prot · H30972 · 2016-03-01 00:00:00 — Men när det gäller just den första delen, som är vårt vallöfte, kan vi naturligtvis inte ha ett vallöfte som bygger på att någon annan medfinansierar där vi nu inte ens har gått in i en förhandling. Svaret är att avsikten från regeringens sida är att finansiera denna del med statliga anslagsmedel. 105 (C): Tack, ministern, för svaret! Jag kan nog säga att har jobbat för en Norrbotniabana. Redan när jag var kommunpolitiker i debatterade vi det här hårt, och det var . Jag tror inte att någon behöver betvivla engagemang i frågan. Jag vill därmed ha detta sagt, för jag tycker att det är sorgligt att vi ska höra socialdemokrater slå sig för bröstet och säga: Det är bara vi som vill ha en Norrbotniabana. Ingen annan vill ha det! Jag tycker att vi kan sätta punkt i den diskussionen. I min interpellation frågar jag även hur det kan komma sig att och ministern kommer med så olika uppgifter om när Norrbotniabanan ska börja byggas. Det är nämligen så att går ut och säger att det kommer att ske om 10–, och vi har en minister som säger någonting annat: Det ska påbörjas . Det är klart att väljarna börjar fundera. Jag har fått frågor hemma eftersom detta är någonting som är högst aktuellt för och . Det måste tas på allvar, och därför tycker jag att det är viktigt att ställa frågan. Statsrådet påpekar att orsaken till att , som för övrigt ligger under ansvarsområde, inte prioriterar Norrbotniabanan är att de utgår från den nationella infrastrukturplanen, där banan inte ingår. Det är konstigt att verkar så främmande för vad som sker i omvärlden, inte minst med tanke på EU:s satsning på det europeiska stomnätet där Norrbotniabanan ingår. Det ska vara färdigt . Detta har alla medlemsstater godkänt, så även . Det kanske är på sin plats att ministern påminner verket om detta så att vi slipper otydligheter . Det skapar ganska mycket oro bland allmänheten. I de direktiv som alliansregeringen gav Sverigebygget, numera Sverigeförhandlingen, fanns aviserat insatser för godstrafik i norra på drygt 10 miljarder. Men är frågan om vi i norr över huvud taget kommer att få se röken av dessa pengar. Med tanke på den kostnadsexplosion som vi nu ser i projektet med en satsning på snabbtåg i , där kostnaden från början var 150 miljarder men prognostiseras till 190–320 miljarder, är frågan hur mycket pengar det blir över till andra projekt. Dessutom återstår att se om Sverigeförhandlingens satsningar ska inrymmas i den kommande nationella infrastrukturplanen eller om det blir en separat satsning. Om kostnaderna får skena iväg som de gör just nu när det gäller snabbjärnvägen i söder blir det ett problem för resten av landet, inte minst när det gäller satsningen på Norrbotniabanan. Jag tror att även de socialdemokratiska ledamöterna i den här kammaren är medvetna om detta. Som sagt: Eftersom detta var en sådan tydlig valfråga från Socialdemokraterna och eftersom vi fick så oerhört många argument mot hur lite vi vill satsa på Norrbotniabanan i medierna ser jag fram emot att Norrbotniabanan nu ska börja byggas . Med tanke på att järnvägsplanen handlar om sträckan –ser jag fram emot att den sträckan också byggs och finns med i den kommande nationella infrastrukturplanen. Jag tar det på allvar. 106 (S): Politik handlar oftast om prioriteringar. gjorde tillsammans med och en prioritering: ett handslag om . När det gäller stora infrastrukturprojekt behövs breda politiska majoriteter som är hållbara över val. Då gällde hela vägen upp till . Sedan inträffade någonting. Vi förlorade valet . Då kom en annan majoritet som gjorde andra politiska val. Det innebar att byggslut blev . De långt utarbetade planer som fanns för hela sträckan gick i stöpet. Kan vi lita på , ? Kan vi lita på att vi får en bred politisk uppgörelse om frågan som håller över mandatperioder, så att näringslivet vågar tro på den viktiga infrastruktursatsningen? Kan vi våga lita på hela ? Jag vet att brinner mycket för frågan och har ett stort engagemang för Norrbotniabanan, men när det kommer till prioriteringar kommer hon att värdera regeringsmakten med och göra det avsteget? Det behövs långsiktig planering med stabila majoriteter över blockgränserna för att få satsningen att fungera. Är villigt att ta den utsträckta handen och göra en långsiktig planering? 107 (M): När ministern pratade om att något är kallare än tänkte jag att hon kanske menade den elskatt som ska läggas på norra som gör att den som bor i en normalvilla i kommer att få betala mer för uppvärmningen. Det är kanske det ministern avser. Ministern säger att regeringen tänker betala av ur statskassan, om jag förstod henne rätt. Följdfrågan är enkel: Hur stor medfinansiering tänker sig ministern på de övriga av de exakt järnväg? Det har betydelse för det som sker, som från förtjänstfullt tog upp. Det finns ett slutdatum på de järnvägsplaner som tas fram innan de måste göras om igen. Det vore onödigt att kasta en massa pengar i sjön om man inte avser att fullfölja planerna. Då kan en rimlig följdfråga till ministern vara: Hur stor medfinansiering tänker man sig på ett ungefär för att dra detta i land? Jag förstår att den här typen av debatter sedan regeringsskiftet är besvärande för riksdagsledamöter från norra . Vi kommer att få se både och med kraftfulla ordalag berätta om allt hemskt som har varit och allt bra som komma skall. Men komma skall har pågått . Ni har haft regeringsmakten. Ansvaret är ert att leverera. är det fråga om höjd bensinskatt, dieselskatt, flygskatt, kilometerskatt och höjd elskatt i . Det är skattehöjningar som med precision slår mot väljarna i norra . Det är vad ni har levererat hitintills. Jag förstår att det är besvärande för er. 108 (S): Låt mig få travestera när tillkännages: Äntligen Norrbotniabanan! är den på gång på riktigt. Det var den tidigare, som påpekade, men det valde och i regeringsställning bort. Så var det. Ni valde bort att fortsätta att bygga Norrbotniabanan enligt den upprättade planen. De planer som fortfarande ligger, till exempel stora markreserverat, är ett hinder för kommunernas utveckling i norra – , och . brinner för Norrbotniabanan. Det är tydligt. Det ska ingen ta ifrån henne. Men i regeringen fick hon tji. I regeringen med som det ledande partiet blev det ingen Norrbotniabana. Där blev det ingen järnväg alls. Där pratade om överinvesteringar i järnväg. Sedan var det slut på den festen. , och kanske även , vill slå sig för bröstet och säga att de gjorde en EU-ansökan och såg till att Botniska korridoren kom med bland TEN-T-projekten. Visst, det gjorde ni. Men ni satsade inte en enda krona på att förverkliga detta TEN-T-projekt som ni så förtjänstfullt sökte pengar till. Modellen känns igen från den tidigare debatten om Kvarken. Det var precis samma sak. Det skedde en EU-ansökan, men det blev inga pengar. Det är lätt att skicka in ansökningar till andra och begära pengar, men det är svårare att själv avsätta pengar till sådant som är viktigt och behövs i vårt land. tror i sin uppblåsthet – höll jag på att säga – att det är besvärande för oss socialdemokrater att diskutera Norrbotniabanan eller infrastruktursatsningar i norra . Det kan jag upplysa om att det är det inte alls. Jag känner stor tillförsikt inför att den nuvarande regeringen känner till de problem som finns med infrastrukturen i norra och är beredd att göra någonting åt problemen. finns en gällande infrastrukturplan där de satsningarna inte finns med. Det tar lite tid att få fram en ny infrastrukturproposition och en ny åtgärdsplan, men sedan är vi på spåret. Det är inte ett dugg besvärande för mig eller för – om jag tolkar hans ansiktsuttryck rätt. Vi känner i stället att det finns en möjlighet. Det här ger oss möjlighet att diskutera infrastrukturen i norra , att få diskutera Norrbotniabanans hela sträckning. När sträckan upp till har projekterats ska en ny ansökan till EU in om att lägga fast järnvägsplaner för sträckan mellan och . Så är det. Det kommer att finnas med i den kommande planen. Jag är helt övertygad om att vi kommer att få se en sådan utveckling. Norrbotniabanan: Äntligen! 109 Statsrådet (S): Det råder en ordning i det här landet att det är politikerna som fattar beslut om den politiska inriktningen och våra myndigheter som genomför politiken på uppdrag av, i det här fallet, regeringen. Det är en bra ordning. Det vore märkligt om myndigheterna, till exempel , började reagera på signaler i omgivningen och på eget bevåg ritade om i nationell plan. Jag är tillfreds med att svarar utifrån gällande nationell plan. Däremot kommer den här regeringen att ta ansvar för att första etappen av Norrbotniabanan kommer att finnas med i nästkommande nationell plan och byggstartas under innevarande mandatperiod. Det är vad vi har lovat, och det är vad vi har för avsikt att genomföra. I inriktningsunderlag för kommande period framgår det, inte minst till följd av de senaste åtta årens borgerliga politik, att konsekvensen har blivit ett enormt eftersatt underhåll på vår järnväg. Det har skett alldeles för få investeringar i utbildning i de kommunala verksamheterna, i infrastruktur och i bostäder. Det innebär att de pengar som finns till förfogande i nästa nationella plan, även om ambitionsnivån höjs, inte kommer att räcka till allt som vi önskar. Det kommer att innebära tuffa och svåra prioriteringar. pekar på att det till stor del kommer att behöva göras underhåll och förbättringar i befintlig infrastruktur. Utrymmet för stora nya objekt kommer att vara begränsat. Till det kommer Sverigeförhandlingen, som naturligtvis är oerhört utmanande och svår. Det finns en bred enighet i riksdag om behovet av att bygga nästa generations järnväg i , inte bara för att bygga ihop våra tre stora städer utan också för att skapa bättre pendlingsmöjligheter och att frigöra kapacitet i befintlig stambana. Alternativet till det är inte att inte göra någonting, utan alternativet är i så fall att vidta andra åtgärder som ökar kapaciteten och som också kostar pengar. Sammantaget har vi alltså stora utmaningar. En stor del av detta handlar om att vi under förra mandatperioden hade en finansminister som ganska envist hävdade att vi hade överinvesterat i järnvägen i . Jag tror att vi är ganska många som är beredda att skriva under på att vi inte riktigt håller med om den analysen. Konsekvenserna av den inställningen får vi leva med . 110 (C): Tack, ministern! Jag brukar inte så ofta citera , men jag ska göra det . Jag var på ett seminarium i . Där sa någonting som var väldigt klokt, nämligen att det är på samma sätt med infrastruktursatsningar som med elektriciteten. En gång i tiden drog man ju in elektriciteten i varenda stuga – oavsett om det var i glest befolkade områden, på en bergstopp eller i en tätbefolkad stad – för att det var en demokratifråga. På samma sätt är det med infrastrukturen – den ska finnas i hela landet för att det är en demokratifråga. Det tycker jag var väldigt klokt sagt. Det har följt mig, och jag brukar faktiskt använda det. Däremot måste jag säga att det som oroar mig är att ett enda projekt, även om det är viktigt med snabbtåg i , ska ta så mycket kräm från allt annat. Om det är så att det kommer att kosta uppemot 300 miljarder, det vill säga att det kommer att ta stora delar av infrastrukturbudgeten, innebär det ju att resten av landet får dela på det lilla som blir kvar för att det är så. Vad kommer det då att bli för infrastrukturinvesteringar? Då kommer det inte att bli de här demokratiska investeringarna över hela landet och sannolikt inte någon Norrbotniabana heller. Jag fick ett tydligt svar här: Det som Socialdemokraterna lovar och det som både och är så stolta över är mellan och Dåvamyran. Det är vad som kommer att hända . Då kommer det att gå innan Norrbotniabanan är byggd. Det kan väl inte ens ni vara nöjda med. Även om jag vet att och är stora vurmare för det här kan jag säga att jag litar på er, men jag litar inte på er regering. 111 (S): Man skulle kunna travestera en annan minister och lite lättsamt säga att de borgerliga har börjat bli som ivriga bävrar när det gäller Norrbotniabanan. var det, som karakteriserade debatten, som i . Det gick liksom inte. Norrbotniabanan var ett icke-projekt när man ville diskutera det med förra infrastrukturministern. Hon talade om stora medfinansieringar från näringslivet och en massa saker som man närmast skulle kunna tro var tagna . Det var i alla fall saker som inte var realistiska. Det är inte realistiskt någonstans i vårt land att näringslivet skulle gå in och investera i statlig infrastruktur. Men det var liksom det förbehåll man hade för att ens diskutera en bana i norra . Det var ingen som trodde att det var någon realism i det. Det var därför man körde fram det här, för att på det sättet kunna få bort hela projektet. Men är ljudet annorlunda. är man med och på, och man vill bygga. Det är väl jättebra att i alla fall vi ledamöter från norra är överens om att det här är ett jättebra projekt. Sedan hoppas jag att ni får med er hela era partier, både och – hela , inte bara den norra delen – och att vi får med oss alla så att vi kan få till handslaget som behövs för ett större infrastrukturprojekt. Det är trots allt ett antal miljarder vi avser att lägga ned på en sådan här bana. 112 Statsrådet (S): För den här regeringen finns det några mål som är lite viktigare än de andra. Ett handlar om att vi ska få fler människor i arbete. Det målet är svårare men också viktigare än i och med den befolkningsökning som vi har haft . Då är det naturligtvis viktigt att de jobb som ska tillskapas tillskapas i hela landet. I det sammanhanget är infrastrukturen oerhört viktig för möjligheten att jobbpendla och för att företag ska kunna etablera sig och både få in sina insatsvaror och ut sitt gods. Vi talar också om att vi ska nå våra klimatmål och våra miljömål. Det innebär att vi behöver ha system där det blir lite dyrare att förstöra miljön och lite mer fördelaktigt att göra kloka klimatval. Det är inte någonting som är valfritt, utan den vägen måste vi gå. Det ansvaret kommer vi att ta. Självklart har vi fortfarande stora utmaningar framför oss, men vi gör nu stora satsningar. Vi har gjort stora satsningar på bredbandsutbyggnad i hela landet. Vi har ett ambitiöst och omfattande landsbygdsprogram. Vi har ett ambitiöst och omfattande skogsprogram. Vi gör åtskilliga insatser på område efter område när det gäller att stötta turismen, små och medelstora företag, innovation och företag i tidiga skeden som träffar över hela landet. Syftet är att både få till en nödvändig omställning och skapa jobb på sjysta villkor och med en lön som man kan leva på. Också i det perspektivet är Norrbotniabanan en viktig fråga. Vi hade naturligtvis inte talat om Norrbotniabanan om vi inte hade en ambition att fortsätta bygga efter Dåva. Däremot har vi inte lovat i vilken takt utbyggnaden ska ske. Det är en viktig skillnad. Vi har lovat första etappen, och den kommer vi att leverera. Vi har inte lovat hur fortsättningen ska se ut. Men att vi har en ambition är alldeles tydligt. Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2015/16:362 om avtalsbrott och budgettrixande med det västsvenska paketet 113 Statsrådet (S): har frågat mig om jag anser att den ändring av regleringsbrevet för som gör att investeringar i Västsvenska paketet ska finansieras med lån i stället för med intäkter från trängselskatt lever upp till det avtal staten ingått med övriga avtalsparter. har dessutom frågat hur stor extra kostnad som uppskattas uppstå genom att finansieringen av Västsvenska paketet sker med lån i stället för med intäkter från trängselskatten. Vidare har frågat vilken part som ska betala de extra kostnader som uppstår genom att finansieringen av Västsvenska paketet sker med lån i stället för med intäkter från trängselskatt. Slutligen har frågat om jag gör bedömningen att kommer att ha trängselskatt längre och/eller med högre avgift för att finansiera de extra kostnader som uppkommer genom att finansieringen av Västsvenska paketet sker med lån i stället för med intäkter från trängselskatt. Den ändring av regleringsbrevet som öppnar för att lånefinansiera bland annat Västsvenska paketet innebär inte att regeringen tar beslut som är i strid med fattade riksdagsbeslut. Regeringen har noga följt utgiftsutvecklingen, vilken sent visade på att utgifterna för framför allt migration beräknas öka kraftigt jämfört med när budgetpropositionen togs fram. För att undvika att slå i utgiftstaket och för att värna välfärdens verksamheter aviserade regeringen ett antal åtgärder med utgiftsbegränsande effekt. Regeringen är enligt budgetlagen skyldig att vidta åtgärder för att undvika ett överskridande av taket. En av åtgärderna avseende 2016 innebär att den planerade anslagsfinansieringen av objekten Investeringar i samt Västsvenska infrastrukturpaketet om tillfälligt kommer att finansieras med lån. Åtgärden påverkar inte statens åtagande i Västsvenska paketet. Staten bidrar med sin del av kostnaderna enligt det avtal som tecknats mellan berörda parter. Den ökade upplåningen medför marginellt ökade räntekostnader. Det är svårt att förutsäga storleken på eventuella extra kostnader eftersom dessa kommer att vara beroende av den framtida ränteutvecklingen. Räntan har varit lägre , vilket påverkar storleken på de eventuella merkostnader som uppstår för att ta upp dessa lån. Givet dagens bedömningar kommer eventuella merkostnader inte att belasta trängelskatteanslagen utan finansieras från anslaget 1:1 Utveckling av statens transportinfrastruktur. Åtgärden kommer inte att medföra någon försening av arbetet med berörda infrastrukturprojekt och påverkar inte heller statens åtaganden. Intäkterna från trängselskatten i får enligt anslagets ändamål endast användas till utgifter för investeringar i kollektivtrafik, järnväg och väg i . Jag vill avslutningsvis betona att den ökade lånefinansieringen i närtid inte kommer att ha någon påverkan på framtida trängselskatteuttag i – detta eftersom merkostnader kommer att finansieras från ett annat anslag och inte via framtida trängselskatteintäkter. 114 (M): Tack, statsrådet, för svaret! och är en växande region. Vi är mycket av ett logistiskt och industriellt nav i , även om det finns andra sådana också. hamn är stor och viktig. Både för hamnens skull och för dess betydelse som knutpunkt för hela och när det gäller att få in och ut gods liksom för att få en fungerande arbetspendling krävs ordentliga och rejäla satsningar på infrastruktur. Detta var en av grunderna till att det för slöts avtal om det västsvenska paketet mellan ett antal parter. Det var staten tillsammans med ett antal lokala och regionala aktörer. I paketet finns ett antal viktiga satsningar, till exempel en ny förbindelse under och en ersättning för . Det är ett antal parter som delar på finansieringen, till exempel och Region . Staten bidrar med ungefär hälften av kostnaden, och en väldigt stor del är trängselskatten, som bilister och andra förare får betala när de passerar in i och genom . har det kommit upp en del diskussioner. har vi diskuterat det så kallade Backaundantaget, med en väldigt speciell situation i en del av , som vi säkert får anledning att återkomma till. Det har handlat om utländska fordon och såklart också detta med statens finansiering – detta att låna upp pengar i stället för att använda intäkterna direkt, som man har gjort och som egentligen har stipulerats i avtalet. Detta agerande från regeringen har skapat rätt onödig osäkerhet i diskussionen. har med förvåning mötts av beskedet att man ska låna, och man har ställt frågan om det är i enlighet med avtalet. Man frågar sig vad staten vill och varför man inte har fått information om detta. Det har också väckt ett antal frågor: Hur mycket blir den extra kostnaden när man lånar upp? Vem ska betala det hela? Påverkar det byggnationen etcetera? Anledningen till min interpellation var att jag ville få ett förtydligande. I det avseendet välkomnar jag en del av svaret från statsrådet, som jag tycker är förlösande och tydliggörande på flera viktiga punkter. Man tydliggör att det alltså inte är göteborgare som kör bil som ska betala en extra kostnad, utan staten tar detta. Det är viktigt. Sedan finns det olika uppfattningar när det gäller om detta är i enlighet med avtalet. Det får andra avgöra. Jag tycker också att statsrådet är tydlig med att det handlar om en form av budgettrixande. Jag tänkte lämna den diskussionen därhän. Det finns dock ett antal kvarstående frågor i detta som jag ville skjuta in mig på. Statsrådet skriver i svaret att man lånar upp pengar när det är lågt ränteläge, vilket ger en väldigt liten kostnad. Det är någon som ska betala den kostnaden. Det tas på ett statligt anslag. Då är min fråga: Kommer regeringen att fortsätta med detta också efter 2016, alltså under och vidare? Det finns en promemoria från där man har räknat på att detta, om man gör det , skulle ge en extrakostnad på ungefär 1 miljard. är detta inte aktuellt, men frågan är ändå: Vilken samlad kostnad räknar regeringen med i samband med detta? Den frågan skulle jag gärna vilja ha svar på. 115 (M): Som min värderade kollega så väl uttryckte det är det västsvenska paketet oerhört viktigt. Det är en investering som är helt ovärderlig för göteborgare, för och för hela . Detta paket måste värnas och vårdas. Mot bakgrund av vad infrastrukturministern nu har visat är jag orolig för att man inte vårdar paketet. Jag skulle önska att infrastrukturminister gav oss bättre svar än dem hon har gett i svaret till . Jag är därför väldigt tacksam för att den här diskussionen har kommit upp. Trängselskatten har det varit en stor diskussion om, inte bara i utan i hela . Det är viktigt att vi vårdar och värnar det avtal där staten är en viktig ingående part. Infrastrukturminister sa i sin inledning att hon och regeringen inte har brutit mot riksdagsbeslutet. En av parterna, , anser dock att man har brutit mot avtalet gentemot . Jag tycker att det är viktigt att detta inte går ut över någon annan. säger infrastrukturministern att det inte ska gå ut över någon annan. Jag vill dock ta upp den principiella inställningen, nämligen att har man ingått ett avtal är det det som måste gälla. Man kan inte trixa med det under resans gång, utan man måste kunna lita på varandra som avtalspartner. Infrastrukturministern säger att detta inte ska drabba det västsvenska paketet eller göteborgarna. Men vem kommer det att drabba då? Vilka andra projekt kommer att behöva inställas eller försenas? Det skulle vara bra om vi fick ett svar om vem som kommer att drabbas. Det kanske är Norrbotniabanan, som har diskuterats här tidigare – vad vet jag? Detta är en mycket viktig förtroendefråga. Infrastrukturministern sa i den tidigare debatten att detta är kallare än . Så uttryckte hon sig. Jag kan ge ett annat exempel på något som är kallare än och som har haft en mycket aktiv del i, nämligen det så kallade Backaundantaget. Trängselskatten innehåller ett stort misstag när det gäller den del av som heter . Alliansregeringen gjorde klart att från skulle Backaundantaget realiseras, alltså att de som bor i skulle få en lättnad i fråga om trängselskatten. Backaundantaget är kallare än , eller, som uttryckte det: Det är längre bort än Mars. Jag vill gärna få svar från infrastrukturministern om när vi kan få se Backaundantaget realiserat. Det är dags . Det är en förtroendebransch vi arbetar i. Vi behöver få veta mer om trängselskatten och budgettrixandet men också om ni kommer att realisera Backaundantaget. 116 Statsrådet (S): Vikten av att det här paketet kommer till stånd och att de olika objekt som ingår i det blir av är naturligtvis oerhört centralt. Det handlar om att förbättra möjligheterna för godstrafiken till och från hamn, som är avgörande för hela exportindustri, och om möjligheterna att starta nya företag och skapa nya arbetstillfällen i . Och det handlar framför allt om möjligheten för som stad och att växa med nya bostäder, nya arbetstillfällen och en fungerande pendling.