prot · H309122 · 2016-06-17 00:00:00 — Detta är inte en fråga där Alliansen eller regeringen är förlorare, utan det är mänskligheten som blir den stora förloraren om vi inte lyckas minska antibiotikaresistensen i världen. Därför tycker jag att regeringen måste komma med mer konkreta besked om hur förhandlingarna går. Det räcker inte att samtala. Vi kan inte sitta i väntrummet medan människor dör på våra sjukhus. 73 Statsrådet (S): Vi har ett gott resistensläge i vårt land. Det är egentligen inte det hotet vi har i denna fråga, utan det är det internationella läget. Om vi inte har ett internationellt engagemang i dessa frågor blir det ett stort hot för oss som land. Det är därför regeringen jobbar aktivt på det internationella planet, och det är därför de internationella aspekterna lyfts upp i den nya strategin. Vi tar upp dessa frågor i exempelvis , FAO och WHO. Vi driver också på för betydligt strängare regler inom EU när frågorna diskuteras. Vi i betraktas som väldigt trovärdiga i denna fråga, och den svenska kompetensen – hur vi har gjort och på vilket sätt vi jobbar – efterfrågas på den internationella arenan. Jag tror ändå att det sätt som regeringen driver de här frågorna på, liksom den förra regeringen gjorde, gör att vi får respekt och har en trovärdighet i de här frågorna. Det är också viktigt att säga att vi inte ska begränsa handeln på grund av att vi öppnar för nya handelsavtal. Handelsavtal ska vi ha, men de här frågorna måste lyftas upp i diskussionerna för att förbättra det totala läget på den internationella arenan. 74 (M): Förhandlingarna om ett frihandelsavtal mellan och är inne i sitt slutskede, och ännu har inte frågan om antibiotikaresistens kommit upp i förhandlingarna. Landsbygdsministern har tagit upp frågan på ministermötena i EU. Men vad gör handelsministern i förhandlingarna med ? Det kan vara så att förhandlingarna i sig är svåra för regeringen eftersom de har ett samarbetsparti som inte riktigt tror på tillväxt och ett stödparti i som varken tror på marknadsekonomi eller på samarbete mellan fria länder. Men trots detta borde landsbygdsministern kunna påverka handelsministern att göra förhandlingarna så bra som möjligt. Frågan om minskad antibiotikaresistens borde vara enklare att komma överens om inom regeringen. Handelshinder är ett problem i en värld som behöver mer frihandel. Men frihandelns avtal handlar om mer än frihandel. Att ministern inte kan svara konkret på frågan om strategin som ingår i den svenska ståndpunkten är oroande, och riskerar nu att bli urvattnat och tunt. Tid för handling är . Vi kommer att återkomma i den här frågan och se vad som har hänt och förhoppningsvis också hur vi tillsammans ska kunna driva den svenska ståndpunkten vidare. Med det vill jag önska landsbygdsministern en trevlig sommar. 75 Statsrådet (S): Jag måste rätta som säger att antibiotikaresistensen inte har tagits upp i TTIP-förhandlingarna. Den har tagits upp, och det var också positiva reaktioner från när frågan togs upp av kommissionären. Sedan är det ändå kommissionären som driver förhandlingarna för EU:s räkning. Vår handelsminister och jag har dessutom mycket nära kontakt med kommissionären om de här frågorna. Så är det. Men att antibiotikaresistensen har kommit upp i förhandlingarna konkret råder det ingen tvekan om. Vi kommer att fortsätta lyfta antibiotikafrågan i de här internationella sammanhangen; vi kommer aldrig att släppa de här frågorna. Vi har en framgångsrik modell som vi också ska delge andra. Den framgång som har haft i de här frågorna har stärkt svenska bönders konkurrenskraft. Vi har en hög medvetenhet om den här problematiken. Som konsumenter kan vi påverka det här mycket beroende på hur vi väljer våra livsmedel och tittar på vad de har för ursprung. Vi har i den lägsta antibiotikaanvändningen i hela EU, och då är det klart att man påverkar användandet i en positiv riktning om man väljer svenska produkter. Det behövs givetvis politiska åtgärder. Vi måste jobba på den internationella planen. Regeringens avsikt är att jobba mycket mer på den internationella planen, och den är också tydligt redovisad i den nya strategin som vi har antagit. Jag vill också önska en trevlig sommar. Överläggningen var härmed avslutad. § 18 Svar på interpellation 2015/16:714 om franskt förbud mot bisfenol A 76 Statsrådet (S): har frågat miljöministern hur hon avser att agera inom ramen för sitt ansvarsområde för att det franska förbudet mot bisfenol A i livsmedelsförpackningar ska upphöra. har vidare frågat om ministern anser att nationella förbud av ämnen som enligt EU:s expertmyndigheter inte utgör någon hälsorisk är förenliga också med svensk kemikaliepolitik. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Regeringen avser inte att agera mot det franska förbudet mot bisfenol A. har presenterat ett förslag till förändringar av den harmoniserade lagstiftningen på området. Det nya förslaget sänker gränsvärdet för bisfenol A och utvidgar tillämpningsområdet för gränsvärdet i syfte att skydda alla konsumenter från risker med ämnet. Användningen av bisfenol A är omfattande och ämnet har flera hälso- och miljöfarliga egenskaper. Särskilt problematiskt är att ämnet har skadliga effekter för fortplantningsförmågan. På frågan om hur nationella förbud är förenliga med svensk kemikaliepolitik är svaret att den svenska kemikaliepolitiken tillämpar en försiktig hållning till kemikalier som är problematiska ur olika synvinklar. Svensk kemikaliepolitik utformas för att ställningstagande ska göras i det enskilda fallet baserat på bästa tillgängliga vetenskap. Regeringen vill ha en hög skyddsnivå mot skadliga kemikalier. I avsaknad av harmoniserad lagstiftning finns det ett visst utrymme för att ha mer långtgående nationella regler för att exempelvis skydda människors liv och hälsa om de nationella reglerna är proportionerliga och ändamålsenliga. Om det föreligger osäkerhet om riskerna får medlemsstaterna, under vissa omständigheter, vidta skyddsåtgärder innan det fullt ut visas att det föreligger en risk för folkhälsan. Användning och förekomst av kemikalier i specifikt livsmedel och material i kontakt med livsmedel regleras under livsmedelslagstiftningen. Den harmoniserade livsmedelslagstiftningen i EU är riskbaserad och grundar sig på Europeiska livsmedelssäkerhetsmyndighetens (Efsa) bedömningar. Detta innebär att ett ämnes farliga egenskaper sätts i relation till vilka mängder av ämnet som människor utsätts för. Lagstiftningen grundar sig på vetenskapligt förankrad kunskap om riskerna för människor med olika ämnen i livsmedel. Detta är en grundbult för hela livsmedelslagstiftningen som ska värna konsumenters hälsa och garantera den fria rörligheten för säkra och hälsosamma livsmedel, och det är något som ställer sig bakom. 77 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Kemikaliepolitiken är i allt väsentligt EU-gemensam. Det tycker jag är glädjande. I regeringens egen proposition om kemikalier, som vi debatterade här i kammaren i går, slås det fast att kemikalielagstiftningen i allt väsentligt nu finns i gemensamma EU-förordningar. Det är alltså regeringen som säger detta. Och det är bra. På makronivå är kemikaliepolitiken på väg åt rätt håll. Många länder jobbar aktivt med Reachförordningen, och är ett av de länder som ingår i Reach up-arbetsgruppen som syftar till att utveckla Reach ytterligare. Med en gemensam kemikalielagstiftning ser vi till att den inre marknaden kan fungera på ett rimligt sätt. Det är bra. Det gör att handel mellan länder blir enklare. Det är till exempel onödigt att vi har olika krav på flamskydd i olika länder inom unionen, för det vet ju statsrådet lika väl som jag att eld funkar likadant i andra länder som i . Det är klart att en svensk möbeltillverkare ska kunna exportera sin stol till utan att stoppas av nationella särkrav. Det är klart att svenska företag ska kunna sälja sina produkter utan dessa hinder. Dessutom är det bra för hela unionens tillväxt och miljöarbete när kan exportera miljösmarta lösningar till andra länder. Jag har besökt flera företag i som jobbar bland annat med att ta fram plaster, och det vore tråkigt om den miljönyttan inte kan tillgodoräknas i unionens andra länder. Varför har jag då ställt den här interpellationen? Jo, regeringen verkar inte se nyttan med en gemensam kemikalielagstiftning. I regeringens skrivelse 169, Giftfri vardag, förordar man mer av nationella särkrav och nationella förbud, trots att detta hämmar den inre marknaden och har liten eller obetydlig miljönytta. Även om vi förbjuder ett ämne i når det oss. Kemikalier bryr sig sällan om landgränser. EU är rätt nivå för att reglera farliga ämnen när de globala överenskommelserna inte når hela vägen. Därför är det tråkigt att regeringen går fram med nationella förbud i och dessutom inte avser att agera när andra länder inför nationella förbud. Till exempel vill regeringen förbjuda bisfenol A i tvåkomponentsepoxy, som används för att fodra om vattenrör. Det går man fram med trots att BPA inte avges, enligt regeringens egen myndighet, Kemikalieinspektionen, inte ens när man spolar med varmvatten. Det är dessutom enbart 3 000 hushåll som har dessa rör. Och låter man agera på ett oproportionerligt sätt. Jag vill passa att säga, tydligt och med emfas, att farliga ämnen ska begränsas. Vissa av dem ska förbjudas. Barn ska skyddas särskilt. Men när europeiska expertmyndigheter som Efsa slår fast att nuvarande exponeringsgrad av BPA är ofarlig för alla åldersgrupper är nationella förbud oproportionerliga. Jag vill fråga statsrådet : Varför arbetar regeringen intensivt för att lämna en välfungerande, evidensbaserad och gemensam kemikaliepolitik? 78 Statsrådet (S): Vi kan börja med att konstatera att det franska förbudet är långtgående. Men det är i första hand uppgift att agera mot , om de anser att det är befogat. Det är inte uppgift att göra det, och vi ser inte att vi ska ta på oss den uppgiften. kan det vara på sin plats med nationella begränsningar. Förra regeringen tog initiativ till en speciell begränsning när det gäller produkter som används av små barn, bland annat lock till barnmatsburkar. Även vi har haft mer långtgående åtgärder. Sedan har det kommit ny riskutvärdering från Efsa som visar att den problematiken inte finns för någon åldersgrupp egentligen. Vi har drivit på för att man ska sänka värdena. Det har kommissionen gjort. De sänker nu gränsvärdena och vidgar tillämpningsområdet. Jag tycker att det är ett bra förslag. Mitt intryck är också att svenska företag inte har någonting emot det. Man har ändå anpassat sina produkter i stor utsträckning i och med att vi har haft tuffa regler. Det kan också vara svårt att ta bort det här, för känsliga grupper, som små barn. Det finns alltid en osäkerhet när det gäller de vetenskapliga bedömningarna. Vår position är alltså att vi ska behålla undantaget just för de mindre barnen och driva frågan och försöka få in det i det slutgiltiga dokument som kommissionen kommer att presentera. 79 (M): Tack för det svaret, statsrådet! Det statsrådet säger är sant. har gått före när det gäller begränsningar av farliga ämnen. Det gäller inte minst kvicksilver, som vi drev ända till Minamatakonventionen. har även varit drivande i EU för att kommissionen ska ta fram kriterier för hormonstörande ämnen. Alliansregeringen stämde kommissionen för att man skulle komma till skott med detta. Därför har också högt anseende i sådana här frågor. Det är bra att man, när alla andra verktyg är uttömda och möjligheterna inte längre finns, kan gå före för att EU ska införa vissa begränsningar. Jag är däremot tveksam till om EU kommer att gå fram med ytterligare disproportionerliga lagändringar när expertmyndigheter berättar att det här alltså är disproportionerligt. För våra svenska företag är det centralt att få goda förutsättningar för export. är ett litet och exportberoende land. Ju mer vi kan handla med andra länder på den inre marknaden, desto bättre är det. Regeringen säger sig vilja arbeta för det men väljer ändå att gå fram med egna nationella särkrav. Man väljer att inte agera när andra länder har disproportionerliga förbud. Om kemikalielagstiftningen ska vara legitim krävs det att den bygger på vetenskap och inte på att vill förbjuda fler ämnen som låter farliga. Då är det rimligt att som i alla andra fall lyssnar på Efsa gör det även här. Det ska också sägas att ett förbud av bisfenol A inte är den enda heltäckande lösningen. I många fall kan kemikalien ersättas av bisfenol B, bisfenol F eller bisfenol S. Det finns många elaka kusiner i bisfenolsläkten. Ändå väljer regeringen att ensidigt fokusera på den här, då den har stort symbolvärde. Man skulle i stället kunna utreda hur ämnen kan behandlas i grupp, vilket miljö- och jordbruksutskottet föreslog . Det är anmärkningsvärt att regeringen lämnar en evidensbaserad politik och gemensamma EU-lösningar till förmån för nationella särkrav och mer symbolpolitik. Ett förbud av bisfenol A är en smal lösning som inte tar grepp om helheten och till priset av att den harmoniserade kemikalielagstiftningen – som jag i alla fall har uppfattat att Socialdemokraterna vill värna – nu urholkas. Det finns därför skäl för att fundera på om den svenska kemikaliepolitiken är effektiv, om det är det bästa sättet på vilket regeringen kan arbeta för en bättre miljö. Jag kan tänka mig att ett mer effektivt arbete än att förbjuda bisfenol A i tvåkomponentsepoxy i vattenrör som ändå inte avger BPA skulle kunna vara att driva på för genomförandet av takdirektivet. Det skulle kunna vara att driva på inom våra internationella samarbeten för att komma till rätta med situationen i . Det skulle kunna vara att arbeta med att få klart livsmedelsstrategin är över. Varför väljer regeringen att gå fram med en ineffektiv kemikaliepolitik när man har goda förutsättningar för att ha en bred förankring för en evidensbaserad, gemensam och effektiv kemikaliepolitik, både i och i EU? 80 Statsrådet (S): Jag vill inledningsvis påminna om att det är livsmedelslagstiftningen som förpackningarna ligger under. Det är där de hanteras. Det har funnits ett tryck på förpackningsindustrin, både från konsumenter och från livsmedelstillverkare, på att man måste minska förekomsten av bisfenol A i livsmedelsförpackningarna. Jag tycker att branschen har varit lyhörd inför de kraven. Inte minst svensk förpackningsindustri har tagit det till sig och är kända för att ha hög innovationsgrad. Man har varit väl rustade för det här. I regeringens skrivelse om en giftfri vardag beskriver vi hur kemikalielagstiftningen kan stärkas. Vi pekar i första hand på att den harmoniserade kemikalielagstiftningen ska stärkas. Vi har också drivit på för det. Men vi säger också att man kan gå längre inom den nationella lagstiftningen, om det finns anledning. Jag ser inga hinder för det. Vi ska dock komma ihåg att livsmedelslagstiftningen inte är ett verktyg för kemikaliepolitiken. Livsmedelslagstiftningen är till för att skydda människor från risker med farliga ämnen, också från naturligt farliga ämnen, som kan finnas i livsmedel. 81 (M): Tack för det svaret, statsrådet! All väsentlig kemikalielagstiftning finns i gemensamma EU-förordningar. Det är bra. Med gemensamma regler för farliga ämnen kan vi på ett effektivt sätt reglera kemikalier som lätt rör sig över landgränser. ges lika villkor för företag i hela unionen, vilket stärker den inre marknaden. Regeringen har valt att avvika från den vägen. I stället för att lyssna på EU:s expertmyndigheters bedömningar av farliga ämnen går man på förbudslinje. Då blir det mer av nationella särkrav och mindre vetenskapligt stöd utan att någon större miljönytta infinner sig. Att ska bygga handelshinder genom nationella förbud och dessutom inte agera när andra länder gör det är ett avsteg från den effektiva kemikaliepolitik som många har arbetat hårt för att få på plats i EU. Det är tråkigt. Men så blir det när man väljer att sätta symbolpolitik framför resultat. 82 Statsrådet (S): Avslutningsvis tycker jag att riskerna med bisfenol A hanteras på ett bra sätt på livsmedelsområdet. När den förra regeringen införde nationella begränsningar var kunskapsläget lite annorlunda än vad det är . Men vi i opposition stödde er när detta infördes. Sedan tycker jag att vi ska vara lite extra försiktiga, inte minst om små barn kommer i kontakt med bisfenol A, och vi kommer att driva den frågan. Vi ska kunna skilja oss också där. Sedan får vi se hur långt vi kommer. Ersättningsämnen får inte heller påverka så att de skapar nya risker. Överläggningen var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2015/16:715 om livsmedelsstrategin 83 Statsrådet (S): har frågat mig på vilket sätt förankringen av livsmedelsstrategin sker med alla de olika parter som i inledningsskedet involverades i den så kallade dialoggruppen, vad jag och regeringen menar med att livsmedelsstrategin ska ha bred politiskt förankring i samt på vilket sätt regeringen arbetar för att uppnå det. Därtill har frågat mig om jag och regeringen står fast vid senaste beskedet att livsmedelsstrategin ska lämnas till före sommaruppehållet. Jag vill tacka för möjligheten att belysa min syn på förankringen i livsmedelsstrategin, som är en mycket viktig process för regeringen. Propositionen om livsmedelsstrategin ska utgöra en plattform för nuvarande och kommande regeringar att fatta beslut utifrån. Politisk långsiktighet är således av stor vikt, och regeringen har därför valt att lägga strategin i form av en proposition. Livsmedelsstrategin tar ett unikt helhetsgrepp på hela kedjan genom att inkludera alla berörda aktörer. Regeringen har därför haft som mål att ha ett brett stöd hos aktörerna i alla led av livsmedelskedjan, såväl på nationell som på regional och lokal nivå, men vi har också bjudit in partierna till samtal. Den breda förankringen har inbegripit både en extern dialog med berörda parter i livsmedelskedjan men även en intern process. Dialoggruppen som hänvisar till har varit en central del av den externa förankringsprocessen. Min statssekreterare har internt lett en referensgrupp med representanter från . Regeringen informerar regelbundet representanter från om regeringens arbete. när vi reflekterar över hur hela processen har löpt kan vi konstatera att vi säkerligen skulle ha kunnat göra ännu mer. Det är dock inte försent, förankringen pågår fortfarande och det finns möjlighet att jobba vidare i bred samverkan även framöver, efter det att vi har lagt strategin på bord. Jag instämmer med i att strategin är väldigt viktig för hela livsmedelskedjan, alldeles för viktig för partipolitisk oenighet. Regeringen tar den på stort allvar, och vi har varit angelägna om att förankringen och informationsdelningen med både externa och interna parter har skett inom juridiska ramar och enligt praxis. Regeringen har ingen ambition att försvåra eller fördröja processen. Vi är lösningsorienterade och kommer att slutföra förankringen med . 84 (M): Livsmedelsindustrin är fjärde största industrigren, det är således otroligt viktigt för som helhet att branschen kan fungera. finns många av jobben, i den här branschen till skillnad från många andra, spridda i hela landet och jobben finns i stor utsträckning utanför storstäderna. En fungerande livsmedelsproduktion är otroligt viktigt för att skapa jobb och tillväxt i hela landet, inte minst på landsbygden. Regeringen aviserade i sin budgetproposition att man skulle sätta igång ett arbete med en livsmedelsstrategi för att ta ett helhetsgrepp på hela livsmedelskedjan. Vi var inledningsvis kritiska till framför allt regeringens hanterande av en rad skäl. Alliansen hade redan tillsatt en konkurrenskraftsutredning för primärproduktionen, vars förslag vi tyckte att man borde genomföra skyndsamt och först. Sedan var vi också kritiska till att regeringen valde att lägga ned Alliansens satsning på Matlandet – där mycket av det som livsmedelsstrategin är tänkt att omfatta redan ingick – utan att det fanns något att ersätta det med. Det har gjort att vi tyvärr har tappat värdefull och dyrbar tid. Men med det sagt vill jag gärna understryka att vi ser det som viktigt att det nu kommer fram en livsmedelsstrategi med tydliga och skarpa förslag. Tyvärr kan vi konstatera att arbetet med livsmedelsstrategin har blivit något av en följetong, och det har har försenats. Och när det gäller förankringsprocessen lämnar den en hel del övrigt att önska. Regeringen talar mycket och ofta om bred politisk förankring, som det har varit knäpptyst från regeringen i den här frågan. Regeringen pratar också om vikten av dialog och förankring med berörda branscher. får jag en massa frågor från branschföreträdare i olika delar av livsmedelssektorn som undrar om vi vet vad som händer, eftersom de framför allt inte alls upplever att de har varit involverade. Strategin skulle från början ha presenterats , men den har skjutits framåt och det senaste beskedet har varit att den ska komma före sommaruppehållet som inleds efter onsdag. Jag hoppas verkligen att regeringen nu har använt all den här extra tiden det har tagit till att verkligen få till en strategi som förbättrar konkurrensvillkoren för hela livsmedelskedjan. Primärproduktionen är otroligt viktig, men där fanns ju redan en rad färdiga förslag i den av Alliansen tillsatta , som kom . Så jag förutsätter att hela det här extra året av arbete i betyder att motsvarande tydliga förslag för förädlingsledet av livsmedelskedjan har arbetats fram. Det här hänger ihop. Det hjälper ju inte att vi har bönder som odlar ärtor om företag som Findus lägger ned. Och omvänt så hjälper det ju inte att vi har företag som är duktiga på att förädla svenska råvaror om svenska bönder slås ut på grund av dåliga konkurrensförutsättningar. Hela livsmedelskedjan hänger ihop. När vi ändå är inne på livsmedelsstrategin vill jag passa på att ställa en fråga som har koppling till innehållet. Jag förutsätter att strategin kommer att innehålla åtskilliga förslag som handlar om hur vi kan förenkla regler och förbättra villkoren. En viktig del i detta arbete är myndighetsarbetet, och det är otroligt viktigt att myndigheterna har ett tillmötesgående och serviceinriktat förhållningssätt till branschen. fick ju en ny generaldirektör i går, och jag vill gärna försäkra mig om att uppdrag och inriktning för myndigheten fortfarande ligger fast. Kan statsrådet garantera att ledningsförändringarna inte innebär en försämring i synen på hur jobbar gentemot branschen eller när det gäller exempelvis fokus på export? 85 Statsrådet (S): Jag vill börja med det som avslutade med om . Vi har inte förändrat det uppdraget. Däremot har vi stärkt när det gäller export och tillfört extra medel till både och för att få landsgodkännande av anläggningar. Här är regeringen väldigt tydlig med att vi vill öka vår livsmedelsexport, och vi har fördubblat stöden till den. Jag håller med om, , att det här handlar väldigt mycket om svensk landsbygd. Det handlar om primärproduktion, men också om den landsbygdsnära livsmedelsindustrin. De är väldigt beroende av varandra. I livsmedels- och dryckesindustrin i kommer av deras råvaror från svensk primärproduktion. Utan en fungerande primärproduktion kommer vi inte att ha en stor industrigren, och inte heller det omvända. De är väldigt beroende av varandra. Anledningen till att vi startade arbetet med en livsmedelsstrategi var att vi ville ta ett helhetsgrepp som berör primärproduktionen, den stora livsmedelsindustrin och den småskaliga livsmedelsindustrin. Livsmedelsstrategin berör handel, export och akademin för att den ska kunna ta fram nya, spännande och intressanta livsmedel som vi också kan föra ut i världen. är en viktig del i livsmedelsstrategin. Det finns delar i Matlandet som vi också kan nyttja i livsmedelsstrategin. skickade vi ut en 129 sidor lång text, och där framgår alla detaljer. Jag hoppas också att vi kan få en bra process, trots att vi har tagit tid på oss. Demokrati tar ibland tid, , och bättre sent än aldrig.