prot · H309111 · 2016-05-25 00:00:00 — Vi ser nämligen meriter av att försvars- och säkerhetspolitiken har ett brett stöd i riksdag. 37 HANS (M) replik: har alldeles rätt. Försvarsberedningen skrev det 2014 i bred enighet. I de särskilda yttranden och reservationer som fanns tror jag inte att det var något parti – då har jag räknat in och – som argumenterade mot värdlandsavtalsskrivningarna. Åtta partier stod bakom det, precis som har sagt. Då är min fråga till : Har inte , , , och läst det? Har inte av den gröna gruppen här i läst det? Just försvars- och säkerhetspolitik är ett fundament för en regering. Då är det rätt anmärkningsvärt att det redan väldigt svaga parlamentariska underlag som regeringen vilar på blir än svagare när det på det här sättet faller ifrån kanske av den gröna gruppen. Jag vill vara väldigt tydlig med att försvars- och säkerhetspolitik är viktigare än att man har dagsnoteringar när det gäller den. Det har vi också sett nu under de här dagarnas förpostfäktning om huruvida det ska vara vilandeförklaring eller inte. Min fråga är: Varför har och försvarsminister kapitalt misslyckats med att övertyga av den gröna riksdagsgruppen? 38 (MP) replik: Valresultatet 2014 medförde ett väldigt svårt parlamentariskt läge. I den situationen tycker jag att försvarsminister agerade väldigt resolut. Han bjöd in till breda samtal för att säkerställa att försvars- och säkerhetspolitiken skulle ha ett brett stöd i riksdag. Vi satt i långa förhandlingar kring detta – ledamot var med i de samtalen. Jag känner en stor stolthet. Även om jag och mitt parti kanske inte tycker att varenda formulering i den proposition som man till slut landade i är den absolut bästa sätter jag ett mycket högt värde på att vi i detta svåra parlamentariska läge lyckades samla av riksdag bakom vår försvars- och säkerhetspolitik. Det är också det som har motiverat vårt ställningstagande. 39 (V) replik: Jag har en liten fundering. skrev dåvarande språkröret att var väldigt bekymrat över diskussionen om värdlandsavtalet. är , som parti, som bekant i praktiken för värdlandsavtalet. Jag vill betona att jag inte tycker att det är någon skam att ändra sig. Om man får ny information och bättre signaler och om omvärlden förändras ska man naturligtvis ändra sig. Jag kan påminna om att , som var socialdemokratisk försvarsminister när vi gick in i Partnerskap för fred, säger att han aldrig hade förordat ett medlemskap om han hade känt till utvecklingen. Han har nämligen sett vad som har hänt. , en av de största kalla krigarna, kanske en av de kallaste, har svängt när det gäller synen på utvidgningen av Nato. Han menade att ett expanderande Nato skulle bli det mest ödesdigra misstaget i amerikansk politik efter . Det sa han redan före utvidgningen. förra försvarsminister beklagar i sina memoarer att man utvidgade Nato österut, med de förväntade reaktionerna och det allt kallare kriget. Det är alltså ingen skam att ändra sig. Men jag har en fråga. Det är kul med enighet, och det är naturligtvis bra med enighet. Men vad är det som har fått att nu släppa inte bara språkröret utan även sina stora bekymmer över värdlandsavtalet? Jag vill inte tro att det är regeringsposterna i sig. Det måste ligga någon analys bakom detta som gör att ni nu är för det värdlandsavtal som skapade stora bekymmer för mindre än . Vilken analys ligger bakom detta? 40 (MP) replik: När det gäller analysen bakom beslutet att borde ha ett sådant här avtal och resonemangen kring det var det en diskussion som ägde rum i Försvarsberedningen. Det var där man hade en omfattande och lång process med många diskussioner, och man blandade in experter. Som en del i det arbetet landade man i en rekommendation att skulle ha ett sådant här avtal. Jag skulle säga att det var ett viktigt fundament i förutsättningarna för att vi skulle kunna ha en inriktningsproposition för de kommande fem årens försvars- och säkerhetspolitik att det fanns en bred majoritet bakom detta, och en förutsättning för det var att man implementerade innehållet i Försvarsberedningens rapport. Det är bakgrunden till att ställer sig bakom propositionen. 41 (V) replik: blir jag egentligen mer förundrad. Var de bekymmer som , dåvarande språkrör, lyfte fram strax före valet bara spel för galleriet inför valet? Jag undrar hur det kommer sig att hon inte redan då, med tanke på Försvarsberedningens rapport, kunde säga: Ja, men vi är för det här. Vi har sett ljuset. 42 (MP) replik: Det är kanske främmande för vissa partier att resonera så. Men för mig är det så här: I valrörelsen berättar man för väljarna hur man själv skulle vilja förändra världen utifrån sitt eget perspektiv. Efter valet har man att ta ansvar för de faktiska konsekvenserna av det parlamentariska läget. Jag är stolt över att i det läget valde att ta ansvar. Även om vi inte får igenom vår politik på varje sakområde valde vi att ta klivet in i regeringen för att ta ansvar. Vi menar att alternativet till att göra det hade varit mycket värre. Därför känner jag stolthet över att vi har varit med och tagit ansvar i detta svåra läge, även om det innebär att vi inte får igenom vår politik på alla områden. 43 (SD) replik: Att de borgerliga partierna förespråkar detta avtal förvånar mig inte. Jag blir dock förvånad över att Socialdemokraterna backar upp det. Ännu mer förvånad blir jag över att gör det. Men mest förvånade måste ändå egna partikamrater runt om i landet vara. I inledningen av avtalet står det att avtalet är bra i såväl fredstid, kris och nödläge som konflikt och bland annat handlar om gruppering av transport till stöd för Nato. Tror och verkligen att , om Nato befinner sig i ett konfliktläge och begär av att nyttja det här avtalet, kommer att säga att det inte passar just nu – särskilt om vi skulle ha en borgerlig regering, där alla partier är för ett Natomedlemskap och är positiva till Nato? Om det nu är så att ett konfliktläge uppstår och Nato hamnar i en konflikt, förstår inte då att Natoförband på svenskt territorium utsätter och svenska folket för enorma risker? Tror då att den part som Nato befinner sig i konflikt med kommer att säga att anfaller vi inte? slår vi inte till emot, för ni är alliansfria. Måhända har ni Natoförband där som riskerar att slå emot oss, men är alliansfritt, så er slår vi inte emot. Givetvis är det så att man kommer att bekämpa de Natoförband som finns på svenskt territorium, och därmed har man dragit in och svenska folket i krig och konflikt. Dessutom är det ingenting som förhindrar att en angripare skulle slå till med kärnvapen mot svenskt territorium, och det tror jag inte ligger i intresse. Vilken analys gör egentligen av det här avtalet? Det skulle jag gärna vilja veta. Vad är det man gör för säkerhetspolitisk analys om man inte förstår att här utsätts och svenska folket för enorma risker? 44 (MP) replik: Tack för frågan! Det här avtalet i sig självt påverkar inte på något sätt beslutsprocesserna inför att bjuda in ett annat land till – inte på något sätt. Ja, det förenklar de administrativa och juridiska processerna efter ett sådant beslut, men det påverkar inte hur ett sådant beslut skulle äga rum. I det scenario som ledamoten målar upp, att en sådan fråga skulle komma vid en kris, finns det alla politiska möjligheter i världen att fatta det beslut som ledamoten är rädd för även utan ett sådant här avtal. Det här avtalet förändrar inte den beslutsprocessen på något sätt, och därför ändrar inte detta avtal den svenska militära alliansfriheten på något sätt. 45 (SD) replik: Det scenario jag målar upp är tyvärr fullt realistiskt. Så kan mycket väl ske. Det här avtalet är ju inte ensidigt tecknat så att det är som varenda gång säger till Nato: får ni komma hit. Visst, det står att ett nationellt beslut ska fattas, men det kan också ske via ombud och så vidare. har inga sådana möjligheter att påverka det, utan det kan vara regeringen, till exempel en borgerlig minoritetsregering där alla är Natoförespråkare, som fattar de här besluten, eller ombud som är utsedda av regeringen. I fredstid, som vi oftast pratar om när vi pratar om det här avtalet, är det kanske jättebra att tänka sig att samöva. Men det här rör också konfliktläge. När ett avtal väl finns på plats och Nato i ett konfliktläge säger att man vill utnyttja det avtal som har tecknats med , då tror inte jag att ska säga att de inte får komma hit. Tror verkligen att kommer att stå emot Nato i ett sådant läge? Nej, det kommer man inte att göra, utan man kommer att acceptera att Nato sätter upp sina baser, transporterar trupper genom och så vidare, och när väl Natoförband finns på svenskt territorium kommer också en angripare att angripa dessa förband för att bekämpa dem. Det är uteslutet att något annat skulle ske. Det är uteslutet att en angripare skulle säga: Nej, just det! är alliansfritt, så vi bekämpar inte Natoförband på ert territorium utan först när de lämnar det. Det här visar återigen att man saknar analysförmåga. Man har inte gjort någon analys eller konsekvensutredning över huvud taget i det här avtalet, och inget parti förutom och eventuellt , som också inser allvaret i detta, verkar heller ha gjort det. Det förvånar mig att ni i är beredda att också kunna få hit kärnvapen. Hur skulle den kontrollen se ut? Av taktiska skäl berättar inte Nato var de placerar olika sorters vapen. Hur ska den här kontrollen se ut, ? Hur ska kontrollera att Nato inte placerar kärnvapen på svenskt territorium när de inte avslöjar vad de gör? Ju skarpare läget är, desto mindre benägna kommer de dessutom vara att berätta det. 46 (MP) replik: Alla aspekter av den problematik som ryms i det scenario som här målas upp existerar med eller utan ett avtal mellan och Nato om värdlandsstöd. har tagit emot övningar tidigare och kommer att ta emot övningar , med eller utan ett sådant här avtal. Den inspektionsrätt som det refereras till existerar inte , med eller utan ett sådant här avtal. Scenariot runt vad som skulle hända vid en borgerlig regering om en sådan här fråga skulle komma upp existerar med eller utan ett sådant här avtal. Om ledamoten är bekymrad över ett sådant arbete kan jag snarare tycka att man inte borde vilja ha en borgerlig regering. 47 (C): befann jag mig i i vid ett taggtrådsstängsel, där jag mötte en 83-årig man som hade vaknat och upptäckt att hans marker hade försvunnit. Någon hade tagit över med rysk hjälp. I diskuterar man, brett politiskt, medlemskap i . Man hoppas och önskar – alla utom de ryskinspirerade partierna. Och de finns. Det är ett litet land. Medborgarna har upplevt hur av deras territorium ockuperats. Runt 300 000 medborgare har drivits på flykt internt i landet. Den regering som finns söker tydligt tala med och ledning. Men ingen lyssnar. rullades ny taggtråd ut, och en by delades. var det 105 byar som helt plötsligt inte längre var en del av utan ockuperad mark. , som av en händelse, planeras i för en ny folkomröstning à la om att ansluta sig till . Jag hör debatten om Natoutvidgning i den här kammaren. Men jag tycker att vi borde fokusera mer på vad som verkligen händer och som skapar problem för människor på vår kontinent, nämligen utvidgning, hur man krypande griper efter ny mark och nya områden. Det låter som om ett Natomedlemskap är något som pådyvlas någon. Jag har inte hört någon som har känt så. driver starkt på för att få bli den 29:e medlemmen och ska nu få bli medlem. är jättebesvikna över att inte få den möjligheten nu i . De söker säkerhet, därför att de möter sina medborgare som säger: Hur långt ska få gå och ta våra byar, våra jordbruksmarker? När sätter ni stopp? De känner att tröskeln inte finns. Tröskeln saknas, och de är ett litet land. , och är Natomedlemmar. har ett värdlandsavtal utan beslut i sin riksdag. Det gäller redan, för de hade redan den lagstiftning på plats som vi nu måste justera. Det handlar om solidaritet. Det handlar om att inte bara tala om solidaritet utan att faktiskt också kunna ställa upp om någonting händer. Det handlar inte om att angripa. Det handlar om att försvara och försöka bygga säkerhet tillsammans med andra, precis det som denna kammare i bred enighet har uttalat tidigare. När säger, vilket vi har gjort i bred enighet så här långt, att vi är solidariska med våra grannar om något händer hoppas jag att vi menar det. Men när jag hör denna debatt tycker jag att man får anledning att tvivla på en del håll. Tvivlar gör också våra grannar. De säger: Ja, ni säger solidaritet i vackra tal till oss, men varför vill ni inte garantera den? Våra grannar – alla utom – är medlemmar i . De upplever som den svaga länken, en tröskellös länk som hotar deras säkerhet. För vår del, från sida, har vi därför tagit ställning. Vi vill inleda en process för medlemskap i tillsammans med . Vi har gjort det med en del förbehåll, som också och har. Det beslut som jag hoppas att vi ska fatta och den debatt som detta handlar om rör inte medlemskap, hur gärna jag än hade önskat att vi hade haft det som en beslutsfråga. Det handlar inte om Natomedlemskap. Det handlar om ett värdlandsavtal och om att få ordning och reda i hur vi arbetar med varandra, ungefär som vi redan har antagit när det gäller militärt samarbete. Jag hör i debatten, herr talman, om risk för att vi ska bli indragna i krig. Ja, men inte kommer det att vara som drar in oss, utan det bygger på om väljer att fortsätta sin expansionism. Då kommer vi att bli indragna, oavsett om vi har egen försvarskapacitet och förmåga, träning, värdlandsavtal eller något annat. Vi befinner oss nämligen där vi befinner oss i världen. är medlem i EU, och vi har därmed tagit på oss ett solidariskt ansvar för våra medlemsgrannar. Det sägs att om vi antar värdlandsavtalet skulle det bli problem för våra fredsinsatser och vår förmåga att verka. Jag önskar att fler hade kommit på vårt seminarium i går, då vi hade bjudit in för att diskutera hur man kan jobba mer aktivt för fred som medlem i Nato. Ingen av dem som deltog där hade någonsin hört en fråga om Natomedlemskap när det gäller deras förmåga att vara med som en aktör i konflikter för att lösa och medla. Det är en spökdebatt som vissa försöker driva. Om jag inte hade misstänkt att jag skulle bli avklubbad, herr talman, hade jag nästan tänkt ta på mig en spökdräkt för att skrämmas lite mer. Det är just vad man försöker göra när man målar upp allt möjligt med värdlandsavtalet. Alliansfriheten påverkas inte, och kärnvapenfrågorna påverkas inte. Det handlar som sagt om att höja trösklar och förstärka vår förmåga att se och ta emot hjälp. Det ska vi göra med detta avtal. Min kollega kommer att gå in mer på försvarsperspektiven i detta. Minoritetsbordläggning hoppas jag inte att det blir. Det är en häpnadsväckande tanke att hänvisa till kap. 2, som handlar om frihet. Detta handlar om att försvara svenska intressen och svenska medborgares möjligheter att få uttrycka sig och vara fria. Om det är någon som hotar friheten och kap. 2 är det den ryska aggressionen och den väg som har valt. När vi pratar lagstiftning ska jag bara kort beröra trafikskadelagen. heter det i vår trafikskadelag att ”regeringen kan föreskriva undantag från trafikförsäkringsplikt beträffande … motordrivet fordon som tillhör viss främmande stat”. Med det lagförslag som förs fram, herr talman, heter det dessutom: ”eller som tillhör ett Natohögkvarter som omfattas av avtal som är i kraft i förhållande till ”. När det gäller förslag om ändring i skyddslagen står det att ”områden där en främmande stats militära styrka inom ramen för internationellt samarbete tillfälligt bedriver övningar här i landet” omfattas. lägger man till: ”områden där ett Natohögkvarter eller en främmande stats militära styrka bedriver … verksamhet”. I mina öron låter inte detta som någon stor lagstiftningsrevolution som för oss in i ett Natomedlemskap. Det är bra med bred majoritet. Jag yrkar bifall till förslaget om värdlandsavtal, för fortsatt samarbete med Nato, för svensk säkerhet och för att värna medborgarnas frihet och skydd . Jag yrkar avslag på reservationerna, även vilandeyrkandet. 48 (V) replik: Jag kan säga till : Det behövs ingen spökdräkt – det är tillräckligt skrämmande ändå. Då avser jag naturligtvis inte , utan värdlandsavtalet. tar sats i . Jag kan hålla med så långt att det nog var ett otvetydigt misstag av att gå till anfall , för det gav Putinregimen chansen att slå tillbaka, med alla de följder det har fått. Det skulle man ha aktat sig noga för. Men sedan har vi den koppling som jag efterlyser. Betyder detta att kanske är nästa mål, på allvar? Saknas det inte ganska många både historiska och andra relevanta parametrar i den jämförelsen för att det över huvud taget ska vara intressant att diskutera när vi diskuterar ett värdlandsavtal med Nato? Jag har en annan fundering. Det heter ofta – nästan som ett mantra – att säkerhet bygger vi tillsammans. Det låter rart, tycker jag. Det är bara det att nu betyder detta att vi samarbetar med Nato eller kanske rent av blir medlemmar. fanns insikten, även i , att detta betydde ömsesidig säkerhet. Vart har den insikten tagit vägen? 49 (C) replik: Att samtala med är alltid spännande. Det är en bild av ett parti som jag trodde använde solidaritet som ett viktigt värdeord. Jag är lite nyfiken på att höra, herr talman, om solidaritet bara sträcker sig till första maj och till . Är beredd att vara garanterat solidarisk om och våra grannar i hotas? Eller är huvudspår att hålla helt utanför och att ska försöka gömma sig, för att på det sättet söka skydd? Jag blev lite förvånad. Menar att inte skulle försöka försvara sitt territorium? Hur långt ska man gå? Ska också bli en del av ? Det finns de som vill det. Det finns de som hyllar , och det finns de som hoppas kunna anslutas till på nytt. De så kallade fredsbevararna, de små gröna männen, som syntes på och som syntes och syns väldigt tydligt på territorium, lyssnar inte på ord. Du som har möjlighet och tycker att man ska tala, , varför når du inte fram? 50 (V) replik: Det är ändå ett oomtvistat faktum att startade genom att gick till anfall . Det gav Putinregimen chansen att med sina hjälptrupper, stödtrupper och ombud begå de oförrätter de har begått. Nej, för mig är solidaritet faktiskt inte att föra krig. Solidaritet är någonting helt annat. Jag tror till exempel att balterna med sina historiska erfarenheter och ryskspråkiga minoriteter kan ha grundade skäl för att känna oro. Det förnekar jag inte. Därför bör vi erbjuda balterna stöd, om de skulle bli utsatta för press. Det är däremot naivt att tro att vi skulle kunna ge militärt stöd. Vi har inte den förmågan. Jag tycker att vi ska sluta lura oss själva och även balterna. Dessutom förstår jag inte ens varför det skulle vara nödvändigt. Balterna har ju löst alla sina problem; de är med i Nato. Det är ju det som skulle kunna lösa alla våra problem. Då är det märkligt att det inte har löst deras problem. Det finns många andra sätt. Det finns många fler tangenter på pianot och verktyg i verktygslådan än militärt stöd för att ge stöd och hjälp och så vidare. Debatten är ensidig. är mycket tydligare. De säger: Nej, ni kan inte räkna med militärt stöd om ni blir angripna. Vi ska ge er stöd på andra sätt. Men vi har 5 miljoner invånare och en lång landsgräns att försvara. Vi har inga vapen eller människor att avvara. Det kallar jag tydlighet. Det finns som sagt andra verktyg i lådan. 51 (C) replik: Ja, det finns självklart andra sätt att ge våra baltiska grannar stöd och hjälp än att gå i krig. Det kan jag hålla med om. Vi vill absolut inte se ett krig. Vi vill avveckla kärnvapen. Vi vill se en fredlig utveckling. Men vår bedömning är att vi för att nå dit måste höja trösklarna och göra kriget dyrare, ifall någon skulle vilja försöka gå den vägen. Det beror på agerande. Vi hoppas få se en annan utveckling. Men vi är inte där. Då måste vi stärka och inte vara den svaga länken för våra baltiska grannar. Vi hjälper inte våra baltiska grannar på något alternativt sätt just . Om vi inte vill ha ett värdlandsavtal som visar att vi åtminstone kan vara med, och om vi inte heller blir Natomedlemmar, är vi den svaga länken. Då bjuder man in tjuven – som det brukar heta. Det ska vi inte göra. Vi ska stärka varandra genom att vara tydliga i vår säkerhetspolitik. Vi ska stärka varandra genom att ha högre trösklar och därmed förmåga och kapacitet att svara och skydda våra friheter och våra värden. och även utgör en säkerhetsrisk för medborgare när de agerar som de gör. 52 (L): Vi lever i en synnerligen farlig tid. Många forskare på rysk politik menar att nu förbereder sig för krig. Man ställer om sin ekonomi, man fyller upp sina förråd och man genomför sina mobiliseringsövningar. fick president en fråga i rysk tv om kriget kan undvikas. Det var mot bakgrund av det försämrade omvärldsläget. Han svarade: Jag hoppas det. Det tror jag att vi alla hoppas. är dock en bra dag. ökar svensk nationell säkerhet, i och med att med all sannolikhet kommer att anta de lagstiftningsförslag som föranleds av det så kallade värdlandsavtalet. Med det avtalet kommer att ha bättre möjlighet att få hjälp av Nato vid kris och vid krig. Men det är viktigt att understryka att Nato inte har någon skyldighet att försvara de som inte är medlemmar i alliansen. Debatten har så här långt skiftat mellan två grundläggande åsikter. Den ena, som framförs av socialdemokrater och miljöpartister, är att detta handlar om teknikaliteter. Det är på sitt sätt sant. När jag hör citera lagparagrafer om trafikförsäkringsfrågor inser jag att det ligger mycket sanning i det påståendet. Vi har också en opposition, bestående av sverigedemokrater och vänsterpartister, som menar att det här är ett sluttande plan på väg mot ett medlemskap i . Även den sidan har poänger i sin argumentation. Vi kan titta tillbaka då har blivit medlemmar i för fred och då vi har kommit att ingå i Natos snabbinsatsstyrka, NRF. Vi tillhör numera Enhanced Opportunity Programs, som är det mest exklusiva partnerskapsällskapet som finns i Nato. Och vi står här i begrepp att justera vår lagstiftning efter värdlandsavtalet. Det är givet att alla de här stegen är förenade med signaleffekter av säkerhetspolitisk natur. Det är min bedömning att det är ganska länge sedan den svenska militära alliansfriheten hade riktig trovärdighet. Jag kan bara konstatera att den nu sittande regeringen navigerar in i ett säkerhetspolitiskt ingenmansland. Å ena sidan har vi inte trovärdigheten för alliansfriheten. Å andra sidan saknar vi de försvarsgarantier som följer med ett Natomedlemskap. Det förvånar inte mig på något sätt att och helt avvisar varje tanke på det avtal som ska slutas. Båda partierna är helt isolationistiska. De ägnar sig gärna och länge åt navelskådning. har sedan de kom in i riksdag sagt nej till EU, nej till euro och nej till Nordic Battlegroup. I det fallet var motiveringen att Nordic Battlegroup inte var tillräckligt nordisk. Den innehöll baltiska och irländska inslag. Därför valde man att avstå från det. Man säger också nej till internationella övningar för svensk väpnad trupp utomlands. har suttit i riksdag under väsentligt . Därmed är deras lista på nej tack till internationella samarbeten oändligt mycket längre. Det handlar inte bara om europeiska samarbeten. Det handlar om allt från att säga nej till medlemskap i till att till och med avstå från medlemskap i . Det är alldeles uppenbart som min gamle fransklärare sa: Les extrêmes se touchent – ytterligheterna ligger så nära varandra att de till och med snuddar vid varandra. har lämnat in ett skriftligt yrkande om vilandeförklaring. Grunden för ansökan om vilandeförklaring är att våra medborgerliga fri- och rättigheter, närmare bestämt den personliga rörelsefriheten enligt 2 kap. i regeringsformen, kommer att inskränkas av värdlandsavtalet. Jag vill påminna om att det är mycket små delar av det svenska territoriet som utgörs av militära övningsområden. Dessvärre är aktiviteten i dessa övningsområden inte särskilt imponerande.