prot · H40947 · 2016-12-15 00:00:00 — När vi såg problemet tillsatte vi utredning. Vi har betydande problem med ineffektivitet i den svenska sjukvården. Tack och lov att detta underlag togs fram av alliansregeringen, som tillsatte en utredning! Det är detta som gör att ministern förhoppningsvis nu äntligen kan komma med en proposition på detta område. Men det som oroar mig är att när ministern själv ska sätta försöka fingret på vad som är problemet pekar han på att det är privata företag i primärvården som är bekymret eller att vissa landsting är framgångsrika med vårdvalet. Där saknas det analys. 195 Statsrådet (S) replik: Jag hoppas att alla har noterat att jag inte har talat om vårdval eller privata vårdföretag här , utan det är som pratar om det. Vad jag har pratat om är hur vi löser tillgänglighetsproblemen inom svensk hälso- och sjukvård. Jag har pratat om kompetensförsörjningen som en avgörande faktor bakom detta, särskilt i ett kort perspektiv. Jag har också lyft fram de effektivitetsbrister som finns inom sjukvården, där vi behöver göra en stor insats för att reformera svensk hälso‑ och sjukvård, inte minst för att patienterna med de största behoven, det vill säga multisjuka äldre och kroniskt sjuka, ska kunna få den vård de har rätt till och förtjänar. Man kan alltid ha en diskussion om vem som ska ha äran av att ha tillsatt en utredning. Jag skulle kunna kontra med att gjorde den största delen av jobbet under vår regeringstid. Kan vi inte bara nöja oss med att det nu har kommit fram ett bra underlag? har vi på många decennier underlag för att göra en stor hälso- och sjukvårdsreform i det här landet. Jag ser fram emot att samtala med allianspartierna om detta. Jag ser fram emot att hitta gemensamma lösningar. Den resa vi ska ge oss ut på när det gäller att reformera och förbättra svensk hälso- och sjukvård kommer inte att ta ett eller utan ett stort antal år, för det är enorma förändringar som behöver göras. Om vi ska komma till rätta med de akuta problemen i svensk hälso- och sjukvård får vi dock inte bara gå på symtombehandling, utan då måste vi gå till roten. Då måste frågan handla om kompetensförsörjning inom svensk hälso- och sjukvård. Ledarskapet och styrningen är inte oviktigt, men förbättrar vi inte kompetensförsörjningen kommer vi inte att lösa problematiken. har helt rätt i att vi har väldigt många läkare här i landet. Men du nämnde inte att vi är ett av de länder i OECD-området som har lägst andel allmänläkare. Det är en viktig orsak till problemet. 196 (L) replik: Om jag inte tar alldeles fel är området e-hälsa en hjärtefråga för statsrådet. Människor i vårdens vardag har väntat på att journalsystem ska kunna prata med varandra och att man ska kunna skriva ut recept på ett effektivt sätt, men detta är ett område som är mycket bredare än så. Det handlar om automatisk övervakning och om hjälpmedel av olika slag. Det är väldigt viktigt att man har utveckling och kvalitetssäkring av dessa system och också utbildar den personal som ska använda det hela. Här spelar en väldigt viktig roll. ska den flytta. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Vad har hänt med andra myndigheter som har flyttat? Det sker ett kompetenstapp som är väldigt väsentligt. Myndigheterna tappar så att säga minnet under flytten. För läkemedelskontrollen, som flyttade bara från till , alltså inte så långt och från en universitetsort till en annan, tog det innan man var uppe i standard igen. ska flytta till . Hur förebygger man att den myndigheten, som tappar nästan all personal, också tappar minnet under flytten? 197 Statsrådet (S) replik: Tack, , för att du lyfter e-hälsofrågorna i den här debatten. Det är frågor som är oerhört viktiga för moderniseringen av svensk hälso- och sjukvård. De är också viktiga mot bakgrund av det avslutade replikskiftet om hur vi förbättrar kompetensförsörjningen. Vi vet att när vi jämför oss med andra länder kan vi se att svensk hälso‑ och sjukvårdspersonal ägnar orimligt mycket tid åt dokumentation och administration av olika slag när de i stället borde ägna tiden åt att träffa patienter. Detta skapar inte bara frustration utan också patientsäkerhetsproblem och kan i förlängningen leda till ett minskat förtroende för hälso‑ och sjukvården från patienternas sida. Därför är detta en fråga som är väldigt angelägen för regeringen. Vi valde att flytta , för vi hade en översyn av ett antal myndigheter där vi såg att det är viktigt att statens verksamhet finns över hela landet. Det är viktigt inte minst utifrån de mål som jag tror att vi är ganska överens om i den här kammaren – att hela landet ska leva och att det inte bara är basala arbetsuppgifter eller verksamheter utan också kvalificerade sådana som ska kunna finnas över hela landet. Vi bedömde att var en lämplig myndighet att flytta till . Där finns det redan ett litet kluster kring e-hälsofrågorna. Och vi tror att man, inte minst med tanke på Linnéuniversitets utbildningar, ska kunna klara kompetensförsörjningen. Det betyder inte att det är oproblematiskt. Därför har regeringen både anslagit medel till myndigheten för att man ska kunna klara omflyttningen och gett ett ordentligt stöd i form av organisatorisk kompetens till myndigheten för att man ska fixa detta. Det finns exempel på myndighetsflyttar som inte har varit lika lyckade. Men hela utgångspunkten är att vi har lärt oss någonting av de exemplen och kan göra detta bättre. 198 (L) replik: Jag hittar ingen myndighetsflytt som har blivit lyckad. Det är en annan sak med etablering av nya myndigheter. Jag tycker till exempel att det är utmärkt att jämställdhetsmyndigheten kommer till . Hälsovård, sjukvård och social omsorg Där fanns farmaceutiska fakulteten, och det fanns utbildning i klinisk farmakologi. Men det hjälpte inte. Myndigheten tappade minnet på vägen. Då är min fråga: Hur kan den kompetens som finns lämnas över på ett bra sätt till dem som ska ta över, så att det inte blir ett glapp? Det är en ganska liten del som finns i , och det handlar om ett väldigt brett fält. Sedan kan jag inte låta bli att ta upp frågan om hiv och halveringen av anslaget. Vi hörde i en tidigare replikrunda att det inte ska drabba organisationerna. Men det har ett signalvärde att man går ut och säger: halverar vi anslaget. Då låter det som att man har blåst faran över. De som behandlas med bromsmediciner är inte smittförande längre. Men det är fortfarande en obotlig sjukdom. Den är dödlig om man inte får bromsmediciner. Den smittar sexuellt, och det kommer att finnas nysmittade. Sexuellt överförbar smitta går inte att hejda. Då blir det viktigt att man i generation efter generation signalerar att detta är någonting man tar på allvar. Jag vill fråga: Hur understryker man att det är allvar, trots att anslaget halveras? 199 Statsrådet (S) replik: Jag blir lite förvånad, för använde en stor del av sitt huvudinlägg i debatten till att prata om vikten av att den som har ansvar för en fråga får det ansvaret och tar det ansvaret fullt ut. I är smittskyddsarbetet ett ansvar för landstingen. Just på hivområdet har man haft en särlösning, där staten har gått in med riktade pengar till organisationerna och till landsting och kommuner. Det har sin grund i synen på hiv och aids. Man har pekat ut detta som någonting specifikt och speciellt, skilt från en del andra smittsamma sjukdomar. Detta har förmodligen varit nödvändigt under resans gång, för det var en speciell situation. Men det har bidragit till att skapa ett stigma och till att man har behandlat detta i särskild ordning. Med den här anslagsöverflyttningen vill vi säga: Hiv är en smittsam sjukdom som andra, och huvudansvaret ska ligga på landstingen i det här fallet. ökar vi de generella statsbidragen till landstingen med åtskilliga miljarder, vilket gör att det finns pengar för att landstingen även fortsättningsvis ska kunna prioritera detta arbete. Mig veterligen kommer till exempel att göra just detta. När det gäller den här typen av transitioner vet vi att ideella organisationer ibland hamnar i kläm. Därför valde vi att säga: Just pengarna till organisationerna ska vara öronmärkta för att de inte ska få indragna medel och därmed svårt att ställa om verksamheten och modernisera den. Vi har valt att göra på det här sättet med hänvisning till principerna för förvaltningen och principerna för smittskyddet. 200 (KD) replik: Jag ska säga något apropå den senaste debatten om hivanslaget. Det hade varit en sak om man hade meddelat ansvariga myndigheter , om man hade meddelat landstingen, som är ansvariga, att det kommer att bli en skillnad innan de hade lagt fast sina budgetar. Många landsting hade redan beslutat om budgeten när de fick veta att stödet skulle halveras. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Men min fråga till statsrådet handlar egentligen om någonting helt annat. Den handlar om de ökade köerna. har det blivit en drastisk ökning av vårdköerna, och vi ser att köerna fortsätter att öka. Jag håller helt och hållet med statsrådet om att det inte går att tro att det är en ensam åtgärd som påverkar köerna, utan det är många saker. Personalen är såklart en viktig del, men vi ser hur trivseln bland personalen minskar för att regeringen väljer att fokusera på fel saker. Man kan titta på den senaste offentliga siffran för hur köerna ser ut. Det är 424 300 personer som står och väntar i kö. Många av dem har väntat . Skulle alla dessa människor ställa sig i en kö som börjar utanför kammare skulle kön sträcka sig hela vägen till . Så många människor är det som väntar i vårdkö. Min fråga till statsrådet är: Har beslutet att ta bort kömiljarden påverkat i någon som helst positiv riktning? Det blev en liten procentenhets ökning av vårdköerna i slutet när vi valde att bredda uppdraget med kömiljarden. Men det är ingenting mot den drastiska fördubbling av köerna som har skett . 201 Statsrådet (S) replik: Jag kan inte låta bli att bemöta inlägg om hivanslaget. Varför fick inte landstingen veta det här innan? När jag står i kammare måste jag säga: Det är naturligtvis av respekt för . Det kan väl inte vara den rätta ordningen att landstingen ska få veta vad som kommer i budgeten innan den har presenterats i riksdag? Det verkar mycket märkligt. När det gäller köproblematiken vill jag försäkra både och kammaren att jag är lika orolig som . Köproblematiken riskerar att undergräva förtroendet för hälso- och sjukvården. Och den innebär naturligtvis en olägenhet och kanske ett lidande för enskilda patienter. Därför måste vi mer än vad vi har gjort från olika parter prioritera att öka tillgängligheten inom svensk hälso- och sjukvård. Jag vill än en gång understryka att det handlar om att förbättra kompetensförsörjningen. Det handlar om att åtgärda roten till de problem som vi ser. Alla inser väl att tillgängligheten försämras om det inte finns läkare eller sjuksköterskor på plats. Det är klart att vårdplatser får stänga om man inte kan garantera patientsäkerheten för att det till exempel saknas specialistsjuksköterskor. Därför har regeringens satsningar varit inriktade på detta. Det var också därför som vi tog bort kömiljarden. Vi såg att de pengarna skulle kunna användas bättre och att de skulle göra mer nytta om de användes till insatser för att förbättra kompetensförsörjningen. Ett av de områden där de kanske har gjort allra mest nytta handlar om att ge bra ekonomiska villkor för de sjuksköterskor som väljer att utbilda sig till specialistsjuksköterskor. Det är ett område där det har rått brist i . 202 (KD) replik: Jag brukar i många sammanhang när jag är ute och samtalar om vårdfrågorna lyfta fram att regeringen faktiskt gör en del saker som är bra när det gäller vården. Regeringen har nämligen valt att på flera områden fullfölja insatser. Statsrådet stod i talarstolen och slog sig för bröstet när det till exempel gäller cancerområdet. Det är insatser som den tidigare alliansregeringen initierade. Arbetet har åtminstone i stora delar fullföljts. Och levererar bra vårdresultat på många områden. Hälsovård, sjukvård och social omsorg Men det finns områden där regeringen har valt att göra ordentliga insatser genom att man har tagit nya beslut. Det finns områden där man har valt att gå in och förändra, eller där man har skapat en stark oro hos just den vårdpersonal som är avgörande för att svensk hälso- och sjukvård ska fungera. Ja, det är där vi ser effekterna. Kömiljarden var ett verktyg som vi märkte fungerade. Regeringen tog ensidigt ett beslut om att ta bort kömiljarden. Detta var en miljard som användes till att stimulera till kortare köer och som gav effekt – den gav kortare köer. På grund av regeringens beslut har vi nu människor som skulle kunna ställa sig i en kö hela vägen till . Regeringen hänvisar i stället till att man har gjort andra insatser, men resultatet av dessa insatser är att köerna växer. Finns det då inte någon insikt hos statsrådet eller regeringen om att de åtgärder som man har vidtagit har gett fel resultat? Det är dags att göra om och göra rätt. 203 Statsrådet (S) replik: Jag inser naturligtvis att det ingår i oppositionens uppgifter att kritisera regeringen. Men det oroar mig att man nu så ensidigt har skjutit in sig på att borttagandet av kömiljarden är hela förklaringen till att köerna växer, som man säger att införandet av en ny kömiljard är hela lösningen på köproblematiken, särskilt med tanke på att man inom den så kallade Alliansen inte verkar vara överens om kömiljardens förträfflighet. använde en del av sin repliktid till att raljera över och över att och hävdar att det förekommer undanträngningseffekter. Hon läste också högt ur ett antal rapporter. Den repliken hade lika gärna kunnat vara riktad till , en ledande företrädare för , som för inte alls länge sedan slog fast i en artikel i att kömiljarden hade undanträngningseffekter. Det verkar alltså råda fullständig oenighet inom den så kallade Alliansen om förträffligheten i detta. I era budgetförslag finns lite olika skrivningar om huruvida man ska införa en kömiljard eller inte. En del har pengar till en kömiljard, fullt ut. En del har pengar till tre fjärdedelars kömiljard. Andra har inga pengar alls till någon kömiljard. Frågan är: Hur kan man satsa allt på ett kort som det verkar råda så stor förvirring om i det borgerliga lägret? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 12.) Hälsovård, sjukvård och social omsorg Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera sammanträdet till , då votering skulle äga rum. § 11 Beslut om ärenden som slutdebatterats MJU1 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård Kammaren biföll utskottets förslag. FiU3 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner Punkt 1 (Anslag inom utgiftsområde 25) 2. res. 42 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 S, 1 M, 25 MP, 19 V, 1 L Avstod: 77 M, 21 C, 14 L, 16 KD Frånvarande: 7 S, 6 M, 6 SD, 1 C, 2 V, 4 L, 1 - Kammaren biföll utskottets förslag. FiU13 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om europeiska långsiktiga investeringsfonder Kammaren biföll utskottets förslag. FiU14 Effektiv bekämpning av marknadsmissbruk Kammaren biföll utskottets förslag. SfU2 Utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Garantipension och bostadstillägg till pensionärer) 2. res. 1 (C) 21 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 S, 78 M, 42 SD, 25 MP, 19 V, 17 L, 16 KD 1: 21 C Frånvarande: 7 S, 6 M, 6 SD, 1 C, 2 V, 2 L, 1 - Punkt 3 (Fördelning av pension mellan makar) 2. res. 2 (SD) 42 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:106 S, 78 M, 25 MP, 3 C, 19 V, 17 L 2: 42 SD Avstod: 18 C, 16 KD Frånvarande: 7 S, 6 M, 6 SD, 1 C, 2 V, 2 L, 1 - Punkt 4 (Pensionssystemet) 2. res. 6 (V) 3. res. 7 (KD) 19 för res. 16 för res. Kammaren biträdde res. 19 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 S, 78 M, 42 SD, 25 MP, 16 L 6: 19 V Avstod: 21 C, 1 L, 16 KD Frånvarande: 7 S, 6 M, 6 SD, 1 C, 2 V, 2 L, 1 - SfU3 Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn Punkt 2 (Allmänt om familjepolitik och föräldraförsäkring) 2. res. 1 (SD) 3. res. 3 (V) 42 för res. 19 för res. Kammaren biträdde res. 42 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 S, 78 M, 25 MP, 17 L 1: 42 SD Avstod: 21 C, 19 V, 16 KD Frånvarande: 7 S, 6 M, 6 SD, 1 C, 2 V, 2 L, 1 - Punkt 4 (Föräldraförsäkring) 2. res. 8 (C) 3. res. 9 (KD) 21 för res. 16 för res. Kammaren biträdde res. 21 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 S, 25 MP, 19 V, 17 L 8: 21 C Avstod: 78 M, 42 SD, 16 KD Frånvarande: 7 S, 6 M, 6 SD, 1 C, 2 V, 2 L, 1 - Punkt 5 (Underhållsstöd och bostadsbidrag) 2. res. 10 (M) 78 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 S, 25 MP, 19 V, 17 L 10: 78 M Avstod: 42 SD, 21 C, 16 KD Frånvarande: 7 S, 6 M, 6 SD, 1 C, 2 V, 2 L, 1 - Punkt 6 (Övriga förmåner) 2. res. 14 (SD) 42 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 S, 78 M, 25 MP, 21 C, 19 V, 17 L 14: 42 SD Avstod: 16 KD Frånvarande: 7 S, 6 M, 6 SD, 1 C, 2 V, 2 L, 1 - Kammaren biföll utskottets förslag. § 12 Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde SfU1 Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning Punkt 2 (Allmänt om socialförsäkringen) 2. res. 1 (SD) 3. res. 2 (V) 43 för res. 19 för res. Kammaren biträdde res. 42 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 S, 78 M, 25 MP, 21 C, 17 L 1: 42 SD Avstod: 19 V, 16 KD Frånvarande: 7 S, 6 M, 6 SD, 1 C, 2 V, 2 L, 1 - Punkt 5 (Trygghetssystemen för företagare) 2. res. 6 (C) 21 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 S, 78 M, 42 SD, 25 MP, 19 V, 17 L 6: 21 C Avstod: 16 KD Frånvarande: 7 S, 6 M, 6 SD, 1 C, 2 V, 2 L, 1 - Punkt 6 (Trygghetssystemen för studerande) 2. res. 8 (C) 21 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 S, 78 M, 42 SD, 24 MP, 16 L 8: 21 C Avstod: 19 V, 16 KD Frånvarande: 7 S, 6 M, 6 SD, 1 MP, 1 C, 2 V, 3 L, 1 - (MP) anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. Punkt 8 (Bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen) 2. res. 14 (M, C, L, KD) 132 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 S, 42 SD, 25 MP, 19 V 14: 78 M, 21 C, 17 L, 16 KD Frånvarande: 7 S, 6 M, 6 SD, 1 C, 2 V, 2 L, 1 - Kammaren biföll utskottets förslag. FiU2 Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning Kammaren biföll utskottets förslag. FiU4 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Kammaren biföll utskottets förslag. FiU5 Utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska unionen Kammaren biföll utskottets förslag. SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg Kammaren biföll utskottets förslag. § 13 Arbetsmarknad och arbetsliv och Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsförsäkringen Arbetsmarknad och arbetsliv och Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshets-försäkringen betänkande 2016/17:AU2 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv (prop. 2016/17:1 delvis) och betänkande 2016/17:AU4 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsförsäkringen (prop. 2016/17:1 delvis) 204 (M): Detta är årets sista debatt här i kammaren, om jag har sett rätt. Då är det riktigt och rätt att vi diskuterar och debatterar jobben. solen skiner på stora delar av olika branscher och på många människor som har ett jobb att gå till. Dessvärre finns också en hel del mörka moln på arbetsmarknaden, och det tänker jag lyfta fram, diskutera och samtala lite med er om. Det går bra för många på arbetsmarknaden, men för andra går det inte alls bra. Många kämpar för att komma tillbaka efter en lång sjukskrivning, medan andra kämpar för att komma tillbaka efter lång arbetslöshet eller för att få sitt allra första jobb. De som gör det är många , herr talman. De som står utanför blir allt fler, trots att det är högkonjunktur. Det är en ganska ovanlig situation, och den är väldigt oroväckande. Utanförskapet närmar sig 1 miljon. De personer som på olika sätt kämpar för att komma in och komma tillbaka är inte mycket hjälpta av den bild som regeringen försöker ge av svensk arbetsmarknad – att allt är frid och fröjd. De är såklart heller inte hjälpta av att regeringen inte på allvar presenterar reformer för att de ska ha en chans att komma i jobb igen. I vår budgetmotion i betänkandet har vi moderater lyft fram flera reformer som behövs på svensk arbetsmarknad. Jag vill nämna fyra, som jag rekommenderar regeringen att ta till sig och genomföra. Arbetsmarknad och arbetsliv och Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshets-försäkringen För det första behöver LAS reformeras. I vår budgetmotion lyfter vi upp delar som är centrala för att få det första jobbet. Det handlar om första-jobbet-anställning, som är en helt ny anställningsform i lagen om anställningsskydd och som alla företag ska kunna använda. När man får lära sig jobbet på jobbet har man en del utbildning, och man utför ett arbete. Vi har sett att yrkesintroduktionsanställningarna har blivit alldeles för få och att de blir väldigt begränsade av de avtal som finns. Fler företag och arbetsgivare måste kunna använda denna möjlighet. Det är ett viktigt steg som vi behöver på svensk arbetsmarknad. I vår motion har vi även föreslagit förlängd provanställning. För det andra: ! Vi har hört att regeringen tänker göra detta, men vi har inte sett så mycket av det. Vi måste helt enkelt sluta dalta med en myndighet som inte levererar resultat. Det är i stora delar en ineffektiv myndighet, som arbetsmarknadsministern helt verkar ha tappat greppet om. Vi har stora problem med upphandlingar. Vi ser att arbetsförmedlare diskriminerar. Det är mycket dåliga resultat. Det var därför den förra regeringen och jag som arbetsmarknadsminister tillsatte den största översynen av Arbetsförmedlingen – vi såg stora problem. Vi ville ta fram nya reformer och föreslå förändringar. Det handlade bland annat om hur Arbetsförmedlingen ska arbeta med privata aktörer. Det finns andra som är väldigt duktiga på matchning, men Arbetsförmedlingen är dessvärre inte alltid det. Denna utredning kastade regeringen i papperskorgen. Det tycker jag är sorgligt, för det försenar viktiga reformer. För det tredje föreslår vi i vår budgetmotion en reform som handlar om arbetsmarknadsutbildningar. Det finns ett slags konstig förkärlek hos politiker för dessa utbildningar. I sin budget lägger regeringen ungefär 1,8 miljarder på arbetsmarknadsutbildningar, trots att vi vet att de har väldigt liten effekt. I vissa fall är det faktiskt värre att gå en arbetsmarknadsutbildning än att inte göra det. Det är precis samma sak med de förberedande utbildningarna och insatserna. Det är helt förkastligt att vi använder skattebetalarnas pengar på detta sätt och på något som inte fungerar. Vi föreslår kortare yrkesutbildningar, där man låter arbetsgivarna vara med från början under uttagningen av dem som ska gå utbildningarna och under programutformningen av utbildningarna. Vi behöver yrkesutbildningar, det är inte tu tal om det. Men vi kan inte kasta bort pengarna på det som inte leder till resultat. För det fjärde föreslår vi en reform som gäller lönestöden. Vi föreslår fler, men för att vinna tid nämner jag bara fyra. Jag har hört den här regeringens arbetsmarknadsminister nämna att man framöver tänka förenkla lönestöden. Det kan inte vara så svårt. Vi har tagit fram ett bra förslag, där åtta olika lönestöd blir ett. Det är effektivt och enklare att använda för arbetsgivarna och betydligt enklare för en arbetssökande att förstå vad det handlar om. Det blir alltså enklare för alla, för arbetsförmedlare, arbetsgivare och arbetssökande. Vi moderater har presenterat detta förslag.