prot · H30980 · 2016-03-15 00:00:00 — I det sammanhanget är det precis som säger: Energipolitiken är en mycket viktig faktor i detta, särskilt när det gäller basindustrins mycket stora behov av elektricitet. Vi vet att vi har ett väldigt gott läge. Vi har historiskt låga priser och stora överskott av elektricitet. Vi hade den största exporten av elektricitet någonsin , fru talman. Det var lite elektricitet. Men vi vet också att det händer väldigt mycket inom energisektorn. Många positiva saker händer när det gäller innovationer och tillförsel av el, användning av el, överföring av el och lagring av el. Det ger helt nya möjligheter men skapar också utmaningar. En del av de utmaningarna ser vi nu med väldigt låga priser och bekymmer för en del av tillförseln. Det gäller inte minst kärnkraften, som själv tog upp. Det är mot den bakgrunden som regeringen har tillsatt . Vi ska gemensamt sätta oss ned och komma överens om de långsiktiga förutsättningarna för energisektorn i . Hitintills har politiken varit fylld av konflikter. Men den har ändå vilat i trygghet i den meningen att vi har haft tillgång till den energi vi behövt. sker det stora förändringar. Därför krävs det att vi ger långsiktiga förutsättningar för energisektorn. ställer två konkreta frågor, som jag ska besvara så tydligt som möjligt. Jag tyckte att jag gjorde det redan i mitt första inlägg. Men det hör väl till det politiska spelet i kammaren att hävda att man inte hörde svaret. Jag ska upprepa det igen: Ja, vattenkraften ska naturligtvis, som en viktig del av ett energisystem, också hanteras i . Vad är då regeringens hållning? Vattenkraften är på många sätt en välsignelse för vårt land, precis som själv lyfte fram. Den är förnybar, reglerbar och lagringsbar. I ett framtida europeiskt system med alltmer av vind- och solel blir vattenkraften en enorm tillgång. Det är just därför att den kan reglera mycket av den väderberoende elen. Man ska komma ihåg att det också finns utmaningar. Det var mot den bakgrunden som den förra moderatledda regeringen tillsatte utredningen. Utmaningen är att se till att vi följer EU:s vattendirektiv och att se till att den här verksamheten också gör insatser för att minimera miljöpåverkan. Detta har det funnits stor enighet om i . För oss handlar det om att hantera och hitta balansen så att vi fortsatt kan utveckla vattenkraften, men vi ska se till att minimera miljöpåverkan. Det är inga lätta saker att hantera vare sig ekonomiskt eller för den delen miljömässigt. 13 (M): Låt mig börja med att säga att det är ett tydligt och välkommet besked från : ska börja med att ta en diskussion, och sedan ska regeringen hantera den övriga frågan. Det är på förekommen anledning jag ställer frågan. Vi vet att regeringen har sagt att samtal är viktigt. har man gått fram med förslag som kraftigt höjd kärnkraftsskatt och ändringar i elcertifikatssystemet vid sidan av . Det kan vara i sin ordning att fråga: Menar regeringen allvar med den här typen av samtal? Därav har jag ställt den delen av frågan. Vi går sedan in i den viktiga sakfrågan. Det är egentligen det som avgör för svenska hushåll och svenska företag. Jag instämmer i en del av det säger om en del av de omdaningar och utmaningar vi kan se på den svenska energimarknaden. Det är historiskt låga elpriser. Det är en rätt pressad lönsamhet oaktat kraftslag. Då måste man ta ett politiskt ansvar. Energiministern brukar ofta säga att det är tid för partierna att tänka till, ta ansvar och samtala. Den uppfattningen delar jag. Jag menar också att det är tid för politisk handling. Vi har från varit tydliga med ett antal åsikter. Varför är det viktigt? Det är i konkret policy vi kan utveckla den svenska energipolitiken, trygga elförsörjningen och grunda fler jobb och växande företag. Det är i ljuset av det man ska se våra förslag om den svenska kärnkraften. Det handlar om ytterligare sänkningar eller till och med ett borttagande av effektskatten, givet att man kan finna en ansvarsfull finansiering. Det gäller till exempel våra besked vi har gett våra med allianskollegor om elnäten och det välkomnande vi försöker göra av mycket av den nya tekniken och den förnybara energin. Men det gäller också detta med vattenkraften. Det är en fråga som på något sätt är både svår och enkel . Det handlar om att ytterst väga av mellan olika miljö- och samhällsintressen. Vill man göra det enkelt kan man säga att vi å ena sidan har biologisk mångfald och å andra sidan har produktion och klimat. Man måste politiskt säga: Vad är viktigast för sett i svenska jobb och svensk företagsamhet och sett i det svenska energisystemet? Ser vi till de utmaningar vi har i övrigt kring den svenska kärnkraften och den positiva utvecklingen med mer av förnybar energi blir för min och del vattenkraften allt viktigare. Vi måste ta konsekvenserna av detta och säga: Då är produktion och klimat viktigare. Vi kan inte ha en ordning i där vi gör omprövningar och trycker ned energi och effekt efter en omprövning. Vi tar ut mindre av den svenska vattenkraften när andra länder står och tittar på och säger: Vi önskar att vi hade vattenkraft på det sätt har haft. Vi måste politiskt ta ansvar att juridiskt se till att vi kan ha en ordning där man kan utöka vattenkraftsproduktionen. Det måste vara den omedelbara slutsatsen. Jag tycker inte att kom så långt i sitt resonemang. Jag delar grundsynen han pekar på. Vattenkraften är viktig. Vi måste seriöst analysera de rätt svåra juridiska frågor som kommer ur detta. Det jag tycker är väsentligt är att komma in på principuppfattningen. Vi kan inte uppfylla alla miljö- och samhällsmål . Vi vet också att det historiskt har funnits en konflikt mellan S och MP i synen på vattenkraften. har tidigare haft förslag om både höjda skatter på vattenkraften och att man ska ny- och ompröva alla befintliga tillstånd, en uppfattning som jag inte har känt att Socialdemokraterna haft. Det skulle vara intressant att höra ministern utveckla detta lite. Ska man ompröva och nypröva alla tillstånd? Delar han den syn som har haft om att ytterligare höja vattenkraftsbeskattningen? Hur ska man döma av mellan olika miljö- och samhällsintressen? Vad är viktigast, ? Är det produktion och klimat, eller är det biologisk mångfald? 14 Statsrådet (S): Jag tror att var och en som lyssnar på debatten kan bli något förvånad. I ärlighetens namn är inte skillnaden mellan dagens två debattörer eller för den delen mellan regeringen och oppositionen särskilt stor. Likväl ingår det i oppositionens roll. Jag har själv varit i opposition i den här kammaren. Jag vet att det ingår i oppositionens roll att försöka visa på åsiktsskillnader och konflikter med regeringen. Dock lämpar sig den här frågan väldigt illa för konflikter. Det är just därför att den är ganska akut, inte minst av de skäl som redogör för. Den är dessutom en grundläggande faktor för hela vårt samhällsbygge. Vi tänker inte särskilt ofta på det. Vi räknar med rätta med att det bara ska fungera. Vi har el i våra väggar, våra lampor lyser och vårt vatten är varmt när vi behöver det, för det mesta. Samma sak gäller industrin. En av huvudanledningarna är just det att vi har dragit nytta av vattenkraften, men vi får inte blunda för att det också har haft konsekvenser. Inte minst denna balansakt blir nu en viktig del av kommissionens arbete. försöker visa på någon form av klyfta mellan regeringens två partier. Att det är två olika partier är ju ingen nyhet. Om jag vore inriktad på konflikt skulle jag kunna kontra med att fråga hur det ser ut mellan och i den här frågan. Det är väl ingen slump att man inte kom vidare i den här frågan i den förra regeringen? Det finns åsiktsskillnader mellan partierna. Så är det ju. Likväl måste vi ställa oss över dessa åsiktsskillnader och hitta gemensamma nämnare. Även om vårt energisystem fungerar alldeles utmärkt kommer det inte att göra det för evigt. Här krävs det att vi hittar gemensamma hållningar både när det gäller vattenkraften och när det gäller övriga energisektorn, i fråga om såväl tillförsel som överföring och användning samt på marknadssidan, så att vi kan skapa långsiktiga förutsättningar för nödvändiga investeringar i vårt energisystem, oavsett om det är vattenkraft eller andra typer av kraftslag. Det är detta som är utmaningen. Det är därför vi har kommissionen. Jag ser fram emot att ta en ordentlig diskussion, även om jag är fullt medveten om svårigheterna. Den som har följt energidebatten vet att den har präglats av låsningar, såväl inom blocken som mellan blocken. Men tiden har kommit för oss att försöka sätta oss över detta, för nu är det allvar. Regeringen har en och samma uppfattning i frågan, nämligen att vi ska göra ett ordentligt försök att skapa just dessa långsiktiga förutsättningar. Vad innebär då detta för vattenkraften? Vattenkraftens utmaning är, skulle jag säga, inte huvudsakligen konflikten i den här kammaren, utan utmaningen – och anledningen till att vi över huvud taget kan diskutera den här frågan – är EU:s vattendirektiv, som som EU-medlem måste implementera. Det var mot den bakgrunden som den förra regeringen tillsatte den utredning som vi nu har att hantera. Så är det ju. En del är enkelt, annat är juridiskt väldigt komplicerat, precis som själv framhåller. Detta behöver vi bena ut. Vi ska göra vårt yttersta för att värna vattenkraften, och om det är förenligt med våra övriga miljömål, inte minst biologisk mångfald, ska vi också utveckla den. Men jag ska avsluta med att ställa en fråga. Jag tror inte att egentligen menar att vi ska ge oss på de outbyggda älvar som finns i , men för säkerhets skull frågar jag: Är det detta du menar, eller är det de redan utbyggda älvarna vi talar om? 15 (M): Låt oss börja med den sista frågan. Nej, det handlar såklart inte om de fyra outbyggda Norrlandsälvarna. Det vi ska ta fasta på i den här debatten är att vi i har haft en diskussion där vi har sagt att vi självpåtaget ska minska vattenkraftsproduktionen. Annars är det en marknadsmekanism med låga elpriser och en hög beskattning från regeringens sida som förstör för energibolagen, men här säger man alltså att man självpåtaget vill minska. Det vänder jag mig mot. Slutsatsen måste vara att vi för att trygga jobb och företag i måste värna vattenkraften. Den enkla frågan, där partierna måste landa, är principfrågan. Det handlar om att väga miljö- och samhällsintressen mot varandra. Sedan kommer det svåra juridiska frågor att hantera i detta. säger att det här i kammaren ibland handlar om konflikter och om att hitta skillnader. Det må så vara, men det handlar också om att avkräva besked. tillhör ju regeringen, som styr riket. Jag tycker att man kan kräva mer av honom och regeringen när det gäller konkreta besked. Vad vill de konkret göra för att värna och utveckla vattenkraften? Jag håller med om det som säger om att vi ska överväga och analysera och att det är viktigt att värna. Från vårt parti har vi lagt fram en konkret lista med ett antal uppdrag vi tycker att myndigheter skulle ha och ett antal beslut man skulle kunna fatta för att ta några steg på den här vägen. Jag saknar fortfarande besked från regeringspartierna i detta, och det är det jag skulle önska. Det finns ändå en god förhoppning framåt för ministern, och jag hoppas också att han tecknar firma inte bara för sitt eget parti utan också för samregerandet med . Vi vet ju att det har funnits en stor splittring i synen på vattenkraften som faktiskt oroar. 16 Statsrådet (S): Jag vill bara upplysa ledamoten om att när statsråd svarar på interpellationer eller frågor i gör de det alltid för hela regeringen. Det finns inget utrymme för personliga uppfattningar i den här kammaren. I grunden har vi nog en gemensam syn. Jag tror dessutom att det är en bred uppslutning kring den i riksdag. I det energisystem vi ser växa fram inte bara i utan i hela är vattenkraften en väldigt viktig tillgång. Sedan har vi en del knepiga juridiska frågor att hantera när det gäller hur man ska tillämpa EU:s vattendirektiv på ett sätt som gör att vi fortsatt kan ha både en god miljöhållning och ett uttag av elektricitet från vattenkraften. Principen är enkel, men det gäller att hitta de juridiska vägarna framåt. har det inte funnits så mycket vägledning. Det är först nu som det börjar komma domar i som kan bli en vägledning. Jag tror att detta är bra när vi nu ska sätta oss ned i och se vad som är möjligt att göra. Låt mig avslutningsvis säga att även om det för den som lyssnar på debatten kan te sig som att det finns en konflikt skulle jag vilja försäkra att just i synen på vattenkraft tror jag inte att det gör det. Vattenkraften är på många sätt en tillgång för vårt land , och det är, tror jag, både vår och oppositionens förhoppning att det ska vara så också framöver. Men tyvärr räcker det inte, utan vi kommer också att behöva se över andra delar i energisystemet. Det är därför regeringen väldigt proaktivt har tillsatt en . Jag ser fram emot tuffa men också goda samtal med kommissionen för att hitta vägar framåt, så att vår energisektor, vår industri och våra hushåll kan få långsiktiga förutsättningar och tillgång till el till konkurrenskraftiga priser, gärna så hållbart som möjligt. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2015/16:416 om uttalande om arbetet på 17 Finansminister (S): har frågat mig om det pågår ett arbete på om förändringar i bostadsbeskattningen samt min syn på hur en skatteväxling mellan reavinstskatten och ränteavdragen skulle påverka de offentliga finanserna och hushållens ekonomi. Regeringen har gjort de största bostadspolitiska satsningarna och kommer att fortsätta vidta kraftfulla åtgärder. Det är viktigt med långsiktiga spelregler på bostadsmarknaden. Regeringen har därför inlett breda politiska samtal om bostadspolitiken med , , , och . Flera partier tog upp skattefrågorna i de första samtalen, och jag ser fram emot att få diskutera dessa frågor vidare med inom ramen för de bostadspolitiska samtalen. 18 (M): Jag tackar finansministern för inlägget i debatten men noterar att hon inte ens är i närheten av att svara på de frågor som jag ställer. stod i talarstolen och sa att det inte finns något utrymme att tala för annat än hela regeringen om man är statsråd. Det belyser bakgrunden till denna interpellation till finansministern. Bostadsministern har ju uttryckt sig som om han avser att avskaffa ränteavdragen till förmån för en avskaffad reavinstbeskattning. Vidare har bostadsministern sagt att det pågår ett arbete på , det vill säga departement, med just detta. När vi nu har hört energiministern inskärpa att en minister bara kan tala för hela regeringen hade det varit på sin plats med ett tydliggörande från finansministern om vad som är regeringens uppfattning i dessa frågor. Det är givetvis enkelt att vara regering och säga att det pågår samtal: Vi fikar och diskuterar! Men utanför mötena och kommissionerna finns en verklighet som är väldigt dramatisk och som man behöver hantera här och . Som sittande regering har man ett ansvar för att hantera den. Bostadsmarknaden riskerar att orsaka ekonomin mycket stora skador om den inte hanteras på rätt sätt. I närtid har vi sett det i , och , och vi har också sett det i den svenska ekonomin . Bostadsmarknaden är en mycket känslig del av ekonomin. I enkelhet fungerar det ungefär så här: Priserna på bostäder kan falla något. Då blir människor oroliga och höjer sitt sparande. Då sjunker konsumtionen i ekonomin och arbetslösheten stiger. När arbetslösheten stiger behöver fler sälja sina bostäder, som färre kan köpa dem. Då faller bostadspriserna. Då ökar sparandet, då faller konsumtionen och då stiger arbetslösheten. Sedan är man inne i en ond spiral. Här har bostadsministern lämnat skarpa besked som påverkar den finansiella stabiliteten och påverkar bostadsmarknaden. Och det blir inget klarläggande från finansministern om vad som de facto gäller. Om bostadsministerns besked gäller betyder det att hushåll som har en bostadsrätt skulle drabbas av höjda månadskostnader på ungefär 2 000–. Om vi vidare får tro på bostadsministerns besked skulle det innebära att man skulle kvitta detta mot en sänkning eller ett slopande av reavinstbeskattningen, som skulle omfördela mycket stora ekonomiska resurser från alla arbetande familjer till ett litet fåtal, förmögna äldre personer, som har ägt sitt boende under en mycket . Det skulle troligtvis vara en av de största förmögenhetsöverföringar som vi någonsin har sett genomföras i det svenska skattesystemet. När finansministern nu får raka frågor om detta kan finansministern inte ge besked utan hänvisar i stället till blocköverskridande samtal. Det vore därför önskvärt med ett tydligt besked från finansministern om huruvida detta är aktuellt att genomföra eller inte. Vad är regeringens ingångsvärde i de här samtalen? Är detta aktuellt eller inte? Talade bostadsministern bara för sig själv, eller talade bostadsministern för regeringen? Har regeringen en annan uppfattning? Detta behöver tydliggöras. Det är svåra tider när det kommer olika besked från och , när vice statsministern inte är vice statsminister, när en annan minister, , har något slags övergripande ansvar i regeringen, när bostadsministern uttalar sig i finansministerns frågor och finansministern inte ger tydliga besked om vad som gäller – detta som vi riskerar att gå mot en mycket dramatisk utveckling. 19 Finansminister (S): Jag vill göra ett påpekande när det gäller vad sa i kammaren. Det är ju inte ovanligt att ministrar uttrycker uppfattningar. Jag vill påminna om att när jobbade i och vi hade en alliansregering hade vi en vice statsminister som ville gå med i Nato och en statsminister som inte ville gå med i Nato. Det var en tydligt skild uppfattning mellan statsminister och vice statsminister i en väldigt grundläggande fråga för landets säkerhet. Vi hade också en skolminister som ville förstatliga skolan och en statsminister som inte ville förstatliga skolan. Vi hade en socialminister som ville förstatliga sjukvården och en statsminister som inte ville göra det. Det var tydliga meningsskiljaktigheter i regeringen när jobbade i . Vad gäller regeringens politik med ränteavdragen har vi varit tydliga med att vi inte har några förslag om att förändra ränteavdragen. Men vi har också varit väldigt tydliga med att om hushållens skuldsättning fortsätter att utveckla sig på ett oroande sätt och bostadspriserna utvecklas på ett sådant sätt att det inte är hållbart, då går det inte att utesluta att vi behöver vidta ytterligare åtgärder. Den förra regeringen har vidtagit viktiga åtgärder i form av att höja kapitaltäckningskraven för bankerna och bolånetaket för hushåll. Vi har sedan gått vidare med amorteringskrav, och det har vi gjort i ett bra samarbete över blockgränsen. Sedan måste vi naturligtvis fortsätta att följa utvecklingen och se om det krävs ytterligare åtgärder, men regeringen har inte några sådana förslag. Däremot har flera partier i samtalen fört upp att de vill att vi ska titta på ränteavdragen. Då får vi naturligtvis diskutera det med de partier som har tagit upp det. Vi får naturligtvis analysera förslagen, och vi analyserar kontinuerligt på den typen av förslag som läggs fram i . Till exempel har partikollega varit tydlig med att han tycker att man borde slopa ränteavdragen och i stället sänka skatten på annat sätt, och självklart analyserar vi också den typen av förslag från delar av . Jag har varit tydlig med min ingång, och det är att jag inte kommer att stå för något som innebär några dramatiska förändringar i hushållens ekonomi. Det är viktigt att hushållen känner sig lugna och trygga när de gör en så stor och viktig investering som att köpa ett hus. Alla eventuella förändringar måste ske på ett mycket ansvarsfullt sätt. 20 (M): Det är svårt att förstå varför finansminister är så rädd för att lägga korten på bordet och diskutera de här frågeställningarna öppet med svenska folket, så att även människor hemma vid köksborden kan diskutera, överväga och delta brett i en samhällsdiskussion och så att professionella aktörer och bedömare kan recensera, utvärdera och komma med feedback på regeringens förslag. Att alla samtal och diskussioner ska ske bakom lyckta dörrar är dåligt för samhällsutvecklingen och dessutom, tycker jag, i viss mån odemokratiskt. Det vore bättre med en regering som tydligt kunde meddela vad det faktiskt är man avser att göra, vad man har för viljeinriktning, än en regering som säger: Vi lyssnar på allt och analyserar allt, men vi gör ingenting. Det är inte så viktigt, fru talman, att lyssna om man ingenting gör. Vi står inför ett mycket problematiskt läge på bostadsmarknaden. Vi vet att investerade väsentligt mindre i bostäder fram till ungefär nu än vad gjorde. partikamrater och har tagit på sig skulden för den 90-talskris som utbröt efter den mycket oansvariga ekonomiska politik som Socialdemokraterna förde . Bland annat var det i stället mycket stora överinvesteringar i bostäder i förhållande till befolkningsutvecklingen. , fru talman, har vi i stället en kraftig befolkningsutveckling. Men av kända skäl har den ökade befolkningen låg eller nästan ingen betalningsförmåga över huvud taget för tillfället. Vi har nyanlända svenskar som står långt, mycket långt, från arbetsmarknaden och egen försörjning. Det är givetvis problematiskt, fru talman, att bygga för den här gruppen som inte kan betala. Självklart behöver alla människor en bostad, men ur stabilitetssynpunkt adderar man givetvis risk till ekonomin när man behöver göra väldigt stora investeringar som det inte finns någon betalningstäckning för. Det här väcker svåra frågor kring hur finansministern ser på detta. Hur kan finansministern säkra den finansiella stabiliteten? Hur kan finansministern säkra att människor som kommer till får någonstans att bo? Ingenstans hörs några besked. Det ska diskuteras, det ska fikas och det ska pratas med enskilda partier. Men finansministern vill inte på något sätt ge en indikation på den egna positionen eller riktningen. Som utomstående aktör kan man inte tolka det på annat sätt än det som synes vara svaret på det mesta i svensk politik just , att regeringspartierna helt enkelt inte är överens. Socialdemokraterna och har helt olika uppfattningar om saker och försöker att hantera det i olika kommissioner. Men de pratar runt, om och bredvid varandra i stället för att ge någon form av besked till svenska folket om hur detta stora problem ska hanteras, hur vi ska kunna vidta åtgärder som skapar stabilitet, ordning och reda och som säkrar att vi inte drabbas av kriser på bomarknaden eller, för den delen, finansiella kriser generellt. Vi hör representera med en viss åsikt ibland och med en annan . Vi hör ministrar uttala sig i helt olika frågor. Finansministern tar upp att man tycker olika saker, och det är rätt självklart att det är så. Mellan partier och inom partier har vi alla givetvis olika uppfattningar. Det är delvis därför att man är engagerad. Men det blir, fru talman, en annan sak när man i egenskap av statsråd sätter sig i en radiointervju och ger uttryck för vad man tycker. Då har man inte definierat vad man personligen tycker utan vad regeringen tycker. Det är olyckligt att finansministern inte kan ge ett tydligt besked om att det bostadsministern sa helt enkelt inte gäller. 21 (M): De som lyssnade på anförande här kanske noterade en formulering som hon använde sig av. Hon sa: Vi har inga förslag på att ta bort ränteavdragen. Det är en formulering som jag har noterat tidigare från finansministern. Varför är den här formuleringen så intressant? Jo, därför att upprepade gånger under valrörelsen sa: Jag tänker inte ta bort och . Jag tänker inte höja skatten för vanligt folk. Jag tänker inte höja bensinskatten. Jag tänker inte ta bort överskottsmålet. Sedan blev hon finansminister. Ganska snabbt ändrades ”jag tänker inte” till ”vi har inga konkreta förslag”. När hon fick frågor om hon skulle röra och sa hon: Jag har inga konkreta förslag på att röra och .