prot · H309124 · 2016-06-21 00:00:00 — Ska vi fixa välfärdens finansiering framöver krävs en hållbar plan. Det är dags för regeringen att presentera den . Jag ser fram emot att vi i enlighet med den reservation som och har får en bättre analys av skatteutgifterna . Även jag vill ta tillfället i akt att önska en glad sommar. 60 (S) replik: Olika skatteförändringar brukar ha olika syften. Som jag nämnde i mitt anförande är det övergripande syftet med skattepolitiken att säkra finansieringen av välfärden. Syftet med alkohol- och tobaksskatterna är mer folkhälsopolitiskt. Det finns också skatter för att till exempel styra mot minskad miljöpåverkan. Det är inte så konstigt att det är så. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter Vad gäller resultaten och om det här urgröper ekonomin och vi försätter landet i ekonomisk kris, som här antyder, får vi titta på hur utvecklingen ser ut. talade om förhoppningar om framtida investeringar. Det är klart att det finns planer, och vi gör också satsningar för att få investeringar, både offentliga och privata, till stånd. Om man tittar på tillväxtsiffrorna ser man att tillväxten delvis är driven av ökade investeringar, framför allt privata sådana. Vi kan också titta på resultaten på arbetsmarknaden där vi tillbaka har en kraftigt minskad arbetslöshet, trots de saker som många menade skulle innebära en katastrof för till exempel ungdomars sysselsättning på svensk arbetsmarknad. Vad gäller underskotten i de offentliga finanserna känner vi alla till historien. Vi ärvde stora underskott. Vi har fortfarande underskott, men de minskar för varje budget. Vi kommer att komma tillbaka till balans i ekonomin. behöver inte oroa sig över det. 61 (SD): budgetmotion heter Sammanhållning och trygghet. vill arbeta utifrån ambitionen att skapa ett samhälle där människor känner trygghet och samhörighet, där lag och ordning råder, där utbildningssystemet fungerar, där industrin och övriga näringslivet har rimliga villkor, där stad och land hänger ihop och där skattesystemet ger drivkrafter till deltagande på arbetsmarknaden. Det handlar om att erbjuda en attraktiv arbetsmarknad för såväl akademiker som hantverkare, vårdpersonal, servicepersonal och alla andra yrkeskategorier också för den delen. står för en mycket hög andel av de nya arbetstillfällen som skapas i . har en offensiv strategi för att underlätta för småföretag att expandera, helt enkelt genom att minska deras kostnader. Den så kallade allmänna löneavgiften utgör cirka en tredjedel av de totala arbetsgivaravgifterna och är en extra skattekostnad på arbete som är mycket kännbar just för småföretag. vill helt avskaffa den allmänna löneavgiften för samtliga företag med upp till nio anställda. Samtliga företag med en lönesumma motsvarande nio tjänster med genomsnittlig lön per löntagare undantas från den allmänna löneavgiften. Det innebär att totalt 300 000 småföretag helt undantas från allmän löneavgift, vilket ger ekonomiskt utrymme att nyanställa. Företag med en högre total lönesumma betalar allmän löneavgift enbart på de delar som överstiger takbeloppet. På så sätt undviker man de tröskeleffekter som annars skulle kunna uppstå när företag växer från mikro- till småföretag och vidare till medelstora företag. har också förslag på att reformera sjuklöneansvaret så att småföretagarnas börda ytterligare minskas. Varje företag får då göra avdrag för sina sjuklönekostnader motsvarande maximalt nio anställda. Sammantaget innebär det stora lättnader som också har uppskattats enligt många undersökningar. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter som småföretagande är viktigt bör man framhålla att industrin är en motor i den svenska ekonomin. Den svenska industrin sysselsätter direkt 650 000 personer och ytterligare 350 000 personer inom den industrirelaterade tjänstesektorn. Om man räknar med de verksamheter som indirekt uppstår kring industrier och som genererar export- och skatteintäkter ökar antalet. Antalet anställda i industrin har varit relativt stabilt , trots att det från olika håll har uttryckts tvivel om industrins framtida betydelse. menar dock att kommer att behöva bevara och utveckla sin industri, och vi behöver ge industrin förutsättningar för det. Det är viktigt att framhålla att man från politiskt håll inte i detalj kan bestämma vilken typ av industrier som blir framtidens vinnare. I slutändan styr marknaden. Vi tror att det finns en tendens att negligera betydelsen av våra traditionella förädlingsindustrier knutna till skog, gruvor och verkstadsindustri. Det tror vi är fel eftersom dessa industrier bedöms vara viktiga för ekonomiska utveckling. vill också föra en politik som gynnar både stora och små företag. Men eftersom mycket tyder på att framtidens nya arbeten skapas i mindre företag krävs ett nytänkande gällande ägande. Ägande av företag ska inte vara förbehållet en liten elit. Dessutom är privata tillgångar ett viktigt instrument för ekonomisk utveckling. vill öka ambitionerna för det redan befintliga investeraravdraget för privatpersoners möjligheter att investera främst i mindre bolag. Detta avdrag, som infördes , tror vi inte har nått sin fulla potential . Vi skulle därför genom ekonomiska incitament vilja stimulera till ökat ägande av svenska företag och ökade investeringar i nystartade och befintliga mindre bolag. Det ger produktion av svenska varor och tjänster producerade av svenskar i företag ägda av svenskar. Enligt myndigheten definition bor ungefär en fjärdedel av befolkning på landsbygden. Det är ca 2,3 miljoner människor i någon av de 158 kommuner som kan klassas som landsbygdskommuner. Inom begreppet landsbygd ryms en mångfald av olika ekonomiska, miljömässiga och sociala förutsättningar och förhållanden. Det som förenar landsbygdskommuner är att de i större utsträckning än städer är präglade av naturen, det brukade landskapet och de glesa strukturerna. Men det finns också en stor variation och många olika särdrag som utmärker de olika landsbygderna. Det finns därför anledning att tala om landsbygder i stället för om bara en landsbygd. Vi vill föra en politik för hela landet som gynnar människor oavsett var i landet de bor. Vi uppfattar att man i många delar av upplever sig som åsidosatt och oviktig för rikspolitiken. Det vill vi ändra på. är hela parti. Detta perspektiv är relevant för vår strävan efter ett som håller ihop och där människor upplever sig delaktiga i samhällsutvecklingen. upplever många ungdomar att de tvingas flytta från landsbygden för att få arbete, vilket leder in i en negativ demografisk spiral. står för en landsbygdsvänlig politik som främjar de gröna näringarna och småföretagsamhet generellt. Det kräver att man möjliggör för näringsverksamhet på landsbygden så att näringslivet på landsbygden ges ekonomiska förutsättningar för att investera och anställa. Det kan också vara aktuellt med utbildningsinsatser så att företag på landsbygden faktiskt kan anställa kompetent personal när de vill expandera sin verksamhet. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter finns det ett större segment lågutbildad okvalificerad arbetskraft – inte minst importerad sådan – som vissa vill försörja med bidrag och andra vill skapa fler jobb åt genom sänkta löner. menar i stället att en bättre åtgärd är att sänka inkomstskatten för låginkomsttagare. I vår budgetmotion föreslår vi att det tillsätts en parlamentarisk kommitté som får i uppdrag att utreda möjligheten att avskaffa inkomstskatt för inkomster på . Vi ger också några exempel på förslag till finansieringslösningar som den utredningen skulle kunna jobba vidare med. Gällande regeringens skrivelse nr 98, Redovisning av skatteutgifter , tycks det som att den socialdemokratiskt ledda regeringen har för avsikt att upprätthålla skattelättnader för företag att anställa invandrare genom såväl instegsjobb, där företag får en stor del av lönekostnaden finansierad av staten när man anställer invandrare, som nystartsjobb, där företagen får samma lättnad för att anställa långtidsarbetslösa. När det här infördes var den uttalade målsättningen att även nystartsjobben skulle gynna just invandrare eftersom dessa är överrepresenterade i arbetslöshetsstatistiken. Det här var en reform som infördes av den borgerliga regeringen. Jag skulle tycka att det vore bättre att avskaffa den i stället för vissa andra av den nuvarande regeringens skattehöjningar. Jag konstaterar också att nystartsjobben inte längre ska redovisas som skatteutgift utan i stället på utgiftssidan i statsbudgeten, vad nu det kan tänkas vara bra för. Jag kan avslutningsvis yrka bifall till reservation nr 2 i finansutskottets betänkande FiU20. 62 (M) replik: Regeringen saknar en plan för – det är alldeles tydligt. Den och samarbetspartiet driver igenom skadliga skatter som drabbar hushållen. Men där är regeringen inte på något sätt ensam. har tre förslag till finansiering av de egna reformer som talade länge och väl om. Det handlar om helt slopat jobbskatteavdrag. Det handlar om helt avskaffat ränteavdrag. Och det handlar om en kraftigt höjd moms. Det är skattehöjningar som med knivskarp precision slår mot hårt arbetande människor med helt vanliga lån. Varför vill finansiera jobbfientliga reformer, som till exempel höjd a-kassa, med en trippelstöt mot vanligt folk på det här viset? 63 (SD) replik: Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter Jag tycker att det verkar som att inte riktigt har förstått innebörden i våra förslag. Det som hon nu räknade upp – jobbskatteavdrag, moms och ränteavdrag – är som sagt förslag på finansiering av det riktiga jobbskatteavdraget, som vi föreslår. Det jobbskatteavdraget innebär att det inte ska vara någon skatt på inkomster . Det handlar alltså om att ersätta det nuvarande jobbskatteavdraget med ett annat jobbskatteavdrag. Vi har tittat på möjligheten att finansiera det. Det handlar till exempel om att se över momssatserna. Och det kanske ska vara ett avtrappat och på slopat ränteavdrag. Men här var det som sagt fråga om att tillsätta en parlamentarisk kommitté som skulle utvärdera möjligheten att genomföra detta. I normalfallet, när det gäller skarpa förslag som vi lägger fram i samband med höstbudgeten, brukar huvuddelen av det som vi sparar in på vara invandringsrelaterat. Det handlar om besparingar på den kostsamma asyl- och anhöriginvandringen och den enorma massinvandring som vi drabbades av , inte minst. Detta är något som har upprätthållits , inte minst under den borgerliga regeringen. Där finns det väldigt mycket att spara in på. Det är tragiskt att inte de borgerliga partierna har insett det tidigare. 64 (M) replik: Då står man alltså här och torgför reformer som man inte kommer att genomföra – om man nu backar från just de förslag som man har fört fram i sin motion. Det handlar om en ekonomisk politik där de vanliga hushållen blir de stora förlorarna. Jobbskatteavdraget plockas bort. Och ränteavdragen tas bort. Detta görs helt utan en motsvarande skattelättnad på något annat håll. har historiskt sett när det gäller en rad frågor och utmaningar endast gett ett enda svar. När jag nu ställer lite mer ingående frågor om den ekonomiska politiken börjar man återigen att dra sig till det svaret. Jag tycker att det är beklagligt. Hur tror att det påverkar människors inställning till arbete och människors vilja att göra rätt för sig när man riktar alla sina skattehöjningar mot just dem som jobbar? Hur bidrar de reformerna till att man klarar finansieringen av framtidens välfärd? 65 (SD) replik: Jag uppfattade att jag fick två frågor. Lyckligtvis kan jag besvara båda två med exakt samma svar. Det var nämligen så att vi föreslog att vi i den här parlamentariska kommittén skulle nå fram till att vi skulle kunna avskaffa skatten på de första 150 000 intjänade kronorna. Det gynnar framför allt låginkomsttagare väldigt mycket, jämfört med de jobbskatteavdrag som finns . Det gynnar även medelinkomsttagare mycket. Höginkomsttagare gynnas endast marginellt. Det är det som är den motsvarande skattesänkningen. Det är det som de andra alternativ som räknade upp, moms och ränteavdrag, ska kompensera för. Det kommer också i allra högsta grad att vara en kompensation för dem som har barn och för dem som har lån och för dem som har höga konsumtionskostnader just för barn och för sitt boende. De kommer att tjäna mest på den sänkta skatten, i alla fall om de hör till de lägre segmenten på löneskalan. Det är helt enkelt där som kompensationen kommer. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter Det skulle vara intressant om parti skulle vara intresserat av att delta i den parlamentariska kommitté som vi föreslår. Är man inte det blir det naturligtvis svårt att genomföra någon sådan. 66 (KD): Transparens och öppenhet ska vara ledord inom politiken. Regeringen bör därför alltid efter bästa tillgängliga kunskap och förmåga redovisa effekterna av den förda politiken. Allmänheten, journalister, forskare och bedömare av olika slag har rätt att få del av den informationen på ett tillgängligt sätt. Den skrivelse vi diskuterar är ett försök i rätt riktning, men den skulle kunna bli än bättre . Det skulle kunna vara mer analyser och mer sammanhängande resonemang som bidrar till kunskapsökning inom området. Av skrivelsen Redovisning av skatteutgifter – det handlar alltså om stöd eller utgifter som går via skattesystemet – kan man konstatera att saldopåverkande skatteutgifter uppgår till . Den enskilt största skatteutgiften inom mervärdesskatteområdet uppstår genom den reducerade skattesatsen för livsmedel. Denna skatteutgift är 27,8 miljarder. Enligt mitt sätt att se det har det varit en lyckad satsning. Det är bara att se på de arbetstillfällen som skapats . Det är kanske även dags att vi försöker ta nästa steg i detta, det vill säga se på dem som producerar våra livsmedel i . Jag tänker givetvis på till exempel våra mjölkbönder som, om vi inte gör något, försvinner en efter en. Jag inser att våra mjölkbönders framtid är en annan debatt men ändå inte. Den reducerade mervärdesskatten har följt oss ett tag, och vi diskuterar mervärdesskatter i allmänhet alldeles för lite i denna kammare. Jag menar att mervärdesskatten har ett signalvärde. Jag menar att mervärdesskatten har effekter. Och jag menar att en minskning av mervärdesskatten också måste leda till en framtid och att den ska få en efterföljande del i andra delar av politiken. En reducering av mervärdesskatten är det flera skatteområden som önskar. ska varje reducering från den normala mervärdesskatten ge en fingervisning om vad vi vill stimulera lite extra. Visst kan man redovisa effekterna i siffror, som man gör, men det kanske är mer intressant att göra det i fråga om samhällseffekter i form av antal anställda, minskade socialbidrag, människors möjlighet till ett liv som inger hopp om framtiden eller möjligheter för till exempel mjölkbönder att behålla sitt företag. Skatter påverkar företag. Skatter påverkar människor. Skatter måste vara tydliga. Att man höjer en skatt ger i de bästa av världar en fingervisning om att det är något man vill minska eller fasa ut – så är det till exempel med miljöskatter. En höjning av skatten på arbete är dock svårare att förstå. Vi behöver fler jobb och lägre skatt när det gäller att anställa. Klyftan i går mellan dem som inte har ett jobb och dem som har ett jobb. Man gör i skrivelsen två djupdykningar i samhällsekonomiska analyser. Det gäller bland annat ROT-avdraget, som infördes . Man redovisar skattereduktionen som en utgift, och då är ROT-arbeten den enskilt största. Det man konstaterar i analysen är att subventionerna till ROT-branschen uppgick till ungefär 20 miljarder . Jag är övertygad om att en hel del av dessa arbeten och ombyggnader aldrig hade blivit av om inte ROT-avdraget hade funnits. och är en succé. Och särskilt RUT-avdraget bör och måste fortsätta att utvecklas. kommer att bli än viktigare när egnahemsrörelsen kommer i gång igen. Nya bostäder behövs, och gamla bostäder behöver nya investeringar. Då är ROT-avdragen väldigt viktiga för att en del av dessa jobb som har blivit vita ska fortsätta att vara det och inte bli svarta. Undersökningar visar att RUT- och ROT-avdragen var en vinst för skattekollektivet och inte alls en utgift. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter För att man ska kunna redovisa skatteutgifter måste staten också ha skatteinkomster. Jag måste ändå säga att i den grenen får den nuvarande regeringen tillskriva sig epitetet mästare. Regeringens uppfattning verkar vara att man ska beskatta allt mer för att sedan kunna fördela. Man får uppfattningen att regeringen anser sig vara bättre på att göra fördelningen av pengarna än den enskilda familjen. Familjen skulle göra fel val enligt regeringen om man inte styr upp det genom att plocka in skatter för att sedan fördela medel. Detta gör att den enskildes makt minskar. Dennes engagemang att tjäna lite mer minskar också, eftersom regeringen ändå tar överskottet. Man borde ibland fundera på nödvändigheten i att införa eller höja en skatt. Man borde fundera på legitimiteten i en beskattning. Varje ökad skatt på den enskilde minskar dennes enskilda makt. Varje ökad skatt på arbete minskar troligen utbudet av nya jobb. Det är en farlig väg för varje regering – en väg bakåt. Det är en väg som skapar problem för framtiden, eftersom vi kan vara säkra på att det kommer svårare tider då man inte har möjligheten att öka inkomsterna genom skatteuttag, eftersom man använder den . Ska man inte ta ut skatt då? Jo, självklart, till de utgifter som är nödvändiga. Men att nu hitta på nya utgifter kanske inte är den bästa situationen man kan skapa sig . Jag noterar att Socialdemokraterna sa att man står gott rustade och ekonomisk kris. Jag kan konstatera att det är Alliansens och den nionde budgeten som gör att man står gott rustade. Det kan inte vara Socialdemokraternas egen budget som har gjort att man står gott rustade. Jag är orolig för framtiden rent ekonomiskt. Jag tror att vi kommer att få tuffa beslut i denna riksdag. Jag tror att de allra flesta inte har insett att vi kommer att få äta upp det vi ökar i skatteutgifter . Den redovisning vi har fått är bra och ger en fingervisning om saldopåverkande skatteutgifter, men det saknas en sammanhållen analys om vad varje del gör för samhället som helhet. Stat, region och kommun är alla drabbade och har nytta av dessa siffror. Det finns som sagt en förbättringspotential, och vi hoppas kunna återkomma och ge regeringen beröm för en vidareutveckling av denna skrift. 67 FINN (M): Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter Dagens debatt handlar om riktlinjer för den ekonomiska politiken och regeringens redovisning av skatteutgifter . Resultatet av den här debatten och det beslut som fattas är kanske det viktigaste avgörandet som gör före sommaruppehållet . Tyvärr ser det ut att bli en seger för en riksdagsminoritets idéer i stället för ett beslut om en ekonomisk utveckling i som en riksdagsmajoritet hellre skulle valt, om den nu hade lyckats samla sig till detta. För att analysera detta problem, herr talman, vill jag inleda mitt anförande med en allmän reflektion. Politik är att vilja. Det är något som ofta framförs i den allmänna debatten om politikens väsen och politikernas ansvar. Politisk vilja bedrivs av kompetenta politiker, heter det också. Politisk kompetens är dock inte ett så självklart väldefinierat begrepp. Kanske går det inte ens att tala om en kompetent politiker om just de långsiktiga visionerna med den politik man företräder står i bjärt kontrast till politikerns ideologiska utgångspunkter och en annan bedömares, exempelvis en väljares, kanske totalt motsatta idé om hur en stat, en kommun eller en region bör utvecklas. I detta sammanhang har jag som moderat naturligtvis inga svårigheter att bedöma politiker som kompetenta inom mitt eget parti. I de övriga allianspartierna och även bland många reformerade socialister finns det politiker som förstår marknadsekonomins överlägsenhet över planhushållningens fördärv av den gemensamma statens bästa ekonomiska utveckling . Jag kan därför tycka att icke-reformerade socialister, alltså någorlunda kommunistinspirerade inom vänsterrörelserna, personer som brukar se sig själva som rena kommunister och tyvärr också innefattande en del miljöpartister, inte är att betrakta som kompetenta politiker, eftersom jag finner deras världsfrånvändhet när det gäller synen på samhällsutvecklingen allmänt intellektuellt stötande. På samma sätt har jag som moderat med liberalkonservativa grundvärderingar svårt att se högerextrema politikers yttringar som bevis på politisk kompetens. Mest paradoxalt blir det när sådana vänster- och högerextrema krafter förenas i att se upp till en krigshetsande i , gemensamt ger stöd för isolationism och visar förakt för frihandel samt är emot öppnare gränser och en alltmer globaliserad värld som söker samförstånd. I det föreliggande betänkandet, FiU20, finns en svag rödgrön regerings ursprungliga förslag till riktlinjer för den ekonomiska utvecklingen i . Vi har i debatten hört hur majoriteten i redan har dömt ut deras idéer för den ekonomiska utvecklingen som mycket skadliga för . Inte nog med detta: Det slutliga förslaget från regeringen som hamnat på bord är dessutom toppat av ännu mer skadliga vänsterextrema inslag genom att och aktivt tillåtits blanda sig i leken med att ta fram ett riktigt dåligt ekonomiskt förslag till hur bör utveckla sin ekonomiska politik. Efter vad vi har hört så här långt i debatten har detta med största sannolikhet inte en riksdagsmajoritets gillande. Likafullt ser det ut som om det kommer att ske så i det beslut om ekonomiska framtid som ska tas här i kammaren. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Redovisning av skatteutgifter Hur kan det då ha gått så här galet, herr talman? Jo, politik är verkligen att vilja – som tidigare konstaterats. Och allianspartierna vill verkligen också mycket gärna. Det har vi hört av debatten. Men ändå vill man inte, herr talman. Hur kommer då denna obegripliga ambivalens från det borgerliga hållet till uttryck? Här har vi fyra stycken alldeles utmärkta borgerliga budgetförslag som dessutom till två tredjedelar av sitt omfång i de reservationer som föreligger i FiU20 betänkandet är sammanskrivna kring visionen för en gemensam ekonomisk utveckling för . Men för att göra det möjligt för regering att få igenom sin, enligt alla borgerliga politiker här , omvittnat skadliga budget för har man inte förmått sig till att avsluta denna budgetmotion gemensamt. I stället lägger man fram fyra olika förslag som inte har en rimlig chans att vinna en kammarmajoritets bifall med mindre än att man hade kunnat enas om ett av dessa. Alliansen sviker därför genom denna oförmåga i det slutliga ställningstagandet för ekonomisk-politiska utveckling, enligt min mening och en stor majoritet borgerligt sinnade väljares förväntningar, det uppdrag och ansvar som de anförtrotts sedan valet . Att passivt taktisera genom att medvetet låta en mycket dålig statsbudget börja krama musten ur för att man tror att detta bäddar för en borgerlig alliansseger i valet är, herr talman, inte bara cyniskt mot de människor som berörs av detta i sin vardag. Det är dessutom, enligt mitt förmenande, inte politiskt kompetent utan kort sagt korkat. Men vi kan ju inte regera med , är då mina politiska meningsfränders försvar för att inte vilja se föra in på en bättre bana för den ekonomiska utvecklingen än den som snart kommer att beslutas. Vilket är då det bästa alternativet för och för svenska folkets vardag här och , undrar jag. Att aktivt tvinga att plocka in förslag i budgeten, eller att Alliansen lägger fram ett helt eget budgetförslag som inte har diskuterats med men nog ändå kan påräkna deras passiva stöd?