prot · H40929 · 2016-11-16 00:00:00 — För det tredje, fru talman, vill jag avslutningsvis nämna att i ett initialt skede föreslog att utvidga den nu aktuella översynen till att även gälla ombudsmän, . Då detta inte vann något gehör hos övriga partier väckte ett utskottsinitiativ om att initiera en separat utredning av ombudsmän, , helt enkelt för att ta ett helhetsgrepp om våra egna myndigheter. Det är helt omöjligt för oss att känna till om de fel och brister som har upptäckts inom är isolerade till enbart . menar att det är bättre om vi kan identifiera och lösa problem innan de uppstår i stället för att lappa och laga när problemen väl är ett fullbordat faktum. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. I detta anförande instämde och (båda SD). 4 (MP): behandlar nu KU14, Översyn av . Det är ett ovanligt långt utskottsinitiativ – nästan som en utredning i sig – som, hoppas jag, kommer att ge mycket stöd för riksdagsstyrelsen om de beslutar att gå vidare med att tillsätta en utredning som kan göra den översyn av verksamhet som vi från KU:s sida efterfrågar. Bakgrunden till att vi föreslår riksdagsstyrelsen att tillsätta en utredning för att göra en översyn finns, precis som ledamöter på KU här har berättat om, i granskningar som DN startade i en serie artiklar. Artiklarna handlade dels om hur man rekryterat, dels om ett specifikt ärende i . Det handlade också om myndighetens interna arbete. Samtliga tre riksrevisorer var då tämligen nyutsedda, och två av dem avgick . Den tredje, , har aviserat sin avgång men har lovat att stanna tills det finns ny riksrevisor på plats i verksamheten. talare har berättat om hur beredningsprocessen har gått till, så jag ska inte gå in så mycket på det. Jag ska inte heller gå in så mycket på det historiska perspektivet som och lyft upp tidigare. Jag tänkte inte heller tala så mycket om många av de enskilda frågorna, som effektivitetsrevision och kvaliteten på rapporterna. I stället tänker jag fokusera på förhållande till . är en myndighet under i likhet med och . För alla tre myndigheterna är begreppet självständighet centralt för att de ska kunna fungera och ha en hög trovärdighet. måste vara fri att sätta räntan och att agera snabbt utan politiska påtryckningar. ska kunna granska enligt de sätt man finner riktiga och rätta och ska kunna göra det utan påtryckningar. Men ingen av myndigheterna lever i ett vakuum. har ett fullmäktige som består av politiker, ofta riksdagsledamöter, och både ordföranden och viceordföranden kan sitta med på direktionsmöten även om de inte får rösta. har en avstämning i med en öppen och en stängd utfrågning där ledamöter i ges möjlighet att ställa frågor, både om de särskilda granskningarna och om det interna arbetet på JO. Men på har man ett parlamentariskt råd helt utan egna resurser och som har möten , vilket alltså inte är särskilt ofta. KU är ansvarigt för att bereda valen som sedan görs i . får också i förlängningen föreslå entledigande och ny lagstiftning, och det är verkligen inte någonting som sker särskilt ofta. Man lämnar sin revisionsrapport till finansutskottet, och där får man också synpunkter från utskottet på vad man skulle kunna göra i förlängningen. uppfattning har varit att verksamheten har fungerat bra, men man har velat trycka på för att arbetet med att få in mer effektivitetsrevision ska gå fortare att få igenom. Sedan har också ett visst samröre med utrikesutskottet när det gäller all den utlandsverksamhet som har. Det är kort sagt en mycket splittrad roll som ger när det gäller att göra olika avstämningar. Jag tycker att vi från sida behöver göra vår läxa för att kunna ge betydligt bättre och framför allt mer samlade avstämningsmöjligheter än vad som finns . Själv skulle jag nog förespråka att det kunde få en starkare ställning, men det är ingenting som jag vill låsa mig vid, utan jag kan också tänka mig att det finns andra varianter för att samla avstämningsmöjligheterna. KU föreslår också att man i översynen ska titta på en rad andra praktiska saker som hur många riksrevisorer man ska ha – är det tre med en administrativ chef – hur länge de ska kunna sitta, om man ska kunna ha ställföreträdare och så vidare. Det här är frågor som har dykt upp då alla tre riksrevisorerna egentligen vill sluta men verksamheten inte kan fungera utan en riksrevisor. spelar en extremt viktig roll för tilltron till alla de statliga institutionerna. Att återupprätta förtroendet är därför jätteviktigt. Jag vet att just nu gör ett gediget jobb med att se över sina egna rutiner och utbildningar efter att man tagit del av rapport. Allt detta gör man för att kunna bli ännu mer noggrann och professionell i sitt granskningsarbete. Vi i gör också ett extra gediget och omfattande jobb den här gången med att en gång till se över våra rekryteringsprocesser nu när vi är inne i en process med att hitta tre nya riksrevisorer till en verksamhet som inte bara har en tuff tid bakom sig utan nu också står inför en stor översyn. Jag hoppas att dagens beslut ska vara en central pusselbit i ett återupprättat förtroende för och vill yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 5 (C): föreslår en översyn av och förhållande till . Avsikten är att ska ta beslut om ett utredningsuppdrag. Dagens Nyheters rapportering om och konsekvensen av den, att alla tre riksrevisorerna beslutade sig för att avgå, är naturligtvis en mycket bekymmersam bakgrund. är en mycket viktig myndighet som ska granska att statliga myndigheter sköter sin verksamhet på det sätt som och regeringen har gett dem i uppdrag att göra. Jag anser inte att de riksrevisorer som tillträdde eller har misskött sin granskning av myndigheterna. De nya riksrevisorernas ambitioner har mycket tydligt varit att förbättra kvaliteten på granskningen av myndigheterna, bland annat genom nyrekrytering. Men riksrevisorerna har gjort en del fel, som blir allvarliga om vi ser på dem ur perspektivet att de som granskar andra själva måste föregå med gott exempel. Man måste följa de regler som gäller alla myndigheters verksamheter. Riksrevisor gav under sommaren tidigare justitieombudsmannen, professor , i uppdrag att utreda om det har funnits formella fel och brister i hanteringen och ledningen av det förändringsarbete som de tre nya riksrevisorerna bedrev. Axberger lämnade sin redovisning av uppdraget till och till oss i . redovisning tillsammans med den omfattande medierapporteringen och de bakgrundsfakta om tillkomst som har tagit fram är nu grund för det utredningsuppdrag som KU vill att ska fatta beslut om. redovisade sina övergripande iakttagelser i åtta punkter, som blir en viktig grund för utredningsarbetet. Jag ska gå in lite närmare på punkterna. När det gäller oberoende lyfter Axberger fram att skapades för att granska regeringen och dess myndigheter. ska hålla distans till dem som granskas, bland annat genom att undvika rekrytering direkt från . När det gäller informell ledningsstruktur lyfter Axberger fram att det inom finns en informell kultur. Egna överväganden och intern praxis går före rättsliga regler. Extern tillsyn behövs. När det gäller effektivitetsrevisionen lyfter han fram att måste ange vad den vill ha av effektivitetsrevisionen, liksom vad denna ska syssla med. Ska man ägna sig åt uppgifter som borde vara förbehållna demokratiskt valda organ? När det gäller den årliga revisionen menar att den har hamnat i skuggan av effektivitetsrevisionen. Det kan avhjälpas genom att en riksrevisor med revisorskompetens får ansvar för den verksamhetsdelen. När det gäller huvudmannaskapet lyfter Axberger fram att inte är konstruerad för styrning av myndigheter. Även formellt oberoende institutioner under måste dock kontrolleras. bör anpassa sig till detta. Under punkten politik lyfter han fram att förhandlades fram under oenighet. Kompromissen med tre riksrevisorer har medfört problem. Han menar att en fortsatt exklusiv revision under kräver politisk enighet i sak. Om man inte löser det bör man hitta andra lösningar än den nuvarande . När det gäller lagstiftning lyfter han fram att inte har de redskap som behövs för att på egen hand driva komplicerade lagstiftningsprojekt. Detta märks i regelverk, som har väsentliga brister. När det gäller riksrevisorernas uppdrag lyfter Axberger fram att sex av de åtta riksrevisorer som har valts på fulla mandat, alltså , har lämnat sina uppdrag . Det tyder på brister som har att göra med uppdraget, inte med dem som har valts. För att komma vidare kan det behövas grundlagsändringar. kan riksrevisorerna dela upp sina uppgifter för att lösa de problemen. Axberger har redovisat de här iakttagelserna för oss och för . De är nu en viktig grund för den parlamentariska utredning som vi vill ska tillsättas. Även tidigare beslut om organisation med tre riksrevisorer kritiseras. Bakgrunden till att vi har tre riksrevisorer kanske en del har glömt. Men det berodde på att en regering, med som finansminister, hade problem med en stark och kritisk riksrevisor, . Därför blev det i stället tre riksrevisorer. har vi fått viktiga gemensamma erfarenheter. Inte minst har vi i KU, som jag bedömer det, skaffat oss en bra grund för utredningen som ska skapa en bättre ordning när det gäller och styrning av . Jag yrkar bifall till förslag i betänkandet Översyn av . 6 (V): Väldigt mycket har sagts. Flera har redogjort tydligt för ärendet och vårt förslag om utredning. Jag tycker att det är bra att utskottet är enigt om förslaget om en översyn av . Var vi kommer att landa senare är en annan sak. Men eftersom vi är ense om vad vi vill att man ska titta vidare på är möjligheterna för att senare bli ense om resten större än om vi hade haft olika åsikter om själva granskningen. är, som alla har sagt, en viktig del av kontrollmakten. Då är det såklart bra om vi har så stor enighet som möjligt om regelverket och villkoren för myndigheten. Jag håller med om väldigt mycket av det redogjorde för angående just styrning och oberoende. Många har hänvisat till utredning. Jag håller med om att den lyfter fram och belyser flera problem. Men den modifierar också en del av den kritik som fanns i medierna. Den balanserar liksom lite däremellan. Jag vill påminna om att vi nu förhoppningsvis kommer att få en bredare utredning som görs av fler personer. Och det är inte säkert att den landar i samma slutsatser som Axberger har gjort. Vi kommer att titta på det här ur ett bredare perspektiv. Vi ska inte tro att den utredningen utgör ett facit. En viktig fråga som Axberger lyfter upp och som också lyfte fram är förhållandet mellan och . Det är klart att inte ska bestämma hur granskningar ska göras eller lägga sig i vilka slutsatser som dras. Men vi måste ha ett sådant förhållande till att vi har en tydlig uppfattning om del i kontrollmakten. Vi ska veta vilken sorts frågor och vilka delar man granskar där. Det är också viktigt att vi har en riksdag som har så pass stor kunskap om hur fungerar att vi kan försvara vår kontrollmyndighet när det börjar blåsa. Om vi har en effektiv och bra riksrevision kommer den förstås ibland att komma med kritik och synpunkter som förmodligen kommer att bli ifrågasatta. Alla myndigheter är inte alltid perfekta i alla lägen. Vi kan ibland tänka att vår regering nog har sett till att en viss myndighet sköter sig, och kanske tycker vi att det som kommer fram genom viss kritik inte är särskilt bra. Men jag tror att det är viktigt att vi har en kunskap om och ett samarbete med som gör att vi kan lita på att det som görs är korrekt. Då kan vi också stå upp för våra riksrevisorer när det blåser. Det är en viktig del i att få en riksrevision som vågar göra egna oberoende granskningar av det som man ska granska. Sedan får det förstås inte bli så tajt att man försvarar även om den inte har gjort något som är bra. Men det är jätteviktigt att hitta den balansen. Det som har hänt är bland annat att har fått bli som en fri boll som far omkring. Man har informerat om vad man gör, men vi har inte kunnat ha det samarbete som vi borde ha. Där behöver vi ha en större kontroll, och det är viktigt och skulle vara bra. Jag hoppas att det här blir en ordentlig gedigen utredning. Vårt förslag till inriktning på utredningen bäddar verkligen för att detta ska bli något som vi kan använda och göra någonting riktigt bra av. 7 (L): Det är ett enigt KU som efter många inläsningar, utfrågningar och sammanträden nu i detta betänkande föreslår en genomgående översyn av . Vi tar i betänkandet upp olika frågor som översynen ska behandla och som gäller bland annat riksrevisorerna, och . Jag vill inte tro att det finns något samband mellan det faktum att det var ungefär när jag valdes in i utskottet som de omvälvande nyheter som vi refererar till dök upp i . Det interna förändringsarbetet liksom effektivitet, förfarande vid rekryteringar samt eventuella oegentliga kontakter togs upp, och även om vi som beslutsfattare alltid måste vara försiktiga med att blint rusa i väg i opinionens riktning, så var uppgifterna tillräckligt oroande för att de behövde tas på yttersta allvar. Dock var det, som föregående talare har tagit upp, inte tillräckligt allvarligt för att vi skulle kunna entlediga riksrevisorerna, något som slogs upp i stora rubriker i tidningarna som ett absolut krav. , med tre riksrevisorer som har eller som står i färd med att lämna sina uppdrag, står vi här och redovisar och debatterar vad vi tillsammans ser som nödvändigt att utreda för att se en väg framåt för . har som vi alla vet även tidigare varit föremål för utredningar, och möjligen kan man säga att de frågor som vi nu föreslår för översyn till viss del är ett resultat av frågor som tidigare utredningar antingen missat eller möjligen hamnat lite snett i. Vad gäller forskning inom området har den också till stor del speglat de problem som särskilt framkom, det vill säga otydligheten i oberoendet och självständigheten i förhållande till , ledningen av , det tredelade styret och arbetsfördelningen riksrevisorerna emellan. När det gäller riksrevisorernas roll, är de tillsatta primärt för att säkra granskningens kvalitet, eller primärt för att administrativt leda och utveckla verksamheten och dess relationer? Hur ska en långvarig frånvaro hanteras? Det har funnits en brist på en tydlig mottagare av granskningsrapporterna och osäkerhet om huruvida rapporterna skulle komma till nytta över huvud taget. Hur kan intresset för den statliga revisionen öka bland riksdagsledamöter och utskotten? Och vem granskar ? utredning – initierad av – som det har refererats till tar särskilt upp några av punkterna som också har belysts i forskningen. För mig är det ytterst viktigt att vi granskar oberoendet och frågorna kring det. Återigen: Vad innebär oberoende och självständighet egentligen? Det är också extremt viktigt att man tittar vidare på den informella ledningskulturen. behöver också gå in och definiera effektiviseringsrevisionen för att se vad vi menar och vad vi vill ha. Den årliga revisionen har uppenbarligen inte ägnats tillräckligt stor uppmärksamhet. Återigen beträffande huvudmannaskapet: är uppenbarligen inte konstruerad för styrningen av denna myndighet. Jag ska förkorta mitt anförande eftersom många av mina kollegor har gett uttryck för så fantastiskt bra åsikter och synpunkter. Utskottet anser att en parlamentariskt sammansatt utredning bör tillsättas för att göra en översyn av detta och av ytterligare punkter som har framkommit här . Vi politiker, liksom , befinner oss i förtroendebranschen i allra högsta grad. Därför är den kommande utredningen, som vi hoppas att kammaren fattar beslut om, oerhört viktig. Ett fungerande riksrevisionsorgan bidrar till upplysta medborgare och beslutsfattare genom att förse oss med oberoende, objektiv och pålitlig information, något som tillsammans är fundamentet för en fungerande demokrati. Med dessa ord vill jag tacka mina kollegor och kansliet för ett mycket konstruktivt arbete tillsammans. Det visar på med vilket allvar vi tar frågan. Det visar också tydligt att vi alla är medvetna om att behöver en stark riksrevision som är oberoende och självständig, men som inte är övergiven av starka intressen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 8 (KD): Jag tänkte närma mig frågan lite från ett annat håll. demokrati och välstånd vilar på ett starkt förtroende för våra institutioner. grundlagarna och den lagstiftande makten, regeringen, myndigheterna och utövandet av den styrande makten, statschefen och förhållandet till tredje land, den dömande makten och – förstås – den granskande och reviderande makten. Därtill kommer civila makter, där såväl allmänhetens friheter och maktutövning som journalistiken tillhör centrala delar av demokratin. Att dessa maktcentra är omistliga delar av ett fungerande land torde det inte råda något tvivel om. De bildar – såväl var för sig som tillsammans – ett sammanhållande kitt utifrån vilket vårt samhälle kan byggas. På dess grund har vi som individer, familjemedlemmar, företagare, föreningsdeltagare, politiskt aktiva eller i andra egenskaper givits möjligheten att forma våra liv till fromma för oss själva, för våra nära och kära och för det gemensamma bästa. Institutioners roll för demokrati och välstånd är väl beforskat. förärades forskarna det så kallade för sin forskning kring institutioners roll för välstånd. I sin forskningssammanställning Why Nations Fail: The Origins of , Prosperity, and Poverty gör forskarna en genomgripande genomgång av hur samhällets ekonomiska och politiska spelregler påverkat utvecklingen genom historien. Deras slutsats är lika enkel som den är uppfordrande för oss här: Institutionerna är den viktigaste förklaringsfaktorn till varför vissa länder är rika och andra är fattiga. Det är viktigt att påminna om detta när vi diskuterar och granskningen av hur statsförvaltningen fungerar. Det kan förefalla vara ett smalt ämne, men en väl fungerande revision av vår statsapparat är en omistlig del av vår demokrati. Det är också ett nödvändigt fundament för att garantera att våra institutioner fungerar så som det är tänkt: till stöd för vårt välstånd och för det gemensamma bästa. Det har sagts många bra saker här kring det gemensamma betänkandet. Jag tänker inte göra någon djupdykning i den händelseutveckling som har lett oss hit. Det är uppenbart att fel har begåtts på , detta har framkommit såväl i medias granskning som i den oberoende granskning som gjorts av professor . Men det har också begåtts fel här ifrån riksdag som inte har upptäckt och korrigerat det som skulle ha behövt leda fram till den översyn som vi kommer att fatta beslut om att tillsätta. Förklaringarna till det finns delvis också berört i Axbergers granskning. Det ligger inte i roll att styra myndigheter. Vi har bara två andra myndigheter i vårt hägn, JO, det vill säga ombudsmän, och . Båda dessa myndigheter åtnjuter en stor självständighet. Jag tänker också på den bild av som man har fått i den offentliga debatten. Det talas nämligen ofta om oberoende, om att det inte ska kunna finnas någon utomstående som utövar inflytande eller kan anmärka på hur arbetar. I själva verket är ju och dess ledning, precis som andra offentliga verksamheter, i behov av råd och vägledning, såväl från den riksdag som har tillsatt den som från samhället i övrigt. Det är viktigt, inte minst för att också ska värna sitt förtroende, att det inte tillåts växa fram en egen kultur som står över all kritik från utomstående. Något oberoende i den meningen att alltid ska stå över att få sin egen verksamhet granskad har lagstiftaren heller aldrig avsett. Däremot ska förstås åtnjuta en stor grad av självständighet i hur man bedriver sitt arbete inom de ramar som har givits. Här tycker jag finns skäl för klargöranden, och vi från sida är nöjda med att denna frågeställning finns med i översynen. Därutöver vill jag lyfta fram vikten av att vi får en grundlig genomgång av den ordning som gällt för fram till . Har det varit lämpligt att låta tre riksrevisorer dela på ansvaret för att styra en myndighet, eller borde vi ha en annan ordning med större specialisering? Ska riksrevisorer vara oavsättliga för annat än allvarliga försummelser, även om de förbrukat sitt förtroende hos en kvalificerad majoritet i ? Och finns det anledning att se över avgångsvillkor och mandatperioder för riksrevisorerna, givet att så många av dem som utnämnts valt att inte fullgöra sina uppdrag? Detta och många andra frågor hoppas vi kristdemokrater få svar på. Som jag har belyst i detta anförande är det en fråga som är viktig inte bara för och dess medarbetare utan för hela det svenska samhället, dess institutioner och de välståndsskapande krafter som tjänar vårt gemensamma bästa väl. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 9 HANS (S): har gått igenom bakgrunden till att KU föreslår att en utredning om framtida ställning och organisation . Jag kommer att tala om det direktiv som ska utarbetas för en kommande parlamentarisk utredning. Legitimiteten för påverkar även legitimiteten för det demokratiska styrelseskicket. Som vi hörde tidigare är det ytterst viktigt att medborgarna känner förtroende för de institutioner som bär upp samhället för att vår demokrati ska fungera och för att kostnaden för transaktioner i vårt samhälle ska bli så låg som möjligt. Vi socialdemokrater tycker att utgångspunkten för utredningen ska vara att även är placerad under och att dess ställning ska vara reglerad i grundlag. Däremot är det viktigt att nu-varande ordning med tre riksrevisorer, varav en med ett administrativt ansvar, utreds. Utifrån den utredning som har gjorts av Axberger och utifrån andra iakttagelser verkar det finnas problem med denna organisationsform. Man kan överväga andra modeller, exempelvis den modell som finns för med en chefsjustitieombudsman. Det bör även övervägas om en förändring ska kunna göras enklare genom att bestämmelserna flyttas till riksdagsordningen, vilket vi har hört tidigare talare ta upp. Det är uppenbart att ett problem uppstår när ett förtroende är helt förbrukat. Bestämmelserna för entledigande är så svåra att risken finns att man får en riksrevision som helt saknar förtroende. Naturligtvis finns det en balansgång mellan självständigheten för och förtroendefrågan. Om man ska göra någonting åt detta måste vi få en reglering där kvalificerad majoritet krävs för att avsätta riksrevisorer på grund av bristande förtroende. Frågan bör dock övervägas. Även frågor om mandatperiodens längd, omvalsmöjlighet, ersättarmöjligheter och en karenstid bör studeras. En särskild fråga vad gäller självständighet är att en myndighet även om den är självständig inte flyger i luften. Det krävs ett ansvarsutkrävande och styrning även av en sådan myndighet. Hur denna besvärliga balansgång ska kunna organiseras kräver mycket eftertanke. Många lösningar är tänkbara, och utredningen måste noga överväga för- och nackdelar innan den sätter ned foten. Effektivitetsrevisionen fick en ökad roll efter 2010. Utredningen bör titta på om regleringen måste ändras för att förtydliga och avgränsa effektivitetsrevisionens uppdrag. Det kanske inte är revisionens uppdrag att fundera över exempelvis vårt skattesystem eller statsskick. Det har förekommit att har företrätts i externa relationer på ett sätt som har gjort att revisionens politiska neutralitet har kunnat ifrågasättas. Det här undergräver allvarligt legitimitet, och vi i Socialdemokraterna vill påpeka att utredningen särskilt bör titta på detta. Sammanfattningsvis är utredningen nödvändig och viktig för att , som är en viktig del av kontrollmakten, ska få förnyat förtroende av svenska folket. Därigenom ges en förutsättning för att medborgarna kan ha förtroende för att deras resurser används på ett klart och effektivt sätt. De tre riksrevisorer som utses har det viktiga uppdraget att få organisationen att fungera väl även innan eventuella organisationsförändringar har kunnat göras. Det är viktigt att anseende återupprättas . Jag önskar dem lycka till i deras svåra och viktiga uppdrag.