prot · H309122 · 2016-06-17 00:00:00 — Senast i förrgår åkte jag med Norrköpingspolisen och besökte Klockaretorpet, där polisen råkat ut för bland annat stenkastning. Det första som slår mig när vi kommer dit är hur tomt det är. Det syns nästan inga människor ute. Lokaler som har varit butiker eller ett kafé verkar tomma och oanvända. Något annat som jag tänker på är hur de platta taken bildar taktiska plattformar för den som har onda avsikter mot någon nedanför, till exempel polisen. Den som tar sig upp där kan lätt ställa till med stor skada med stenar eller annat och snabbt försvinna därifrån utan att polisen har en rimlig chans att få tag i dem. börjar folk komma fram. Ungdomar i 14- och 15-årsåldern sätter sig nära oss. De ringer, sms:ar och tar någon bild av oss. Det kan naturligtvis vara helt oskyldigt och bara ett uttryck för nyfikenhet, men troligare är att de rapporterar in vår närvaro till någon äldre, till en person som av olika skäl inte gärna vill ha poliser i närheten, någon som vill kunna ägna sig åt brottslig verksamhet utan att störas av ordningsmakten. Många områden plågas ofta av ett kriminellt gäng eller flera kriminella gäng som anser sig kontrollera grannskapet – och anser sig ha rätt till det. Det är gäng som gör anspråk på att bestämma reglerna och vem som har rätt till vad. Det är en värld utanför majoritetssamhället, och det är en värld utanför rättssamhället där människors trygghet ständigt hotas. Aktuell debatt om situationen i utsatta stadsdelar När jag åkte med polisen i utanför berättade de om ett allvarligt våldsbrott som hade ägt rum mitt på ljusa dagen, mitt på ett torg och där det borde finnas minst ett tjugotal vittnen – men ingen hade sett något. När poliserna pratar om detta är det deras samstämmiga bild att de har förståelse för att människor agerar så. Man vill inte bli indragen, och man vill inte stöta sig med fel personer. Även poliser, människor som normalt är utrustade med ett stort rättspatos, förstår och erkänner att på något sätt är det rimligt och rationellt att vända blicken åt andra hållet, att inte riskera allt det som kan drabba dig och dem du bryr dig mest om om du hamnar på kant med det lokala våldskapitalet. Det här, herr talman, är en utveckling som obönhörligen måste brytas. Vi kan inte acceptera att delar av vårt land tas över av kriminella, att människor hålls i skräck och inte vågar kräva sin rätt så som den är formulerad i lag. Vi måste vidta nödvändiga åtgärder för att rättsväsendet ska återta kontrollen där den har gått förlorad och säkra den där den är i fara. Vi måste vidta de åtgärder som behövs för att stärka förtroendet för rättsstaten och sträva efter att alla i vårt avlånga land ska känna att rättssamhället finns där för dem, att vi, majoritetssamhället, skyddar dem när de hotas, att vi som inte accepterar rättslösheten står på deras sida. När hårt sätts mot hårt får samhället inte vika ned sig. Vi ska ståndaktigt ta de utsattas parti. Tillsammans ska vi nedkämpa ett efter ett av de hot mot tryggheten som drabbar människor i det vi kallar utsatta områden. Det handlar naturligtvis om förebyggande åtgärder, dels i kontaktskapande aktiviteter där ungdomar kan möta räddningstjänst och polis och etablera förtroende, dels i många andra sociala åtgärder där unga som befinner sig i riskzonen för att hamna i kriminalitet ägnas särskild uppmärksamhet. Det handlar faktiskt också om hur vi rent praktiskt planerar våra städer. är det enklare än vad man tror. En viktig del i denna debatt, som vi skulle kunna föra hur länge som helst, är hur utanförskapet kan brytas. Människor måste kunna jobba. För att människor ska kunna jobba krävs ett växande näringsliv, det vill säga företag i vilka värden skapas och som behöver anställa. måste ha en politik för tillväxt och företagande av så många skäl. Vi måste genomföra nödvändiga reformer för att göra det lättare att starta företag och få dem att växa. Vi måste se till att framtidens stora svenska framgångsföretag kan agera på en internationell marknad och ha möjlighet att rekrytera och utveckla talang. 7 (V): Det är inte kultur, etnicitet och religion som skapar trångboddhet, låg utbildningsnivå och fattigdom. Det är klass. Det är ett ord som Alliansen vägrar att ta i sin mun, men det är ett ord som är den viktigaste komponenten i dagens debatt. Vi debatterar förorterna . Det är förorterna som så många debattörer och politiker pekar på och säger: Titta, de är inte som vi, de pratar inte som vi, och dessutom är de hiskeligt våldsamma. Förorterna målas ut som någonting hemskt och perifert. Förorterna används som en fågelskrämma för att upprätthålla kulturella skillnader när det egentligen handlar om vanligt klassförakt. Aktuell debatt om situationen i utsatta stadsdelar Förorten är bara en spårvagnshållplats eller en tunnelbanehållplats bort – men inte för borgarna. För borgarna är förorterna någonstans dit man åker med en Säpobil. Förorten är någonstans där bilar bränns och där det är laglöst land. För är förorten en plats där svenska värderingar inte finns. Vad menar egentligen med de svenska värderingarna? Är det att ha två veckors föräldraledighet under älgjakten? Är det att supa sig full på logdansen och slå någon på käften? Är det att äta sill och potatis i Östermalmsvåningen och sedan nolltaxera sitt miljonföretag? De svenska värderingarna är en pik mot det som anser som osvenskt, nämligen förorterna. De är en pik mot dem som inte ska inkluderas, mot dem som ska vara i det moderata utanförskapet. Det är de som har låg utbildningsnivå och låg inkomst. Det är arbetarklassen. Vad som är positivt med dagens debatt är att vi belyser polisens situation . Vi belyser vikten av en god arbetsmiljö. Vi belyser vikten av ett fackligt engagemang, av en bra löneutveckling, hur det är att arbeta i en pressad myndighet. Vi belyser att brottet våld mot tjänsteman måste utvidgas och inkludera all blåljuspersonal. Vi belyser att polisens arbetsmetoder är framgångsrika, där polisen gång på gång, från ort till ort, går in och stör den öppna narkotikahandeln. Det är tyvärr då bilar brinner. Det är tyvärr då som stenar kastas. Det belyser hur otroligt duktiga poliserna är på att föra dialog och på att känna orten de arbetar i. Ett lyckat arbete att störa bland annat narkotikahandel leder till totalt oacceptabla händelser när bilar brinner och när personal utsätts för stenkastning. Det är helt oacceptabelt, och det ska utredas och åtalas. Det finns ingen ursäkt. Men varför brinner det i förorterna? Det handlar dels om det goda polisarbetet att störa kriminell verksamhet, dels om en social utsatthet. Det är inte brister i som leder till social utsatthet. Det är för att välfärden har lämnat förorten. Samhället har lämnat förorten. Det finns inga socialkontor. Det finns ingen försäkringskassa. Det finns inget bibliotek. Det tillsammans med en havererad bostadsmarknad, med en diskriminerande arbetsmarknad, gör att bland de höga husen och de lummiga parkerna är situationen ohållbar. I grund och botten handlar det om rättvisa. Det handlar om skattepolitik. Det handlar om fördelning av pengar. Förorternas situation är en konsekvens av ytterst medveten politik. Därför vill jag fråga Alliansen: Hur hjälper vattenkanoner mot dåliga skolresultat? Hur hjälper förslag om gummikulor mot arbetslösheten, och hur hjälper utegångsförbud trångboddheten? 8 (L): Liberalerna har uppmärksammat frågan om utanförskapsområden. Jag blir ytterst bekymrad när jag hör samordningsminister gå upp i talarstolen och tala om att stötta det civila samhället. Det är viktigt i sig, men vi pratar om områden där polisen inte kan köra in. Vi pratar om stenkastning. Vi pratar om handgranater mot polisbussarna. Det räcker inte att tala om skolresultat och det civila samhället. Aktuell debatt om situationen i utsatta stadsdelar drabbades av skjutningar, av grovt våld. Vi efterfrågade ökad polisiär närvaro och skärpta straff i vapenlagstiftningen, men det viftades bort av inrikesminister – som tyvärr uppenbarligen inte kunde vara med . har , inte minst , drabbats av systematiska handgranatsincidenter. I kan du få böter om du innehar handgranater. Vi vill klassa handgranater som vapen. Vi vill att man ska få fängelsestraff för innehav av handgranater. Polisen har redovisat de 53 mest utsatta områdena. När vi ställer frågor till regeringens ansvariga ministrar talar de om de 14 särskilt utsatta områdena. Men de andra utsatta områdena, då? De påverkas också av kriminalitet och annan typ av skadegörelse. Dem säger regeringen ingenting om. Jag vill också lyfta fram de områden som inte finns med på den här listan, herr talman. Dessa områden i och på andra håll, som flera kollegor har besökt, får vi inte glömma bort. De behöver också skydd. De behöver också stöd. De behöver också polisiär närvaro. sa: Vi ska öka den polisiära närvaron. Berätta då för mig, herr samordningsminister: Hur många områdespoliser finns det , efter att beslutet om en ny polisorganisation trädde i kraft? Det absolut viktigaste förebyggande, trygghetsskapande, tillitsskapande och relationsskapande är en lokalt närvarande polis i det lokala samhället, ute i stadsdelarna. Det är de poliserna som ska träffa fritidsgårdarna. Det är de som ska träffa skolorna. Det är de som ska röra sig ute på torget. Men de finns ju inte. Det är därför svensk polis tvingas åka ut reaktivt. Det är därför det saknas tillit till och förtroende för rättsväsendet. Det är därför många tycker att det är okej att angripa de här bilarna, ambulansen eller polisbilen, och kasta sten eller handgranater. Det är det som regeringen uppenbarligen inte inser. När kommer de här poliserna, herr statsråd? Och de här samtalen med blåljuspersonal – jag vill fortfarande veta vad de har resulterat i. har de väl ändå pågått . Från Liberalernas sida vill vi angripa det här på olika sätt. Straffskärpningar har nämnts. Vi vill införa att kommunerna ska ha skyldighet att arbeta förebyggande. Det står inte i kommunallagen. Vi i Liberalernas arbetsgrupp har också presenterat ett förslag att alla ärenden måste utredas. Vi vill sänka tröskeln för alla brott som enligt ger minst sex månaders fängelse. De ska utredas av polis även om förövaren är . går gränsen vid fängelse. Vi i Rättspolitiska arbetsgruppen har föreslagit att en variant av ungdomstjänst införs för icke straffbara personer. Det handlar inte om att sätta 13- och 14-åringar i fängelse, utan det handlar om att beordra, tvinga, och kommunerna att ta ett mycket större aktivt initiativ och ansvar för att få bort de här 13- och 14-åringarna från de kriminella gängen, från narkotikaförsäljningen, från stenkastningen och in i aktiva och systematiska åtgärder. Ingenting av detta hör jag i regeringspartiernas inlägg eller för den delen i anförande. Aktuell debatt om situationen i utsatta stadsdelar Vi har också sagt att konsekvenserna ska vara glasklara oavsett vilken ålder man har. För de yngre vuxna i åldern 18–föreslår vår arbetsgrupp att straffrabatten ska kunna sänkas eller helt tas bort efter återfall i brott, alltså det andra brottet. Det här, herr talman, är några av de förslag som vi lägger fram på området lag och ordning. Vi kan prata arbetsmarknad. Vi kan prata skolresultat. Vi kan prata civila samhället. Men det krävs mer. Jag är från , där vi har ett utsatt område som Socialdemokraterna har negligerat . Nej till kameraövervakning! Skriv inte till polisen och kräv en närpolis och ett lokalt poliskontor! Vad har hänt? Skadegörelse, utanförskap. Till slut hamnar det området lik förbannat – ursäkta uttrycket, herr talman – på listan över utsatta områden. Det hade det inte behövt göra om kommunen och staten genom polisen hade tagit sitt ansvar. Det krävs väldigt många fler åtgärder än de som statsrådet har presenterat . Jag hoppas att det kommer några, för än så länge har det inte kommit en enda nyhet. 9 (KD): Också jag vill tala om det fruktansvärda attentatet i går mot den brittiska parlamentsledamoten som ledde till att hon avled. Tankarna går givetvis till hennes anhöriga. Vi får aldrig vika av i kampen mot de krafter som vill slå mot det öppna och demokratiska samhället. vände sig direkt till de boende i förorten för att få deras vittnesmål om våldsspiralen. En mamma sa uppgivet att hon kan stå ut med mycket, men hon kan inte stå ut med skjutningarna – att ett skott från en kriminell uppgörelse går genom hennes oskyldiga grannes fönster. Det fick henne att tänka på och på det krig hon hade flytt. Vi behöver socialt och ideellt engagemang i utanförskapsområdena. Den tysta majoriteten i de här områdena måste få möjlighet att själv bygga upp sitt liv. Småföretagare måste kunna erbjuda service och handel utan att utsättas för utpressning. Kvinnor måste kunna välja själva om de vill bära slöja eller inte utan att riskera trakasserier. Hantverkaren måste kunna lita på att hans bil står redo att ta honom till jobbet även . Dessa människor är majoriteten i våra utanförskapsområden, som vi diskuterar i dagens debatt, och för att de ska kunna verka behövs ordning och reda. De behöver fler poliser som står vid deras sida och försvarar och skyddar våra gemensamma värden. Vad är då regeringens svar på den värderingskris som vi ser? Vad är svaren på framväxandet av parallellsamhällen där svenska lagar inte råder, svaren på stenkastningarna i förorten? Regeringen säger sig inte acceptera detta, men i sina förslag står den passiv inför utvecklingen. Oviljan att agera överröstar flödet av fina ord. Både och talar gärna mycket och fint om samhällsbygge, om investeringar. Men de har glömt den viktigaste biten för ett hållbart bygge, nämligen en stadig grund. Utan en stabil värdegrund kommer regeringens projekt att falla ihop som ett fuskbygge. Aktuell debatt om situationen i utsatta stadsdelar Alldeles tvingades en butik i stänga efter att personalen fått stenar kastade på sig och bildäck sönderskurna. Bilar sattes i brand i Tjärna ängar i samma stad. tvingades vända på grund av stenkastande ungdomsgäng. Samma natt sattes sju bilar i brand i Klockaretorpet i . Även där attackerades räddningstjänstens personal med stenkastning. Veckan före knivskars en kvinnlig polis i samband med en utryckning i . Därefter attackerades flera poliser av ett ungdomsgäng som en polisbil vandaliserades. Jag fick ett sms från en polis som jag har träffat och som jobbar här i . Han skrev: har det hänt igen. Det är som jag fått molotovs mot mig. I går var det riktigt nära att någon blev skjuten. Det börjar bli nog . Ja, herr talman, det börjar bli nog . Det här är inte pojkstreck. Det är kriminella gäng som slåss med polisen för att vinna kontroll över bostadsområden. I de särskilt utsatta bostadsområdena har polisen svårt att upprätthålla lag och ordning. Den här negativa spiralen måste brytas. Det måste råda nolltolerans mot upplopp och våld som riktas mot polis och annan utryckningspersonal. Samhället får inte svika de familjer som bor i de här bostadsområdena. Alla i vårt land ska ha rätt till samma trygghet och frihet. har presenterat ett antal förslag, och jag tänker nämna några av dem nu i mitt första inlägg i denna debatt. Vi vill säkerställa kontinuerlig polisiär närvaro i de mest utsatta områdena. Vi vill kraftigt öka antalet poliser i yttre tjänst. Vi har i vårt budgetalternativ föreslagit 2 600 fler polisanställda. Det handlar om 2 000 fler poliser, 100 fler poliser i det nationella insatskonceptet och 500 civilanställda för att avlasta och renodla polisens arbetsuppgifter. Det kan handla om att bemanna arrestvakt och reception samt avlasta i fråga om utredningsarbete eller vid gränskontrollerna, så att fler poliser kan arbeta i yttre tjänst. Vi vill också säkerställa att polisen har rätt kompetens, metoder och utrustning. Polisen måste ges tillgång till alternativa vapen där risken för dödlig utgång kan minska. Det kan handla om möjlighet att använda gummikulor och elpistol samt ha tillgång till vattenkanoner vid demonstrationer och stora upplopp. Vi vill ge polisen tillgång till skyddade fordon och rätt skyddsutrustning, och vi vill skärpa straffen för våld eller hot om våld mot tjänsteman. Det ska tydligt framgå av lagen att den omfattar all personal som jobbar med utryckning, säkerhet och annan viktig samhällsservice. Vi har föreslagit detta, och vi gör detta för att den värderingskris som vi ser inte får fördjupas och för att de värden som byggt starkt ska fortsätta bygga och alla delar av . Men för det krävs nya lösningar – kristdemokratiska lösningar och lösningar som vi har kommit överens om med Alliansen – och inte mer av passivitetens politik. Jag hoppas nu få höra mer från statsrådet om de lösningar som regeringen avser att föreslå för att bygga starkare och för att komma till rätta med de problem som vi ser. 10 Statsrådet (S): Även om tonläget är högt uppfattar jag av den här debatten att det finns en bred samstämmighet, vilket är glädjande, om att detta våld som har blivit beskrivet såväl i medierna som i denna kammare måste upphöra. Det är en mycket viktig uppgift för oss gemensamt att se till att det blir så. Aktuell debatt om situationen i utsatta stadsdelar Som jag har sagt är det brottsligt att angripa räddningstjänst och ambulans. Men vi tycker, precis som många andra partier, att det är rimligt att också se över straffen och se om det går att göra ytterligare förtydliganden. Men det räcker inte med det. Vi måste också se till att de som begår dessa brott kan lagföras. Det räcker inte bara att straffen är hårda. Låt mig också klargöra regeringens politik när det gäller den viktiga roll som polisen har i fråga om dessa förorter som vi diskuterar. Polisen ska stärkas. Mycket av syftet med den nya polisorganisationen är just att resurser ska föras ut närmare medborgarna. Hälften av alla poliser ska finnas i lokalpolisområden. Det är själva syftet. Ja, , polisen har själv identifierat 14 särskilt utsatta områden som man nu prioriterar. Det är bra. Låt experterna göra det. Vi kan inte från den här kammaren sitta och fjärrstyra polisen. Då begår vi ett stort misstag. Lyssna på polisen. De har redan inlett arbetet med att tillföra områdespoliser i dessa bostadsområden. Jag tycker att det är bra. Det ökar närvaron, det ökar förtroendet och det ökar också möjligheterna att beivra brott mycket snabbare. Regeringen har också, även om det kanske inte låter så när man lyssnar på Alliansens företrädare, sett till att det finns fler poliser än när ni regerade. Det är också bra. Vi för samtal med blåljuspersonalen, eftersom vi tycker att de åtgärder som ska vidtas måste vara förankrade hos dem som är ute på fältet och dem som är experter på området. Om intresset är att åtgärda de problem som vi ser måste vi lyssna på dem som är experter. Om syftet i stället är att vinna kortsiktiga partipolitiska poänger kan man sitta i sin kammare och uppfinna en massa förslag. Men från regeringens perspektiv är det viktigt att vi lyssnar på dem som är experter. Jag är också glad över att Alliansen börjar få en insikt om många av de åtgärder som vi nu vidtar och har vidtagit som vi har suttit vid makten. Men man kan önska att denna insikt hade funnits som Alliansen faktiskt regerade. I stället för att prioritera investeringar i samhällsbygget, i att bekämpa arbetslösheten, i att stärka skolor, i att stärka bostadsområden och i att stärka det civila samhället prioriterade man faktiskt skattesänkningar. Det har lett till att klyftorna har ökat i vårt samhälle. Vi vet, inte bara från utan internationellt, att ökade sociala klyftor leder till ökad brottslighet och till ökade motsättningar. Det är därför som denna regering prioriterar annorlunda. Vi kommer att fortsätta bekämpa arbetslösheten. Vi är stolta över att det är 110 000 fler som går till arbetet jämfört med när vi tog över regeringsmakten. Men vi är inte nöjda, för arbete är grunden för självförtroende, för försörjning och för trygghet. Vi kommer att fortsätta att stärka bostadsområdena och skolorna. Vi kommer att bekämpa orsakerna till denna brottslighet men också själva brottsligheten. Det är denna politik som den här regeringen har fört , och den kommer vi att fortsätta föra. Aktuell debatt om situationen i utsatta stadsdelar 11 (M): Olika siffror har använts här för att beskriva det faktum att integrationen inte har fungerat tillräckligt bra i vårt land. Vi ska också komma ihåg att detta var innan flyktingkrisen slog till med full kraft. Många verkar se att utvecklingen behöver förändras, och det är såklart en bra grund att stå på. Men man måste också ställa frågan: Leder den politik som regeringen för verkligen till att fler människor kan känna förtroende och optimism och till att fler kan få sitt första arbete? Tyvärr tror jag inte det. Regeringens jobbpolitik innebär att man höjer bidragen till dem som ändå väljer att inte arbeta. Då försämras incitamenten att söka sig till arbetsmarknaden, och trösklarna in till arbetsmarknaden höjs. Det är dessutom en politik som är ivrigt påhejad av både och , alltså svensk politiks kanske främsta motpoler men som förvånansvärt ofta håller med varandra i denna kammare. Jag måste till säga att det är alldeles utmärkt att man vill bekämpa narkotikahandeln. Men vill också avkriminalisera narkotikabruk, vilket skulle göda den narkotikahandel som är ett mycket stort problem. Jag vill ställa en fråga till . När vi har så många människor i dessa områden som befinner sig i utanförskap, hur klokt är det då att ta avstånd från integrationspolitik? Hur skulle det göra situationen i de utsatta stadsdelarna bättre? Vi tror att denna bidragspolitik skulle slå som allra hårdast mot de människor som befinner sig långt från arbetsmarknaden. På samma sätt är det en dålig idé, herr talman, att försvåra och fördyra för nya företag att komma fram. Vi tror tvärtom att det måste bli enklare och billigare att anställa. Vi vill ha låga skatter på låga inkomster, en utökad jobbstimulans i försörjningsstödet och det som vi kallar förstajobbetanställningar, som specifikt riktar sig till människor som står långt från arbetsmarknaden. Det finns i detta sammanhang också en tydlig politisk konflikt. Jag tror att många minns hur det lät när RUT-jobben presenterades av alliansregeringen. Ingen skulle behöva förnedras genom att städa hemma hos någon annan. Backar man bandet hade vi samma diskussion när det handlade om att vända burgare på . Det var skitjobb. Det var så det lät. är förmodligen största ungdomsarbetsgivare. Fundera på följande: Var skulle dessa människor annars vara om de inte hade dessa jobb? Hur skulle de försörja sig själva? Vilken framtid skulle de ha? Vad skulle de göra? Jag vet inte hur det var för alla i denna kammare. Det kanske var så att alla fick sitt drömjobb redan från dag ett, alltså att ni klev ut efter studenten och bara kunde välja och vraka bland anställningserbjudanden. Men för de allra flesta av oss var det inte så, utan vi fick börja någonstans och arbeta oss framåt. Alla kanske inte får sitt drömjobb på en gång. Men hur ska man kunna få sitt drömjobb om man aldrig ens får sitt första jobb? Aktuell debatt om situationen i utsatta stadsdelar Som jag nämnde i min inledning måste vi säkerställa att tryggheten existerar också i våra mest utsatta stadsdelar. Vi har faktiskt färre poliser än 2011; den ökning inom polisen statsrådet refererar till gäller framför allt civilanställda. har vi en växande befolkning. har föreslagit ytterligare minst 2 000 poliser. Vi har också presenterat flera skarpa förslag. Till exempel ska straffen för våld mot tjänsteman skärpas. Fler yrken ska skyddas av regler om våld och hot mot tjänsteman. Grova kränkningar, som att till exempel spotta en polis i ansiktet, är inte acceptabelt. Då ska den utsatta alltid ha rätt till kränkningsersättning. Regeringen har möjlighet att lägga fram dessa förslag om fler poliser och skärpta straff för attacker mot blåljuspersonal. och Alliansen står bakom dem, men jag kan konstatera att regeringen har valt att inte göra det. är det upp till bevis, regeringen! 12 (SD):