prot · H30965 · 2016-02-10 00:00:00 — Det gör vi genom att verka för stabilitet och politiska lösningar, inte minst i och . Och det gör vi genom att ta nationellt ansvar för kontraterrorismen i form av att förebygga, förhindra och försvåra, stoppa finansieringen, deltagandet och stödet till terroristorganisationer. Här hemma i handlar det också om en politik för social sammanhållning mot segregation, klyftor och ojämlikhet. Men även om terrorismen faller eller om misstänkta terrorister tillfångatas finns det risk för att dess ideologi överlever. Därför måste ett av de viktigaste inslagen i kontraterrorstrategin vara att utmana terrorgruppernas och terroristernas världsåskådning. I världen innebär det en kamp mot rasismen i alla dess former och värnandet om pluralismen, rättstatsens principer och demokratin. Vad vi ska diskutera är justitieutskottets betänkande om ett särskilt straffansvar för resor i terrorismsyfte som syftar till att skapa en effektiv straffrättslig lagstiftning för att kunna motverka terrorismbrottet. Genom de förslag som finns i betänkandet uppfyller dels de krav som ställs i FN:s säkerhetsråds resolution om utländska terrorstridande, dels vad som följer av Financial Action Task Forces rekommendationer om finansiering av terrorism. Lagstiftning på området är helt nödvändigt då lagen om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet, också kallad rekryteringslagen, samt lagen om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall, finansieringslagen, inte räcker till. För att tillgodose åtagandet i resolutionen men även rekommendationerna behövs alltså nykriminalisering och andra lagändringar. Det som föreslås i betänkandet är följande: För det första föreslås en ny straffbestämmelse som ska införas i rekryteringslagen och som ska omfatta den som tar emot instruktioner och utbildning i avsikt att använda dem för särskilt allvarlig brottslighet, om instruktionerna syftar till att främja sådan brottslighet och personen på något sätt agerar i form av att ta emot den typen av utbildning. Självutbildning, deltagande i utbildning i humanitär rätt eller mottagande inom ramen för en militärtjänst omfattas inte av straffansvaret, och det är viktigt att betona. Ett särskilt straff-ansvar för resor i terrorismsyfte För det andra föreslås ytterligare en straffbestämmelse i rekryteringslagen där regeringen vill kriminalisera gärningen att resa eller påbörja en resa till annat land än det land man är medborgare i, om avsikten är att begå eller förbereda särskilt allvarlig brottslighet eller ta emot instruktioner och utbildning i detta syfte. För det tredje föreslås en ny straffbestämmelse i finansieringslagen som ska omfatta den som samlar in, tillhandahåller eller tar emot pengar eller annan egendom för att användas för resa i terrorismsyfte. Mottagande av pengar eller annan egendom i syfte att främja annans resa ska också kriminaliseras. För det fjärde föreslås en straffbestämmelse i finansieringslagen beträffande den som samlar in, tillhandahåller eller tar emot pengar eller annan egendom i syfte att egendomen ska användas av en person eller sammanslutning av personer som begår särskilt allvarlig brottslighet eller gör sig skyldig till försök, förberedelse, stämpling eller medverkan till sådan brottslighet. Det framgår slutligen av betänkandet att brotten ska kunna upptas i svensk domstol om brotten begåtts av svensk medborgare utomlands eller av utlänning som befinner sig i . Brotten är alltså undantagna kravet på dubbel straffbarhet i . Dessutom ska elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation samt hemlig kameraövervakning få användas i förundersökningen, vilket kommer att underlätta polisens arbete. Det finns en del reservationer i ärendet som jag skulle vilja kommentera. Den första avser reservation 1 av som för det mesta handlar om de inskränkningar som lagförslaget innebär beträffande grundlagsskyddade rättigheter men även de fri- och rättigheter som skyddas av . Mot bakgrund av detta har haft möjlighet att reda ut frågorna och se vad det är som landar i de här betänkligheterna. Vad de har landat i är att det är angeläget för att ha en välavvägd lagstiftning för att kunna motverka terrorismen. De har också landat i att vissa begränsningar får göras av våra fri- och rättigheter om begränsningen är proportionell. KU menar att begränsningen av informationsfriheten och rörelsefriheten, som det här kommer att handla om, samt ingreppen som görs av den personliga integriteten är nödvändig i förhållande till de fördelar och vinster som kan uppnås med åtgärderna. I övrigt menar både regeringen och KU att föreningsfriheten inte begränsas med lagförslaget. Reservation 9 av Liberalerna och avser kriminalisering av förberedelse av resa. Jag yrkar avslag på reservationen med motiveringen att det inte behövs ett försöksbrott då betänkandet i sig innebär en kriminalisering i ett tidigt stadium. Betänkandets förslag skulle innebära att vi exempelvis ska kunna stoppa människor som befinner sig på en flygbuss, medan Liberalerna och vill göra det kriminaliserat redan att köpa biljetten. Det är ett exempel på hur långtgående skillnaderna är. Men de är ändå inte så jättestora, för vad som här måste bedömas är proportionaliteten i det vi kriminaliserar, hur långtgående det ska vara. För att kunna upprätthålla principen mellan våra grundlagsfästa friheter och den kriminalisering vi vill göra kan vi inte gå hur långt som helst, men vi går ändå väldigt långt i det här förslaget. Ett särskilt straff-ansvar för resor i terrorismsyfte Avslutningsvis vill jag kommentera tillkännagivandet av , om återkallelse eller tillfälligt indragande av pass. Partierna hävdar att de vill öka möjligheten att återkalla eller tillfälligt dra in passet för den som på sannolika skäl är misstänkt för att förbereda eller ha påbörjat en resa i terrorismsyfte. Här yrkar jag avslag främst för att partiernas förslag är mjukare än den befintliga lagstiftningen. Den som på sannolika skäl är misstänkt för att ha påbörjat en resa med terrorismsyfte går ju med lagförslaget att häkta. Alternativet är att personen kan få passet beslagtaget, vilket utgör ett alternativ till häktning. Dessutom har regeringen överlämnat en proposition med förslag om åtgärder mot missbruk av svenska pass. Därför saknas det enligt min mening anledning för att göra något tillkännagivande i frågan. Med betänkandet avser vi att förhindra terrorismen. Det gör vi genom att stå upp för det samhälle med demokrati och mångfald som vi alla värnar om, men också genom att bistå vår rättsstat med de verktyg som krävs för att bekämpa brottsligheten. Därför yrkar jag bifall till förslaget till beslut i betänkandet. Jag ställer mig bakom reservation 13, även om jag inte kommer att yrka bifall till den, och yrkar avslag på alla andra reservationer. I detta anförande instämde Arhe Hamednaca (S). 25 () replik: Det kan förefalla lite märkligt att begära replik när vi i huvudsak är överens om propositionen, men det finns flera saker att fundera över i detta allvarliga ämne. Problemet är att göra verkstad och säkerställa att vi faktiskt stoppar människor från att resa och rekryteras. Vi kan ha en stor debatt om orsaker, samband och allt det långsiktiga, men den praktiska frågan hur vi stoppar människor från att ge sig iväg är värd att fundera över. Det är riktigt att det finns regler där man kan återkalla pass och häkta. Men det är ett stort problem att samhället verkar rätt handlingsförlamat när det gäller att faktiskt ingripa. När en ung människa är på väg och föräldrarna står där och vill ha någons hjälp att göra något vore det radikala att ta passet direkt. Det går att göra mer på detta område, och det är det vi signalerar. När det gäller kommunerna, vad planerar regeringen för att säkerställa att det händer något? Vi har listor på personer som har rest iväg och kommer tillbaka. Vi vet att det föds barn i dessa terroristläger som kommer att följa med föräldrarna tillbaka till . Det kommer att bli en radikal utmaning. Ett särskilt straff-ansvar för resor i terrorismsyfte var vi överens om att det skulle göras mer för att säkerställa att kommunerna vet hur de ska jobba. Men det har inte hänt något. När kan vi förvänta oss ett resultat i denna fråga? 26 LAWEN REDAR (S) replik: Det känns bra att många av oss är angelägna om att komma till rätta med denna problematik – och framför allt att vi ser den. När det gäller arbetet i kommunerna är det mycket som ska till. Den tidigare regeringen tillsatte en samordnare som arbetar med frågorna. Vi har utökat samordnarens mandat och resurser så att denne ska kunna arbeta vidare med frågan. Utredaren har lagt fram ett förslag om en nationell stödlinje för anhöriga så att de kan kontakta någon och få hjälp om något inte verkar stämma med barnen. Kommunerna följs också upp av samordnaren med medarbetare i syfte att lägga fram kommunala planer för hur man ska tackla dessa utmaningar. I mångt och mycket krävs en polisiär insats. har god kontakt med de olika distrikten i polisorganisationen för att kunna tackla dessa utmaningar. Vi förstärker i och med denna lagstiftning möjligheten till utredning, hemlig avlyssning och så vidare för att polisen ska känna att man har mandat att reda ut. Mycket arbete görs, och kommunerna är på gång. Vissa kommuner har kommit längre i arbetet, men vi ska självklart följa upp så att samtliga kommuner tar frågan på allvar och tar fram kommunala strategier för att kunna hantera frågan. 27 () replik: Det är utmärkt att det ska göras något. Jag vill se konkreta initiativ i praktiken. Vi har rapporter om personer som både har kommit tillbaka och vänt och som ställer till det i närsamhället när de återvänder. Detta är otroligt angeläget. Det är inte till att fundera över några planer, utan det är till att börja arbeta. Jag håller med om att polisen har en viktig uppgift. Problemet är att svensk polis går på knäna, och man har begärt resurser. När det gäller just den fråga vi nu behandlar har polisen i sitt remissvar understrukit att man är bekymrad över att säkerhetspolisen inte kommer att få tillräckligt med underrättelseinformation för att klara sitt uppdrag. Då kommer den lokala polisen, som ofta ska hålla ögonen öppna, nämligen inte att ha den information som krävs. Detta måste vi vara observanta på, och det inkluderar det jag lyfte upp om hemlig dataavläsning, att kunna läsa av information och kommunikation på ett sådant sätt att man har underlag för det konkreta arbetet. Vad jag efterlyser är lite mer verkstad när det gäller det vi har kommit överens om att åstadkomma, och en av oppositionens uppgifter är att jaga regeringen så att vi punkt för punkt genomför det vi har kommit överens om. Det lär nämligen dyka upp nya bekymmer som vi behöver ta tag i därutöver. 28 LAWEN REDAR (S) replik: Ett särskilt straff-ansvar för resor i terrorismsyfte Jag vill inte göra en konfliktfråga av detta, men när vi talar om verkstad är det viktigt att påminna sig om att regeringen kom till ett tomt bord på området när den tillträdde, bortsett från den samordnare som tillsattes av den tidigare regeringen. Därefter har vi arbetat kraftfullt i frågan. Det har tagits fram en nationell plan för att försöka bekämpa terrorism, och vi har samarbetat med borgerligheten och andra partier för att hitta åtgärder för att bekämpa terrorism. kriminaliserar vi resandet, vilket gör att återvändandet förhoppningsvis inte kommer att vara ett stort problem. Men vi kommer självklart att titta närmare på hur denna lagstiftning implementeras i arbetet. Det här är ett sätt att gå vidare i arbetet, men vi stannar inte där. Vi fortsätter att utveckla, och det kommer att läggas fler åtgärder och förslag på bord. Det kan borgerligheten och inte minst definitivt förvänta sig av oss. 29 (SD): Jag står bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservationerna 11 och 14. Det är ingen hemlighet att efterfrågar lagskärpningar när det gäller det mesta inom justitieutskottets beredningsområde. Kraftigt skärpta straff och utökade befogenheter för hela rättsväsendet är centralt. , i regering, vill vi ha en tillsättning av en polischef som vill och vågar göra sitt jobb, tar tuffa beslut och inte viker sig för en vänsterliberal opinion, ofta orkestrerad av våra vänsterliberala medier. Vi har länge tjatat om riktiga livstidsstraff, kraftigt skärpta straff för våldsbrott, sexualbrott, tillgreppsbrott, såsom inbrott, och mycket annat. Vi har föreslagit ökade befogenheter för att stävja upplopp som existerar på grund av att de sju andra partierna har hållit våra gränser helt öppna för kriminella och för invandring. Vi vill se möjlighet till undantagstillstånd i förorter och på andra platser. Vi vill ha en lymmellagstiftning och tillåta användning av vattenkanoner, gummikulor, tårgas och så vidare för att visa dem som försöker bygga upp parallella samhällen vem som bestämmer i vårt land. År ut och år in har vi tjatat om utvisning av kriminella utlänningar, både genom utlänningslagen och lagen om särskild utlänningskontroll. Alla andra sju partier har varit nöjda med en ordning där en överväldigande majoritet av de kriminella utlänningarna får stanna i landet. De senaste uppgifterna visar att av de utlänningar som begår brott och hamnar i fängelse i får stanna. Vi har tjatat och tjatat och tjatat. Det är inte nog med att de andra sju partierna har röstat emot våra förslag. De har även aktivt debatterat mot oss och försvarat en ordning där mördare kommer undan i fängelse, ibland för att de är unga. De har försvarat en ordning där grova våldtäktsmän inte blir utvisade trots domar – detta hände i – där knivmördare kommer ut på obevakad permission och så vidare. I en del av dessa frågor har vi nu fått med oss andra partier. Det finns många exempel, och vi återkommer till dem i senare debatter. Bland annat gäller det ungdomsrabatten för 18–21-åringar. Här får vi förhoppningsvis en majoritet i utskottet. Ett särskilt straff-ansvar för resor i terrorismsyfte Men handlar det alltså om terrorresorna. Jag roade mig med att söka på ”terrorresor” på hemsida. fick jag två träffar, en i en interpellation och en i ett protokoll med anledning av interpellationen. Det var jag som ställde den interpellationen till dåvarande regering. Det fanns inget annat, inga motioner eller någonting. Det enda parti som tog upp frågan var . Jag frågade då om regeringen ansåg att ”dagens lagstiftning gällande så kallade terrorresor är tillräcklig”. På grund av förhinder kunde jag inte närvara vid den debatten. ställde jag samma interpellation igen. Även detta år var det bara SD som tog upp frågan om terrorresor. Vad sas då i denna interpellationsdebatt ? Jo, alliansregeringen menade att ”den svenska lagstiftningen i sig är förhållandevis väl utformad och inte på något sätt sticker ut i negativ riktning i den internationella gemenskapen”. I sitt tredje inlägg sas från regeringen: ”Däremot kan man göra som vi har valt att göra i : ha tydliga lagregler som förbjuder uppmaning till, rekrytering till och finansiering av den här typen av verksamhet. Det tror jag ändå fångar in de problem och jag är överens om att vi behöver arbeta med. Jag tycker inte att våra erfarenheter så här långt visar på att det skulle vara fel. Mitt budskap är alltså att det inte i första hand är lagstiftningsåtgärder jag tror behövs.” I det avslutande inlägget sas från regeringen : ”Vår lagstiftning tar väldigt mycket sikte på just dessa aktörer, vilket jag tror är oerhört viktigt. Jag menar att den lagstiftningen är riktig och väl fyller sin funktion.” Jag citerar denna debatt som hölls , som var på väg att hållas , just för att visa på ett genomgående problem i med de andra partierna. Det finns en bristande förmåga till analys av verkligheten, ärligt talat. Den arabiska våren, när medierna slog upp den myten, hyllades unisont av de andra sju partierna och medierna. Anledningen till att man gjorde det med den arabiska våren, och till exempel terrorresorna som ingen reagerade på, invandringen och mycket annat, menar jag har sin grund i en kombination av snällism och naivitet. De två går ofta hand i hand. förutsåg på ett tidigt stadium allt detta. Det gäller inte minst problemen med terrorresorna. Vi försökte få till en förändring, men vi talade för döva öron. Jag fortsätter min lilla sökning på hemsida. var det fortfarande rätt skralt med förslag. Detta år hakade dock på med en motion på området, och SD uppmärksammade såklart det för tredje året i . exploderade intresset för terrorresor. Då lade helt plötsligt alla allianspartier fram en gemensam motion, och det kom lite enskilda motioner. Vi lade fram ett flertal motioner i flera olika utskott. Vad vi kan konstatera är att har varit väldigt förutseende när det gäller detta, och det har inte de andra partierna. De rödgröna gjorde i likhet med Alliansen heller ingenting under den förra regeringen. Det var inte några motioner eller något agerande för att skärpa lagen. Ett särskilt straff-ansvar för resor i terrorismsyfte Hade de rödgröna velat göra det så hade vi haft ett tillkännagivande under den förra regeringen, men det hade vi inte. Jag misstänker att det hade varit svårt, eftersom inte är intresserat av att göra något över huvud taget. hade med största sannolikhet inte heller varit intresserat av att göra någonting. Nåväl, sent ska syndaren vakna. Men det är bättre än att inte vakna alls. Som framgår av betänkandet välkomnar vi att det äntligen ligger ett förslag på bord. Förslaget innebär, som tidigare talare har varit inne på, att det införs ett straffansvar för dem som tar emot utbildning, påbörjar en resa och ett finansieringsbrott för den som finansierar en resa eller som finansierar en person eller en sammanslutning. Förslaget är bra och tar många bra steg framåt, men det fattas enligt en del saker. Vi har sju reservationer i betänkandet, och alltså sju förslag som majoriteten inte stöder. Bland de förslagen är höjda straff. Det är ganska vanligt att höra från . Vi vill höja straffen både för normalgraden och för grovt brott, och vi vill att undantaget för ringa brott ska tas bort. Det finns remissinstanser som håller med oss där. Vi stöder också en reservation om att en kriminalisering av medverkan i andra stödfunktioner inom en terrorstämplad organisation ska ingå. Det gör vi av den enkla anledningen att vi har haft det förslaget i tidigare motioner. Reservation 9, som jag inte yrkade bifall till, handlar om kriminalisering av förberedelse av resa. Vi stöder reservationen i betänkandet av samma anledning. Det står i det särskilda yttrandet. Vi har haft tidigare motioner som har behandlat exakt samma sak. Vi vill också se en utökning av kriminalisering av propaganda för terrorism. Det förslaget har vi också lagt fram tidigare. Vi menar att det bör utredas. Det finns andra länder i vår närhet, till exempel , som har en sådan lagstiftning där vi kan se hur en utvidgning kan ske. Det gäller till exempel att oaktsamhet kan vara tillräckligt eller att specifika organisationer eller symboler kan förbjudas. Vi har även en reservation om hemliga tvångsmedel. Säkerhetspolisen och vanliga polisen bör ha möjlighet att använda preventiva tvångsåtgärder och inhämta elektronisk kommunikation även för normalgraden av de föreslagna brotten. Utöver de reservationer som jag nämnde har vi de två som jag yrkade bifall till, nämligen de som handlar om resor till en persons medborgarskapsland samt att dra tillbaka medborgarskap för terrorister. Jag ska avslutningsvis beröra dem lite kort. Regeringen vill alltså i propositionen inte kriminalisera terrorresor som går till en persons medborgarskapsland. Jo, deras resonemang är att rätten att resa in i ett land utgör en grundläggande fri- och rättighet och att ”den inte kan inskränkas”. Det intressanta är att regeringen erkänner att ”Även om en sådan straffbestämmelse inte uttryckligen förbjuder någon att resa in i sitt medborgarskapsland skulle kriminaliseringen innebära en handlingsregel med motsvarande innebörd.” Ett särskilt straff-ansvar för resor i terrorismsyfte Det stämmer inte, precis som de själva säger. Det hindrar inte någon inresa. Det handlar om att straffa någon. Det finns ingenting i internationella regler eller konventioner som förhindrar det. Det är någonting som vi konstaterade i utskottet. Andra länder i EU ser det på samma sätt som . Man kan straffa människor även om de åker till sitt eget medborgarskapsland. Det är egentligen inte så konstigt. Tänk er själva: En syrisk medborgare invandrar till och får sin hemvist eller medborgarskap här. Personen beslutar sig för att göra en så kallad terrorresa till . Då menar de andra partierna, och inte minst regeringen, att en sådan person vid återvändande inte ska straffas enligt reglerna. En fullfjädrad terrorist ska alltså få kaffe och bullar av välfärdsstaten när han kommer hem för att de andra politikerna i denna kammare som vanligt övertolkar till de kriminellas fördel. Det gör inte . Därför anser vi självfallet att det ska vara kriminaliserat om man gör en terrorresa även om det är till ens eget medborgarskapsland. Det verkar vara flera andra länder i som stöder den tanken. Slutligen finns ett SD-förslag som är lanserat om att dra tillbaka medborgarskap för terrorister. Jag vet att redan har sagt nej till det i en frågestund. Han tyckte att det var ett jättekonstigt förslag. röstade man i igenom ett sådant, och man har gjort det i . Så konstigt var det inte. Inget av de andra partierna stöder heller detta förslag. Man vill alltså behålla dem som invandrat till och sedan begår terrorhandlingar. Varför, kan man undra? Samma sorts problem ser vi generellt sett beträffande utvisning, som jag var inne på i början av anförandet. Utvisning används alldeles för sällan i detta land. För SD är det rätt självklart att man ska kunna dra tillbaka medborgarskapet och slänga ut dessa personer ur landet fortast möjligt efter avtjänat straff, och helst att de avtjänar straffet i sitt hemland eller något annat land. Det blev ett långt anförande, men det får det vara värt . Sammanfattningsvis kan jag väl säga att det var att någonting händer och att SD visade vägen. Vi vill gå längre, som jag har redogjort för här. Det kommer inte att hända . Men jag är ganska säker på att vi till slut, precis som med många andra av SD-förslagen , kommer att få se de andra politikerna anpassa sig till våra förslag igen. Det är givetvis något som vi välkomnar. 30 () replik: Jag tycker nästan att det är lite roligt att lyssna på av det enkla skälet att i varje anförande i varje typ av ärendedebatt är temat att alltid har tyckt rätt och alltid har lagt fram alla förslag tidigare än någon annan, och över huvud taget är det ingen som lyssnar på dem. Det är faktiskt inte sant. Det är intressant med den historiska exposén. När det gäller terroristresorna har det pågått en diskussion. Också jag har läst på vad vi hade för interpellationsdebatter under den förra mandatperioden. Svensk lagstiftning mot terrorism avviker i ett generellt perspektiv inte i negativ riktning. Det är helt korrekt. Vi har en ganska långtgående lagstiftning , vilket jag också påpekade i det interpellationssvaret. Ett särskilt straff-ansvar för resor i terrorismsyfte När det sedan gäller frågan om terroristresor, eller resor för att strida utomlands, har vi i ganska många historiska erfarenheter. Det finns svårigheter i avgränsningarna. Jag deltog i ganska många diskussioner med många olika partiföreträdare om hur man ska se på det. Det uppdrag som sedan blev det förslag som vi har har en andra del som handlar om ett vidare perspektiv på resor för att delta i strid utomlands som är om möjligt mer komplicerat. Det är en frågeställning som man måste se på. Jag tycker att historia är intressant och att det är jättespännande att läsa protokoll. Men handlar det om vad vi gör här och !