att i detta skede föregripa resultatet av förhandlingarna. Såvitt jag känner till har förhandlingarna med kommuner och regioner precis inletts, och de objekt som förhandlingspersonen i det här skedet fört fram kan tillsammans med lokala och regionala aktörer komma att diskuteras och prövas fram till dess att överenskommelser har träffats. En delredovisning om storstadsåtgärderna ska lämnas . Hela uppdraget ska slutredovisas . 23 (M): Denna interpellationsdebatt handlar om Sverigeförhandlingen, som från början hette Sverigebygget. Sverigeförhandlingen omfattar sex olika delar, där delen om storstadsåtgärderna är en. Syftet med dessa åtgärder är att åstadkomma bättre kollektivtrafik, förbättrad tillgänglighet och ökat bostadsbyggande i tre storstadsregioner: , och , eller snarare den svenska delen av , alltså . Staten ska här vara medfinansiär för kollektivtrafiksatsningar i utbyte mot att motparten åtar sig att bygga ett visst antal bostäder. I de bud som finns från Sverigeförhandlingen får satsningar i storleksordningen 25 miljarder. Ovanpå det kan man lägga vägprojektet förbindelse, och då handlar det om ytterligare 18–19 miljarder. För del är budet satsningar som motsvarar ungefär 6,5 miljarder för spårväg. Det är i och för sig välkomna satsningar i , och . bud är på omkring 6 miljarder, också för olika spårvägar. Man kan notera att de bud som rör i runda slängar är åtminstone dubbelt så stora som för och tillsammans. När det gäller specifikt heter vår – jag kommer själv från – motsvarighet till tunnelbanan pågatåg. har en flerkärnig struktur. Det innebär att inte är centrerat kring en enda storstad, som fallet är med och . Vi har i stället flera större centrum, och arbetsmarknaden ser därmed lite annorlunda ut. Pendlingen sker på olika håll. Logiken blir lite annorlunda. I motsvarar alltså pågatågen tunnelbanan. Därmed är det relevant att göra en jämförelse med Stockholmssatsningarna, där man väljer att prioritera tre olika tunnelbanelinjer samt spårväg. Avgörande i frågan är huruvida det i förhandlingarna finns möjligheter att göra pågatågssatsningar. Jag tycker att infrastrukturministern är lite otydlig om detta i sitt svar. Å ena sidan anger ministern att det inte finns några begränsningar i mandatet. Å andra sidan påstås det i Sverigeförhandlingen att en sådan avgränsning finns. Ministern säger då att hon inte vill föregripa resultatet från förhandlingarna, för nya förslag kan tillkomma och prövas fram till att överenskommelser har träffats. Men om frågan om pågatågen inte ens får komma upp på förhandlingsbordet blir det lite svårt att förhandla om dessa projekt. Jag tycker att det är angeläget att infrastrukturministern faktiskt tydliggör vad som gäller. Jag kan hålla med om att direktivet är tydligt. Men om den som arbetar med Sverigeförhandlingen inte uppfattar att det är tydligt och använder argumentet att detta slags statliga infrastruktur inte ska ingå i förhandlingen har vi ändå ett problem. Om infrastrukturministern håller med mig har jag svårt att se varför det skulle vara ett problem för henne att tydliggöra detta. 24 Statsrådet (S): Jag tror inte att jag var särskilt otydlig i mitt svar. Svaret är tydligt: Det finns ingen sådan begränsning i direktivet till förhandlingspersonen. Jag kan läsa högt ur direktivet. Det står så här: Inom ramen för uppdraget ska förhandlingspersonen identifiera och analysera behoven av åtgärder i infrastrukturen i län som kostnadseffektivt förbättrar tillgängligheten och kapaciteten i transportsystemet och leder till ökat bostadsbyggande med fokus på resurseffektivitet, hållbarhet och förtätning. Även trimningsåtgärder och andra åtgärder än investeringsåtgärder kan ingå i analysen. Större åtgärder ska i huvudsak kunna genomföras –2035. Vidare står det att förhandlingspersonen ska ingå överenskommelser med berörda kommuner, landsting och andra berörda aktörer respektive län om åtgärder med ovan nämnda syfte och i sammanhang där ett statligt engagemang kan motiveras som komplement till lokala och regionala åtgärder. Fokus ska ligga på att hantera de utmaningar som den snabba befolkningstillväxten medför. Överenskommelserna ska inkludera ansvarsfördelning vid eventuella kostnadsökningar utöver indexreglerade ökningar. Överenskommelserna ska ingås med förbehåll för efterföljande rättsliga prövningar samt regeringens och i förekommande fall godkännande. Svaret är alltså tydligt. Med all respekt ifrågasätter jag nog påståendet att förhandlingspersonerna har hävdat att det finns en sådan uttryckt begränsning i uppdraget. Däremot har förhandlingspersonerna själva, med det uppdrag de har, gjort en avvägning och bedömning av vad som är en lämplig ingång i en förhandling. Vad som fortsatt kommer att finnas möjlighet att förhandla om blir en diskussion för just förhandlingen eftersom det alltid finns minst två parter i en förhandling. I det här fallet är det två parter. Vad de parterna väljer att lägga på bordet att förhandla om är det naturligtvis upp till dem att förhålla sig till inom ramen för det uppdrag som Sverigeförhandlingen har. Man kan också tänka sig att motparten kommer med inspel, och då är det upp till förhandlingspersonerna att ta ställning till om de är intresserade av att fortsätta diskutera sådana lösningar eller inte. Jag vill också ifrågasätta om hela är ett storstadsområde. Det är förvisso sant att är en flerkärnig region, men det som framför allt är pågatågens förtjänst är att de knyter ihop mer glesbefolkade delar av med de stora möjligheter till arbetstillfällen som finns i storstadsregionerna och därmed tillgängliggör både jobb och andra möjligheter för fler. Det är det som har varit det positiva med utvecklingen av pågatågen . Det innebär dock inte att alla delar av kan sägas vara storstad. Det hoppas jag att vi kan vara överens om. Jag känner fullt förtroende för att förhandlingspersonerna och motparterna i form av kommuner och landsting kommer att kunna komma till kloka överenskommelser med en bra avvägning av statlig medfinansiering, statligt åtagande och kommunalt eller regionalt dito. 25 (M): Tack, infrastrukturministern, för svaret och förtydligandet! Det riskerar att bli lite ord mot ord här, men de besked som jag får från är att man inte kan lägga in pågatågen i den här diskussionen med hänvisning till att den typen av statlig infrastruktur inte ska vara med i den här förhandlingen. Infrastrukturministern kan välja att säga att hon inte tror på det. En annan väg är att vara mycket tydlig och tala om att nu är det så här att den här typen av åtgärder visst kan ingå i förhandlingen. Då tycker jag att man gör vad man kan från regeringens sida. Om de som sköter förhandlingen inte anpassar sig efter det får man väl dra nya slutsatser i nästa steg. Det blir lite märkligt, kan jag tycka, när infrastrukturministern går in på en diskussion kring det här med storstadsområde. Självklart är som helhet inte en storstad. Det är inte hela Stockholms- eller heller. Det är klart att det finns centrum i de här delarna, men skillnaden mellan , och är att har flera olika tätorter och att pendlingen sker på ett lite annat sätt. Men visst går det att jämföra tunnelbanan och pågatågen, alltså möjligheten att pendla in till centrala delar, och i fall råkar det vara flera olika centrum och inte bara ett. Jag har fortfarande lite svårt att förstå varför regeringen duckar i frågan om att tydliggöra det mandat som finns här. Om vi är överens om att mandatet finns borde regeringen kunna vara tydlig och säga det också. Är det tillåtet eller är det inte tillåtet att ha med pågatågen i den här diskussionen? Jag tycker att det vore bra att få ett rakt svar på detta från infrastrukturministern. Den här frågan har varit uppe i någon diskussion här . Då handlade det om vilka begränsningar som finns eller inte finns i Sverigeförhandlingen. Jag citerar gärna infrastrukturministern: ”Om det skulle visa sig att det här inte bara är förhandlingsbudet utan att man även i det fortsatta samtalet har vissa uppfattningar om vilka mandat man har respektive inte har är jag naturligtvis beredd att se över mandatet.” Det är vad infrastrukturministern har sagt i en tidigare debatt i frågan. Jag uppfattar tydligt att det är så i diskussionen i att det finns olika uppfattningar om vad som får och inte får finnas med i de här förhandlingarna. Just därför vore det tacknämligt om infrastrukturministern ville vara tydlig och svara rakt på frågan: Är det tillåtet eller inte tillåtet att ha med pågatågen i den här förhandlingen? 26 Statsrådet (S): Som jag sa i mitt tidigare svar och som det står i det skriftliga svaret finns det inga sådana begränsningar i uppdraget till Sverigeförhandlingen. Det bör då rimligen innebära att det är tillåtet att diskutera många olika varianter. Steget därifrån till att regeringen med ett regeringsbeslut skulle definiera vilka åtgärder som kan komma i fråga för förhandlingen är ganska stort. Det steget är jag inte beredd att ta. Jag har inte fått några signaler från vare sig Sverigeförhandlingen eller dess motparter om att det skulle finnas en otydlighet i vilket uppdrag förhandlingen har. Att jag är beredd att eventuellt se över mandatet för Sverigeförhandlingen bygger på att jag i så fall får en tydlig signal från dem som är involverade i diskussionerna – och naturligtvis i första hand från förhandlingen själv. Om de skulle begära att få ett förtydligande av sitt mandat är jag naturligtvis beredd att göra det. Jag har inte fått någon sådan framställan, och jag tror att det kan bero på att det är ganska tydligt att det inte finns någon sådan begränsning i uppdraget. 27 (M): Tack, infrastrukturministern! Jag väljer att tolka det här positivt. Jag tycker att det är ett ganska tydligt besked jag får från infrastrukturministern. Jag begär inte att regeringen ska peka ut de specifika objekten, utan det viktiga är att tydliggöra att det inte finns någon sådan begränsning som enligt de uppgifter jag har framförs i Sverigeförhandlingen. Där uppfattar jag att infrastrukturministern är tydlig. Hon får gärna understryka detta en gång till i sitt sista svar. Det är alltså tillåtet att låta den här delen som handlar om pågatågen ingå i förhandlingen. Om det kan vara tydligt är jag väldigt nöjd. Det här är förstås viktigt, för det handlar om att möjliggöra bostadsbyggande, och det är ju extra angeläget i den situation som befinner sig i. Vi räknar med att det sker en omfattande befolkningsökning i , så det är mycket angeläget att det här kan komma på plats. Jag tackar infrastrukturministern för svaret och för debatten och önskar gärna att ministern än en gång är tydlig med att de här projekten är tillåtna att föra in i förhandlingarna. 28 Statsrådet (S): Till att börja med kan man konstatera att behovet av att bygga fler bostäder har förevarit . ser vi att bostadsbyggandet äntligen tar fart och att vi når de högsta nivåerna . Det är mycket glädjande. Det är inte tillräckligt, för bostadsbristen är ännu större än vad också den högre byggtakten klarar av att mätta, men det är i alla fall en tydlig trend som går åt rätt håll.