prot · H30958 · 2016-01-26 00:00:00 — De pratar om att skaffa sig taxikort och börja köra taxi för att slippa gå på försörjningsstöd när tiden för etableringsplanen är över för deras del. Vad säger ministern till dem? Vi behöver dem, och de behöver komma igång och jobba. Någonstans är det en bugg i systemet. 96 Statsrådet (S): Låt mig börja med att tacka för att hon har väckt interpellationen. Det här är ett oerhört angeläget ämne för regeringen, inte minst eftersom regeringspartierna gick till val och formade regeringen på att sänka arbetslösheten och öka sysselsättningen i . Det här är också oerhört angeläget ur ett individperspektiv, precis som beskriver. Jag har också träffat läkare och andra grupper med sjukvårdsutbildning som just talar om att deras händer förtvinar eftersom de går dag ut och dag in, månad ut och månad in och kanske år ut och år in utan att få använda de kunskaper och erfarenheter de har med sig. Det är också därför som regeringen gör dessa stora satsningar på . Mig veterligen har man inte tidigare i modern tid ökat anslag riktade till just arbetet med validering på det sättet. Det handlar under innevarande år om en nästan femdubbling av anslaget jämfört med hur det var 2014. Det är också viktigt att påpeka att med den nya generaldirektören på har det blivit en nystart i arbetet. har sett över sina processer och snabbt fått ett nytt arbetssätt på gång som jag tycker mig se redan börjar ge resultat. Jag hoppas verkligen att vi kan korta ned handläggningstiderna kraftigt för de individer som snabbt vill komma i arbete och inte minst för att hälso- och sjukvården ska klara av sitt rekryteringsbehov även . När det gäller den specifika fråga som ställer, huruvida ansvaret för valideringsprocesserna ska övergå från till Universitets- och högskolerådet, är det ett av de alternativ som vi tittar på i . Men eftersom beredning fortfarande pågår och vi inte har kommit till några beslut i frågan är det alldeles för tidigt för mig att uttala mig om vilken väg regeringen kommer att välja. Även om regeringen skulle gå i den riktning som pekar på, att flytta över ansvaret till Universitets- och högskolerådet, är det ändå viktigt att fokusera på vad vi kan göra här och för att stärka processerna och korta handläggningstiderna. En förflyttning av ansvaret tar åtminstone ett par . Under den tiden måste vi se till att stärka verksamhet. 97 (M): Då förstår jag varför jag inte fick svar på frågan. Det pågår en beredning, och vi ska naturligtvis avvakta den. Det är bra att det finns med i beredningens uppdrag att titta på frågan om att låta Universitets- och högskolerådet ha huvudansvaret för all validering. Det är intressant att titta på . nämns ofta som ett gott exempel i fråga om validering. Volymerna är inte lika stora i som i , men vi kan titta i närområdet. Jag hörde för att man i kan validera 60 000 olika yrken. Det kanske finns bra modeller att titta på så att vi inte behöver uppfinna hjulet på egen hand. De högutbildade syrierna jag träffade sa att de är specialistutbildade. De har redan specialistkompetens i sina examina, men måste de gå igenom samma procedur som de med grundutbildning. Syrierna menar att med tanke på alla nyanlända borde specialisterna få gå i snabbspåret. Vi delar regeringens uppfattning att detta måste ske utan att minska på kvalitetskraven. Det är viktigt. vet jag inte hur länge snabbspåret har varit igång. Det vore intressant att höra från ministern om det går att se någon skillnad. Har det gått fortare eller inte? De fem specialisterna som jag träffade tidigare mejlade mig och berättade att de äntligen hade fått besked från att processen för deras del har börjat rulla. Vi ska inte diskutera myndigheter här, men de har under försökt att få svar på frågan varför det inte händer något med deras betyg. Betygen finns hos . Svaret från myndigheten är att man inte vet. Det är inte okej. Myndigheten måste ändå kunna svara att det beror på en anhopning av ärenden. I det här fallet hade man sagt att det berodde på att det skulle komma en ny lagstiftning, och då lades ärenden på vänt. Men rullar det i alla fall. En effektiv validering är ett viktigt led i integrationen. går vi över från de stora volymerna av migration – som säkert kommer att fortsätta länge – in i integrationsdelen. Det är en gigantisk utmaning. För de människor som har en specialistutbildning i bristyrken, där svenska landsting verkligen behöver folk, är det oerhört viktigt att få igång dem direkt. De kan vara brobyggare till sina landsmän och de som talar samma språk. Vi behöver deras kompetens på alla sätt och vis. SKL och SCB har gjort en sammanställning av vad som faktiskt behövs framgent. Det kommer att fattas ungefär en halv miljon människor i välfärdssektorn. I till exempel vård och omsorg i kommun inklusive socialtjänst kommer det 2022 att fattas 144 000 enligt SKL och SCB. Tack och lov att det kommer människor till ! Vi behöver verkligen var och en av dem. I hälso- och sjukvården måste 89 000 anställas, och det är på grund av pensionsavgångar. Vi blir också fler människor i landet som behöver vård, omsorg, socialtjänst etcetera. Vi måste få till detta så att det blir bra rull på valideringsinstrumentet. 98 Statsrådet (S): Det låter som att jag och är överens i mångt och mycket. När det gäller de läkare och tandläkare som inte har fått besked och där processen har dröjt har jag svårt att kommentera enskilda fall. Men, som sagt, det är viktigt att påpeka att har haft en väldigt ansträngd situation. Man har helt enkelt haft för få handläggare. Vid sidan av processen som kanske inte har varit up-to-date och vid sidan av samverkan och samarbete som kanske hade behövt förnyas och moderniseras har man också haft för få handläggare. Det är bland annat till det som de här nya pengarna faktiskt har gått. Jag hoppas att detta ska vara en av de punkter som ska kunna åtgärda i det nya arbete som man har påbörjat. Snabbspåret presenterades ju av mig själv och arbetsmarknadsminister . Det gjorde vi när överenskommelsen mellan Arbetsförmedlingen och arbetsmarknadens parter var klar. Snabbspåret rullar igång , så det är alldeles för tidigt att säga vilka effekter det har. Men förhoppningen är naturligtvis att det ska ha stora effekter. Det som alla inblandade aktörer tror är att tiden från det att man går in i en valideringsprocess till det att man kommer ut och jobbar i hälso- och sjukvården ska kunna förkortas med kanske . Det vore fantastiskt om vi kunde genomföra detta. Man kan bara räkna på vilka samhällsekonomiska – vid sidan av personella – vinster det finns att göra på att dessa personer snabbare kommer ut i arbete. Låt mig också säga någonting om de rekryteringsbehov som vi står inför. De är stora. Jag har ingen anledning att ifrågasätta de siffror som finns. Vi ska också veta att vi har stora utmaningar framför oss med kompetensförsörjningen inom hälso- och sjukvården. Det är just därför som regeringen har påbörjat ett arbete inom ramen för nationell samling för kompetensförsörjning. Vi har samlat relevanta aktörer inom hälso- och sjukvårdssektorn, alltifrån fackföreningar, professionsberedningar till arbetsgivare, representanter för privata vårdgivare och också patienter från brukarföreningar för att tillsammans diskutera hur problembilder ser ut. Är det något som behöver förändras i ansvarsförhållanden mellan till exempel stat, landsting och andra aktörer? Vad kan vi gemensamt göra för att lösa de problem och utmaningar som vi ser framför oss? Vad skulle behöva komma till extra för att möta de rekryteringsbehov som vi ser? Vi har haft väldigt bra samtal i grupperna. Vi har behandlat alltifrån utbildningarnas innehåll och dimensionering till hur vi använder våra resurser inom hälso- och sjukvården. Med dessa samtal som grund tror jag att vi har möjlighet att ge myndigheter i uppdrag att i budgetprocesserna anslå medel, men också naturligtvis i nära samverkan med inte minst kommuner och landsting. Vi kommer att ta itu med en stor del av de utmaningar som vi har på rekryteringsområdet. 99 (M): Jag kan konstatera att vi har en samsyn kring att vi måste bli effektivare, absolut, och det är gott så. Jag hörde att hälften av de nyanlända som har kommit hit kommer att ha arbete . Det betyder att den andra halvan inte kommer att ha något arbete . Landstingen har redan nu ett jättestort behov av högutbildade inom hälso- och sjukvård. Jag undrar om man kunde införa ett snabbspår direkt redan när personer kommer till . Naturligtvis måste valideringen ske med kvalitet, och det är vi också överens om. När handläggningstiderna på stiger i takt med att allt fler söker sig till gäller det att så snabbt som möjligt erbjuda förutsättningar för att få ett jobb. Därför tycker vi att borde få ett tydligt uppdrag att fokusera på jobb vid placering av asylsökande. Om man kunde införa ett snabbspår kanske man direkt skulle tänka att personer inom hälso- och sjukvård borde komma till ett asylboende i den region där det behövs sjukvårdspersonal. Redan när asylsökande anvisas till ett asylboende borde det finnas ett snabbspår. Sfi-undervisningen behöver stärkas. De som har långa universitetsutbildningar är ofta väldigt duktiga på att lära sig språk fortare. Man ska inte placera alla i sfi och tro att alla har samma förutsättningar. är man bättre på det, men tidigare läste den som var läkare tillsammans med den som inte hade högskoleutbildning, kanske inte ens grundskoleutbildning. 100 Statsrådet (S): Vi är absolut överens om att man borde kunna göra mer, men det är också viktigt att påminna inte minst kammaren om att med tanke på det stora mottagandet som har varit har det handlat om att få de mest grundläggande funktionerna att fungera och att tillfredsställa de mest grundläggande behoven. Det har kanske varit svårt att göra det lilla extra som hade underlättat inte minst valideringsprocessen. Det är också därför som det har varit så viktigt att få till det andrum som börjar ge effekt. Vi ser ett minskat antal asylsökande, men också större möjligheter för det svenska samhället att ta hand om och börja etablera de människor som kommer hit. har vi en period framför oss där vi behöver vända och vrida på varje sten. En stor del som vi inte har talat så mycket om i den här debatten är just landstingens roll. Landstingen spelar en enormt stor roll. Det finns många väldigt goda exempel runt om i landet där landstingen har gått före för att utforma system, rutiner och processer för att identifiera vilka som har en vårdutbildning eller vårderfarenhet. Hur ser den ut? Sedan måste man kunna anordna svenskundervisning eller hitta praktikplatser för att personer snabbare ska kunna komma in i verksamheten. Detta tycker jag är väldigt positivt. De erfarenheter som finns från , och andra ställen tar vi nu med oss på central nivå för att se hur man sprida goda exempel och se till att det som fungerar i de enskilda exemplen blir en standard över hela landet. Jag välkomnar interpellation och ser fram emot att samarbeta i dessa frågor. Överläggningen var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2015/16:301 om vaccinationsprogrammet 101 Statsrådet (S): har frågat mig om det finns beredskap och vilja att garantera att vaccinationsprogrammet upprätthålls samt om jag har någon handlingsplan för hur jag och regeringen ämnar hantera denna utmaning. Jag vill inleda mitt svar med att framhålla vaccinationers betydelse för att upprätthålla folkhälsan i . Den uppkomna bristen av vissa vacciner är allvarlig. Hitintills har folkhälsan inte påverkats, men situationen måste hanteras för att minimera risken för att det sker. Problemet är dock inte ett isolerat nationellt problem, och orsakssambanden är komplexa då läkemedel till största del hanteras på en global marknad. Frågan är föremål för diskussioner på såväl EU-nivå som global nivå. Det allmänna vaccinationsprogrammet för barn är framgångsrikt och effektivt både i omfattning och täckningsgrad, och det är av största vikt att det även fortsättningsvis ska förbli så. Enligt smittskyddslagen är landsting och kommuner skyldiga att erbjuda de vacciner som omfattas av nationella vaccinationsprogram. I denna skyldighet ligger även att upphandla och säkerställa tillgången till de vacciner som krävs för att genomföra programmen. Kommuner och Landsting (SKL) bedriver ett samarbete med berörda myndigheter i syfte att säkra vaccinationstillgången på såväl kort sikt som på lång sikt. Myndigheterna på nationell nivå som arbetar med de nationella vaccinationsprogrammen ska bistå landsting och kommuner med att hantera och underlätta i en situation när brist på ett vaccin hotar eller brist redan har uppstått. , som har ett nationellt samordningsansvar, ska till exempel bedöma lämpligheten för alternativa produkter som ersätter vaccin vid brist i programmen och göra anpassningar i nationella vaccinationsprogram i samråd med samt göra prioriteringar för hur vaccin kan användas vid bristsituationer. granskar och beslutar om inkomna licensansökningar. I den mån det framkommer att det finns alternativ till vacciner i det allmänna vaccinationsprogrammet för barn är det som ska hantera licensansökningar för ersättningsvacciner. har på regeringens uppdrag kartlagt restnoteringar av läkemedel och analyserat vad de beror på samt hur information om dessa på ett mer systematiskt sätt kan göras tillgänglig för att underlätta hanteringen vid bristsituationer. En rapport lämnades till regeringen . Rapporten remitterades och ska besvaras . SKL har på sin webbsida publicerat vilka åtgärder som de tillsammans med och har för att säkra tillgången på vaccin på kort sikt men också på lång sikt. Det är bland annat följande åtgärder:  , och Kommuner och Landsting har ställt sig bakom en gemensam rekommendation om att vaccin till spädbarn bör prioriteras.  har tagit fram rekommendationer för att de barn som löper störst risk att utsättas för tuberkulossmitta ska kunna få vaccin.  För att förbättra förutsättningarna för att säkra tillgången på vaccin på kort sikt har SKL föreslagit att rekommendera landstingen att göra en volymuppskattning inför beställningar av vaccin så fort som möjligt. SKL påbörjar också en utredning av hur kommande upphandlingar kan genomföras för att långsiktigt säkra tillgången på vacciner. Min bedömning är att den nuvarande ansvarsfördelningen mellan aktörerna inom området är tydlig. Jag ser positivt på de åtgärder som vidtagits och som samordnats av SKL med stöd av berörda nationella myndigheter. Syftet med åtgärderna är att hantera följderna av de uppkomna bristerna på vacciner samt motverka att sådana uppstår på nytt. Jag kommer fortsatt att noga följa frågan såväl nationellt som internationellt. 102 (M): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Egentligen skulle vi ha kunnat avsluta denna debatt här och genom att statsrådet här och lovade att skulle få ett tydligt mandat att nationellt ansvara för samordning beträffande vaccininköpen. Men det gör inte statsrådet. I sitt svar delar han min bedömning om det allvarliga i det rådande läget. Han hänvisar till mycket annat, inklusive tillsatta utredningar, internationella bristtrender, utmaningar i hanteringen etcetera. Det som saknas är det som jag och många med mig, såsom föräldrar till ettåringar och femåringar hemma i och annorstädes i , hade väntat oss: kraften och beslutsamheten att agera. Statsrådet avslutar sitt svar genom att säga: ”Jag kommer fortsatt att noga följa frågan såväl nationellt som internationellt.” Därmed har statsrådet av egen kraft hänvisat sig själv till åskådarläktaren. Detta tyder på att statsrådet aktar sig för att peka med hela handen, trots att han kanske borde göra det och trots att frågan – om jag spetsar till det – handlar om liv och död. Statsrådet vet att dagens system inte är vare sig hälsoekonomiskt eller kostnadseffektivt. Mina frågor kvarstår, herr talman. Varför har vi inte ett nationellt beredskapslager för vaccin? Varför hanteras och i praktiken styrs inköpsprocessen av 21 regioner eller landsting? Varför tar inte statsrådet intryck av den norska respektive den finska modellen, som utgår från samordnat nationellt vaccininköp? har som bekant fått 160 000 nya människor . Prognoserna är alltjämt osäkra . Dessa människor har också vaccinationsbehov. Hur tänker statsrådet? Vi har haft dödsfall i kikhosta i hos spädbarn. I och vaccinerar man sina gravida mammor för att skydda spädbarnen. Vi i gör inte det. Det är bråttom, herr talman. Risken för en epidemi ökar medan de byråkratiska kvarnarna rullar. Varje beslut i frågan har enligt initierade bedömare en ledtid på hela . När vi fattar ett beslut kommer alltså verkan . Glädjande nog kommer vaccin mot hepatit B, vilket har rekommenderat . Det är på väg in i barnvaccinationsprogrammet, enligt dagens info från . Situationen bedöms som allvarlig. Leveranserna för det kortsiktiga behovet lider av störningar, och för det långsiktiga behovet garanteras inga leveranser. Regeringen har vant oss vid mycket långsamma beslutsrörelser, eller än värre: passivitet. Vacciner räddar liv och skapar skydd. Är ministern utöver löftet om att personligen följa utvecklingen beredd att bli en del av vaccinverkligheten? 103 Statsrådet (S): Det är en mycket angelägen fråga som vi nu har att diskutera. Som jag sa i mitt interpellationssvar är vacciner grunden för att upprätthålla en god folkhälsa i och naturligtvis även globalt. Men att förenkla problematiken så gravt som gör tror jag inte gynnar saken. Det är inte något som kommer att underlätta för oss att hitta lösningar på de problem och utmaningar som vi ser. Som jag försökte säga i mitt svar lever vi i en globaliserad värld. Det här är preparat och vacciner som upphandlas på en global marknad. Det kommer inte att hjälpa om man centraliserar upphandlingen. Det kommer inte att lösa problematiken med att det finns brister i att få fram vacciner. Det system som vi har och den ansvarsfördelning som råder mellan centrala myndigheter och regioner och landsting är en ordning som i mångt och mycket fungerar. handlar det om att se vad vi kan göra för att förbättra denna genom att till exempel utbyta information i större skala och vara mer förutseende än . Att leka ”hela havet stormar” och göra om systemet tror jag inte på. Jag tror att det i värsta fall kommer att ta enormt mycket energi och kraft utan att leda till att vi får fram de nödvändiga vaccinerna för att hjälpa inte minst barn och unga. 104 (M): Jag tackar statsrådet, men det är just där vi skiljer oss åt. Jag har i mina händer en rapport från utredningstjänsten beträffande vaccinationer. Jag beställde denna rapport just för att situationen bedömdes som så allvarlig. Jag har även intervjuat en hel del folk, bland annat ordföranden i , som är verksam hemma i . Han bekräftar att situationen är allvarlig. Nej, det är inte fråga om ”hela havet stormar”. Ansvaret ligger tungt på oss som politiker när det kommer till att skydda medborgarnas liv. Att förhindra att risk för epidemier uppstår och ha en god beredskap är för mig en plikt som kräver direkt handling och inte är någon byråkratisk övning. Smittskyddslagen har ej individperspektivet, utan fokus ligger på att skydda befolkningen. I dessa sammanhang som berör nationen bör vi se till att systemet och ansvaret är sammanhållet och koncentrerat, så att allt fungerar snabbt och effektivt. I motsats till statsrådet, herr talman, gör jag bedömningen att det finns oklara mandat som leder till brister i programmet och därmed ineffektivitet i programmet. Det föreligger oklarheter i mandat mellan , regioner och landsting då ansvarar för beredning medan regioner och landsting ansvarar för inköp genom möten med till och med enskilda leverantörer. Den synpunkten delar smittskyddsläkarna i . De efterlyser också klarspråk i frågan då det föreligger risk för liv. Statsrådet är väl medveten om detta men undviker trots det att ta styrpinnen i sina händer. Det som är intressant i sammanhanget är att det är en organisationsfråga. Oavsett hur statsrådet eller undertecknad vill se på saker och ting talar verkligheten ett annat språk. Vi har försäljningar och inga garantier att tempot i vaccinationsprogrammen kan upprätthållas 2016 och 2017. Det som riktigt rejält sätter fart på stresshormonerna i mig är ledtiderna. När statsrådet fattar beslut dröjer det till dess att beslutet verkställs i verkligheten. Det handlar om unga liv. Det sas att det är att leka ”hela havet stormar”, eller hur statsrådet vill formulera det, att lyfta upp frågan här. Men innerst inne tror jag att statsrådet delar bedömningen. 105 Statsrådet (S): Jag beklagar om jag var otydlig i mitt svar. Jag tycker att det är bra att frågan kommer upp. Det är viktigt att det diskuteras. Vaccinationsprogrammet är grunden för en god folkhälsa. Jag hakade upp mig på resonemanget att man tycker att ledtiderna är alldeles för långa. Jag är den första att skriva under på att vi har väldigt långa ledtider. Jag skulle önska att det gick fortare med väldigt många processer i det politiska beslutsfattandet. Det som använder som resonemang är att ledtiderna i det nuvarande systemet skulle vara för långa och att man därför måste göra om det från grunden och ha ett centralt inköp av vacciner. Men kan fråga sig hur långa ledtiderna blir för att komma till den ordningen och göra om systemet. Det handlar också om ett par innan man skulle kunna vara i en situation där man kan ha centrala inköp. Frågan är: Är det inte bättre att se till att dagens system fungerar lite bättre? Vi kan avhjälpa de eventuella avarter som finns och reda ut om det finns eventuella missförstånd eller brister i ansvarsförhållanden mellan olika delar i syfte att snabbare kunna få tillgång till de vacciner som skulle behövas. Vore det inte bättre än att vi ska ställa vår förhoppning till att ett helt nytt system som kanske kan vara på plats om två ska lösa den situation vi står inför just här och ? Det tycker jag är huvudfrågan. Det är också därför som mina ansträngningar har handlat om att se över det nuvarande systemet och hur vi från nationell nivå kan understödja den regionala nivån i att möta bristen på vaccin. Det handlar naturligtvis också om att samla in information, vara behjälplig och se över vad vi kan göra för att stärka den svenska positionen på den globala marknaden. Det är en bättre väg att gå än att i en situation med brist börja göra om systemet. Det är bättre att få det system som redan existerar att fungera bättre. 106 (M): Tack, statsrådet, för diskussionen! Jag tror att statsrådet försöker skapa en genväg. Det handlar inte om att göra om det. Som jag tolkar det är relativt ny i sin roll. Det finns underlag från Kommuner och Landsting om vaccinbrist etcetera. Vad man möjligtvis kan titta på är hur samordningen mellan och de olika regionerna och landstingen fungerar. Med mina ögon och öron konstaterar jag att det kan finnas en form av konkurrens sinsemellan alla dessa 21 myndigheter. När konkurrens kryper in i de situationerna skapar man en viss ineffektivitet. Jag har hört talas om att varje region eller landsting separat träffar leverantörerna. Då blir det ännu värre. Förmodligen handlar det inte om att göra om hela systemet. Men det gäller att, tillåt mig använda uttrycket, hitta buggarna i systemet. Jag återkommer till den känsla jag hade. Jag tror innerst inne att statsrådet och jag har en gemensam tankeplattform. Det gäller bara att agera. Det kan vara motiverat med ledtid. Men om det är motiverat kan vi tappa kontrollen över situationen. Då kan riskerna för en epidemi dyka upp från ingenstans. Det vore väldigt besvärande och tråkigt för landet. 107 Statsrådet (S): Jag är glad att debatten har tagit den vändning som den har gjort. verkar vi börja vara överens om vad som behöver göras. Vi ska inte göra om systemet från grunden, eftersom det tar en massa tid och energi. Vi ska snarare koncentrera oss på att få det nuvarande systemet att fungera bättre. Det är precis som säger. har ett samordningsansvar.