prot · H309103 · 2016-05-11 00:00:00 — Dessutom ska resultaten på de nationella proven i större utsträckning överensstämma med de betyg eleverna får – detta för att dämpa betygsinflationen. Vi ser nu fram emot snabba beslut eftersom en utredning av frågan redan är klar. De undervisningsmetoder som används i skolan måste ha ett bättre stöd i forskning och utvärdering innan de introduceras. Det är ett stort problem att nya pedagogiska metoder och trender snabbt implementeras i verksamheten – metoder som inte alltid har stöd i vetenskap och beprövad erfarenhet. kommer det många bra tankar och idéer från som är värda att ta på största allvar. Det är krav såsom att bygga upp en professionsfakultet för lärar- och skolledarutbildningen med tillhörande forskarutbildning och forskningsresurser. För att få en bättre skola måste vi säkerställa att lärarna får en grundläggande fast forskningsbas. Särskilt den praktiknära forskningen är viktig i detta sammanhang. Naturligtvis står jag bakom alla och Alliansens reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bara bifall till reservationerna 8 och 43. 133 (S): Att säga att svensk skola står inför stora utmaningar är knappast en överdrift. Vi behöver vända resultatutvecklingen inom flera ämnen. Vi behöver arbeta med tidigt stöd till elever både i lägre stadier och i hela gymnasieskolan. Vi behöver stärka läraryrkets ställning, attraktivitet och professionalitet. Vi behöver framför allt säkra våra rektorers och skolledares tid, kompetens och möjligheter att fungera som pedagogiska ledare – och då glömde jag förskolecheferna, som också är ledare. Vi behöver även arbeta mer med ordning och studiero i skolan. Efter att ha besökt många skolor och kommuner och diskuterat med lärare, rektorer och skolpolitiker är min bild att problemen och utmaningarna nu tas på mycket stort allvar i svensk skola. Det finns efter PISA-debatten ett tydligare fokus på resultat, tidiga insatser, kompetensutveckling och en utvecklad lärarroll. Det händer också mycket positivt just nu runt om i landets skolor. Riksdag och regering har hjälpt till med viktiga satsningar och beslut, som ett stort lågstadielyft och mer resurser till att anställa fler lärare, möjligheter att arbeta i mindre grupper och klasser samt tidiga insatser och stöd. Inom satsningen Samverkan för bästa skola sluts nu avtal om stöd såväl till skolor med låga resultat och tuffa förutsättningar som till kommuner som tar emot många nyanlända elever i sina skolor. Vi har en skola med många förtjänster, och det är viktigt att nämna även dem. Svenska elever trivs i skolan, och vi har som någon har nämnt många fantastiska lärare i vår skola. I vissa ämnen presterar svenska elever fortfarande mycket bra i internationella jämförelser. Elevers delaktighet och respekten för barn och ungdomar är hög i svensk skola jämfört med i många andra länder. Vi har även en lång tradition, vilket uttryckligen anges i våra läroplaner, av att utveckla elevers kritiska ifrågasättande och självständighet. Detta är styrkor i svensk skola, och jag tycker att vi ska värna dem. Men uppgiften blir att tackla svensk skolas utmaningar och värna de styrkor vi kan se i det svenska utbildningssystemet. En utmaning för oss politiker här, och även för politiker långt ute i många kommuner, är att hitta balansen mellan vad som är viktigt att styra politiskt och vad som kan beslutas och skötas av lärare och skolledare själva i deras professionella roller ute i skolan. Det gäller att hitta den balansen, och jag är inte säker på att alla de förslag vi behandlar i detta betänkande klarar ut balansrollen på ett tillfredsställande sätt. Jag vill också kommentera några av de tillkännagivanden som föreslås i betänkandet. Jag tycker att det är lovvärt – och jag menar verkligen det – att oppositionen nu lyfter fram frågor om digitaliseringen av skolan. Det är en angelägen och viktig fråga. Att vi inte har hunnit längre med digitaliseringen av den svenska skolan och det svenska utbildningsväsendet beror dock knappast på den nu sittande regeringen. Snarare ska nog orsaken sökas i den brist på initiativ och agerande som alliansregeringen uppvisade – och i det direkta ointresse, skulle jag vilja säga, som den förre utbildningsministern visade i dessa frågor. Fokus för honom låg nog mer på en återgång till en gammal skola och katederundervisning än på att stimulera en utveckling av digitalt lärande och pedagogik. Vad har då den nuvarande regeringen tagit för initiativ när det gäller digitalisering och utbildning? Några nämns i vår reservation. gav regeringen i uppdrag att dels ta fram en nationell it-strategi, dels utarbeta nationella skolutvecklingsprogram. I det ingick också att lämna förslag på hur kompetensen i skolan och it som pedagogiskt och administrativt verktyg skulle kunna utvecklas. detta år lämnade förslag på en nationell strategi för skolans digitalisering, där kompetensutveckling av personal är en central del och där man även menar att det måste komma fortbildningsinsatser. kommer att erbjuda flera nya kompetensutvecklingsinsatser inom området skolutveckling. Det är fyra insatser med fokus på digitalisering och it för skolans personal, digitalt berättande, kritisk och säker nätanvändning, att leda och lära i tekniktäta klassrum samt att leda skolutvecklingsprocesser med fokus på digitalisering. Ett viktigt arbete med att lyfta upp den digitala kompetensen i skolan har äntligen inletts, och vi bör låta det arbetet komma igång. Utskottets förslag om att nu utreda frågan om att införa ett nationellt digitalt lärarlyft känns därför inte som den kanske mest aktuella insatsen just , utan det handlar om att se till att vi kan sjösätta den it-strategi som ska diskuteras och remissbehandlas och sedan lämnas till . Jag skulle vilja säga någonting om den digitala externa rättningen av nationella prov, men talartiden har gått lite för långt. Jag får hänvisa till vår reservationstext i det ärendet. Avslutningsvis vill jag säga: Vi står bakom alla våra reservationer, och jag yrkar i likhet med bifall till reservation 65. 134 i (C) replik: Jag kan knappt bärga mig. Det är klart att jag är nyfiken på digital rättning och ger möjlighet till lite mer tid att utveckla det. Men jag begärde egentligen replik när sa att ett digitalt lärarlyft inte skulle kunna ha någon funktion, om jag förstod det rätt. Det förvånar mig väldigt mycket. Jag är säker på att , som satt i också förra mandatperioden, kommer ihåg när it-minister lanserade ett digitalt lärarlyft och lyfte den frågan. Det är någonting som även den förra regeringen arbetade med på olika sätt. Sedan finns det alltid anledning att vara självkritisk och så vidare. Men det här blir svårt att förstå. nämner de fyra olika punkterna, som jag inte alls kan se någon anledning till att vara kritisk mot när det gäller den digitala strategi som man har tagit fram från sida, som är viktiga delar. Men då undrar jag varför man avfärdar ett digitalt lärarlyft på det sättet – det är ändå lärarna som ska arbeta med de delarna. Jag tycker snarare att man skulle välkomna satsningen på ett digitalt lärarlyft och se hur den som hand i handske skulle göra det möjligt att förverkliga de fyra olika punkterna. Jag vill att lite mer grundläggande beskriver på vilket sätt man ska kunna göra verkstad av de fyra punkterna om man inte ser att man också behöver göra en satsning på ett digitalt lärarlyft. Vi har ju förebilder från både det som denna regering jobbade med och det som den förra regeringen jobbade med i de så kallade lärarlyften, som har varit väldigt positiva. Jag blev lite förvånad över att bara avfärdar det på det här sättet. Jag skulle gärna vilja få ett ytterligare förtydligande. 135 (S) replik: Tack för frågan, och tack för möjligheten att få utveckla mitt resonemang! Det var en missuppfattning. Jag avfärdar inte ett nationellt lärarlyft eller nationella insatser för att kompetensutveckla lärare när det gäller de här frågorna. Det gör vi inte heller i vår reservation. Vad vi säger i vår reservation är att det kanske inte är den insats som vi behöver utreda just , när har redovisat sitt uppdrag på 180 sidor med både en vision och olika förslag till strategier och konkreta åtgärder som man tycker att vi nu behöver göra. Att då säga att vi tycker att vi ska starta en utredning om ett nationellt lärarlyft är kanske inte det som känns mest aktuellt just . Om vi vill få till stånd en digitalisering på allvar i den svenska skolan måste vi självklart arbeta med kompetensutvecklingsinsatser på flera olika plan. pekar ut rektorerna som en väldigt strategisk grupp för att leda ett förändringsarbete i den svenska skolan i den riktningen. Det tror jag är bra. Men har vi äntligen en it-strategi presenterad, som handlar om skolan. Låt oss diskutera vilka insatser i den som man behöver utveckla och genomföra för att nå det här målet! Med förlov sagt: Det är mer än vad lyckades prestera under sina på . Det var det jag menade. Han var väldigt angelägen om att lägga över och bolla över frågan till kommuner och till huvudmän. Men staten skulle inte ha någon särskilt aktiv roll i det. 136 i (C) replik: Jag noterar att sparar digital rättning till den andra repliken. Du får chansen att utveckla det något mer där. När det gäller det digitala lärarlyftet handlar det om att kunna använda en modell. Det finns kritik mot den här strategin. Det har faktiskt funnits en del kritik som jag tänker att man noga lyssnar på, för det är väl ingen som tror att något någonsin är totalt fulländat. Det finns alltid möjligheter att utveckla på olika sätt. En del av kritiken mot den strategi som man har tagit fram handlar om att det inte blir så mycket verkstad. Det blir mycket möten. Man pratar om rektorer och andra som på något sätt är tillsammans. Jag har full respekt för det. Men att kunna använda ett koncept, som ett lärarlyft är, som är utarbetat skulle göra det möjligt att väldigt snabbt få större utdelning ute i skolan, så att man också får fart på den digitala utvecklingen. Vi ska väl båda erkänna att det finns fantastiska skolor som också där går före och utvecklar arbetssätt. Men man blir beklämd när man besöker andra skolor som snarare använder it på ett ganska gammalmodigt sätt. finns möjligheten för att ytterligare utveckla en del om den digitala rättningen. Men jag skulle också vilja höra något om det som är kopplat till den kritik som har framförts om att det inte blir så mycket verkstad utan att det blir möten. Det har kallats för en del snömos. Jag vill inte säga det. Men det skulle behöva få ett större genomslag. 137 (S) replik: Tack för ytterligare frågor! Vi får se hur mycket jag hinner med. presenterade sin rapport . har ännu inte fått någon information om hur man har tänkt eller så. Beredningen har sannolikt inte heller kommit igång på något djupare plan i , tror jag. Jag tror att det kan finnas skäl till kritik och synpunkter. De ska välkomnas. Vi ska ju äntligen få en it-strategi för skolan som kan leda till praktiskt genomförbara resultat i skolorna. Jag menar att det i det måste ingå kompetensutvecklingsinsatser, i lyftform eller i andra former. Men det är inte det vi säger nej till. Vi säger nej till att just nu starta en ny utredning om ett nationellt lärarlyft. Det är det vi säger nej till. Men kompetensutvecklingsinsatser och en fortsatt diskussion kring it-strategin ska vi ha. När det gäller den andra frågan om digital och extern rättning av nationella prov är det precis så som jag tror att nämnde. Det har presenterats en ganska stor och omfattande utredning – vi har också fått en information i utbildningsutskottet – där man lyfter fram frågorna om digitalisering av nationella prov och möjlighet till en mer likvärdig bedömning genom extern rättning. Man föreslår en försöksverksamhet. Vi får se vad remissinstanserna säger om det och vad man slutligen landar i. Men resonemangen om att en digitalisering av prov bör ske stegvis och ges tillräckligt med tid innan man låter det bli fullt utbyggt delar vi med utredaren. Vi tror att man ska kunna ta det här i etapper. 138 (M): Låt mig inledningsvis yrka bifall till Alliansens reservationer 8 och 49. Vi står självfallet bakom även övriga förslag i betänkandet. betänkande UbU14 är sannerligen ett brett dokument, och har vi diskuterat allt från skolavslutningar till kompetensutveckling för lärare. Sammantaget är det dock så att vi , framför allt med de tillkännagivanden som Alliansen har fått igenom, tar ett par små steg mot att forma en bättre skola med mer kunskapsfokus för framtiden. Få saker som vi tar ställning till i den här kammaren har en så betydande påverkan på människors liv som de beslut vi fattar om utbildning. Det är med en god utbildning för alla som vi skapar livschanser för människor. Det är så vi ger människor möjlighet att fatta egna beslut, stå på egna ben och själva vara med och forma det samhälle som de ska leva i. Det löfte och de avtal som vi som samhälle sluter med varandra, mellan individer och mellan stat och medborgare, om att ge varje barn en god och bra utbildning är viktiga. Tyvärr är det ett löfte som politiken har haft svårt att hålla sin del av. har vi sett fallande kunskapsresultat i , detta till följd av en skola som inte prioriterat kunskap utan som framför allt av politiken skickats ut på, i blandad utsträckning, hedervärda uppdrag som styrt skolan bort från det som borde vara dess mål. Alliansregeringen inledde delvis en ny resa för under våra år, där skolan skulle tillbaka till ett tydligt fokus: att förmedla kunskap och färdigheter. Stora satsningar på fortbildning av lärare, ny lärarutbildning och utökad undervisningstid är några viktiga steg som togs på vägen och som nu uppenbarligen vill se mer av – detta tack vare tuffa prioriteringar när vi, trots en historisk finanskris, kunde höja anslagen till skolan, behålla lärartätheten och dessutom ge varenda lärare en hel extra månadslön tack vare ett jobbskatteavdrag. Vi har dock mycket kvar att göra för att garantera att varje elev får den start på livet som man förtjänar. Det är det vi bör prioritera i stället för att ge oss ut på en hetsjakt på de hundratusentals elever som har valt att gå i friskolor. Vad vi behöver är inte gnäll över det; det vi behöver är mer undervisning, bättre lärare och tydligare kunskapsfokus. Ett av de områden vi ska diskutera här är vikten av idrott och hälsa i skolan. Jag, och många med mig, har säkert väldigt blandade minnen från skolidrotten, omklädningsrum och mer och mindre väl valda tävlingsmoment för tolvåringar. Sanningen är att har mängden idrott i svenska skolan minskat. Om detta kan man ha olika personliga uppfattningar. Man kan tycka att idrott är ett trevligt eller ett mindre trevligt inslag i en skoldag. Men det finns starka skäl att tro att det faktiskt har en påverkan också på de skolresultat vi ser . Erfarenheten runt om i världen, bland annat svenska erfarenheter från men inte bara därifrån, påvisar tydligt hur fysisk aktivitet inte bara bidrar till en hälsosam livsstil utan också bidrar till förbättrade skolresultat. Med rätt använd fysisk aktivitet förbättrar vi förutsättningarna för inlärning. Klassrummen blir lugnare, och eleverna blir mer mottagliga för undervisning. Det tillhör skolans uppgift att se till att eleverna har tillgång till fysisk aktivitet . I realiteten vet vi dock att det är någonting som används i begränsad utsträckning och inte riktigt i den utsträckning som skulle vara möjlig. Det är enligt min och mina partivänners mening inte uppgift att i detalj reglera hur skolledning och lärare väljer att sätta ihop sin undervisning. Men det är uppgift att sätta ramarna för uppdraget och för prioriteringarna. Det är därför glädjande att – för vi har dragit ut på debatten – kan ta ställning för att utöka skolidrotten från 500 . Det är en utökning , och det är ett första steg för att ge skolan en möjlighet och ett verktyg att arbeta aktivt med idrotten för att höja skolresultaten. Det är nämligen det, mina vänner, som jag tycker bör stå i fokus i utbildningspolitiken. Man kan tycka att det är tråkigt att inte alla väljer att lägga sin energi och fokusera på höjda skolresultat, för det är där, mina vänner, som vi behövs allra mest. 139 (V) replik: Det var intressant att lyssna på när han talade om hur resultaten har fallit och också beskyllde oss på den andra sidan för att vi alltid gnäller på friskolor etcetera. Jag skulle vilja börja med den första delen. Det är ju så att av de fyra senaste läroplanerna som har utfärdats i har varit med och tagit fram tre. Om det finns brister i dessa läroplaner måste ju i så fall också vara med och ta sitt ansvar i stället för att lägga över det på övriga som till och med har haft synpunkter på dessa läroplaner. När det handlar om fristående aktörer och friskolor håller det inte längre att och allianspartierna endast kommer med osanningar kring vad vi på den rödgröna sidan tycker och tänker. Ingen av våra representanter – varken från , som har varit tydliga kring den här frågan och gått ett steg längre, eller från regeringspartierna i utbildningsutskottet – har någonsin talat illa om alla fristående aktörer generellt. Vi har aldrig i denna kammare sagt att alla fristående skolor är dåliga och inte fungerar. Det vi har talat om är ett system som inte fungerar, när försäljning av kläder likställs med att bedriva en skola, det vill säga kommersialisering. Vi anser inte att det ska råda samma principer för att sälja kläder, eller för den delen mjukglass, som för att bedriva skolverksamhet. Tycker att det är konstigt? Ja, tydligen. Då får ni helt enkelt tycka så, men faktum är att vi anser att skattepengarna ska gå till det som de är avsedda för. 140 (M) replik: Tack, , för frågorna! Först och främst har vi frågan om vem det egentligen är som bär ansvaret för var svensk skola är och vilka det är som rimligen borde ta ansvar för att svensk skola går i rätt riktning. Det ärliga svaret är att vi alla måste ta det ansvaret. har historiskt sett väldigt liten skuld i hur saker och ting har utvecklats i faktiska beslut eftersom de aldrig någonsin har fått ingå i en regering och aldrig någonsin fått något reellt inflytande över – undantaget via sina proxies i väldigt vänstervridna socialdemokrater från olika tider. Det är absolut så att har varit delaktiga i många av de läroplaner som har tagits fram. Vissa saker har blivit bra. Allt i svensk skola är inte dåligt. Men vissa saker blir inte heller som man har tänkt sig. Betyder det att man ska ge upp? Betyder det att man ska ge upp sina planer på att göra skolan bättre? Nej, allas vår uppgift som folkvalda är att lära av erfarenheter, titta framåt och fundera på vad vi behöver ändra och vad vi behöver göra bättre. tänker aldrig någonsin ge upp den viljan. Vi tänker aldrig någonsin ge upp kampen för att se till alla svenska skolelever får en bra skolgång. kommer det att bli fel. Det kommer delvis och bitvis att vara vårt fel. Det kommer delvis att vara andra partiers fel. Vi tänker korrigera de felen oavsett vem det är som ställer till med felen. Det är att ta ansvar. När vi kommer till friskolorna, herr talman, är det inte så att jag anklagar och för att säga att de alltid hatar alla friskolor. Det är helt korrekt. Det gör de inte. Men resultatet av deras politik blir en urholkning av det fria skolvalet. Det blir en urholkning av systemet med friskolor som leder åter till likriktning, som leder till ett samhälle där politiker får mer makt, där människor får mindre makt och där vi får se en sämre kunskapsutveckling. Dit vill inte vi. 141 (V) replik: Jag kan konstatera att genom en del retoriska knep fortsätter att skylla ifrån sig. Läroplanerna är ett exempel, men det finns också ett antal andra reformer som har genomförts . Där kan vi i själva erkänna att vi har ändrat oss i frågan om kommunaliseringen av den svenska skolan. När det kommer rapport efter rapport och forskningsresultat efter forskningsresultat som visar att det fria skolvalet ökar segregationen, som visar att fristående aktörer inte har lett till att alla skolor har höjt sin kunskapsnivå, är det kanske dags att börjar lyssna på det. Man ska inte enbart med hjälp av retoriska knep på något sätt försöka komma undan varför man egentligen ställer sig bakom alla dessa giriga aktörer som utgörs av riskkapitalbolag och andra storföretag. Det skulle vara fint om kunde stå upp för den egentliga anledningen. Det handlar inte om något slags mångfald. Det handlar inte om att se till att alla elever har tillgång till så bra skolor som möjligt. Det handlar helt enkelt om att anser att vissa företag ska få styra politiken i stället för tvärtom. Så ser inte jag på politiken. När det kommer till det fria skolvalet är det tydligt. Det finns många aktörer, däribland generaldirektör. Om anser att generaldirektören för har fel, precis som alla andra instanser, får man också tydligt meddela det. Det fria skolvalet leder till större segregation, men det är självklart bättre för de vinstdrivande aktörerna eftersom de kan fortsätta att roffa åt sig. 142 (M) replik: Jag noterar att det tidigare fanns en politisk företrädare i talarstolen som pratade om ideologisk låsning när det gäller friskolor. Jag kan konstatera att den nuvarande vänstermajoriteten försöker ge sig på en ideologisk blåsning av det svenska folket när det gäller friskolor. Ni har rätt till er uppfattning, men ni kan inte tillskriva mig vad jag tycker om friskolor och varför. Friskolorna är viktiga för att erbjuda mångfald, men framför allt för att flytta makt från dig och mig till svenska skolelever och svenska föräldrar. Det är de som vet bäst vad som passar dem. Det är de som vet bäst vilka skolor deras barn bör gå i eller de själva bör gå i. Det är ingenting som i onödan ska dissekeras och styras via pennstreck från ett stadshus eller en riksdag. Det handlar om makten ska ligga i riksdagsval eller om makten ska ligga hos människor – ingenting annat. Jag noterar också att har varit kritiskt och haft mycket åsikter när det gäller skolsegregation. Jag noterar också att har backat från det man sa om friskolor. Man har konstaterat att man inte längre ser att det finns en segregation på grund av friskolor men att det finns en risk. Den risken måste vi alla hantera, men vi ser inte att utvecklingen har gått i den riktningen. IFAU, utvärdering, har konstaterat att friskolorna har lett till bättre resultat i friskolorna, för svenska skolelever och i de kommunala skolorna. Lärarfacken har konstaterat att de leder till höjda löner. Vi kan också konstatera att de har nöjdare medarbetare än de kommunala skolorna, och de har dessutom nöjdare elever. Det är helt korrekt att det finns en pådriven segregation på grund av friskolor. Det beror på hur friskolesystemet ser ut eftersom alla inte får chansen att ta del av det. Genom att se till att alla får chansen att ta del av det kan vi motverka segregationen. Det i stället föreslår är att vi ska ta bort det medlet, den makten, från medborgarna och från politiken. Det i realiteten gör är att stå handfallet helt utan möjlighet att motverka segregation. 143 (M): Jag börjar med att precis som övriga alliansledamöter yrka bifall till reservationerna 8 och 49. Vi står naturligtvis bakom övriga reservationer i betänkandet. Mycket har sagts i debatten om skolväsendet, och jag kommer här i slutet att fokusera på två av de tillkännagivanden som en majoritet i utbildningsutskottet beslutat om och som jag hoppas går igenom även här i kammaren. Båda handlar om skolans digitalisering. lade fram en rapport om it-användningen och it-kompetensen i skolan. Tillgången till it-utrustning har ökat kraftigt , när det senast gjordes en motsvarande undersökning. I går tre datorer eller surfplattor per elev, och i gymnasieskolan är relationen en till en. Fler elever har också tillgång till en personlig dator eller surfplatta. Det rör sig om av eleverna i . It-användningen ökar också. Både lärare och elever i undersökning uppger att de använder it i större utsträckning än 2012.