prot · H30987 · 2016-04-06 00:00:00 — När jag frågade mamma varför hon tog med barnen på denna livsfarliga resa över havet svarade hon att det inte fanns något annat alternativ. När hennes man lämnade var tanken att de skulle vänta i på att han skulle ta sig in i EU, söka uppehållstillstånd, få det och ansöka om familjeåterförening. Sedan skulle och de sju barnen sätta sig på ett flyg och ta sig tryggt och säkert till för att återförenas med honom. Men situationen i blev värre. Bomberna föll runt omkring, och grannarna dog. hade inget annat alternativ än att ta med sig barnen och fly. har stängt gränsen mot . Många tror inte att den är stängd, men den är det. Det går inte att ta sig in i . Om gränsvakterna ser att människor försöker ta sig in skjuter de på dem med skarpladdade vapen. Många har dött på det sättet. Om man ändå tar sig in i riskerar man att skickas tillbaka om polisen fångar en. Det går inte längre att söka skydd där lagligt. Alltså har man inget annat alternativ än att försöka ta sig vidare. Det var precis det som gjorde. På samma boende träffade jag också en äldre kvinna. Hon var i ungefär samma ålder som min egen mormor – över 80. Hennes man har flera allvarliga sjukdomar, och han kan knappt ta sig ut ur sitt rum. Själv fick hon åka direkt till sjukhuset när deras gummibåt kom in på stranden. De är också syrier, och de kom före . De har möjlighet att antingen söka asyl i eller försöka bli omplacerade till ett annat EU-land. Men det enda land som de vill till erbjuder inga platser. Deras son bor i , och till får de inte komma. Som vi alla vet är över 60 miljoner människor på flykt runt om i världen, och för blir de många, många fler – inte färre på något sätt alls. De allra flesta finns i konflikternas närområde eller kvar inne i ursprungsländerna. Bara några få tar sig vidare, och de blir nu färre. läggs mer resurser och fokus på att försöka hindra människor från att fly, överleva eller att återförenas med sina nära och kära – som . Det här sker inte minst på EU-nivå. Migration och asyl-politik, Medborgarskap och Anhörig- och arbetskraftsinvandring Vi i vill att EU ska ha en gemensam asylpolitik, men den måste värna asylrätten och mänskliga rättigheter. Allt annat är oacceptabelt. Det borde det vara för var och en. Den partimotion som ligger till grund för vad jag pratar om och våra reservationer väckte vi tidigt under allmänna motionstiden. I den motionen föreslår vi en rad bra och viktiga reformer, till exempel att göra det lättare att bli svensk medborgare, öppna fler möjligheter för anhöriginvandring, skapa fler lagliga vägar in, bland annat genom att öka antalet kvotflyktingar, införa humanitära visum, se över transportörsansvaret samt skapa fler möjligheter genom att erbjuda stipendium eller göra det enklare att arbetskraftsinvandra. När vi skrev motionen kändes förslagen fullt rimliga och inte alls omöjliga att vinna stöd för i . Men efter den här hösten och vintern skakar även det mest grundläggande. Det handlar inte längre om att ta fler steg mot en mer human flyktingpolitik. I stället handlar det om att försöka förhindra försämringar och inskränkningar. Det tydligaste exemplet i är de förslag till ändringar i utlänningslagen som regeringen har presenterat. Om de genomförs kommer tillsammans med och att erbjuda absolut sämst skydd till flyktingar av alla EU-länder, sämre än länder som , och , där jag just har varit och sett människor sova på pappkartonger. Förändringarna kommer att försvåra integrationen. De kommer att öka administrationen. Familjer kommer inte längre att få leva tillsammans. Det kommer att förbjudas. Svårt sjuka barn kommer inte att få stanna. Familjer kommer att hållas isär på alla sätt som går. kommer att tvingas utvisa människor som riskerar att dö. Trots att handläggarna på vet detta kommer de inte att ha någon möjlighet att låta dessa personer vara kvar. Jag förstår att det låter som att jag överdriver, men det gör jag inte. I en situation där allt färre personer tar sig in i EU och allt färre tar sig upp till – har 549 personer sökt asyl i , mycket lägre än – kan jag ärligt talat verkligen inte förstå hur Socialdemokraterna och kan försvara den typen av inskränkningar. Jag kan verkligen inte förstå det. Jag hoppas därför innerligt att man tänker om, drar tillbaka förslagen och i stället lägger fram nya förslag som ger människor nytt hopp. Vi i står fortfarande bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 2 i SfU14 samt reservation 5 och den alliansgemensamma reservationen 15 i SfU15. 4 (SD) replik: höll ett mycket känslostyrt anförande. Det är återkommande i politiken att se till endast enskilda historier om människor som det faktiskt är synd om. Men faktum är att parti för inte alltför länge sedan också satt i regeringsställning. Problem med utanförskap i och problem med konfliktområden fanns redan då. Det var riktigt illa. Sedan har konflikten i förvärrats. Vi vet att det finns konflikter i som vi inte ens kan läsa om i tidningarna. Det finns en konflikt i . Människor i många olika länder i världen har det svårt, och de diskuteras över huvud taget inte. Migration och asyl-politik, Medborgarskap och Anhörig- och arbetskraftsinvandring Varför gör man inte det? Det är fråga om personer som i många fall är extremt hårt utsatta och kvar i sina hemländer – var de nu må vara. Det är människor som behöver det internationella samfundet för att få mat för dagen, mediciner och vatten för att dricka eller tvätta sig. Dessa frågor återkommer i debatten. Man kan inte tala om migrationspolitiken i som human om den inte handlar om just kvotflyktingsystemet. Jag har talat om att pengar tas från biståndsbudgeten. parti gör precis som regeringen, nämligen ger inga ökade anslag för en ökad mottagning i . Om mer pengar föreslås där, som de andra partierna inte har, undrar jag varifrån pengarna kommer. 5 (C) replik: Jag förstod inte riktigt den sista frågan om pengarna till människor i . Vi pratar inte om budgeten utan om våra tre betänkanden med motioner från allmänna motionstiden. får gärna ställa sin fråga igen så ska jag försöka besvara den. Sedan var det frågan om att hjälpa i närområdet, som vi har diskuterat förut. Det är något brukar ta upp. Det är inte möjligt när det gäller till exempel konflikten i . När det gäller många konflikter i har personer flyttat till läger i grannländer. I många fall har de bott där . Det finns personer i vuxen ålder som är födda i flyktinglägren. Jag pratade länge med representanter för UNHCR när jag besökte Lesbos . De beskrev att skillnaden är att i har UNHCR möjlighet att hjälpa på plats i lägren. Människor har tagit sig ut. De hjälper även kvotflyktingar därifrån med vidarebosättning för de mest utsatta, de som inte klarar sig i flyktinglägren. Det är ofta vad det handlar om i fråga om kvotflyktingar. När det gäller närområdet till finns inget att göra längre på plats. Bland annat har både , och stängt gränserna. De släpper inte ut folk från . har sagt att om man släpper ut en person måste någon annan flytta därifrån. Alltså måste något annat land ta emot en person för vidarebosättning för att ska släppa ut någon ur . Det är den situation länderna i området befinner sig i. Det är klart att vi måste förbättra förutsättningarna på plats för dem som är kvar. Framför allt skolgång är otroligt viktig och även jobbmöjligheter. Vad är det som är rimligt i att till exempel ska ta ett så oändligt mycket större ansvar än vad andra länder ska göra? Det handlar inte bara om utan även många andra länder. I det sammanhanget har vi föreslagit en mängd förändringar för att minska kostnaderna i . 6 (SD) replik: Visst går det att göra mer i närområdet. UNHCR får av de resurser de behöver för att klara av sina nuvarande åtaganden. Det finns fler organisationer. I hjälper kyrkan utsatta, såväl kristna som muslimer, i olika områden. Det är församlingar som man kan stödja. Migration och asyl-politik, Medborgarskap och Anhörig- och arbetskraftsinvandring Det är lite märkligt. Jag ber om ursäkt om jag var lite otydlig tidigare när det gäller ekonomin, men det är klart att ekonomin hör ihop med vad man kan förespråka och göra också i svensk lagstiftning. Om man inte kan täcka kostnaderna går det inte heller att genomföra eller så får man helt enkelt höja skatterna eller försämra någon annan del av välfärden. Det är egentligen detta min fråga till främst gäller. Ironiskt nog var det en centerpartistisk riksdagsledamot, , som fick fram en rapport från . Jag nämnde den också i mitt anförande. Rapporten visar att av de invandrare som har varit i har fått heltidsanställning. hade siffran bara ökat marginellt, till . Detta är en viktig del i diskussionen; människor som kommer hit måste in på arbetsmarknaden. Här säger man nu att har kommit med flera förslag. Men under regeringsställning förvärrades problematiken. När med flera satt i regeringen blev det sämre. Därefter har man fortsatt med en politik som gör att allt fler vill söka sig till . Som det låter på är likt fortfarande villigt att ha helt öppna gränser. 7 (C) replik: När jag sa att det inte går att göra mer i närområdet menade jag just det som jag då sa: Människor släpps inte ut. Länderna i närområdet är inte beredda att ta hand om och släppa in fler personer. säger att man ska hjälpa inne i . Det finns inget land i världen just nu som säger att det finns säkra områden inne i där man kan hjälpa. Är detta verkligen syn på hur människor ska bli hjälpta generellt? Är det likadant om det gäller någon som har kidnappats? Ska de då inte få hjälp av polisen att ta sig därifrån? Ska man i stället skicka in matpaket till denna person? Det är helt absurt. Det är klart att personer som befinner sig i den här situationen måste kunna ta sig därifrån och inte bli hjälpta på plats mitt inne i en konflikt där det faller bomber. Det är helt otroligt att man kan stå för den linjen. När det gäller att minska kostnader för integration och så vidare hade vi en integrationsdebatt i . Där tog vi upp en rad av de förslag vi har. har lagt fram väldigt många förslag. Jag skulle vilja säga att vi är ett av de partier som har lagt fram allra flest förslag för att minska kostnader och göra om systemen för att människor snabbare ska komma i jobb. Det är i vissa fall ganska radikala förslag som inte har lagts fram tidigare. Där finns mycket som behöver göras, och jag önskar att regeringen skulle ta tag i mycket mer av detta. Senast i förrgår hade min partiledare en presskonferens där hon presenterade ytterligare förslag för att minska kostnader men också för att människor snabbare ska komma i jobb. När människor jobbar kan det bidra till välfärden och stärka den men också göra att det ges plats för fler. Att hjälpa människor inne i är inte ett alternativ – inte förrän konflikten är slut och man kan börja bygga upp landet. Människor behöver kunna flytta vidare. Det är inte rimligt att , eller ska ta allt ansvar. Det är helt orimligt. 8 (V): Migration och asyl-politik, Medborgarskap och Anhörig- och arbetskraftsinvandring Jag hade egentligen förberett ett annat anförande här , men jag måste först säga att jag har jobbat med flyktingpolitiken , dygnet runt. Jag har tänkt oerhört mycket på de här sakerna. Innan jag åkte till tyckte jag att jag visste och verkligen förstod att det inte finns några lagliga vägar in i för människor som söker skydd. Jag förstod det intellektuellt. Jag hade träffat ganska många som hade berättat för mig om resan över havet. Det gäller både dem som har klarat sig och sina familjer och dem som har berättat om den största skräcken av alla – när man inte klarar att hålla fast längre och barnet, den älskade, brodern eller grannen glider in i vågorna. Jag hade träffat dem. Ändå var det först just på stranden på Lesbos som jag på riktigt förstod vad det är kräver av människor på flykt. Vad är det? Det är att de sätter sitt liv i pant för att få komma hit och söka asyl. Inget mindre än livet räcker för det. I och med avtalet mellan och räcker nu inte ens livet som pant. När man når fram till väntar just låsta läger och i många fall deportation tillbaka till . Vad väntar där? Det är flyktingläger och kanske deportation tillbaka till krigets helvete i . Regeringen går med på detta som en del av ett andrum. Jag kan inte annat än att kalla det för ett svek. Alla som har sett flyktingmottagandet i på nära håll förstår att det är varken värdigt, rättssäkert eller stabilt. Vi i utskottet var på plats i och såg det med egna ögon. Just för att mottagandeförhållandena är så usla och rättssäkerheten så låg har asylsökande inte skickats tillbaka till , så som annars föreskriver. Ändå är det just , ett land i akut ekonomisk kris och med en söndersmulad stat, och , ett land som inte accepterar icke-europeiska flyktingar, som är satta att sköta asylrätten å EU:s och vägnar. skickar tillbaka flyktingar till och deporterar återsända flyktingar från andra länder i stället för att pröva deras asylskäl. Rapporterna från om grova kränkningar av mänskliga rättigheter, inskränkt yttrandefrihet och ett växande förtryck av landets kurder avlöser varandra. Det här är verkligheten som döljer sig bakom avtalets städade formuleringar om rätt att söka asyl. Det har talats mycket om naivitet det här året. Om det är något som är naivt att tro, eller låtsas som, är det att asylrätten kommer att kunna upprätthållas under sådana förhållanden som rent faktiskt finns i och . Att se vilka mottagandeförhållanden som erbjöds i det som då var ett registreringsläger, på Lesbos, var ganska omskakande. Det var helt uppenbart att den grekiska polisen saknade vilja, förmåga och kapacitet att behandla människor på ett värdigt sätt. Människor saknade tak över huvudet medan de väntade, och de sov på bara marken med den där lilla prassliga filten de fick när de kom upp ur vattnet. Ingen mat delades ut av de grekiska myndigheterna. Det var bara tack vare hjälp från frivilligorganisationer, stora som små, som helt basala saker ändå kunde fungera. Då är det så fruktansvärt naivt när vi i utskottet sitter och överlägger och låtsas att det går att göra ett fint, bra och värdigt system på en sådan plats. Man kan inte släppa ned några containrar och tro att man där, medan folk sover utomhus, ska kunna pröva människors asylskäl. Det förstår vi ju allihop. Vi kan inte låtsas att det är på något annat sätt. Det är naivt. Det är oärligt. Migration och asyl-politik, Medborgarskap och Anhörig- och arbetskraftsinvandring är en av de platser som man har gömt bakom ordet hotspot. Det låter som något trevligt ställe på beachen. är samma plats i stället inhägnad och låst – ett fängelse. Vi kan kalla också det för någonting trevligt, men det är vad det är. Det är också djupt naivt att tro att det går att stoppa människor som flyr för sina liv. En av människans fantastiska krafter är att hon försöker ta sig vidare, försöker bättra sitt liv och försöker få sina ungar att överleva. Det är något av det allra starkaste i människan. Inga stängsel, ingen taggtråd och inga murar i världen kan stoppa den flykten. Det kan endast fred och rättvisa. Ändå är det inte det vi talar om utan om taggtråden, stängslen och hur vi ska stoppa människorna – när vi skulle behöva ägna all vår kraft åt freden, åt rättvisan och åt att ge människor det skydd de behöver. När vägen mellan och stängs öppnas andra vägar: mellan och samt genom . Med livet som pant men med ännu osäkrare utgång fortsätter resan. Det är denna verklighet som människor på flykt lever med, oavsett prat om andrum, flyktingpauser, hotspots, en-för-en och alla de andra konstiga, abstrakta orden. Det är denna verklighet det handlar om. har allt färre människor sökt asyl i för som har gått. Om det hade varit ett tecken på att färre människor behöver skydd undan al-Asads oljefatsbomber, IS våldtäkter eller diktatur skulle det vara underbara nyheter. Det skulle betyda att den största flyktingkatastrofen i modern tid var över. Men vi vet alla att det inte är så. Skälet till att färre söker skydd hos oss är inte att de saknar skäl att fly, utan det är ett direkt resultat av politiska beslut som har fattats i och . Några av dem som skulle ha sökt sig hit beskjuts nu av turkiska gränsvakter när de försöker ta sig från . Några av dem som skulle ha sökt sig hit sitter inlåsta i läger på de grekiska öarna. Amnesty rapporterar att deportationerna inte alltid slutar i . har skickat tillbaka tusentals människor till det krigshärjade . En del av dem som hade velat söka skydd i väntar på den leriga åkern i grekiska Idomeni där de förtvivlat hoppas på att gränsen ska öppnas. Andra har inte de id-papper som krävs för att ta sig förbi kontrollerna i till sin familj – om de skulle lyckas komma så långt. Inget av detta har hänt av sig självt. När den valde att stänga gränserna och införa id-kontroller föll den första av många dominobrickor som har stängt gränserna mellan för dem som söker skydd undan krig och förtryck. har gått med i en europeisk tävlan om att behandla människor på flykt så illa som möjligt. Att göra livet otryggt och obehagligt för människor på flykt har blivit en politisk vision som samlar både regeringen och stora delar av borgerligheten. kommer den att mynna ut i förslag på bord om tillfälliga uppehållstillstånd och om lagar som kommer att splittra familjer framöver. Migration och asyl-politik, Medborgarskap och Anhörig- och arbetskraftsinvandring De finns de som säger att vi har gjort det vi kunde. Men som dörren smäller igen i ansiktet på människor på flykt kommer skatteflyktingarna undan. som de olika partierna tävlar om att göra utspel för att stänga ute, pressa och misstänkliggöra och göra människor som sökt sig hit otrygga eller fattiga ser vi att samhällets rikaste kommer undan med sin skatteflykt. Det bedöms att 650 miljarder hålls undan i EU . Det är ofattbara sju gånger så mycket som den akuta flyktingkrisen kostar EU. För del beräknas det vara mer än 40 miljarder som hålls undan vår gemensamma välfärd. Var är era presskonferenser om det? Var är den politiska tävlingen om att sätta dit dessa fuskare och stoppa stölden av skattepengar som ska gå till välfärd? Detta om något pressar våra system. Detta om något är ett hot mot vår välfärd. Men uppenbarligen är det enklare att tävla i att behandla utsatta människor illa och ytterligare pressa en arbetarklass som står på knä med krav på sänkta löner och högre hyror. Att vilja göra till ett sämre och otryggare land borde vara en svårsåld politisk vision, men ändå är det denna dystra och sorgliga vision som regeringen presenterar. Med förslagen om tillfälliga uppehållstillstånd som huvudregel och familjesplittring kommer man att skapa den raka motsatsen till integration. Alla vet det, till och med regeringen. Otrygghet har aldrig varit ett bra fundament att bygga sin framtid på. Men det är just otrygghet , splittrade familjer, sårbarhet och beroende av arbetsgivare för att få stanna som regeringen erbjuder människor som kommer till . Det är tveksamt om förslagen ens är förenliga med om rätten till familj. Förutom det uppenbara lidandet riskerar förslagen att leda till sämre etablering, sämre integration, sämre hälsa och sämre nyttjande av människors kompetens och samhällets resurser. Det viktigaste politiska förslaget någon i denna kammare kan komma med är att regeringen drar tillbaka dessa tankar om familjesplittring och tillfälliga uppehållstillstånd. : Det finns såklart en annan väg än att stänga dörren i ansiktet på människor som flyr. Alla vet det. Det är inte en oundviklig resa att göra så. Vi måste värna asylrätten. Vi måste skapa fler lagliga vägar och inte tvinga ut människor i båtar, under lastbilar och i containrar. Vi måste se till att människor inte tvingas sätta livet som pant för att söka asyl. Vi måste säga nej till regeringens tillfälliga lag där otrygghet och familjesplittring slår sönder människors möjlighet att börja sina liv i på ett bra sätt. Vi måste vidga rätten till familjeåterförening i stället för att skilja familjer åt. Vi måste ta bort flygbolagens transportörsansvar, som gör det omöjligt för flyktingar att flyga till för att söka asyl. Vi måste göra det möjligt att söka asylvisum på ambassader utanför EU, och vi måste öka antalet kvotflyktingar. Vi måste framför allt sätta press på EU i stället för att sätta press på flyktingarna. Dagens Dublinöverenskommelse fungerar inte och måste ersättas med ett system som garanterar asylrätten och fördelar ansvaret rättvist. Migration och asyl-politik, Medborgarskap och Anhörig- och arbetskraftsinvandring Avtalet mellan och måste bort. Svaret kan inte vara att passivt låta stora flyktingläger växa fram i , och . Svaret kan inte heller vara att ska agera som EU:s gränspolis i utbyte mot att vi är tysta och avstår från att kritisera de politiska förföljelserna i . behöver en ny överenskommelse med tydliga och rättvisa principer för hur vi tillsammans fördelar de uppgifter vi behöver ta itu med. Det kräver en fördelning av ansvar för flyende på europeisk nivå. Så många europeiska länder som möjligt måste delta i en gemensam solidarisk fördelning av flyktingarna. Men eftersom inte mycket tyder på att EU förmår att samla sig kring en sådan lösning måste vi ta andra initiativ. Ett är en koalition av villiga som är beredda att gå före och bidra till en hållbar situation. Ett annat är att FN tar ett mycket större ansvar i denna situation. Vi är beredda att låta UNHCR spela en stor roll i att fördela flyktingar i , vilket faktiskt har skett tidigare. Vi måste stärka arbetet för fred. Vi måste se till att stärka välfärden för ett värdigt och mer flexibelt mottagande och en snabbare etablering. Vi måste se till att de som arbetar med mottagandet inte fastnar i pappershögar och byråkrati utan får möjlighet att göra sitt arbete i mottagandet. Här finns mycket att göra. Det finns en annan väg i flyktingpolitiken än den som just nu väljer. Vi borde vara stolta över den trygghet och framtid som erbjuder och utveckla och förbättra den. Vi kan bygga ett som blir större och starkare. Vi har gjort det förut. Låt oss göra det igen! Med detta yrkar jag till reservationerna 5 och 8 i betänkande SfU15 Anhörig- och arbetskraftsinvandring och reservationerna 10 och 18 i betänkande SfU14 Migration och asylpolitik. 9 (SD) replik: talar om att sätta press på EU och sådana saker. Den enda press som sätter på tycks vara sedelpressen. Det verkar finnas oändligt med pengar för att både hjälpa UNHCR runt om i världen och ta emot människor i . Faktum är att det är bland annat kärnväljare som drabbas hårdast av den politiken. När det finns 60–70 miljoner människor runt om i världen som flyr för sina liv förkastar man de möjligheter som finns att hjälpa dessa människor på plats. Det tycker jag är djupt beklagligt. Det finns ingenting som säger att vi inte kan påverka . Det vore självklart jättebra om man kunde påverka dem så att det blir bättre villkor i flyktinglägren och så att den turkiska skurkregimen kan börja behandla människor bättre. Men hur ska man hjälpa 60–70 miljoner människor om man förespråkar den linje som förespråkar? Hur är det över huvud taget möjligt med hennes politik? Pengar växer inte på träd, . Vad är egentligen visioner för att vi ska kunna ta emot så många människor, eller hur många som önskar komma till , och bekosta det utan att slå mot människor i flyktinglägren? 10 (V) replik: Migration och asyl-politik, Medborgarskap och Anhörig- och arbetskraftsinvandring Om man inte går i armkrok med riskkapitalet och inte väljer att prioritera det finns det lite mer pengar. Men det är såklart ganska svårt för och SD att föreställa sig eftersom de har valt sida. De tycker att det är fullt rimligt att våra skattepengar går till vinster i välfärden och att det är de rikaste, eliten, som alltid prioriteras när de ska välja. förklarade på ett ganska föredömligt sätt varför man inte kan hjälpa på plats i . Kanske några av er har sett en liten film som just nu finns på Youtube.