prot · H30973 · 2016-03-02 00:00:00 — Tyvärr vet vi inte vad strategin ska innehålla, och det enda besked vi får när vi efterfrågar strategin eller vill hjälpa till med goda idéer till strategin är att den dröjer. är frågan hur länge till det ska dröja innan svensk landsbygd får förutsättningar på plats för att utvecklas och producera på ett sätt som vi vet att den kan. Det har snart gått av den här mandatperioden, och det går inte längre att skylla på tidigare alliansregeringar eller att man inte var förberedd inför valet. Regeringen måste börja komma med förslag till som vi kan ta ställning till här i kammaren. För landsbygdens skull duger det inte att ta bort ett fungerande projekt som Matlandet och ersätta det med illusioner och luftslott. står vi här, och och Alliansen har en rad goda förslag som skulle kunna fylla det tomrum som regeringen har skapat. Tyvärr får vi ingen majoritet för våra förslag, utan Socialdemokraterna och väljer att hänvisa till pågående utredningar och luftslott som dröjer. I betänkandet kan vi läsa att det kommer en livsmedelsstrategi, att det kommer en ny djurskyddslag och att det kommer förslag från landsbygdskommittén. Men ingenstans står det vad dessa förslag kommer att innehålla eller när de kommer till kammaren. Och fram till dess står landsbygd och stampar otåligt, mjölkbönder lägger ned och exporten av svenska livsmedel sjunker. Den regionala tillväxten är viktig för att få en landsbygd som det går att bo på, verka i och bruka på olika sätt. ser inte likadant ut, och behov och förutsättningar ser olika ut. Vi tror att de gröna näringarna kan bidra som en tillväxtmotor i detta och att det skulle gå inom ramen för landsbygdsprogrammet. Hela ska leva, och hela ska få förutsättningar för att stå på egna ben. Men då måste människor få förutsättningar att stå på egna ben. Den innehöll en rad konkreta förslag till beslut, men regeringen har valt att lägga förslagen i malpåse i väntan på kommande livsmedelsstrategi och djurskyddsproposition. Det är synd, för det finns många goda förslag att göra konkreta lagförslag av . Men även dem säger majoriteten nej till i väntan på något som kanske kommer. förslag skulle kunna bygga på Matlandet och ge bättre förutsättningar för jord- och trädgårdsnäring att producera och konkurrera på en global marknad. Vi har unika förutsättningar med vårt klimat, som bidrar till unika produkter. Vi har bland världens mest miljövänliga jordbruk, men vi behöver sjysta konkurrensvillkor för att komma ut på den globala marknaden. Att driva företag i är krångligt som det är , med många regler och lagar att hålla kolla på som företagare. Det är därför ytterst viktigt att inte lägga på en ökad regelbörda och skatter på en redan utsatt bransch, som regeringen faktiskt gör . Det regelförenklingsarbete som Alliansen startade behöver fortsätta, och de skattelättnader vi gjorde gynnade såväl djur som landsbygd och företagare. Vi har valt att lyfta frågan om småskaliga slakterier som ett sätt att göra livsmedelsproduktionen mer lokal och minska djurtransporterna. Vi föreslår att det ska skapas bättre förutsättningar för betande djur för att hålla hagmarken öppen och öka den biologiska mångfalden. Utan betande djur växer landsbygden igen. Men tyvärr säger majoriteten nej till detta med hänvisning till att det kommer en proposition . 157 (SD): är det , och de första tranorna har anlänt till . Det är ett sant vårtecken. Vi som lever vårt dagliga liv i den verklighet som vi debatterar – landsbygden och landsbygdspolitiken – kan se hur det blir ljusare dag för dag, hur snön sakta försvinner, hur hararna leker på fälten och det sakta börjar bli vår. Naturen är härlig, och att som människa och bonde få leva och verka i denna verklighet är faktiskt en ynnest. Jag tror att många delar den känslan, och jag tror faktiskt att vi alla är bönder i våra hjärtan. Jag vill yrka bifall till reservation nr 5, om jordbrukets konkurrenskraft, och reservation nr 12 om jordbrukets miljöpåverkan, men vi står givetvis bakom samtliga reservationer. Det har blivit allt svårare att bo och tjäna sitt uppehälle på landsbygden. Många unga människor ser sig tvingade att söka sig därifrån trots att de inget hellre vill än att stanna kvar i sin hembygd. Den politik som bedrivs av de andra partierna verkar mest ha som syfte att beskatta de boende på landsbygden extra hårt, som statliga jobb flyttas till storstäderna och det offentliga samhällets närvaro på landsbygden gradvis eroderas. har kanske världens mest djur- och miljövänliga jordbruk, en tradition som vi i i princip vill bevara. Den nuvarande trenden, emellertid, medför en ständigt minskande svensk jordbruksproduktion, vilket per automatik innebär ökad import av livsmedel från länder med betydligt lägre ambitioner på miljö- och jordbruksområdet. Det kan inte vara bra för vare sig djur eller natur. Många svenskar tar det öppna och varierade kulturlandskapet för givet, helt enkelt eftersom man inte riktigt inser att om ingen brukar marken så växer den igen. Den som emellertid förstår sambandet mellan det brukade, öppna landskapet och ett livskraftigt lantbruk kommer förmodligen att vilja ha lantbruket kvar. Vi sverigedemokrater vill inte alla gånger se den där skarpa linjen som ibland tycks finnas mellan människa och natur. Mänsklig närvaro i naturen är en förutsättning för att den ska upplevas och därmed uppfattas. har nästan en femtedel av hag- och betesmarker försvunnit. Ända har ängsmarker och naturliga betesmarker minskat kontinuerligt i det svenska odlingslandskapet. Ur biologisk hänsyn är dessa hag- och betesmarker några av de mest värdefulla och intressanta naturtyperna vi har när det gäller artrikedom. Det handlar mycket om att bevara ett vackert öppet landskap med goda förutsättningar för livsmedel, sysselsättning, boendemiljöer, turism, rekreation och artrikedom. Det är av största vikt att vända den utveckling som skett. Vi anser att tillsammans med andra myndigheter i högre grad bör verka för att bevara och utveckla hag- och betesmarkerna. Trots relativt goda geografiska förutsättningar för ett både miljövänligt och högproduktivt jordbruk i har den så kallade självförsörjningsgraden sjunkit stadigt. Detta innebär att vi i producerar mindre än hälften av de livsmedel vi konsumerar. Detta ser vi i som resultatet av en politik som pågått , där man har negligerat lantbruket och jordbrukares villkor. Den dramatiska tillbakagången i produktionsvolymer är inte en normal utveckling, och det är inte en kraft som man inte kan ta hänsyn till. Jordbruket i har, som vi ser det, drabbats av byråkrati och ett brett spektrum av regler och förordningar. Vi anser att tydliga insatser bör göras och att man måste sätta upp mål för jordbruksproduktion och självförsörjningsgrad. Skatt på bränsle är en viktig inkomstkälla för staten, men genom så kallad återföring av koldioxidskatt har vi, netto, en lägre skatt för lantbruk och skogsbruk. Problemet är att lantbruks- och skogsbruksföretag fortfarande betalar mer skatt på bränsle än i våra grannländer. Vi i anser att vi måste nå ett jämlikare förhållande. Vi vill därför sänka skatten på diesel för lant- och skogsbruket till den nivå som råder i , alltså per liter. har andra partier diskuterat skatter på handelsgödsel eller vägslitage. Det är något som vi i vårt parti motsätter oss. Dessutom anser vi att i det rådande läget bör arbeta för tidigarelagda och snabbare utbetalningar av direktstöd och miljöersättningar till bönderna. ser positivt på regeringens initiativ att ta fram en svensk livsmedelsstrategi. Den har en stor potential, och de gröna näringarna sysselsätter kanske 400 000 personer i . Svensk livsmedelsindustri har ett exportvärde motsvarande . Därför är det positivt med en svensk livsmedelsstrategi och att man lyfter konkurrenskraften. Insatserna är höga. En fortsatt kräftgång för det svenska jordbruket innebär en risk att ytterligare 20 000 jobb förloras som är direkt kopplade till näringen och kanske 20 000–25 000 förlorade arbetstillfällen i branscher som är påverkade av de gröna näringarna. Vi anser också att regeringen fortsatt bör stödja satsningar på innovation och utveckling inom livsmedelssektorn. För att främja exporten av svenska livsmedel bör arbetet med lands- och anläggningsgodkännanden prioriteras. Små och medelstora livsmedelsföretag kan behöva stöd med kompetensutveckling. De behöver också tillgång till riskkapital, och man behöver underlätta generationsskiften och inträden för nya företag. vill klassa jordbruk som miljöpåverkande verksamhet i stället för att, som , likställa det med gruvtäkter och annan industri. Detta skulle förenkla handläggningen för miljötillstånd och anmälan av animalieproduktion. Det måste bli enklare att bedriva jordbruk utan att överge de höga ambitionerna vad gäller miljö. Det handlar om att se systemet ur ett helhetsperspektiv. Många lantbrukare upplever att de är underkastade en rent drakonisk byråkrati och känner dessutom att de befinner sig i ständigt underläge gentemot myndigheter, vars tjänstemän har makten att försvåra eller till och med stänga deras verksamhet. Miljökontrollverksamheten genomsyras tyvärr ibland av en stor orutin med låg kunskap om den faktiska verksamhet som ska kontrolleras. Det gör att en del lantbrukare när de får besök måste förklara grundläggande biologiska samband och avsätta tid och resurser till att rätta rena felaktigheter. Det är viktigt att de som arbetar med djur- och miljötillsyn har en relevant kompetens för ändamålet. Just därför menar vi till exempel att man när man jobbar med djurskyddstillsyn i animalieproduktion i största möjliga mån ska ha en egen yrkeserfarenhet av djurhållning. Reglerna kring tvärvillkoren betyder att lantbrukarna ska uppfylla ett antal verksamhetskrav inom till exempel tvärvillkorsområdet djurskydd för att få fulla stöd. Överträdelser bestraffas med procentmässiga avdrag. Gör man fler fel blir avdragen mycket större. Tyvärr har många av tvärvillkoren systematiskt tillämpats felaktigt i . har självt medgivit att dess avdragssystem har varit felaktigt. Det har resulterat i att tusentals lantbrukare har fått avdrag för fel som de inte har begått. Trots detta tänker man inte reglera det ekonomiskt. Det duger inte, som vi ser det, i en demokratisk rättsstat. Har man gjort fel får man rätta till det. Vi i anser att utgör en helhet, och vi tror att det som är bra för landsbygden är bra för hela landet. Staden och landsbygden behöver varandra. Vi anser också att ett livskraftigt jordbruk är en förutsättning för en levande landsbygd, men det går inte att lagstifta kring öppna och levande landskap. Detta finns endast om det är lönsamt att bedriva jordbruk och hålla djur. Landsbygdens villkor och de gröna näringarna utgör kärnan för vår Sverigevänliga politik. 158 (C): Jag ska för tids vinnande fatta mig kort och göra lite reflektioner runt reservationerna nr 6 och nr 13, till vilka jag för övrigt yrkar bifall. Jag ställer mig frågan, herr talman, om nuvarande regering verkligen menar allvar med att satsa på utveckling i hela . Jag gör det med anledning av att de sista resterna av Matlandet avskaffades i en ändringsbudget fastställd av regeringen kort utan att det ersattes av någonting annat. Jo, förresten, det ersattes av beredningar, utredningar och förslag till strategier. Men det leder, herr talman, inte till några nya jobb eller några nya verksamheter på den svenska landsbygden. Man tog alltså bort en satsning som gav nya riktiga jobb och nya riktiga verksamheter i skilda delar av vårt land. Den gav oss exempelvis ett stort antal nya småskaliga slakterier, som förutom att de gav jobb också gav en bättre djurvälfärd. Satsningen gav oss många upplevelseverksamheter, vilket i sin tur har resulterat i att vi har fått ett flertal nya verksamheter som till och med har fått en stjärna i Guide . Satsningen gav oss en riktigt stor exportökning av svenska livsmedelsprodukter. Denna satsning, som gav så mycket, togs alltså bort utan att ersättas av någonting annat. Jag frågar mig, herr talman, om det inte är snudd på bedrägeri att ta bort någonting som har givit en sådan utväxling utan att ersätta det med någonting annat som åtminstone har förutsättningar att ge en utväxling i form av verksamheter och jobb, så att hela landet kan fortsätta att utvecklas. Det är en annan sak, herr talman, som jag tänkte säga några ord om. Regeringen åker till och skriver på ett globalt avtal om att vi ska förbättra oss när det gäller vår ganska stora påverkan på vårt klimat. avstyrker man motioner som handlar om att ge förutsättningar för att ställa om det svenska jordbruket till att bli fossilfritt. Jag förstår inte logiken, herr talman, i att avslå de motioner där det ges förslag om att förverkliga det som jag faktiskt trodde att vi var överens om i kammaren. Med detta, herr talman, vill jag återigen yrka bifall till de två reservationer som jag har nämnt i mitt anförande. 159 (V): EU:s gemensamma jordbrukspolitik är en centralistisk subventionspolitik som gynnar storföretag och leder till stora utsläpp. Den politiken slukar nästan hälften av EU:s samlade budget. Jag önskar att vi i ett klubbslag kunde avskaffa den och se till att vi själva fick bestämma över de pengarna och politiken. Men tyvärr är det inte riktigt så enkelt. Landsbygdsprogrammet är en del av EU:s gemensamma jordbrukspolitik. Lite förenklat kan man säga att landsbygdsprogrammet är den mindre dåliga eller kanske ibland rent av den positiva sidan av EU:s gemensamma jordbrukspolitik. I landsbygdsprogrammet finns det projekt mot övergödning och projekt för att hålla ängs- och hagmarker öppna. I landsbygdsprogrammet finns de så kallade Leaderprogrammen, som engagerar tusentals människor när det gäller miljöfrågor runt om i landet. I landsbygdsprogrammet finns också stöd till utbyggnad av bredband i glesbygden. Allt det är bra verksamhet. Men jag ifrågasätter varför landsbygdsprogrammet är så byråkratiskt uppbyggt. Innevarande period löper . Bara en sådan sak, att man har ett program som planekonomiskt omfattar och som är väldigt svårt att ändra under den tiden, kan man verkligen ifrågasätta. Jag tänker också på arbetet med det nuvarande landsbygdsprogrammet som både den tidigare borgerliga regeringen och den nuvarande S-MP-regeringen höll på med. Jag vet att när man skickade in ett konkret förslag till fick man med vändande post 333 invändningar från . Det var 333 invändningar mot förslaget till landsbygdsprogram från . Alla måste besvaras, och det måste motiveras. Det var invändningar från mot klimatprojekt i för att minska utsläppen och mot stöd till olika former av djurskyddsprogram och till odling av bönor på . Detta hade man i en massa detaljerade synpunkter på. Det håller inte. Vi kan inte hålla på så här. En väldigt stor del av vår energi kan inte bara läggas på korrespondens med byråkrater nere i . Här måste regeringen driva på för att göra landsbygdsprogrammet och hela jordbrukspolitiken mindre byråkratiska och mindre pengaslukande. Det handlar om att vi ska få mer av ett nationellt självbestämmande. Långsiktigt hoppas jag att vi kan åternationalisera jordbrukspolitiken, så att vi kan få bestämma över den här politiken på hemmaplan utan byråkrater nere i . Man kan titta på innehållet i nuvarande landsbygdsprogram. Jag tycker att det är olyckligt att det numera inte finns några konkreta mål för hur den ekologiska produktionen ska öka i . Det har funnits inskrivet i tidigare landsbygdsprogram, men det avskaffades 2010, tror jag, av den dåvarande borgerliga regeringen. Ett landsbygdsprogram är ju ett bra verktyg just för att främja ekologisk produktion, eftersom vi och i synnerhet EU går in med pengar. Då kan man också ställa krav på vad pengarna ska bidra med. Vad skulle kunna vara mer motiverat att våra gemensamma resurser ska gå till än en ökad produktion av ekologiska livsmedel? Här har vi i konkreta förslag på omfattningen – hur mycket ekologisk produktion vi hoppas på att man skulle kunna få till stånd i . Vi tror att ungefär en tredjedel av den svenska jordbruksarealen borde kunna bedrivas ekologiskt. Fram till borde man kunna uppnå detta mål. Man borde också kunna göra målsättningar för hur mycket ekologiska livsmedel man skulle kunna ha i den offentliga sektorn. Jag vet att det är lite svårt att komma med de här förslagen nu eftersom landsbygdsprogrammet är klubbat, men det går att revidera. Sådana här förslag tycker jag ska lyftas fram också inom ramen för livsmedelsstrategin, som jag hoppas blir verklighet snart. Jag vill instämma med en del av de föregående talarna när det gäller att hela förfarandet med den svenska politiken för livsmedel lämnar en del övrigt att önska. hoppas vi verkligen att vi kan uppnå mycket av det vi vill inom livsmedelsstrategin. Det får inte bli ännu en papperstiger. Jag vill nämna ytterligare en sak. Jag inledde med att tala om EU:s jordbrukspolitik och subventionerna i stort. Jag tror att det finns en bild där ute om att saker och ting ändå går åt rätt håll: EU:s jordbrukssubventioner minskar totalt sett, och de är nog inte riktigt lika dåliga som förut. Jag vet inte om det är helt med sanningen överensstämmande, herr talman. inrättade EU en så kallad krisreserv – ett subventionsprojekt i mångmiljardklassen där subventioner ska fortsätta att gå ut till ineffektiva och miljöbelastande företag som tycker att de behöver subventioner från . Jag ifrågasätter att man inrättar en sådan här krisreserv. Jag ser också med stor oro på de kraftiga höjningarna av de så kallade säljfrämjande åtgärder som finns inom EU:s jordbrukspolitik. De här subventionerna ska mer än trefaldigas . Det handlar alltså om rena reklampengar för jordbruksprodukter som har en lite sviktande ställning på marknaden. Ett konkret exempel: Om svenska folket äter mindre nötkött kan man få pengar från till så kallade säljfrämjande åtgärder för att bedriva reklamkampanjer för att människor ska äta mer kött. Jag förstår verkligen inte logiken i detta. Om konsumenterna så att säga röstar med fötterna eller plånboken och säger att de vill äta mindre av detta ska förstås inte gå in och korrigera det. Avslutningsvis, herr talman, yrkar jag bifall till reservation 13, som rör omställning till ett fossilfritt jordbruk. Jag tycker att det finns rätt mycket mer att göra för att minska utsläppen från arbetsmaskiner inom jordbruket och skogsbruket. Här kräver vi fler konkreta förslag från regeringen. 160 (L): Jag yrkar bifall till utskottets ställningstaganden i betänkandet förutom vad gäller punkt 1, Landsbygdsprogrammet, och punkt 10, Omställning till ett fossilfritt jordbruk. Under punkt 10 har Liberalerna en reservation tillsammans med övriga allianspartier och , som jag också yrkar bifall till. För att vara tydlig handlar det om reservation 13, densamma som yrkade bifall till alldeles . Man kan konstatera när vi diskuterar landsbygdspolitik att den egentligen är väldigt mångfasetterad. Det blir lätt så att vi hamnar i att diskutera jordbruk. Jordbruket och de areella näringarna har en jättebetydelse på landsbygden, men det finns också andra delar att diskutera. Det gäller att se helheten – hur stad och land är beroende av varandra. Liberalernas utgångspunkt i sammanhanget är en generell politik som gynnar alla i både stad och land och var man än bor i landet. Man ska se helheten. Det handlar till exempel om en politik där man inte genom hög beskattning på arbete och företag motverkar möjligheten att utveckla företag och skapa sysselsättningstillfällen. Det slår hårt inte minst mot landsbygden. För oss liberaler är det viktigt att människor har makt, och får ha makt, över sin situation och möjligheter att forma sin framtid oavsett var man bor. Jag tycker att det känns som viktiga utgångspunkter i sammanhanget. När man diskuterar landsbygdspolitik måste man också lyfta fram frågor om service, företagande, utbildning och infrastruktur. Inte minst det sista är en viktig fråga. Frågorna diskuteras på lite olika ställen i vid lite olika tillfällen. Vi kan också konstatera att skillnaderna är stora runt om i landet. Det ser helt enkelt olika ut, och förutsättningarna är olika. Därför måste också lösningarna skilja sig åt. En viktig ingrediens i den politik som förs, inte minst för landsbygden, är att man skapar framtidstro. Även om människor väljer att bo på landsbygden ska de kunna ha förutsättningar att skapa en god framtid för sig själva och de sina. Detta för mig osökt över till det som har diskuterats här om landsbygdsprogrammet. Jag kan rakt upp och ned hålla med : Detta är den positiva delen av EU:s jordbrukspolitik. Men även här skulle man naturligtvis vilja se att det var lite mindre byråkratiskt. Jag har sett på kartor och så vidare hur det går till när man söker miljöersättningar. Vi vanliga dödliga, som inte har sysslat med detta, ser att det är en extrem detaljeringsnivå. Man kan undra hur det kan krävas av människor att de ska göra detta för att få ut sina ersättningar. Det är viktigt att landsbygdsprogrammet har en sådan utformning att det ger regional tillväxt utifrån att hela landet ska leva. Det handlar naturligtvis om att stärka de areella näringarnas konkurrenskraft. Det har sagts mycket om det . Men det handlar också om insatser för att utveckla besöksnäringen på landsbygden, vilket har stor betydelse för många delar av landet. Det som tog upp om Matlandet tål att nämnas. Det har med matproduktion och livsmedelsproduktion att göra, men det har också i många stycken med besöksnäringen att göra. Man har unik svensk mat i olika regioner av . Statistiken för visar att turistnäringen i enligt omsatte och bidrog till 160 000 arbetstillfällen. Många av dessa jobb finns i stora städer, men många finns också på landsbygden. Turistnäringen är en spridd och växande näring i . Jag vill också lyfta fram den möjlighet som landsbygdsprogrammet ger till olika miljöersättningar. Genom miljöåtgärder kan man skapa förutsättningar för en hållbar livsmedelsproduktion som man främjar öppna landskap, som är viktigt för den biologiska mångfalden och som förstärker natur- och kulturvärden. Det går att få ersättningar. Man får ersättningar för betesmarker, slåtterängar, skogsbete, mosaikmarker, gräsfattiga marker och så vidare. Ni hör själva! När man ska söka ersättning ska man klassificera sin mark nästan på kvadratmetern när i dessa kategorier. Det är en grannlaga uppgift, och man kan diskutera om det verkligen ska behöva vara på den nivån. Vi får jobba och sträva med detta gentemot EU så att det inte ska behöva vara så. Detta är relativt små kostnader och satsningar för samhället, men för de människor som jobbar ute i landsbygd och glesbygd med dessa frågor är det ersättningar som är avgörande för verksamheten. Det är ofta diversifierade verksamheter, där ett antal är mycket avgörande för om det ska gå ihop eller inte. Vi har i några interpellationsdebatter diskuterat fördröjningar av utbetalningar av bland annat dessa miljöersättningar. Då hjälper det inte att man kan konstatera att det mesta av ersättningarna har betalats ut. Det hjälper inte just dessa människor, som i så hög grad är beroende av miljöersättningar. I grunden är det helt oacceptabelt att vi har hamnat i en situation där myndighetens väl och ve har gått före den enskildes rättigheter att få ut sina pengar. Jag säger väl och ve, men det finns förklaringar om att vi inte har fungerande it-system och så vidare. Men, som sagt, det hjälper inte den som inte får sina pengar. Vi kan tala om öppna landskap när det handlar om biologisk mångfald. Men det har också visat sig att ett öppet landskap är en tillväxtfaktor i sig. Det är nämligen i dessa områden som människor verkligen vill bosätta sig. I sådana områden kan människor bosätta sig och starta andra verksamheter bara för att de tycker att det är så vackert där. Öppna landskap är, som sagt, någonting som vi verkligen måste främja, både med tanke på biologisk mångfald och med tanke på annat. Jag ska säga något om livsmedelsstrategin. Det finns stora förhoppningar om den.