prot · H40946 · 2016-12-14 00:00:00 — Generellt är det mening att systemet måste bli mer begripligt och överskådligt för den enskilde. när vi talar om pensioner måste jag i detta sammanhang säga, här och , mot bakgrund av turbulensen med några fonder på premiepensionssystemets fondtorg – jag tänker närmast på – att det är statens absoluta ansvar att med varje till buds stående medel föregripa situationer så att premiepensionsspararnas pengar inte utsätts för skojare och kriminella verksamheter. Pensionsspararna måste känna sig trygga i detta. Ekonomisk trygghet vid ålderdom vet jag att regeringen handlar snabbt. Man kommer att vidta ett antal åtgärder och uppdra åt att agera på olika sätt. Detta är verkligen något som måste till. har tyckt att det ska finnas tillräckligt med pengar i pensionssystemet både för kommande generationer och för dagens pensionärer, så att en rimlig ekonomisk standard kan garanteras. Sedan kan man alltid diskutera vad som är en rimlig nivå på denna standard – det är sådant som Pensionsgruppen både analyserar och diskuterar. Analyserna visar att den absoluta fattigdomen bland kvinnor och män är mycket låg. Men andelen pensionärer med låg ekonomisk standard – den relativa fattigdomen – har ökat . Både nivån och ökningen är störst för ensamstående äldre kvinnor. Det finns också en ganska stor grupp som ligger mycket nära gränsen för låg ekonomisk standard, och även där är det mest kvinnor. Avståndet är litet och krympande. Pensionsgruppen har startat ett särskilt projekt som har fokus på att få mer jämställda pensioner och som mer eller mindre är i sin slutfas. Jag tycker att det är bra och att arbetet har skötts med styrka och snabbhet. Jag har uppfattat det så att alla partier i Pensionsgruppen är öppna för att göra förändringar i pensionssystemet som på något sätt kan förbättra situationen för de ekonomiskt mest utsatta pensionärerna. Vi ser nu att Alliansen vill höja bostadstillägget. Även om en sådan reform är träffsäker i sig och även om vi kanske alla landar i detta är det ingen absolut patentlösning. Detta måste sättas i en kontext där man analyserar vad olika åtgärder i systemet får för total effekt, inte bara för dem som har det sämst utan också i relation mellan dem som har arbetat ett helt arbetsliv och dem som inte har gjort det. diskuteras också ett förlängt arbetsliv med höjd pensionsålder utifrån det faktum att medellivslängden ökar. Ett förlängt arbetsliv ställer krav på att arbetet inte skapar ohälsa. Jag vill här påminna om regeringens åtgärdsprogram för ökad hälsa och minskad sjukfrånvaro. Men det kräver enligt min uppfattning också ett flexibelt arbetsliv, där man i olika skeden av arbetslivet deltar i olika omfattning och där man vid behov ges möjlighet till omställning och karriärbyte för att orka hela vägen till pensionen och utan att riskera ett alltför stort ekonomiskt tapp. Det är bestämda åsikt att våra pensionspengar ska placeras på ett etiskt och miljömässigt hållbart sätt. Pensionsfonderna har kommit en bra bit i detta avseende, och de har gemensamt ett etiskt råd som hjälper och vägleder i detta arbete. Jag tycker att det trots allt återstår en del att göra, och politiken måste inte bara hänga med utan också pusha på. Det är viktigt. Därför hoppas jag att det förslag om hållbara investeringar som ligger färdigt kan läggas fram och att vi kan ta beslut om det här i . Att rädda vår planet står inte i konflikt med att göra ekonomisk vinst. Det är snarare en grundläggande förutsättning för framtida hög avkastning. Det förslag som finns om hur AP-fonderna får placera är därför inte bra bara för kommande generationer, som också är framtidens pensionärer, utan även för miljön och klimatet. Ekonomisk trygghet vid ålderdom Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. 250 Socialförsäkringsminister (S): Tack för att jag får möjlighet att komma hit och tala om ett så viktigt ämne som pensioner och hur vi ska säkra ekonomisk trygghet för våra äldre. I finns det över 2 miljoner pensionärer och snart 8 miljoner framtida pensionärer. Pensioner är därför någonting som berör oss alla. De berör dig, ditt syskon, din mamma och din pappa, din mormor och din morfar, din farmor och din farfar. I lever vi allt längre och lägger allt fler friska år till livet. Faktum är att medellivslängden i ökar med ungefär tre och . Den kommer att ha ökat med en knapp minut under mitt korta anförande här i kammaren . Det är en fantastisk utveckling och en enorm framgång för politiken. Men det sätter naturligtvis också vårt pensionssystem under press. Vi behöver tillsammans i Pensionsgruppen och i arbeta vidare med hur vi adresserar detta gemensamt. Pensionen finns till för att ge trygghet under ålderdomen för dem som har varit med och byggt upp vårt land och med sitt arbete lagt grunden för vår gemensamma välfärd. En förutsättning för att vi ska kunna ge den tryggheten är att vi har ett stabilt pensionssystem, finansiellt och politiskt. Många länder i vår omvärld brottas med pensionssystem som går på knäna. Detta problem har vi inte i . Vi har ett finansiellt hållbart och avgiftsbestämt pensionssystem, där varje intjänad krona ger pensionsrätt. Det är en viktig princip som gör att det finns en tydlig koppling till arbete. Därför är också en väl fungerande arbetsmarknad med en låg arbetslöshet en viktig förutsättning för goda pensioner. För mig som har en bakgrund i den fackliga världen är det också mycket tydligt att det finns många fördelar med att långsiktigt arbeta tillsammans med dessa frågor. Det gör vi i pensionsgrupp, och regeringen sätter ett mycket stort värde i att värna den blocköverskridande överenskommelse som pensionssystemet bygger på. Att den inkomstgrundande ålderspensionen ligger utanför statsbudgeten och att en bred blocköverskridande överenskommelse står bakom pensionssystemet är viktigt, både för ekonomi och för medborgarnas långsiktiga tilltro till ett av våra absolut viktigaste trygghetssystem. Jag brukar för er som lyssnar på mig emellanåt dra historien om hur jag som nytillträdd socialförsäkringsminister fick avskaffa sjömanspensionen som infördes . Det är perspektiven som man behöver ha med sig i dessa frågor. Som flera har sagt betyder inte detta att systemet inte behöver förbättras. Grundprinciperna i pensionssystemet är riktiga. Men vi måste naturligtvis också våga utveckla och modernisera systemet för att möta de utmaningar som olika demografiska och samhälleliga förändringar medför. En sådan utmaning, som har nämnts av flera här , är skillnaden mellan mäns och kvinnors pensioner. har kvinnor i snitt en pension som är lägre än mäns. Det motsvarar i genomsnitt mindre i plånboken för kvinnliga pensionärer – . Ekonomisk trygghet vid ålderdom måste man komma ihåg att orsakerna till att det de facto ser ut så här finns utanför pensionssystemet. Roten till problemet med de ojämställda pensionerna finns på arbetsmarknaden och i hemmen. Det faktum att kvinnor alltjämt har lägre löner, i större utsträckning arbetar deltid, har större sjukfrånvaro och tar större ansvar för familj, barn och anhöriga visar sig i pensionen. Ojämställdheten samlas på hög under arbetslivet och visar sig koncentrerat i pensionskuvertet. För en feministisk regering är det naturligtvis inte acceptabelt med så ojämställda pensioner. För oss är ett mer jämställt arbets- och familjeliv därför oerhört prioriterat. Det är också därför som vi har infört en tredje reserverad månad i föräldraförsäkringen. Det är därför som vi vill att arbetsgivare ska göra årliga lönekartläggningar. Det är därför som vi vill inrätta en ny jämställdhetsmyndighet. Och det är därför som vi arbetar aktivt för att förbättra arbetsmiljön för kvinnor och få friskare arbetsplatser. Men det är också därför som vi tillsammans i pensionsgrupp under har arbetat intensivt med ett projekt kring jämställda pensioner. Vi sitter nu tillsammans på en mycket god kunskapsgrund för att kunna ta vidare konkreta förslag på lång och kort sikt för att minska pensionsgapet. Alla sex partier i Pensionsgruppen är eniga om att detta är en viktig och prioriterad fråga. ekonomi går bra. Den ökande sysselsättningen och den goda avkastningen i AP-fonderna gör att inkomst- och tilläggspensionerna höjs . Garantipensionerna kommer att öka . För pensionärer kommer det att betyda i genomsnitt mer i plånboken i allmän pension . Det är bra. vet vi att många pensionärer har det tufft. Därför har regeringen prioriterat tydliga satsningar på äldre. Vi har påbörjat arbetet med att återigen stärka vår gemensamma välfärd och utveckla den svenska modellen för ett samhälle som håller ihop. För en stark välfärd gör oss alla till vinnare. Vi har påbörjat avskaffandet av pensionärsskatten, vi har höjt bostadstillägget och vi har gjort stora satsningar på mer personal inom äldreomsorgen. Det är viktiga steg, även om vi vet att mycket finns kvar att göra. Regeringen kommer att fortsätta arbeta för att utveckla och stärka pensionssystemet för att se till att såväl nuvarande som kommande generationer ska kunna känna sig trygga med att få tillräckliga pensioner. 251 (L) replik: föreslog , där jag var chef, att åldern för att ha rätt att vara kvar i arbetslivet skulle höjas till , och i varje fall till . Det föreslogs för att vi såg en bekymmersam ohälsa bland dem som tvingades gå i pension tidigare. Men detta förslag var lika tokigt som förslag om sex till åtta brödskivor . Det lades därför en våt filt över det. Detta var ju ganska länge sedan, men blossade diskussionen återigen upp om möjligheten att, om man vill och kan, vara kvar längre i arbetslivet. Pensionsgruppen, där jag inte sitter med, diskuterar frågan. Min fråga till socialförsäkringsministern är hur länge till vi ska vänta. Det är ju sedan, eller något sådant, som det första förslaget om en höjning av pensionsåldern kom – och då föreslogs en betydligt högre ålder än den som diskuteras , nämligen . 252 Socialförsäkringsminister (S) replik: Ekonomisk trygghet vid ålderdom Jag tackar så mycket för frågan. Det pågår ett mycket intensivt arbete med denna fråga i Pensionsgruppen. Det som har varit väldigt glädjande är att vi har fört en intensiv dialog också med arbetsmarknadens parter. Man har från deras sida, både från fack och från arbetsgivare, gjort tydliga inspel kring vad man ser som viktiga frågor att få med för att vi ska kunna höja pensionsåldern. En sådan fråga var själv inne på tidigare när hon resonerade kring möjligheten att ställa om under arbetslivet. ser vi att det är till exempel den sortens incitament vi behöver öka på. Är man som undersköterska kanske slut i axlarna vid 50 behöver det nämligen finnas en annan väg för att kunna ställa om och arbeta längre. Jag tycker att den diskussion vi har haft med arbetsmarknadens parter har varit mycket bra. Den visar nämligen tydligt att vi å ena sidan har en grupp arbetstagare i som har kanske både kunnat och velat bidra på arbetsmarknaden högre upp i åldern. Å andra sidan har vi grupper, inte minst bland kvinnodominerade yrken, där det finns en betydligt större ohälsa och där orsakerna till att man lämnar arbetsmarknaden är just att man inte orkar hela vägen. Att få ihop ett paket som faktiskt gör den här resan både trolig och möjlig för människor tror jag är helt nödvändigt. Men det är också nödvändigt att vi tar ansvar för pensionssystemet genom att inte vika undan ens för sådana frågor som kan upplevas som politiskt svåra. Vi måste våga ta i denna fråga tillsammans. 253 (L) replik: Detta är en viktig fråga även i ett vidare perspektiv, nämligen vad gäller den ålderism som har funnit präglar många länder i världen. Den präglar länderna med bäst ekonomi – välfärdsländerna – mest, och utmärker sig som ett land där ålderism och dess konsekvens åldersdiskriminering är förhärskande. Om man då höjer pensionsåldern blir det en signal ut till samhället om att vi värdesätter denna generation och ser den som en resurs i samhället. Här finns en hel del underlag, som jag har läst, till Pensionsgruppen. De visar att årsrika människor kan vara en tillgång om förutsättningarna är rätt. Jag lyssnar alltså gärna till lite mer kommentarer kring just de underlag som pekar på hur denna generation kan synas mer ute i arbetslivet – och då som ett led i arbetet mot ålderismen. 254 Socialförsäkringsminister (S) replik: Jag delar till fullo den bild du ger uttryck för, , det vill säga att vi när det gäller den äldre arbetskraften i har en alltför förhärskande syn att man behöver lämna vid 65. Det är också många som faktiskt känner sig tvingade att lämna sin arbetsplats då, i stället för att vara kvar i arbetslivet. Ekonomisk trygghet vid ålderdom Det blir extra slående, skulle jag vilja säga, när vi dessutom befinner oss i en demografisk situation i där vi inte minst – vilket talade om – vet att vi inom flera sektorer på arbetsmarknaden och framöver kommer att ha ett arbetskraftsbehov som överstiger tillgången på arbetskraft. Det innebär att vi som land verkligen inte heller har råd att inte låta äldre, erfarna människor som vill vara kvar och bidra till arbetslivet få en möjlighet att göra det. Jag tycker att vi har sett några spännande och tydliga exempel i samband med migrationskrisen . Då såg vi såväl lärare som socialsekreterare och andra som faktiskt fick möjlighet att komma tillbaka in och återigen bidra. De lämnade sin pensionstillvaro för att stötta upp och hjälpa i ett krisläge. Jag tror också att den utveckling vi har i kommer att ge vid handen att vi inte kommer att ha råd att ha den här attityden gentemot äldre arbetskraft. Där har vi en gemensam uppgift från politikens sida, skulle jag vilja säga, att lyfta fram problematiken. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 14 Ekonomisk trygghet för familjer och barn Ekonomisk trygghet för familjer och barn betänkande 2016/17:SfU3 Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn (prop. 2016/17:1 delvis) 255 (M): Jag vill inleda med att yrka bifall till vår reservation nr 10. är ett av världens mest jämställda länder, och det ska vi såklart vara stolta över. Men trots en generös föräldraförsäkring, en väl utbyggd barnomsorg och tydliga jämställdhetsideal har många svårt att få livspusslet att gå ihop. Samhällets förväntningar på kvinnor och män som föräldrar och yrkesarbetande skiljer sig åt, vilket i praktiken begränsar valfriheten. Småbarn, skolbarn och tonåringar, karriär och hemarbete, socialt liv och egna åldrande föräldrar är inte uppgifter som enkelt låter sig förenas på dygnets korta . Därför är just tid den mest värdefulla tillgången för de allra flesta familjer. RUT-reformen, som den tidigare alliansregeringen genomförde, har inte bara gjort svarta jobb vita och skapat flera tusen jobb främst för kvinnor; den har också gett föräldrar och familjer möjlighet till avlastning i vardagen så att mer tid har kunnat frigöras till annat. Därför vill vi i att taket i RUT-avdraget tredubblas. Att förstärka är en central del i att ge familjer mer tid för varandra och öka deras frihet och självbestämmande. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Föräldrapenningen är en central del av familjepolitiken, och i kombination med bland annat förskola och annan pedagogisk verksamhet medverkar föräldraförsäkringen till att stödja båda föräldrarnas möjligheter att kombinera föräldraskap och förvärvsarbete genom möjligheten att vara hemma med barnen när de är små. Svenska kvinnor arbetar i hög grad under småbarnsåren, och även män är föräldralediga. Men mycket återstår att göra innan samhället och arbetslivet är jämställda. Kvinnor och män arbetar i genomsnitt lika många timmar , men män ägnar mer tid åt förvärvsarbete medan kvinnor ägnar mer tid åt hemarbete. Vi vill uppmuntra en jämnare fördelning av föräldrapenningdagarna mellan föräldrarna, vilket även kan bidra till ökad jämställdhet på arbetsmarknaden. Ett mer jämställt föräldraskap ser vi som en central del i arbetet med att minska sjukskrivningstalen bland kvinnor och även löneskillnaden mellan män och kvinnor. Till skillnad från regeringen är dock vi i inte villiga att offra familjers frihet och självbestämmande. Vi tror inte på vare sig tvång eller kvotering. I stället för att avskaffa jämställdhetsbonusen, som regeringen nu gör, skjuter vi till medel för att behålla just jämställdhetsbonusen i föräldraförsäkringen. Därigenom bevarar vi familjers rätt till självbestämmande, som vi uppmuntrar till en jämnare fördelning av föräldrapenningdagarna utan att tvinga fram en fördelning genom kvotering. Vi vill också utreda möjligheten att införa en jämställdhetsbonus för uttaget av vab-dagar. Vidare är en ökad flexibilitet i föräldraförsäkringen önskvärd. Familjers situationer kan se väldigt olika ut. En miljon familjer innebär miljoner olika förutsättningar, och därför måste familjepolitiken vara flexibel och anpassa sig efter verkligheten – inte tvärtom. En annan fråga där vi i ser ett tydligt behov av förändring gäller reglerna om underhållsstöd. Enligt de nya reglerna, som trädde i kraft , ska underhållsstöd inte längre lämnas om den bidragsskyldige föräldern i följd har betalat in underhållet till i rätt tid. Då ska i stället föräldrarna komma överens på egen hand. Vi delar regeringens uppfattning att fler föräldrar bör ta ett ekonomiskt ansvar som är förenligt med deras egna ekonomiska förutsättningar, men vi vill i stället se ett system som är lättöverskådligt och förutsebart. Det skulle minska konflikterna mellan separerade föräldrar och stärka stödet till barnen. Därför vill vi tillsätta en utredning med uppdrag att i grunden göra om dagens system med underhållsbidrag och underhållsstöd. Vi vill återupprätta arbetslinjen i den ekonomiska familjepolitiken. Möjligheten till långvarigt uttag av föräldrapenning försenar nyanlända föräldrars etablering på arbetsmarknaden. I synnerhet gäller detta utrikes födda kvinnor. Vi vill därför begränsa rätten till föräldrapenning på grundnivå för den som har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. För den som saknar sjukpenninggrundande inkomst föreslår vi att föräldrapenning beviljas fram till barnets ettårsdag och att begränsningen växlas mot en ökad rätt till förskola för att öka arbetsmarknadsdeltagandet. På det sättet bryter vi passivitet och bidragsberoende mot ett aktivt jobbsökande som i förlängningen ska leda till jobb och egen försörjning. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Jobb och egen försörjning är nämligen en förutsättning för att föräldrar ska kunna ge sina barn en god start i livet. Den bästa familjepolitiken är därför en politik för fler jobb och tillväxt. På område efter område försämrar regeringen emellertid tillkomsten av nya jobb. Många av regeringens åtgärder slår dessutom hårdast mot den grupp vars intressen man uttalat ett särskilt mål att värna, nämligen kvinnorna. I RUT-sektorn slår man mot kvinnorna med halveringen av RUT-avdraget. I välfärden ger man sig på kvinnorna som undervisar våra barn och tar hand om våra äldre med förslag om vinstbegränsningar och förbud. Man gör det i familjepolitiken när man slopar jämställdhetsbonusen, ändrar reglerna för underhållsstöd och när man med kvotering vill styra över familjers vardag och livspussel. 256 (S) replik: Jag har en fråga till och om det hon talade om i slutet av anförandet om att stärka arbetslinjen och om att de som ännu inte kommit in på arbetsmarknaden bör få föräldrapenning på grundnivå begränsat . Gäller det alla? Gäller det om man är ung och inte har kommit in på arbetsmarknaden? Gäller det dem, eller gäller det bara dem som är nyanlända? 257 (M) replik: Precis som jag nämnde i mitt anförande gäller de nya regler som vi föreslår både för dem som har tillfälligt uppehållstillstånd i och för dem som inte har sjukpenninggrundande inkomst i . 258 (S) replik: Innebär det att jag som ung studerande förälder ska ha på grundnivå, eller ska jag ha som alla andra? 259 (M) replik: Jag vet inte riktigt om jag förstår varför frågeställaren inte förstår mitt svar. Jag sa precis det, och jag upprepar det igen. Det ska gälla för alla som saknar SGI, det vill säga sjukpenninggrundande inkomst. 260 (SD): Vi debatterar socialförsäkringsutskottets betänkande 2016/17:SfU3 Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn. Det blev ganska sent . Det är premiär för mig med kvällsdebatt. Det var ju kul. Det är i varje fall någonting. Jag blev också påmind av partikamrater, bland annat per Facebook, att jag glömde säga ”herr talman” i replikskiftet med i den tidigare debatten. Jag får kanske upprepa ”herr talman” lite fler gånger än jag hade tänkt i anförandet. Demokrati är inte bara majoritetsbeslut. Demokrati innefattar också respekt för individers fri- och rättigheter. Så långt är vi förhoppningsvis närmast rörande överens här inne. Men det finns fler aspekter i en representativ demokrati som vår, till exempel opinionen. Har man fått mandat att förvalta det förtroende som väljarna har gett en kan man inte med äran i behåll helt blunda för opinionen och köra över människor. Ekonomisk trygghet för familjer och barn Man har som politiker naturligtvis ett ansvar att basera alla sina ställningstaganden även på sin egen ideologi, på fakta, på ett helikopterperspektiv över samhället, och så vidare. Det är självklart, men man kan inte bara helt strunta i opinionen. Men det gör den här kammaren ändå. Det jag tänker på är såklart tvångskvoteringen av föräldraförsäkringen. Beroende på vilken mätning man vill luta sig emot skiftar opinionen rörande denna kvotering. Så är det när man mäter opinion. Det skiftar helt enkelt. Men, herr talman, det finns inget stöd för påståendet att föräldrar, de män och kvinnor som berörs av föräldraförsäkringen, vill att vi politiker ska bestämma vem av föräldrarna som är hemma si och så mycket med barnen. Min åsikt är att det bästa vore att göra om försäkringen helt så att den ekonomiska situationen för respektive hushåll inte påverkas över huvud taget av vem som är hemma. Det skulle underlätta för valfriheten och också för människor som har behov av att vara på arbetsmarknaden att vara det. Framför allt ska de vuxna, myndiga, ansvarsfulla medborgare som skaffar barn och därmed blir föräldrar fortsätta att betraktas som just vuxna, myndiga och ansvarsfulla medborgare. De ska själva kunna få välja om pappa eller mamma ska vara hemma med lilla i till exempel . Det vore frihet. Det vore jämställdhet. Det är, herr talman, tyvärr en bit kvar innan vi kan se ett sådant system. Ett bra steg på vägen är dock att helt avskaffa kvoteringen av den nuvarande föräldraförsäkringen. Det är inte politikers uppgift att pilla i saker innanför tröskeln i folks hem, och föräldrar vill inte ha det så. Det är tillåtet att helt strunta i opinionen. Men jag hoppas innerligt att den här frågan kommer högre på dagordningen inför valet, för jag är säker på att denna nonchalans gentemot skattebetalarnas åsikter straffar sig om så blir fallet. Vi måste prata om barnbidraget och särskilt flerbarnstillägget. De flesta av våra socialförsäkringar är till för att människor inte ska hamna på obestånd. De är till för att den som är ekonomiskt svag, permanent eller tillfälligt, ska ha mat på bordet, krasst uttryckt. Barnbidraget och flerbarnstillägget är dock inte av en sådan art. Även den som har en inkomst som vida överstiger grundläggande behov, och mycket mer därtill, får barnbidrag. För relativt stora grupper är barnbidraget något man kan undvara, lägga åt sidan för sämre tider, köpa något kul för, och så vidare. Man kan fråga sig hur bra det systemet är. Är det ett ansvarsfullt förvaltande av skattepengar? Man kan diskutera om barnbidraget ska vara behovsprövat, eller på annat sätt kopplat till den ekonomiska situationen. Det tänker dock inte jag göra närmare . Att däremot, som regeringen valt att göra, höja flerbarnstillägget tycker jag är en särdeles dålig idé. Det är inte för att jag har något emot att familjer med fler än två barn får mer pengar att röra sig med, tvärtom. Jag är själv pappa till tre döttrar.