prot · H40943 · 2016-12-09 00:00:00 — Därför har vi från sagt att vi helt enkelt behöver skapa ett separat spår i den rehabiliteringskedja som finns för just psykiska diagnoser därför att tidsgränserna i den befintliga rehabiliteringskedjan egentligen är bättre anpassade för de mer traditionella sjukdomstillstånden. Vi menar att det helt enkelt inte är rimligt att man ska vänta innan man gör en prövning för att se om det finns andra arbetsuppgifter hos arbetsgivaren som personen kan utföra. Det är inte heller rimligt att vänta innan man lyfter fram frågan om personen över huvud taget ska arbeta kvar på sin nuvarande arbetsplats. Det är kanske bättre för alla om den sjukskrivne i stället byter arbetsplats. Och om problemen är mycket stora är det kanske bättre att den sjukskrivne till och med byter arbetsgivare. Vi har sagt att vi för detta vill skapa ett särskilt omställningsspår hos Arbetsförmedlingen för att erbjuda stöd för byte av arbetsplats eller arbetsgivare och att insatser för personer i denna grupp ska utföras av mycket erfarna handläggare som är specialiserade på psykisk ohälsa, eftersom detta är komplicerat – det är inte alltid svart eller vitt. Man behöver göra detta också för att stärka samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och , eftersom vi uppfattar att detta är ett område där det fortfarande finns mycket kvar att göra för . Vi har även lagt fram förslag om att utöka möjligheterna till förebyggande insatser. Som jag sa tidigare kan man inte vänta tills en person har blivit sjuk. Vi måste på ett mycket tidigare stadium kunna ge stöd, till exempel KBT eller andra förebyggande insatser. Därför har vi anslagit för det. Jag uppfattar att även statsrådet är på i dessa frågor och vill vända utvecklingen. Min konkreta fråga är därför hur regeringen ser på förslag att införa en ny och bättre anpassad rehabiliteringskedja för just de psykiska diagnoserna. 62 Socialförsäkringsminister (S): Jag tackar för denna interpellation om ett ämne som är oerhört angeläget. Vi ser att den psykiska ohälsan ökar i hela landet. Det är den vanligaste orsaken till sjukskrivning för både män och kvinnor . Inte minst bland unga kvinnor ser vi att andelen som hamnar i psykisk ohälsa ökar starkt. Tittar man på folkhälsan överlag, som i stort förbättras, är detta det område där vi inte ser förbättringar utan tvärtom. Därför är detta en starkt prioriterad del av det åtgärdspaket som regeringen lade fram . Precis som säger är detta en ytterligt komplex fråga som kräver åtgärder av flera olika slag. Därför har regeringen , som en komplettering till det åtgärdspaket som vi lade fram , tecknat avsiktsförklaringar med såväl samtliga arbetsgivarorganisationer som samtliga fackliga organisationer på den svenska arbetsmarknaden. Inriktningen hos dessa avsiktsförklaringar och de åtaganden som parterna har gjort handlar just om att stärka det förebyggande arbetet ute på arbetsplatserna men också den arbetsplatsnära rehabiliteringen. Det handlar om att man ska börja arbeta mer proaktivt med till exempel företagshälsovårdsresurser för att kunna förebygga arbetsmiljöer som riskerar att skapa en stress och ohälsa som leder i denna riktning. Vi har också fått den nya föreskriften om social och organisatorisk arbetsmiljö på plats, som tar sikte just på den psykiska ohälsan och på att man ska undersöka dessa arbetsmiljöer. Vi har tillfört medel till för att stärka inspektionerna i de kvinnodominerade verksamheterna, som är mest drabbade. Regeringen har också satsat särskilda medel på forskning om kvinnors arbetsmiljö. Vi avsätter 2016–2019 för insatser inom psykia-tri och psykisk hälsa och har i fråga om detta allokerat särskilda resurser till just primärvården, som man ofta vänder sig till. Dessutom har vi en överenskommelse med Kommuner och Landsting kring en bättre process när det gäller att stötta behandlingar av KBT-slag och psykodynamiska behandlingar vid psykisk ohälsa. Vi har tillfört för detta. Mycket görs alltså , men jag tror också, som säger, att mer kanske behöver göras. Framför allt delar jag tankegången att när du kommer in i ett sjukfall minskar sannolikheten mycket för att du ska komma tillbaka till arbetsmarknaden igen. Därför menar jag att mycket mer behöver hända innan man kommer till en aktivitet från sida. Regeringen kommer därför att återkomma med förslag om att stärka individens rätt till rehabilitering tidigt i ett sjukfall. Då pratar jag inte om den rehabilitering som kommer utan om den arbetsplatsnära rehabiliteringen, som ska ske och som forskningen visar oss är det som är mest framgångsrikt för att få tillbaka människor i arbete. Där ligger regeringens fokus just nu när det gäller åtgärder. 63 (M): Jag tror att man ska vara försiktig med att ta ut segrar i förskott. Det är glädjande om prognoserna kommer att infrias och sjukfrånvaron vända ned, men det är som sagt bara en prognos. Det vi vet är att sjukfrånvaron har ökat i . Det har den gjort under . Bara har kostnaderna för sjukpenning och rehabilitering stigit med , från ungefär 32 miljarder till 42 miljarder. Det är en väldigt stor ökning. Det är också viktigt att komma ihåg att en minskning i prognoserna inte är en redan uppnådd framgång. beräknade att kostnaderna för sjukpenning och rehabilitering skulle överstiga närmast svindlande 50 miljarder. Det har i den senaste prognosen reviderats ned till , men det är ändå en mycket stor ökning om den prognosen skulle visa sig stämma. Jag vill ifrågasätta om det som görs nu verkligen är tillräckligt om man menar allvar med att nå målet om ett sjukpenningtal . Den här prognosen visar väl att man inte kommer att nå dit. Det är bra att vi har en samsyn om att vi måste göra mer. Frågan är vad. Vi har från sida föreslagit ett brett reformpaket som innehåller flera delar. Vi förstärker det förebyggande arbetet och ser till att människor inte, som , måste vänta på att få rätt hjälp, utan vi anslår pengar till det. Vi har sagt att vi måste ta krafttag mot de dåliga arbetsgivare som finns. Vi vill ha ett förstärkt kontrolluppdrag. Det handlar, inte sällan, om offentliga arbetsgivare inom vård, skola och omsorg, kommunala arbetsgivare på landstingsnivå etcetera. Det finns problem på andra ställen också, men det är ändå en uppenbar skillnad. Vi vill också införa en separat rehabiliteringskedja för de här psykiska diagnoserna som vi talar om av den enkla anledningen att den kedja vi har framför allt är anpassad till andra sjukdomstillstånd. Som jag sa tidigare vet vi redan ganska exakt hur det kommer att ta att bli frisk för någon som bryter benet. Men när det handlar om de här psykiska diagnoserna kan man inte vänta så här . Det är för sent att göra en första kontroll . Vi verkar ha en samsyn om detta, och det välkomnar jag. Frågan är vad vi gör åt det. Jag hoppas verkligen att regeringen tar till sig av förslaget som vi moderater har lagt fram. Vi tror att det kan vara effektivt tillsammans med alla de andra bitarna för att få en förändring här. Mycket av det som har sagts i debatten har handlat om samarbetet med näringslivet och arbetsgivarna. Det tycker vi är bra, för vi behöver ha med oss arbetsgivarna på tåget. är det ingen hemlighet att regeringen egentligen hade önskat sig ett annat förslag, nämligen en medfinansiering. Jag vill ställa frågan om socialförsäkringsministern uppfattar att det kommer att vara tillräckligt med de här avsiktsförklaringarna för att få bukt med detta. Jag vill ifrågasätta det. Vi har lagt fram förslaget om ett separat rehabiliteringsspår för den psykiska ohälsan, och jag hoppas ärligt menat att regeringen tar till sig av det och tittar på förslaget. 64 Socialförsäkringsminister (S): Vi måste som sagt vara noga i det här, och jag kan konstatera att när jag tillträdde som socialförsäkringsminister hade sjukpenningtalet stigit och kostnaden ökat från 21 miljarder till en bit över 30 miljarder. Precis som säger var den prognosticerade kostnaden för sjukpenningen 2020 52 miljarder. Det är en svindlande summa, och det måste man ha med sig att det är. Sedan har vi kunnat se att efter att regeringen nu har implementerat sina åtgärder – för vi implementerar faktiskt åtgärder i verkligheten – för att komma till rätta med ökningen som har pågått säger den absolut senaste prognosen att vi kommer att landa på runt 40 miljarder till 2020. Det är naturligtvis för mycket, men jämförelsevis går det definitivt i rätt riktning. Sjukpenningtalet var prognosticerat till 12,7 till 2020. Regeringens mål är 9. I den senaste prognosen som jag mottog från pekar man nu på att det kommer att landa på 9,9 till 2020. Då är regeringens åtgärdsprogram inte ännu fullt genomfört. Vi kan se att inflödet i sjukförsäkringen har halverats . Till det ska också läggas att vi har åtaganden från arbetsmarknadens parter som jag tror oerhört mycket på och som handlar om att åstadkomma det som också var regeringens syfte med förslaget till hälsoväxling, som vi lade fram . Det är viktigt att påpeka, , att vi lade fram ett lagförslag om hälsoväxling för att regeringen i ett läge då sjuktalen ökar inte kan sitta på händerna, utan man måste göra vad man kan. som regeringen presenterade det förslaget gav vi också arbetsmarknadens parter en möjlighet att som ett alternativ sluta sådana här avsiktsförklaringar. Regeringen skulle då avstå från sitt lagförslag. Arbetsmarknadens parter tog upp den kastade handsken och presenterade det här för regeringen. Det som man har åstadkommit är egentligen det som hälsoväxlingsförslaget skulle åstadkomma, nämligen att få fler insatser tidigt i ett sjukfall. Det är min bedömning att det är där man behöver lösa detta. Jag har också noterat det reformpaket som och pratar om att man vill lägga fram. kan jag konstatera att under de år som ni regerade, inte minst , skenade sjuktalen och kostnaderna. Ni utförsäkrade 100 000 personer men fick inte kontroll på sjuktalen. Jag tror därför inte på att man gör människor friskare på det sätt som ligger i förslag och som handlar om att man återigen ska införa en bortre parentes som visade sig vara helt ineffektiv och som dessutom tar sikte på fel ände av sjukfallet. Jag tror inte heller på att man med ett hot om fler karensdagar eller försämrad ekonomi gör människor friskare, utan insatserna måste göras på arbetsplatserna och tillsammans med dem som drabbas av ohälsa för att man så snabbt som möjligt ska komma tillbaka till arbete igen. Sedan ska försäkringen fungera – det är en sak – men det är inte där vi löser problemet med den ökande psykiska ohälsan. 65 (M): Jag vänder mig starkt emot tendensen hos socialförsäkringsministern att använda siffror från olika årtal för att försöka bevisa olika saker. Kan vi inte enas om principen att vi utvärderar en regering från dess inträde i regeringsställning till dess utträde? Då är facit för alliansregeringen en mycket kraftig minskning av sjukfrånvaron . Det är facit. Det var en bra utveckling, och den åstadkom vi trots en häftig kritik under hela från socialförsäkringsministerns eget parti om att kontrollerna var för hårda etcetera. Den kritiken kom löpande . Det är alltså lite märkligt att säga att vi inte gjorde tillräckligt. Jag tycker att vi gjorde det, och det är märkligt att höra den kritiken från just Socialdemokraterna när man så konsekvent motsatte sig varje förändring på varje punkt. Jag hoppas som sagt att sjukfrånvaron kommer att minska framöver. Det vore positivt, men en prognos är just bara en prognos. Om prognosen ändå skulle visa sig stämma kommer kostnaderna för sjukpenning och rehabilitering alltså att ha ökat till 44 miljarder . Det är lägre . Men det skulle innebära stigande kostnader under den här mandatperioden . Är det den utveckling som socialförsäkringsministern tycker är glädjande och har varit positiv? Jag har svårt att ställa mig bakom det. Vi moderater är inte nöjda med det här. Vi vill göra mer. Vi inte bara vill lägga fram ett brett reformpaket, utan jag vill påpeka för socialförsäkringsministern att vi har lagt fram ett sådant. Det ligger redan på bord. Det kommer att komma upp till behandling i den här kammaren väldigt snart. Vi ser nämligen att den psykiska ohälsan måste hanteras med andra medel än de traditionella verktygen. Om också vill göra mer för att vända utvecklingen rekommenderar jag regeringen att ta en titt på förslag och den hand som vi har sträckt ut. 66 Socialförsäkringsminister (S): Det är intressant att talar om facit. Jag förstår inte hur man kan få en utveckling som handlar om att sjuktalen har ökat eller att kostnaderna har stigit från 21 till över 30 miljarder till att vara ett positivt facit. Det har skett som man, , i har infört en bortre tidsgräns i sjukförsäkringen och utförsäkrat 100 000 personer. Det är inget bra facit. Det är inte på det sättet man gör människor friskare. Jag tror återigen att det är viktigt att påpeka att det för regeringens del handlar om att försöka åstadkomma en förändring, på riktigt, och inte bara uppnå en prognos om 9,0 till 2020. Vi ska de facto ha fått arbetsplatser i där människor är friskare och inte behöver bli sjuka. Och om man skulle bli sjuk ska man för det första kunna känna sig ekonomiskt trygg och för det andra få stöd och hjälp så tidigt och snabbt som möjligt, för att kunna komma tillbaka till hälsa och arbete igen. Det är regeringens målsättning. Vi hoppas att vi framöver ska slippa ha så här starkt varierande sjuktal som vi har haft i . Det är inte bra för någon. Regeringen kommer inte att göra motstånd. Om det läggs fram bra och genomtänkta förslag är det klart att regeringen kommer att ta dem till sig med glädje. Men det måste handla om att lösa det här på riktigt, inte bara om att utförsäkra människor eller försämra de ekonomiska förutsättningarna för sjuka. Det tror jag nämligen inte på. Vi ska lösa det här. Vi är på rätt väg. Vi kommer förhoppningsvis att klara det. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2016/17:147 om ungdomsförbundens plats i skolan 67 Utbildningsminister (MP): från har frågat mig om jag anser att det finns ett behov av riktlinjer för hur de politiska ungdomsförbunden kan välkomnas till skolan och vilka åtgärder jag i så fall avser att vidta för att sådana riktlinjer tas fram. Han har också frågat om det pågår något arbete inom eller hos ansvariga myndigheter för att komma till rätta med de vitt spridda tolkningarna av skolans demokratiuppdrag, mer specifikt vad gäller politiska ungdomsförbund. Skolans huvuduppdrag är att ge eleverna en utbildning där de stimuleras att inhämta och utveckla kunskaper och värden. Det är rektors och lärares ansvar att se till att detta uppdrag uppfylls. I skolans uppdrag ingår att förbereda elever för ett aktivt deltagande i demokratin. Det är värdefullt att skolan utvecklas i nära kontakt med det omgivande samhället. Men skolan är inte vilken arena som helst. En utgångspunkt för att externa aktörer ska kunna verka i skolan på något sätt är att skolan har bedömt att det bidrar till skolans verksamhet på ett positivt sätt. Elever kan på olika sätt komma att möta, och vara del av, politisk opinionsbildning genom aktiviteter i skolan. Det är upp till varje skola att bestämma hur arbetet med det demokratiska uppdraget ska läggas upp. Ett delmoment i arbetet kan vara att bjuda in politiska partier eller politiska ungdomsförbund till skolan, till exempel i samband med skolval som sammanfaller med de allmänna valen. Genom att till exempel anordna en debatt på skolan mellan politiska partier eller en utfrågning av företrädare för olika politiska partier kan flera viktiga demokratiska principer belysas för eleverna. Politisk information kan framför allt ha en naturlig plats i undervisningen inom de samhällsorienterande ämnena. Enligt kursplanen för samhällskunskap ska exempelvis undervisningen i årskurs 7–9 behandla politiska ideologier och hur skiljelinjerna i det svenska partiväsendet har utvecklats. Ämnesplanen i samhällskunskap för gymnasieskolan anger bland annat att demokrati och politiska system på lokal och nationell nivå ska utgöra ett centralt innehåll i undervisningen. Enligt läroplanerna för respektive skolform ska undervisningen vara saklig och allsidig. Skolan ska vara öppen för skilda uppfattningar och uppmuntra att de förs fram. I undervisningen kan partiernas budskap aktivt granskas och diskuteras av eleverna. Det finns inte någon bestämmelse i skollagen som anger hur skolor ska förhålla sig när det gäller att bjuda in politiska partier eller politiska ungdomsförbund. Den rättsliga ramen för en sådan inbjudan framgår av objektivitetsprincipen som är grundlagsfäst i 1 kap. 9 § regeringsformen. Enligt den ska myndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen iaktta saklighet och opartiskhet. Hur objektivitetsprincipen ska tillämpas i praktiken när politiska partier bjuds in till skolan har tolkats genom domstolspraxis och uttalanden från och Justitiekanslern. och Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, tidigare , har gett ut stödmaterial riktat till huvudmän, rektorer och lärare som ger vägledning om hur politisk information ska hanteras i skolan. Trots det råder det osäkerhet om hur skolan ska hantera politiska partier. Det efterfrågas därför riktlinjer för hur politiska aktörer kan välkomnas till skolan. Det politiska landskapet är i ständig förändring. Det tillkommer nya partier. , före riksdagsvalet, fanns det enligt webbplats 40 registrerade partibeteckningar för val till . Det säger sig självt att det inte är möjligt för en skola att bjuda in ett så stort antal partier. Mot bakgrund av detta beslutade regeringen , efter samråd med partier, att uppdra åt en särskild utredare att analysera de bestämmelser som reglerar hur skolor ska förhålla sig när det gäller att bjuda in politiska partier i skolorna. Utredaren skulle också överväga om skolan ska kunna begränsa det antal politiska partier som skolan tar emot på objektiva grunder. En utgångspunkt som angavs i direktiven var att det är önskvärt att elever i sin utbildning ges möjlighet att ta del av politisk opinionsbildning som en del av skolans uppdrag att förbereda elever för att delta i demokratiska beslutsprocesser i samhälls- och arbetslivet. Utredningen har överlämnat sitt betänkande Politisk information i skolan – ett led i demokratiuppdraget. I betänkandet föreslås att en ny bestämmelse, som ryms inom objektivitetsprincipen, införs i skollagen. Enligt förslaget ska det vara möjligt att begränsa antalet partier som bjuds in att medverka i utbildningen till samtliga de som är representerade i antingen , vald församling i kommun eller . Enligt förslaget kan skolan också bjuda in politiska partier utifrån ett annat urval om urvalet sker på annan objektiv grund. Utredningen föreslår att om politiska partier har bjudits in ska eleverna som ett led i utbildningen ges möjlighet att på lämpligt sätt få ta del av information också från andra politiska partier som har anmält intresse för att få medverka. De föreslagna bestämmelserna avser att ge större tydlighet om hur skolor ska förhålla sig när det gäller att bjuda in politiska partier eller politiska ungdomsförbund. remitterades betänkandet bland annat till skolmyndigheter och andra berörda myndigheter, ett urval av kommuner och landsting, och skolledare samt till samtliga riksdagspartier och deras ungdomsförbund. Remissvaren ska ha kommit in till . Därefter kommer frågan att beredas vidare inom och i sin helhet. 68 (M): Tack, statsrådet, för ett utförligt och långt svar! Det är nog det mest utförliga svar jag någonsin fått i en interpellationsdebatt. Det kanske beror på att statsrådet har en bakgrund som författare. Skolan är en viktig arena när unga ska forma sin världsbild och lära sig om det demokratiska samhället. har skolan också varit en naturlig tummelplats för politiska idéer. Det är inte sällan som ett intresse för politik och påverkan väcks just i skolan. Det gäller alltifrån de unga som har gått med i ett politiskt parti under en kampanj i mellanvalsperioderna och sedan hamnat i en politisk nämnd i kommunen till – varför inte – eller jag själv. ser vi däremot en trend där allt färre unga kommer i kontakt med politiska partier och deras ungdomsförbund face to face. Det är en följd av att många skolor, efter beslut av rektor, tillämpar en sorts kampanjförbud eller väldigt sällan anordnar debatter på skolan. Därigenom förlorar eleverna möjligheterna att debattera, ställa frågor och granska de politiska partiernas politik. Det är ju, kort sagt, ett ganska hårt slag mot det demokratiarbete som skolan har som uppdrag att värna och utveckla. En vanlig förevändning för kampanjförbuden rör ju de odemokratiska organisationer som på vissa håll försöker att kapa det politiska samtalet helt och sprida hemska hatbudskap i skolan. När jag träffar skolledare runt om i är de osäkra på vilken princip som de bör tillämpa. Jag kan tänka mig att det är svårt att värja sig mot partier som är högljudda och som är representerade i skolnämnden när man själv är skolledare. Det är ett problem för enskilda rektorer som det är svårt att värja sig emot – jag är fullt medveten om det – men problemet bör ju kunna lösas genom nationella riktlinjer efter det att berörda myndigheter har kommit in med sina remissvar till det här uppdraget. Det är tydligt att de samtal som inte får ske i skolan förs i andra forum vare sig man vill eller inte. är det främst internet som avses. Där ser vi en utveckling där desinformation, hårt vinklade budskap och fejkade nyheter tar mer och mer plats. I ett läge där detta står oemotsagt kan det få ganska långtgående konsekvenser. Om statsrådet ska läsa en bok i jul rekommenderar jag SOU 2012:74 som handlar om hur små grupper av människor helt kan kapa ett politiskt samtal på nätet genom effektiva metoder. Skolan ska ju vara en plats för kunskap och bildning. Då krävs det att det politiska samtalet inte bara analyseras när man läser om olika ideologier utan också att det får praktiseras. Eleverna måste få stöta och blöta idéer mot partiernas ungdomsförbund och mot varandra, gärna också med objektivt stöd från kunniga lärare, som statsrådet också skriver i sitt interpellationssvar. Det är viktigt, inte bara för att motverka okunskap utan också för att minska den distans som annars riskerar att infinna sig mellan unga och demokratin. Jag tror att utbildningsministern åtminstone i stora drag instämmer i det som jag har skrivit i min interpellation. Men jag har några följdfrågor angående interpellationssvaret. Som statsrådet nämner är den vanligaste kontakten med politiska partier och ungdomsförbund så kallade skolval. De sker ju tyvärr oftast bara i samband med allmänna val . Det gör det svårt i och med att högstadiet, där de flesta får prata politik och samhällsskick, bara omfattar , så vissa missar tyvärr skolvalen. Är det någonting som regeringen tar med sig i den fortsatta beredningen, att det inte bara handlar om formerna för det politiska samtalet i skolan utan också att kontinuiteten måste uppvärderas? 69 Utbildningsminister (MP): Om interpellanten tyckte att svaret var utförligt kan jag rekommendera läsning av SOU 2016:4. Det här är en mycket mer komplicerad fråga än vad den kan tyckas vid första anblicken. Det bevisar verkligen den här offentliga utredningen. Precis som interpellanten tycker jag att det är viktigt att det omgivande samhället finns i skolan och att eleverna märker hur det de studerar påverkar samhället i stort. Det skapar verkligen motivation för lärandet och gör att det blir mer på riktigt. Det gör också att man också lär sig argumentera, ifrågasätta och kritiskt granska. Det är bredare än politiska partiers ungdomsförbunds delaktighet i skolan. Det är bra om man bjuder in lokala företag, fackföreningar och företrädare för intresseorganisationer för att granska och få lära sig saker som ligger inom skolans uppdrag. Då diskuterar vi sällan att någon med motsatt ståndpunkt eller ett konkurrerande företag också måste beredas plats.