prot · H40921 · 2016-10-26 00:00:00 — Jag kan inte verifiera den siffran, men om någon säger att det finns 10 000 kameror ute i skogen får jag väl hoppas att det stämmer. Det visar att vi har ett system som vi har tappat kontrollen över. Det måste vara angeläget att vi får ett system som faktiskt fungerar och som vi har kontroll över. Detta har definitivt med den personliga integriteten att göra – vi kan inte ha så många kameror ute i terrängen som vi inte har kontroll över. 84 (KD): besökte jag i södra , en by där jag är uppväxt. Jag talade med en man från som berättade att folk i var förundrade och upprörda. De undrade vilka som upp-repade gånger hade förstört byvägen som man skulle köra på. Den var uppgrävd med stora diken, och man tittade snett på varandra och undrade vem det kunde vara. Svaret kom när en bilförare plötsligt upptäckte att ett vildsvin bökade upp vägen som var belagd med oljegrus, som tydligen innehåller salt som vildsvinen gillar. Av denna berättelse förstår vi alltså att vildsvinen inte bara finns i och utan även i . Dessutom förstår vi att vildsvinen inte bara bökar upp åkrar, vallodlingar, villaträdgårdar, golfbanor och kyrkogårdar utan också vägar som är belagda med oljegrus. Vildsvinen står också för ett stort antal viltolyckor i trafiken, omkring 3 000 eller ett sextiotal , vilket är väldigt omfattande. Vi kan konstatera att vildsvinen orsakar skador för miljonbelopp . Det är uppenbart att vildsvinsstammen i under har ökat snabbt, och det är det många talare här som har sagt. Ingen vet med säkerhet hur många det finns, men man har uppskattat, som vi har hört här , att det finns 175 000. Jag har också sett siffror på 250 000 och 350 000 djur i . I stället för att lägga krut på att försöka se till att så många vildsvin som möjligt skjuts tycker jag att regeringen skjuter över målet när man kommer med sitt förslag, som vi tycker borde återförvisas, och vi tycker att man ska komma tillbaka med ett bättre förslag. Gränsdragningen mellan vad som å ena sidan är utfodring och å andra sidan handlar om avledning från vägar, odlingar och åtling är svår att dra. Men det är alldeles riktigt att avarter med en omfattande utfodring av vildsvin leder till fler kultingar. Men, som sagt, vem avgör var gränsen går mellan avledning, åtling och utfodring? Som sa förut: Om någon skulle glömma att ta upp sin potatis ur jorden, är det då att betrakta som utfodring? Regeringen föreslår ett generellt förbud , medan problemet framför allt är stort . Vi vill komma åt den omfattande utfodringen, avarterna. Men jag tycker som sagt att regeringen skjuter över målet. Det gynnsamma vädret har dessutom lett till att bok och ek producerar extra mycket ollon, vilket brukar leda till att betydligt fler kultingar föds. Därmed kan vi förvänta oss att vildsvinsstammen växer i antal om inte avskjutningen ökar. Hur ska man då öka avskjutningen? Det finns en utredning som också tog upp alternativet med skottpengar. Men jag tror att det är betydligt bättre att låta marknaden ta hand om det här. Orsaken till att avskjutningen inte varit tillräcklig är till stor del svårigheter att enkelt nå ut till konsumenterna med köttet. Därför behöver en översyn göras av vilka hinder som finns för att vildsvinskött lättare ska nå till restaurangerna och till butikernas köttdiskar. Den modell som finns i är värd att titta på och kanske kan tjäna som inspiration. Där har de inte, som i , krav på att vildsvinsköttet först måste passera vilthanteringsanläggningar innan det kan nå ut till kunderna. Självklart ska kravet på trikintest finnas kvar, men frågan är om inte kravet på vilthanteringsanläggningar borde tas bort i vårt land. har också tidigare utrett frågan och föreslagit hur reglerna för hanteringen av vildsvinskött skulle kunna förenklas och att jägarna själva kanske skulle kunna leverera mindre mängder kött utan mellanhänder direkt till konsumenterna. Förslaget går ut på att med hänsyn till folkhälsan behålla kravet på trikinprovtagning, men i princip skulle jägaren vara ansvarig för provtagningen. Ett argument för att slopa kravet på vilthanteringsanläggning skulle också kunna vara att det sänker incitamentet för svart försäljning av vildsvinskött. Jag har googlat på det här och sett att man kan köpa vildsvinskött. Jag misstänker starkt att det är illegal handel och att köttet inte gått via en vilthanteringsanläggning. Den vanligaste jaktmetoden för vildsvin är med åtel . Jakten försvåras dock av att det krävs tillstånd för att ha kameraövervakning av åteln. Ett borttagande av tillståndsplikten skulle underlätta jakten. Det är därför beklagligt att regeringen inte velat lägga fram ett sådant förslag. Det behövs också ett bättre stöd till näringsidkare som blivit lidande av vildsvinsskador. Eftersom vildsvin inte är ett fredat vilt kan den drabbade bonden inte ansöka om ersättning för förlorad skörd eller pengar för stängsel. föreslår att en möjlighet till ersättning för skador orsakade av vildsvin och annat klövvilt ska införas. Med dessa ord, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag, som vi har hört också har stöd från LRF, Jordägarna och , och avslag på motionerna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 21.) § 17 Genomförande av EU:s direktiv om arbetstidens förläggning vid transporter på inre vattenvägar betänkande 2016/17:TU3 Genomförande av EU:s direktiv om arbetstidens förläggning vid transporter på inre vattenvägar (prop. 2015/16:189) 85 (SD): Vi ska nu behandla trafikutskottets betänkande TU3 Genomförande av EU:s direktiv om arbetstidens förläggning vid transporter på inre vattenvägar. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Det är mycket glädjande att regeringen har fått upp ögonen för sjöfarten och möjligheten för fartygen att frakta gods inom . Begreppet inre vattenvägar är relativt nytt, och alla delar är inte på plats för att få igång den trafik som vi alla önskar. Att få igång trafiken på våra inre vattenvägar möjliggör att våra vägar och järnvägar avlastas. Regeringen har lagt fram en proposition genom EU:s direktiv om arbetstidens förläggning, och det finns egentligen inte mycket att säga om denna. Det som vi har att anmärka på är i sak detsamma som har anmärkt på. Det handlar kort och gott om att sjömännen ska tvingas att spara sina papper, inklusive lönebesked, . Vi anser att det inte bör vara en skyldighet och vill att man ska stryka just den delen i § 13 i propositionen. I övrigt tycker vi att propositionen ser bra ut, så jag tänker inte orda så mycket mer om den. I detta anförande instämde Per Klarberg (SD). 86 (V): Genomförande av EU:s direktiv om arbetstidens förläggning vid transporter på inre vattenvägar Det är bra att en arbetstidsreglering nu införs i den inre sjöfarten. Frågan har inte tidigare varit reglerad på vare sig EU-nivå eller nationell svensk nivå. Men det är ett problem att personer som arbetar ombord på en farkost som ingår i ett företag, enskild firma, och har F-skattsedel inte ska inbegripas i det här regelverket. Det hänvisas i betänkandet till att frågan om arbetstagarförhållanden ska avgöras genom en helhetsbedömning där omständigheten ska ses utifrån ett helhetsperspektiv. Man pratar runt omkring detta, men man beskriver inte konkret varför man inte vill reglera arbetstiden även för personer med F-skattsedel. För att orka göra ett bra jobb behöver vi vila och ha rimliga arbetstider. Det är en illusion som har uppkommit hos arbetsgivarna att det går att pressa arbetstagarna ytterligare och få mer utfört. Det är dags att flytta fram marginalerna igen. De har blivit för små för att vi ska kunna ha ett samhälle med kvalitativa samhällstjänster. Det samhälle vi byggde upp med stark arbetsrätt och mer rimliga marginaler på arbetsuppgifterna gav kvalitativa funktioner och en större trygghet och livskvalitet för arbetstagaren. Detta har urholkats, och kvaliteten på en rad områden har drastiskt förändrats sedan vi gick med i EU. Ett stort problem inom många områden är att man använder F-skattsedel som anställningsform, inte för att ha ett eget företag. Vi ser detta inom åkerinäringen, och visar att samma problem finns just inom detta område. Man har i sitt remissvar påpekat att även enskilda firmor därför borde ingå i detta regelverk. delar Sekos uppfattning och har därför lämnat en reservation. Jag yrkar bifall till denna reservation, nr 2. 87 (S): Vi behandlar nu trafikutskottets betänkande 2016/17:TU3 som grundar sig på regeringens proposition Genomförande av EU:s direktiv om arbetstidens förläggning vid transporter på inre vattenvägar. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och regeringens proposition 2015/16:189 samt avslag på samtliga reservationer. Bakgrunden till förslaget är att det 2012 ingicks ett avtal mellan parterna på europeisk nivå inom sektorn för transporter på inre vattenvägar angående arbetstidens förläggning. Man ansåg att de särskilda arbets- och levnadsförhållanden som rådde vid transporter på inre vattenvägar inte fanns med i tillräcklig utsträckning i de bestämmelser som gällde enligt arbetstidsdirektivet. ville man också skapa lika ramvillkor på arbetsmarknaden för sektorn och förhindra illojal konkurrens som berodde på skillnader i lagstiftningen i fråga om arbetstidens förläggning. Genomförandet sker huvudsakligen genom en ny lag, lag om arbetstid vid inlandssjöfart, och genom ändringar i fartygssäkerhetslagen, arbetsmiljölagen och lagen om vilotid för sjömän. Den nya lagen och lagändringarna föreslås träda i kraft . Genomförande av EU:s direktiv om arbetstidens förlägg-ning vid transporter på inre vattenvägar Anledningen till att man inför en ny lagstiftning och inte bara en förändring i arbetsmiljölagen är att vilotidslagen huvudsakligen gäller endast ombord på svenska fartyg, medan direktivet om arbetstid för inlandssjöfart gäller inom medlemsstatens territorium oavsett i vilken stat fartyget är registrerat. Jag konstaterar att det finns ett intresse för att bedriva inlandssjöfart i både och och att det är bra att regelverket kommer på plats. I förlängningen kan det innebära att mer godstransporter kan flyttas över till sjöfart. visar här ett bra omdöme när man klargör att man inte vill ha stenmassorna från Förbifart på väg, utan de ska fraktas bort sjövägen. utreder på regeringens uppdrag regler för cabotage för inlandssjöfarten, och uppdraget ska redovisas . Regeringen har dessutom gett , i nära samarbete med , i uppdrag att analysera utvecklingspotentialen för inlandssjöfarten och kustsjöfarten i . Man ska identifiera eventuella hinder för en utveckling och, om det behövs, föreslå åtgärder för att främja förutsättningarna för sjöfartens gods- och persontransporter. Utredningen ska vara klar . I och med att lagstiftningen för inlandssjöfarten kommer på plats och att regeringen har initierat dessa utredningar stärker vi svensk sjöfart ytterligare. 88 BORIANA (M): Betänkandet handlar om reglering av arbetstiderna inom sektorn för transporter på inre vattenvägar, men det ger också ett ypperligt tillfälle att tala om inlandssjöfart. Vi kan nämligen aldrig tala för mycket om sjöfart. Sett ur energisynpunkt erbjuder sjöfarten det bästa sättet att transportera stora godsvolymer. Sjöfarten i allmänhet, och inlandssjöfarten i synnerhet, har stor utvecklingspotential i ett land som med så mycket kust och många vattendrag. Överföring av godstransporter till vattenvägar skulle kunna avlasta våra redan hårt belastade vägar och järnvägar samt bidra till minskning av skadliga utsläpp. arbete av alliansregeringen kom de första grundläggande reglerna för inlandssjöfart på plats . I ett första steg blev inlandssjöfart tillåten på via ned till och på ut till respektive . Vi i Alliansen har drivit frågan om att inlandssjöfarten inte ska belastas med en mängd särregler utan ska göras till ett konkurrenskraftigt trafikslag. Dessvärre har inlandssjöfarten fortfarande inte vuxit i den omfattning som alla hade hoppats. Därför har fått i uppdrag att i samarbete med analysera hindren för utveckling och föreslå åtgärder för främjande av inlandssjöfart. Som redan nämnts ska uppdraget redovisas senast . Vi väntar med spänning på resultatet. Dagens debatt är inte lika spännande. Den handlar om genomförande av EU:s direktiv om arbetstidens förläggning vid transporter på inre vattenvägar. För att genomföra detta direktiv har det krävts en ny lag, lag om arbetstid vid inlandssjöfart, och förändringar i lagen om vilotid för sjömän, arbetsmiljölagen och fartygssäkerhetslagen. Genomförande av EU:s direktiv om arbetstidens förläggning vid transporter på inre vattenvägar Vi tycker att det är positivt att lagstiftningen harmoniseras inom EU eftersom det säkerställer likvärdiga konkurrensförhållanden. Vidare anser vi att det är positivt att egenföretagare undantas från reglerna. Onödig byråkrati har aldrig främjat utvecklingen av en bransch. när vi har fått lagarna om arbetstiden för inlandssjöfarten på plats är det att få även inlandssjöfarten på plats, på riktigt. Jag yrkar bifall till förslaget. I detta anförande instämde och (båda M). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 21.) § 18 Ny kompetensagenda för Ny kompetensagenda för (KOM(2016) 381) 89 (S): behandlar vi utbildningsutskottets granskning av meddelande om en ny kompetensagenda för . Tanken är att inte ska fatta några beslut annat än att utlåtandet läggs till handlingarna. Dock kommer de synpunkter som framförs i utskottets utlåtande att skickas till inför det fortsatta arbetet med agendan. förslag handlar om hur kunskap och kompetens kan stärkas i och i alla medlemsstater. Kommissionen inleder meddelandet med att säga att kompetens är vägen till anställbarhet och välstånd och att människor måste ha rätt kompetens för att kunna arbeta med kvalificerade uppgifter och förverkliga sin potential som trygga, aktiva medborgare. Kommissionen använder en bred definition av begreppet kompetens: det en person vet, förstår och kan göra. I den globala ekonomin och det kunskapssamhälle vi lever i bestäms konkurrenskraft och innovationsförmåga i hög grad av tillgången till kunskap och kompetens och förmågan att utveckla eller sätta samman dem till ny kompetens. Men kommissionen framhåller också att kompetens är avgörande för den sociala sammanhållningen i . Jag instämmer i det. I ett med hög arbetslöshet, växande ekonomiska klyftor, stora kunskapsklyftor i samhällen samt länder eller regioner som halkar efter hotas alltså inte bara innovationsförmågan och konkurrenskraften utan också den sociala sammanhållningen och stabiliteten i unionen. Här står inför stora utmaningar. Kommissionen pekar på att ca 70 miljoner av invånarna i de europeiska länderna inte har tillräcklig läs- och skrivförmåga, att ännu fler har bristande räknefärdigheter och att nödvändig digital kompetens saknas . Mer än hälften av de 12 miljoner långtidsarbetslösa som finns inom EU – helt ofattbara siffror, för övrigt – har en låg utbildningsnivå. Man pekar också på kompetensbrist och kompetensglapp, hög arbetslöshet och att många människor har jobb som inte motsvarar deras kunnande, som av arbetsgivarna i har svårt att hitta personer med den kompetens som behövs för tillväxt och innovation. Man konstaterar också att lärande i allt större utsträckning sker utanför det formella utbildningssystemet – i arbetet, på nätet, genom egen fortbildning, i sociala och frivilliga aktiviteter eller genom frivilligarbete – men att detta informella lärande, eller tysta lärande, som man kan kalla det för, sällan ges ett erkännande eller kan valideras. Det är något av bakgrunden till behovet av en ny kompetensagenda, och kommissionen menar att det kommer att krävas betydande politiska insatser och reformer på utbildningsområdet i alla medlemsstater. Kommissionen är klar över att respektive medlemsstat bestämmer om undervisningens och utbildningens innehåll samt utbildningssystemets organisation men menar att det krävs en gemensam satsning för att uppnå ändamålsenliga och hållbara resultat. Agendan är en del i ett brett arbete med olika insatser för att stärka det man kallar kompetensbasen i . Agendan innehåller sammanlagt tio initiativ, och arbetet kommer att inriktas på tre områden: kompetensutveckling, kompetenser och kvalifikationer som är jämförbara mellan medlemsländerna och bättre sätt att inventera kompetens. Initiativen är av olika slag och karaktär och är olika långtgående. Utskottet har granskat kommissionens förslag, och det finns enighet om yttrandet. Utskottet ser positivt på att stärka kompetensbasen i genom samarbete. Utskottet konstaterar att mycket redan görs på nationell nivå i medlemsstaterna. I pågår flera nationella initiativ som berörs i agendan: stora satsningar på vuxenutbildning, kvalificerad yrkeshögskoleutbildning, validering, vägledning och arbete med digitalisering. Samarbetet mellan medlemsstaterna är viktigt, och det är angeläget med erfarenhets- och informationsutbyte på utbildningsområdet, framför allt därför att EU:s medlemsstater står inför liknande utmaningar. är det viktigt att framhålla att utbildning är en nationell kompetens, det vill säga att medlemsstaterna själva bestämmer om inriktning, innehåll och utbildningssystemets organisation i varje land. Utskottet anser vidare att agendans innehåll bör ha ett mer tydligt fokus på frågor där EU:s insatser kan ge ett mervärde, till exempel jämförbara kvalifikationer och möjligheten för medborgare att röra sig över gränserna men också ett gemensamt arbete för att stärka yrkesutbildningarnas roll i de olika länderna. I yttrandet påpekas att utformningen av agendan inte får leda till att det uppstår målkonflikter i förhållande till medlemsstaternas egna ambitioner för de nationella utbildningssystemen. I har vi utbildning för vuxna som en reguljär del på olika nivåer i utbildningssystemet, inklusive yrkesutbildningar och högre yrkesutbildning. Det ger stora möjligheter till flexibelt lärande och till personlig utveckling och bildning. I har också våra folkhögskolor och all den verksamhet som finns inom folkbildningen och våra studieförbund en viktig roll. Jag tycker personligen att EU-dokumentet En ny kompetensagenda för är ganska spännande och att den innehåller flera intressanta ansatser och förslag. Jag tycker att resonemangen och förslagen om att lågutbildade ska få möjlighet att kartlägga sin befintliga kompetens och sitt behov av kompetenshöjning är intressanta. Jag tycker att valideringstankarna och möjligheten att validera så kallad tyst kunskap, informellt lärande och nyanländas kunskaper är viktiga liksom tankarna om höjd kvalitet i yrkesutbildningarna. Målet, skriver kommissionen, är ett gemensamt engagemang och en delad vision om kompetens som nyckeln till hållbara arbetstillfällen, tillväxt och konkurrenskraft för hela . Låt mig också lägga till social sammanhållning – jag tror att det är viktigt. Uppgiften är att hitta balansen mellan vad EU kan, bör och vill göra å ena sidan och medlemsstaternas egen beslutsrätt, ansvar och ambitioner för sina egna utbildningssystem å andra sidan. Jag tycker att kommissionen har en del kvar i arbetet med att förtydliga denna balans. Avslutningsvis är det bra att medlemsstaternas parlament tidigt kan komma in i diskussionen om EU-förslag. Det var också ett bra initiativ av talman att skicka meddelandet till utbildningsutskottet. Det har lett till att vi har haft en bra utskottsdiskussion, en granskning och en möjlighet till en kammardebatt om förslaget. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut. 90 (M): I likhet med vad sa vill vi i Alliansen – som jag representerar här – inom utbildningsutskottet tacka talmannen och gruppledarna som i samråd beslutat att denna fråga bör ligga till grund för en debatt. Dagens ärende gäller alltså den nya kompetensagendan för . Vi tycker att det är bra, eftersom vi ser det som högst väsentligt att tidigt får chansen att granska och debattera de eventuella beslut som kommer att beröra men som kommer att fattas i EU-sfären. De är många. till den kommunala nivån hävdar och i olika rapporter att av de beslut de fattar på olika sätt är påverkade från , antingen via rättsliga beslut eller via rekommendationer där EU har en ambition att påverka. Dagens betänkande rör det sistnämnda, nämligen ett område där EU har ambitionen att försöka påverka medlemsländerna att öka sin kompetensförsörjning. Det gör de även om de egentligen inte har befogenhet till det. Jag kommer att ha en lite annorlunda ansats än min debattör från Socialdemokraterna. Vi i Alliansen vill betona det som är frågor som EU ska engagera sig i och det som EU inte ska engagera sig i. Därför kommer jag inte att referera så mycket till vad kompetensagendan innehåller i sak. Men vi tycker att det är glädjande att ett enigt utbildningsutskott noga framhåller att utbildningsfrågorna är del av den så kallade nationella kompetensen och att EU nu endast har befogenhet att stödja, samordna eller komplettera medlemsländernas åtgärder på detta område. markerar alltså ett revir, och det gör vi på goda grunder. Med detta sagt är frågeställningarna som lyfts fram i agendan, liksom vissa av de åtgärder som föreslås, viktiga. Vem kan säga nej till att EU vill höja kompetensnivån i och att europeiska länder i högre grad ska uppmärksamma frågor såsom vuxenutbildning, ekonomiskt studiestöd och digitalisering? Det gör i alla fall inte svenska politiker, eftersom detta är precis vad vi jobbar för och har jobbat för sedan många decennier tillbaka. Men vi vill, som sagt, besluta om dessa frågor själva. Ett enigt utbildningsutskott uttalar därför också att agendan bör ha ett mer tydligt fokus på frågor där EU faktiskt kan ge ett mervärde, precis som sa. Som exempel nämner vi validering av formell och informell kompetens, vilket är avgörande för att personer som flyttar mellan olika länder snabbare ska komma i studier eller i sysselsättning. Det är något som har visat sig vara så svårt, men som är än mer trängande och angeläget i migrationens spår. Här behövs gemensamma metoder där EU kan samordna och/eller komplettera medlemsländernas ansträngningar. Men vi i Alliansen anser att det vore bra om också kan låta sig inspireras av några frågor som nämns i kompetensagendan. Det rör framför allt nya områden som lyfts fram i form av vikten att främja företagaranda och entreprenörskap, lärlings- och yrkesutbildningar och ökad studie- och yrkesvägledning. Detta är förbättringsområden som alla identifierades och aktualiserades och som behöver fortsatt uppmärksamhet genom ett strategiskt och systematiskt arbetssätt. Alliansen i utskottet välkomnar också att kompetensagendan tar ett helhetsgrepp såtillvida att den lyfter fram frågor alltifrån utbildning, via näringspolitik och till integration. Men det gör dessvärre också att agendan blir spretig och ofokuserad, och det borde åtgärdas. I sammanhanget vill vi också uttrycka vår oro för att finansieringen av det fortsatta EU-arbetet med agendan är oklar. Därför tycker vi att det som antyds i skrivningarna om att Horizon 2020, som rör mycket av forskning och innovation, och Erasmus+ väntas bidra till finansieringen är mycket illavarslande. Det känns inte rätt. Avslutningsvis vill vi i Alliansen – då talar jag för , – framhålla att vi står bakom majoritetstexten i dagens betänkande men att vi också noggrant kommer att överväga våra framtida ställningstaganden då de enskilda rättsakterna sedermera kommer att behandlas i utskottet. I detta anförande instämde (KD). 91 (SD): Jag har inte heller något annat yrkande än att ärendet läggs till handlingarna. Det var, som sagt, ett enigt utskott som ställde sig bakom detta utlåtande. Jag tänkte nämna lite grann om utskottets utlåtande. gick på ett förtjänstfullt sätt igenom själva kompetensagendan. Jag kommer att återkomma till den, måhända med en något mer kritisk touch. Jag tycker att det var ett bra och välavvägt utlåtande. Det är det bästa som jag har sett om EU i . I dokumentet nämns att EU ska ha som uppgift att komplettera, inte dubblera, verksamheter.