prot · H40946 · 2016-12-14 00:00:00 — Men är det verkligen rätt väg att gå för att stötta familjer med dålig ekonomi? Svaret är nej. Det är faktiskt ett oansvarigt sätt att hantera medborgarnas pengar på. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Därtill är det lite fördomsfullt. Att ha tre eller fler barn betyder inte att man nödvändigtvis har det knapert. Tvärtom finns massor av familjer vilkas behov av dessa extrapengar är mycket begränsat, eller till och med obefintligt. Man kan också ifrågasätta det rimliga i att en familj som har två barn och kanske av ekonomiska skäl skulle vänta lite med att planera för det tredje i detta läge sponsras av staten för att ändå kunna fatta det beslutet. Missförstå mig inte – jag vet att det är frestande. Jag tycker att människor ska skaffa barn om de vill, men jag menar att det finns gott om andra problem och andra hål att fylla. Det finns problem som väger tyngre än att och kanske måste vänta lite med att skaffa sig ett tredje barn. I stället för att ytterligare höja flerbarnstillägget har vi föreslagit att dessa medel används för att förstärka bostadsbidraget. Bostadsbidraget träffar effektivt de svaga grupper som man från regeringens och sida säger sig vilja nå med höjningen av flerbarnstillägget. Det finns alltså väldefinierade grupper av medborgare i som har en ekonomiskt knivig situation. Jag tycker att det är mer ansvarsfullt att satsa dessa resurser på dem. Därför har sagt nej till höjt flerbarnstillägg och säger i stället ja till ett stärkt bostadsbidrag. För den familj som av olika skäl vill låta sitt barn vara hemma ytterligare efter föräldraförsäkringens slut vill vi både återinföra och förstärka det kommunala vårdnadsbidraget. Vi föreslår att det blir obligatoriskt för kommuner att erbjuda vårdnadsbidrag samt att detta höjs till . Det är långt mycket mindre än vad en förskoleplats kostar för kommunen, och det ger mer frihet och valfrihet för föräldrar och barn. Jag vill avsluta med att yrka bifall till reservationerna 1 och 14. I detta anförande instämde (SD). 261 (C): Barn har att rätta sig efter vad föräldrarna bestämmer. Då gäller det för barn att se till att ha bra föräldrar, som bestämmer det som är bäst för barnen. Den uppgift vi har som politiker och den uppgift som är min och din – vi som sitter här – är att ge föräldrarna de bästa förutsättningarna att forma det liv som är bäst för familjen och för barnen. Detta innebär, herr talman, att man måste vara flexibel som förälder. Det är därför vi centerpartister tycker att det är viktigt med jämställdhetsbonusen. Den förälder som har den lägsta inkomsten får en bonus om han eller hon går ut och arbetar. Det betyder att familjen inte förlorar ekonomiskt vem det än är som är hemma och tar föräldrarollen i hemmet. Men det säger ni från regeringssidan nej till. Varför kan man inte kombinera ert förslag med de tre kvoterade föräldramånaderna? Varför kan man inte kombinera det med en jämställdhetsbonus? Det ena kan ju inte förta det andra. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Om man dessutom vill ha jämställdhetsbonus på vab-dagar funkar det på precis samma sätt. Men inte heller detta vill regeringen möjliggöra. Jag förstår som sagt inte varför man måste välja det ena eller det andra. Något annat som sätter käppar i hjulet för hur föräldrars flexibilitet funkar är det här med grundnivådagar och lägstanivådagar. Det är ett påfund som innebär att man måste ta ut före de andra och så vidare. Man kan alltså inte bestämma vem som ska vara hemma när och hur. Det främjar definitivt inte jämställdheten, som vi talade mycket om när det gällde pensionssystemet alldeles . Det gäller att förenkla föräldraförsäkringen och det som har med föräldraskapet att göra och att möjliggöra för föräldrarna att bestämma mer hemma vid bordet. Vi ska inte bestämma här i kammaren. Beslut på familjenivå är nämligen närodlad centerpolitik. Regeringen har tillsatt en utredning – en utredning om en modern föräldraförsäkring. Jag kommer att vänta ivrigt på att få se resultatet av den, och jag hoppas verkligen att flexibiliteten för föräldrar och föräldraförsäkringen finns med. Föräldrarna ska kunna bestämma mer själva. Man ska kunna kombinera jobbet, att vara egen företagare eller anställd, och man ska kunna överlåta till någon annan närstående. Vi får väl vänta och se vad detta betyder, men riktar jag mig till regeringsföreträdarna: med att vi kommer att lusläsa detta! Jag beklagar att det inte blev en parlamentarisk föräldraförsäkringsutredning. Det var det vi föreslog från oppositionen. Men då sa man nej, för utredningen skulle tillsättas fort. Det var bråttom med att se över detta, hette det. Så här bråttom var det visst. Några förslag har vi som sagt inte sett . Det är angeläget för mig att man i föräldraförsäkringsutredningen tar med det som rör att vara företagare och student. De måste också få en rimlig möjlighet till en bra föräldraförsäkring. Det vi från bland annat pekar på är att ensamföretagare måste få möjligheter att inte mista sin föräldrapenning om man går ut och gör en liten uppgift i det företag man inte längre jobbar i. Detta är viktigt, inte minst för kvinnor som bland annat är egenföretagare inom frisöryrket och liknande. Om man hyr ut sin stol till någon annan skulle det kunna vara bra att få slå ett samtal utan att mista sin föräldraförsäkring. Dessutom: Det här med vinster i välfärden är något som definitivt är riktat mot kvinnor och slår undan benen för dem när det gäller att kunna bli företagare. Det är viktigt, för det handlar om att kunna vara förebilder för andra kvinnor när det gäller att starta företag. När det gäller att förbättra för familjer handlar det också om underhållsbidraget. Vi hörde alldeles från berätta om det, så det lämnar jag därhän. Det är viktigt att underhållstödet ska lösas civilrättsligt. Jag återkommer igen till detta med en utredning som skulle vara så snabb. Den ska presenteras . Det kommer alltså inte att hända något med översynen av föräldraförsäkringen , mina vänner. Sedan ska detta ut på remiss, och sedan är det valår, och då är det ingen som vill ta tag i sådana här viktiga, svåra och allvarliga frågor. Det beklagar jag. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Därmed, herr talman, yrkar jag avslag på budgetmotionen från regeringen och hänvisar till vårt ställningstagande och vårt särskilda yttrande när det gäller budgeten. Jag yrkar bifall till reservation 8 under punkt 4. 262 (V): I budgetförhandlingarna med regeringen har en av prioriteringar varit att minska inkomstklyftan mellan kvinnor och män. För att göra det har vi höjt underhållsstödet. Det har varit en extremt viktig fråga. Det är ett stöd som har höjts med , och det var 2006. höjer vi det med per barn. Vi har höjt grundnivån i föräldraförsäkringen med per dag. Även försörjningsstödet har höjts för barnfamiljer. är också överens med regeringen om att inkomstgränserna i bostadsbidraget som ges till barnfamiljer ska höjas 2017. För de hushåll som tar del av hela ökningen höjs bostadsbidraget med mer . kommer underhållsstödet att höjas med ytterligare för barn som är eller äldre. För många barn och ensamstående föräldrar kommer det här att betyda mycket. Det är en grupp som har fått stå tillbaka , och debatten om barnfattigdomen har pågått . gör vi något som förbättrar många familjers ekonomi. Att barn är fattiga beror givetvis på att deras föräldrar är fattiga. Därför behövs det en ekonomisk politik som gör upp med ojämlikheten och skapar en ekonomi som funkar för alla, inte bara för de rikaste. Det krävs satsningar på fler jobb, rätt till arbete på heltid, bättre arbetslöshetsförsäkring, sjukförsäkring och rätt till barnomsorg även på obekväm arbetstid. Det skulle minska fattigdomen bland vuxna och därmed fattigdomen bland barn. Ensamstående föräldrar måste ges bättre förutsättningar att kombinera föräldraskap och yrkesliv. har i budgetförhandlingarna med regeringen drivit igenom flera reformer som särskilt gynnar ekonomiskt utsatta barnfamiljer. Förutom dem jag redan nämnt har det handlat om höjt flerbarnstillägg, höjda inkomstgränser i bostadsbidraget för barnfamiljer, gratis medicin för barn , glasögonbidrag för barn samt statligt sommarlovsstöd till kommunerna som erbjuder avgiftsfria aktiviteter. En ekonomiskt trygg barndom ger fler valmöjligheter. Det ger också barn förutsättningar att leva samma liv och göra samma saker som sina kompisar. Genom att förbättra ekonomin för de barn som har det sämst ställt minskar man risken för att de drabbas av social utsatthet senare i livet. Förutom de satsningar som vi nu gör i budgeten vill vi se en handlingsplan mot barnfattigdom. Vi yrkar därför bifall till reservation 3. Föräldraförsäkringen är den viktigaste nyckeln för att nå jämställdhet. En individualiserad föräldraförsäkring är den reform som skulle göra mest för att öka jämställdheten mellan män och kvinnor vad gäller ekonomi, hälsa och möjligheter i arbetslivet. Siffrorna talar sitt tydliga språk: efter att ett par skaffat sitt första barn har skillnaden mellan deras inkomster ökat . Det bottnar i att kvinnor har huvudansvaret för barn och hem. I den takt män tar ut föräldradagar kommer det att ta innan uttaget är jämställt. Vi har varken tid eller råd att vänta . Staten kan inte fortsätta bidra till ojämställdhet som drabbar allas våra döttrar. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Ofta hävdas det – det har gjorts även här i debatten – att anledningen till att föräldrar inte delar föräldraledigheten lika är att det inte är ekonomiskt fördelaktigt för familjen. Senast kunde vi läsa nyheten att det här är en myt, enligt statistik. Även i familjer där mamman tjänar mer än pappan tar kvinnan oftast ut en större del av föräldraledigheten. Bland par där kvinnan tar ut hela föräldraledigheten svarar av männen att det beror på att det är mest fördelaktigt och att orsaken är att partnern ville vara hemma med barnet. Det vanligaste svaret från kvinnor som tagit ut hela föräldraledigheten var i stället att partnern inte kunde eller ville vara föräldraledig. är inte längre ensamt om att inse att en individualisering av föräldraförsäkringen spelar en nyckelroll för jämställdheten. Utredningen och jämställdhet presenterades . Det var en utredning som tillsattes av den borgerliga regeringen. Utredaren slog då fast att det allra viktigaste för jämställdhetsutvecklingen är en individualiserad föräldraförsäkring. huvudsekreteraren för härledde också det faktum att kvinnor är sjukskrivna i större utsträckning än män till det ojämställda uttaget. Det är nu den andra pappamånaden infördes. har ökat uttaget med i genomsnitt bland män. I dagens takt kommer det att ta nära fem decennier innan vi uppnår ett jämställt uttag av föräldraförsäkringen. Det är orimligt . I backspegeln ser vi att bara att reservera kommer att ge små effekter. I senaste jämställdhetsindex från TCO kunde vi se att kvinnor tar ut av all föräldrapenning medan männen bara tar ut . Kvinnors hela livssituation står på spel här. Uttaget av föräldraförsäkringen påverkar kvinnors arbetsvillkor, löner, hälsa och pension. Som uttaget generellt ser ut påverkas kvinnor negativt. Regeringen har ambitionen att vara en feministisk regering. Det är bra, och har hjälpt regeringen att kunna leva upp till det. Men en regering med ambitionen att vara feministisk måste också våga ta tag i de strukturella problemen, och föräldraförsäkringen spelar som sagt en nyckelroll. har man ruckat på ordningen lite grann med ytterligare en öronmärkning. Den ska få fler pappor att stanna hemma och få det ojämställda uttaget av dagar att bli lite mindre ojämställt. Men nöjer sig inte med en sådan öronmärkning. Det är dags att ta ett helhetsgrepp om vad jämställt föräldraskap faktiskt innebär. Så länge tanken om valfrihet är en överordnad princip för kommande reformer kommer föräldraförsäkringen att fortsätta försvåra för arbetsgivare och fortsätta låsa in föräldrar i daterade könsroller. Då räcker en tredje så kallad pappamånad inte särskilt långt. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Båda regeringspartierna är medvetna om det här. Vi kan inte öronmärka oss fram i taget. Det har vi inte tid med. Det har inte våra döttrar tid med. Jämställdhet handlar om att dela lika. Inte lite grann lika utan helt lika. 263 (M) replik: Jag har en fråga till om underhållsstödet. nämnde själv underhållsstödet i sitt huvudanförande. Underhållstödets maximala belopp har kommit att uppfattas som normalnivån för vad som ska utgå i form av underhåll till ett barn. Detta trots att fyra av tio barn som får fullt underhållsstöd egentligen har rätt till mer i underhåll och hade fått det om regeln om underhållsbidrag hade följts. Som ni vet föreslog regeringen med stöd av och genomförde nya regler för underhållstödet som innebär att om den bidragsskyldiga föräldern i följd betalar underhållsstödet ska lämna över ansvaret till föräldrarna. Att fullt underhållsstöd i vissa fall inte längre ska ges löser dock inte det grundläggande problemet med att en frånvarande förälder inte fullt ut tar sitt ekonomiska ansvar. Tvärtom finns det risk att det här förslaget verkar konfliktdrivande, då föräldrar i större utsträckning förväntas ta ansvar för att själva komma överens om att sköta ekonomiska transaktioner gällande underhållet. Det är klart att det får anses bäst för barnen om konflikter mellan föräldrarna kan motverkas i så hög utsträckning som möjligt. Men reglerna om underhållsbidrag är relativt komplicerade, och många väljer det tryggare underhållsstödet framför det högre men mindre säkra beloppet. Jag undrar hur ser på den här frågan. Jag vet att kvinnojourer landet runt varnar för de nya regelverken, då de främst drabbar kvinnor och barn. Hur ser på den oron, och hur ser på att barn med dagens system inte får den ekonomi som de har rätt till? 264 (V) replik: Jag är medveten om den problematik som lyfts av bland annat kvinnojourerna, och jag instämmer i att det är ett stort problem. Vi vet att många kvinnor har sökt sig bort från män som de inte kan ha kontakt med, och det är därför extremt problematiskt. Detta är också en diskussion som vi just nu har internt i vårt parti. Vi har varit med i dessa frågor, och när problemet nu har uppdagats har vi väckt diskussionen i partiet. Så jag ber att få återkomma i frågan! 265 (M) replik: Jag blir faktiskt lite bekymrad. Att kvinnojourerna nu varnar för detta, så efter att beslutet genomfördes , innebär att det inte finns så mycket tid att spilla. Därför bör detta ske skyndsamt; det finns inte så många månader att jobba på. Jag vill också säga att , som jag tidigare nämnde i mitt huvudanförande, har föreslagit en helt ny modell som bygger på barnets ekonomiska behov i relation till föräldrarnas ekonomiska förmåga. Modellen ska vara neutral, objektiv och förutsägbar, och beräkningen av underhållets storlek ska bygga på en viss i förväg bestämd procent av den frånvarande förälderns inkomst. På det sättet motverkar vi konflikter och ger också barnen den ekonomiska trygghet de förtjänar. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Därför önskar jag att inte bara ser oron utan också agerar skyndsamt. Månaderna går, och det blir inte bättre. 266 (V) replik: Återigen, , jag håller med dig. Detta är en fråga som även jag tycker är akut, och jag lovar att vi kommer att återkomma så snart vi bara kan. Det är inte bra! 267 (L): ”Barn med särskilda behov är varken sällsynta eller främlingar. De vill bara det som vi alla andra vill, nämligen att komma in och få vara med i gemenskapen! Är någon beredd att kopiera och klistra in den här för att väcka tanken på alla dessa barn? Vi får väl se vilka som har ett tillräckligt stort hjärta. Jag tror att vänner kommer att kopiera och klistra in!!! Det här är en text som lite då och då, i olika varianter, dyker upp i mitt flöde på Facebook. Jag brukar aldrig göra det där – kopiera och klistra in – dels för att det finns så väldigt många sådana här texter som är behjärtansvärda på olika sätt, dels för att en Facebookdelning egentligen inte leder någonvart. Det är andra saker som behövs. Barn som har särskilda behov behöver massor av olika saker, eftersom de är individer. Vissa saker är lättare att göra något åt än andra. En sak som skulle vara ganska lätt att göra något åt är att alla barn ska kunna gå i skolan. , året om, insjuknar två barn i diabetes typ 1. Det finns ungefär 8 000 barn i med den diagnosen. För att ett barn med diabetes typ 1 ska kunna gå i skolan behöver skolpersonalen ha kunskap om sjukdomen och hur man hanterar den. Den kunskapen är det föräldrarna som förmedlar, för det är de som känner till barnets situation och hur man ska ta hand om sjukdomen. Det brukar ta mellan en och för att detta ska sätta sig på skolan. hade föräldrar rätt till vab-ersättning – vård av barn – för att lära upp personal. Men sedan har man gjort en ny tolkning hos och tillåter inte längre att föräldrar ansöker om vab-ersättning. Man menar att sjukdomen endast är den indirekta orsaken till att föräldrarna ansöker. Egentligen är orsaken att man ska lära upp personal, och det har man inte rätt att vara ledig för. Problemet är att föräldrarna fortfarande behövs för att lära upp skolpersonalen; det behovet försvann inte i och med den nya tolkningen. I stället har man fått börja ta ut semester. Diabetes typ 1 är en dödlig sjukdom – det är många som inte vet det eller vill tro det, men så är det. Varje gång en ny lärare börjar, om barnet byter årskurs eller skola och vid skolstart drabbas föräldrarna alltså ekonomiskt eftersom de måste ta ledigt. Förutom den oro man har för barnet kommer alltså ännu en oro. Skolan ska ta ansvaret för egenvården när barnet är där, men finns det skolor som vägrar att ta på sig det ansvaret. De tycker att föräldrarna ska vara med på externa aktiviteter som teaterbesök, friluftsdagar eller badhusbesök. Det kan också vara så att skolan inte vill fixa en resurs till fritis om någon är borta. Det finns också de som inte vågar ta ansvaret; som jag sa är detta en dödlig sjukdom. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Detta har jag tidigare tagit upp i en interpellation med det närvarande statsrådet. Jag är för övrigt glad att vi har ett statsråd närvarande vid denna debatt fast timmen är sen – det betyder mycket. Problemet gäller inte alls bara diabetes. Jag talade med en mamma vars dotter har både ADD och en fysisk funktionsnedsättning, som dock inte alls är så stor att man har behov av stöd enligt LSS. Hon sa: ”Det är möten med skolan som tar minst en halvdag, för det är ju inte som vanliga föräldramöten direkt. Och sedan är det skoinläggen som vi måste fixa. Det tar också minst en halv dag, för det är ju inte så att de finns om hörnet. Det är en halvdag här och en halvdag där. Jag har tack och lov en förstående arbetsgivare och kan jobba och kvällar, men det kan ju inte alla andra.” Det är precis så det är. Har man barn med en kronisk sjukdom, en funktionsnedsättning eller sociala problem behöver man avstå från arbete för att följa med barnet på läkarbesök eller möten med skola, förskola eller socialtjänst. När det handlar om läkarbesök har man rätt till tillfällig föräldrapenning, alltså vab. Men den som behöver träffa eller ha kontakt med skolan måste ta ledigt utan ersättning eller ta ut semester. Det finns inte heller någon formell rätt att ta ledigt , utan det vilar på arbetsgivarens goda vilja. Föräldrar till barn med stöd enligt LSS har rätt till tio så kallade kontaktdagar med tillfällig föräldrapenning för kontakt med förskola eller skola. Men alla barn som har en mindre omfattande kronisk sjukdom eller funktionsnedsättning men ändå har ett ökat behov av till exempel skolkontakter behöver också det extra stödet. För ett barn med diabetes är det bokstavligt talat livsviktigt att skolpersonalen lärs upp för att kunna hantera sjukdomen. Vi liberaler menar att rätten till tillfällig föräldrapenning bör omfatta även dem som behöver utökade kontakter med förskola, skola eller socialtjänst på grund av varaktig sjukdom, funktionsnedsättning, psykisk ohälsa eller sociala problem, för detta är ett reellt problem för väldigt många. Så här brukar inte bara Facebookmeddelanden om att tänka på barn med särskilda behov cirkulera, utan också förtvivlade rop från familjer där man inte har så det räcker till ens en vanlig månad. är för många inte alls en varm, ljus och härlig månad utan tvärtom väldigt kall och hård. Det är inte bara julklappar det handlar om utan väldigt mycket mer. Det kommer hem lappar från skolan om att man ska skicka med en liten peng för att personalen har varit så fantastisk. Den ska läggas i ett kuvert med barnets namn i ett annat barns ryggsäck, så att man säkert vet att alla har varit med och bidragit. Det är lucia med fika och lucialinnen, luciakronor, strutar, hattar och det ena med det andra. Det är skridskor till idrotten och så givetvis vinterkläder. För mig är detta enkelt. Till att börja med är det enkelt för mig att säga ifrån. Skolan ska vara avgiftsfri – vi ska inte ha några insamlingar över huvud taget. Ska det nödvändigtvis göras en insamling ska det ske anonymt; några namn ska inte skrivas. Men för dem som faktiskt inte har råd är det också absolut svårast att säga ifrån. De gör inte det. Det ska finnas skridskor och alla dessa saker att låna, men det gör det inte. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Bostadsbidraget är ett träffsäkert sätt att stärka ekonomin för de ekonomiskt absolut mest utsatta barnfamiljerna. Därför föreslår vi att barntillägget i bostadsbidraget höjs med per barn och månad. Det gör också att vi avvisar regeringens föreslagna höjning av inkomstgränsen i bostadsbidraget, då en höjning av barntillägget ger mer till dem som har de absolut största behoven. Avslutningsvis vill jag säga att jag tycker att det är jättebra att regeringen kopierat det förslag vi hade i vår vårbudgetmotion om att höja adoptionsbidraget. Ni får jättegärna kopiera fler liberala förslag. har ju redan genom rambeslutet avvisat Liberalernas budgetförslag, och en budget bör ses som en helhet. Vi väljer att inte delta i beslutet om fördelningen av anslag inom utgiftsområde 12 men står självklart bakom både vår politik och vår reservation. 268 (KD): Det pågår och har under ett antal årtionden pågått en individualisering i samhället. Människor kan på ett helt annat sätt än tidigare välja att forma sina liv utifrån sina egna önskemål, värderingar och intressen. Olika grupptillhörigheter och kollektiva förväntningar är inte på något sätt oviktiga. Men de tenderar att betyda allt mindre för de olika val människor gör, vad gäller exempelvis utbildning, yrke, familjebildning, religiös tillhörighet och politisk övertygelse. I många avseenden är individualiseringen positiv. Den kan innebära att enskilda personers makt över sitt eget liv ökar. Fler kan välja att gå sin egen väg genom livet. Allt fler kan förverkliga sina egna drömmar och livsmål. Men det finns också avigsidor och risker med utvecklingen. Om individualiseringen leder till bräckligare och mindre stabila gemenskaper kan tilltron, tryggheten och sammanhållningen i samhället påverkas negativt. Ett sätt att väga upp de mer negativa sidorna är att föra en politik som stärker de nära relationerna, de små gemenskaperna, civilsamhället och familjerna. Hur vi använder de runt som ingår i statsbudgetens utgiftsområde 12 har såklart betydelse för detta. Barn och unga som växer upp i en trygg familjegemenskap får i allmänhet goda förutsättningar att klara livets utmaningar. Naturligtvis finns det inga garantier för att allt ska gå väl bara för att man vuxit upp i en välfungerande familj, men sannolikheten ökar betydligt. Barn som växer upp i stabila familjer har generellt högre betyg i skolan, går vidare till högre utbildningar i större utsträckning, har en högre grad av psykiskt välbefinnande och löper mindre risk att hamna i utanförskap jämfört med barn från mer instabila förhållanden. Starka familjer gynnar med andra ord våra barn och unga.