prot · H30959 · 2016-01-27 00:00:00 — § 1 Val av justitieombudsman Val av justitieombudsman företogs. 1 (M): I egenskap av ordförande för konstitutionsutskott är det en stor glädje för mig att för kammaren få presentera utskottets enhälliga förslag till ny justitieombudsman. Låt mig dock först få erinra kammaren om att det är inrättades och den första justitieombudsmannen valdes, . Alltsedan dess har justitieombudsmannen haft i uppgift att utöva tillsyn över myndigheterna och säkerställa att de följer lagar och andra bestämmelser i sin verksamhet. Den granskningen är en del av kontrollmakt och en viktig kraft för att säkerställa att god kvalitet och rättssäkerhet ska råda i den offentliga förvaltningen. är, liksom , en produkt av statsvälvning. Genom statskuppen på avsattes och därmed avslutades det gustavianska enväldet. I den nya grundlag som utarbetades, regeringsform, skapades flera verktyg för att granska och balansera regeringens makt. KU inrättades för att granska regeringen, medan JO inrättades för att å medborgarnas vägnar granska den offentliga förvaltningen. En annan produkt av 1809, som jag då och då brukar åberopa, är Fänrik sägner, stora epos om som slutade med att det svenska riket sprängdes och tillföll . Där finns en dikt som heter Landshövdingen och som just handlar om hur viktigt det är att staten och dess myndigheter följer lagen. Landshövdingen säger i dikten till en rysk general: Här är vår vapenlösa trygghet . Vår lag, vår stora skatt i lust i nöd: Er härskare har lovat vörda den, Den vädjar till hans stöd. som denna, Förintelsens minnesdag, framstår det som särskilt viktigt att framhålla hur viktigt det är med en stat som lever upp till rättssäkerhetens krav och som värnar de medborgerliga fri- och rättigheterna. Vi har sett alltför många exempel genom historien på hur illa det annars kan gå. minns vi särskilt folkmordet i Nazityskland under . I vårt land har JO uppdrag att säkerställa att staten och dess myndigheter förblir goda, att myndigheterna och deras företrädare följer lagar och att den enskilde medborgaren får komma till sin rätt. Det är som föreslår justitieombudsman och som väljer. Det här är ett viktigt beslut som KU ägnar stor omsorg om att förbereda genom en särskild utsedd beredningsdelegation. Vi har också vidtagit flera åtgärder för att valet ska bli öppet och transparent. Vi har bland annat annonserat i flera tidningar om att den här processen pågår. Efter denna noggranna beredning har kommit fram till att föreslå som ny justitieombudsman. Han är född och tjänstgör nu som president för Kammarrätten i . Innan han blev kammarrättspresident var han kammarrättslagman vid Kammarrätten i . var han kammarrättslagman i . Han har varit bland annat departementsråd och chef för enheten för skatter och administration, skatteavtal och tullfrågor på . Han har även arbetat som bolagsjurist och chefsjurist i privat verksamhet. Förslaget är att ska tillträda posten som JO . Han blir då 63:e justitieombudsman. Från början var det en person, utökades det till tre personer och väljs, som kammaren vet, fyra justitieombudsmän för en period av . föreslår enhälligt att till 63:e justitieombudsman väljer . Från hade följande skrivelse kommit in: Justitieombudsman har avsagt sig sitt uppdrag. Med anledning av detta har berett frågan om val av en ny justitieombudsman. föreslår enhälligt att för tiden fr.o.m. till dess nytt val har genomförts under fjärde året därefter till justitieombudsman väljer kammarrättspresidenten . Kammaren biföll förslag och valde därmed för tiden till § 2 Anmälan om ersättare Talmannen anmälde att (S) skulle tjänstgöra som ersättare för (S) för hennes ledighet –. § 3 Anmälan om kompletteringsval Talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp anmält som suppleant i utrikesutskottet under ledighet. Talmannen förklarade vald –till § 4 Anmälan om subsidiaritetsprövning Talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2015/16:18 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från miljö- och jordbruksutskottet. § 5 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2015/16:83 till justitieutskottet 2015/16:84 till civilutskottet § 6 Ett gemensamt ansvar för mottagande av nyanlända Ett gemensamt ansvar för mottagande av nyanlända betänkande 2015/16:AU4 Ett gemensamt ansvar för mottagande av nyanlända (prop. 2015/16:54) 2 (SD): Vi har att debattera ärendet om den så kallade tvångsmottagningen av nyanlända i alla kommuner. Jag tänkte börja med något så ovanligt som att citera en av mina kollegor i utskottet, men inte från mitt parti. För inte ens , , publicerades det en debattartikel signerad , integrationspolitisk talesperson för , med anledning av att det hade uppstått en diskussion om en tvångsfördelning. Rubriken på denna artikel är ”vill inte tvinga kommuner att ta emot flyktingar”. I tredje stycket kan man läsa: En jämnare fördelning är absolut nödvändig, och vid en första anblick kan det låta rimligt att staten ser till att alla kommuner drar sitt strå till stacken. Så enkelt är det dock inte. Dessvärre har och även övriga allianspartier som hade en rimlig hållning övergivit denna. är det endast som står för hållningen att kommunerna själva bäst vet sina förutsättningar för att ge ett välfungerande mottagande för de personer som ska bosätta sig i vårt land. Vår kritik mot förslaget i propositionen grundar sig på flera punkter. Jag börjar med det konstitutionella. Även våra ledamöter i har riktat kritik mot att detta ofrånkomligt är ett stort ingrepp i det kommunala självstyret. Det framgår också av propositionen att det är ett ingrepp i det kommunala självstyret, men man anser det vara motiverat. I regeringsformen fastslås att en inskränkning i den kommunala självstyrelsen inte bör gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett detta. Propositionen inleds förvisso med att skälen för regeringens bedömning är att det är nödvändigt och att det pågår konflikter världen över som, enligt övriga partier i denna kammare, ofrånkomligen leder till att fler människor måste tas emot i . Ett gemensamt ansvar för mottagande av nyanlända Det kan tyckas märkligt för oss som blickar ut i världen då det inte är i vårt närområde som konflikterna sker och då det inte är genom att ta emot i som vi hjälper dem som är utsatta världen över. I sammanhanget är det också värt att påpeka att ungefär som propositionen presenterades vidtog också regeringen åtgärder i syfte att minska mottagandet i . Det har man varit öppen med. Mottagandet behövde minskas, och det går att göra det. Det är inte obönhörligen så att fler personer måste komma till om vi vill hjälpa dem som är utsatta. Det är inte så världen fungerar. Därför är det vår mening att det är helt orimligt att använda stora ingrepp i det kommunala självstyret som ett sätt att möta de utmaningar som följer av en inhuman och illa fungerande invandringspolitik, migrationspolitik och flyktingpolitik snarare än något som är ett faktum som man måste förhålla sig till. Jag nämnde alldeles att kommunerna självfallet vet bäst själva vilka förutsättningar de har. I propositionen är det anmärkningsvärt tydligt att regeringen inte instämmer i detta. Det ska från centralt håll genom något slags fördelningsnyckel avgöras huruvida en kommun ska ta emot ett visst antal nyanlända eller inte. Bland de faktorer som ofta dyker upp i de här diskussionerna finns exempelvis sådant som bostadsbrist. Detta har man inte alls tagit hänsyn till i förslaget. I stället hävdar man att kommunerna borde ha förutsett att vi skulle bli x fler invånare i och därför utökat sitt bostadsbestånd. Det är alltså tydligen kommunernas fel att de inte har byggt tillräckligt, trots att man hävdar att vi inte riktigt vet hur många som kommer och att det här beror på yttre omständigheter. Det går inte ihop någonstans. Förvisso tar man hänsyn till sådant som hur många som redan har tagits emot, hur många som har sökt sig till kommunen på egen hand som asylsökande och hur arbetsmarknaden ser ut. Det är bra att man inser att de förutsättningar som råder i kommunerna påverkar hur väl människor kan etablera sig och bli en del av vårt samhälle. Men detta tar man bara upp som faktorer i en fördelningsnyckel. Man räknar fortfarande med att bara det blir jämnt fördelat kommer det att bli bra. Bara det blir jämnt fördelat kommer vi inte att ha de här större problemen. Vi skickar till lite resurser till kommunerna – då kommer det att lösa sig. Mer pengar från statligt håll kommer dock inte att skapa fler lärare, bygga fler lokaler, få upp fler skolor på en gång eller bygga bostäderna direkt. Kommunerna själva vet om de har platser och om de har förutsättningar för att ta emot fler personer på ett värdigt sätt eller inte. Det gör inte staten. Det kan ingen fördelningsnyckel avgöra. I sammanhanget kan jag nämna att jag var i . Där pratade vi bland annat om deras integrationspolitik. De håller tydligt på kommunernas självstyre. Där tar kommunerna emot människor efter att de berättat att de har ordnat platser och kan ta emot fler. Där fungerar det också lite bättre än i . Ett gemensamt ansvar för mottagande av nyanlända Man inskränker kommunernas självstyre djupt. Man tror inte att deras förutsättningar på något sätt skulle kunna nå ett maxtak utan hävdar att det löser sig bara det blir en jämn fördelning. Men utöver det visar detta också en väldigt märklig syn på de människor det i slutändan handlar om. Vilka förutsättningar finns det för ett gott mottagande för en person som bosätts i en kommun som själv säger att det inte finns plats och att man inte klarar av det här? På vilket sätt bygger man en bra grund för ett mottagande om man tvingar kommuner att ta emot fler än vad de säger sig klara av? Det är inte så att kommuner inte vill ta emot. Det är inte så att befolkning inte vill hjälpa utsatta – tvärtom. hävdas det att om det bara var jämnare fördelat skulle det finnas tillräckligt med platser. Men , före den stora ökningen, var det tydligt att det inte är fördelningen som är problemet. Snittet för hur många människor som togs emot i olika kommuner låg på 3,5 per 1 000 invånare. Såg man till de kommuner som tog emot minst sett till sin befolkningsmängd och skulle få upp dem till snittet skulle det bli ungefär 2 500 platser till. Det är inte så många. Problemet är att snittet är långt under vad som gäller sett till de volymer vi tar emot, sett till det antal människor som kommer till vårt land. Man måste inse att våra system inte håller. De har brustit. Faktum är dessutom att det – och definitivt när propositionen släpptes – inte fanns några kommuner som totalt vägrade att ta emot nyanlända. Samtliga kommuner hade avtal och hade tagit emot. De försökte så gott de enligt sin kapacitet tyckte att de klarade av. Men ändå ska vi politiker på riksnivå tydligen säga: Nej, ni kan mer, det vet vi – det visar den här fördelningsnyckeln! Det är en skam att vi är det enda parti som ser den här problematiken. För mig är det en djup skam att vi är det enda parti som tar problemen som råder i vår värld och i vårt land på allvar. Det finns oerhört mycket engagemang i för att hjälpa, men det guidas fel, leds in på villovägar och styrs in på otroligt skadliga vägar av övriga partier och politiker. Med detta vill jag yrka ett starkt bifall till vår reservation. I detta anförande instämde (SD). 3 (V): Det här är en bra dag under en vinter som annars på många sätt varit ett politiskt mörker. Det är en bra dag, eftersom vi äntligen ser till att svenskt flyktingmottagande blir ett ansvar för alla landets kommuner. Det har varit ett krav som drivit . Vi är glada att vi nu äntligen är framme vid att det kan bli verklighet. I ett land där vi länge har tagit oss an samhällsuppgifter tillsammans, som barnomsorg, skola, äldreomsorg och hälso- och sjukvård, är det märkligt och faktiskt orimligt att just flyktingmottagande inte varit en lika självklar del av det gemensamma arbetet och ansvaret. Precis lika lite som en kommun ska kunna välja bort äldreomsorgen, barnomsorgen och skolan, precis lika lite ska den kunna välja bort att vara med och hjälpas åt i flyktingmottagandet. Ett gemensamt ansvar för mottagande av nyanlända Vi kan dra en parallell till flyktingmottagandet i EU. De allra flesta inser att det är orimligt att bara några få av medlemsländerna tar emot. Det finns väldigt mycket att säga om det race mot botten som regeringen har valt att delta i denna vinter. Jag ska inte säga så mycket mer om det . Klart är dock att regeringen genom att införa gränskontroller och id-krav valt att sätta press på flyktingarna i stället för att sätta press på EU eller samarbeta i större sammanhang. Det är bedrövligt. De nordiska vänsterpartierna har gått före och gjort det som regeringarna i borde ha gjort, nämligen visat hur asylrätten kan värnas utan att man stänger gränserna. Men på samma sätt som flyktingmottagandet varit ojämnt och osolidariskt i EU har det även varit det – och är det – inom . Det är till och med så att det kaos i mottagandet som vi sett delvis är ett resultat av att man har dröjt så oerhört länge med att skapa förutsättningar för ett gemensamt mottagande. När bara några kommuner tar emot och det dessutom är fritt fram för fixare att öppna flyktingboenden här och var blir det ganska svårt att skapa stabila och bra system. Några kommuner tar ett jätteansvar, medan andra, framför allt rika kommuner, inte alls gör lika mycket. tar vi ett första steg för att göra något åt detta. stöder till fullo regeringens proposition, men med det sagt hade vi önskat att det funnits ett sanktionssystem för att se till att kommunerna verkligen följer sina skyldigheter. Vi har haft samma sorts skyldighet för kommuner att ta emot ensamkommande barn, men vi ser tyvärr att den inte fungerar alldeles så som vi önskat. Alltför många smiter fortfarande undan. Av det skälet yrkar jag bifall till reservation 2. Men, herr talman, det här kommer självklart inte att lösa alla utmaningar vi står inför. Och visst har vi stora utmaningar framför oss när vi blir fler så otroligt fort. Vi kommer att klara dem, eftersom är ett välorganiserat och rikt land, men vi har just nu en mycket längre startsträcka framför oss än vi hade behövt ha. Sänker man skatterna med 140 miljarder och låter välfärden stå och blöda vinster får det självklart konsekvenser. Det är det ansvaret som borgerligheten lämnar efter sig och som de nu försöker skylla på flyktingmottagandet. Här går skiljelinjen mellan dem som vill låta marknaden lösa allt, lämna alla ensamma och låta dem klara sig bäst de kan och oss som vet att det krävs ett gemensamt samhällsbygge för att åstadkomma det. Det behövs en lång rad politiska reformer för att bygga vårt samhälle större så att det rymmer fler. För att nämna ett litet axplock vill för att tackla bostadsbristen att staten hjälper fastighetsägare, såväl privata som allmännyttiga, att finansiera byggandet av hyresrätter till mer förmånliga villkor än . Det ska ske genom att staten utnyttjar sina möjligheter att låna till rekordlåg ränta. Pengarna ska sedan lånas ut till fastighetsägare och kunna täcka av investeringskostnaden. På det sättet kan vi bygga 50 000 fler hyresrätter . Ett gemensamt ansvar för mottagande av nyanlända behöver vi satsa på prefabricerade bostäder och låta staten ansvara för upphandling och kostnader för bostäderna medan kommunerna tar fram mark för placering. är sedan kunden som hyr bostäderna på långa kontrakt. Ett exempel på det är Västerviksmodellen. Men det kan även göras som i där kommunen nu öppnar 400 platser för flyktingmottagande som den hyr ur till . Många fler kommuner behöver göra detta. Det blir billigare och ger bättre kvalitet, och det tar bort vinstmomentet för fixare och skapar bättre möjligheter för kommunen att planera etablering. Det går att göra detta på ett vettigt sätt. På utbildningsområdet behöver vi göra mycket mer för att nyttja de lärare och akademiker som kommer tillsammans med barnen och använda dem i skolan som studiehandledare och modersmålslärare. Vi behöver dessutom ge folkhögskolorna möjlighet att erbjuda språkintroduktion. Det är klokt, eftersom folkhögskolor i många fall även kan och väldigt gärna vill erbjuda boendeplatser. På arbetsmarknadsområdet behöver vi fortsätta att satsa på sfi i olika tappningar parallellt med praktik, att kartlägga kunskap och fylla på med utbildning. Vi behöver framför allt låta Arbetsförmedlingen göra det den ska, förmedla kontakt med arbetsgivare och skräddarsy insatser för den nyanlända. För att det ska fungera krävs ett ökat lokalt och regionalt handlingsutrymme. har som en del av arbetarrörelsen kämpat för ett samhälle där ingen ska kunna falla fritt mot avgrunden. Därför har vi säkerhetsnät och säkerhetslinor som förankras och hålls uppe av alla oss andra som just nu är på fast mark. Vi tycker att den tryggheten är viktig. Många av oss tycker till och med att den borde vara ännu starkare både för den som just nu klättrar men även för alla oss andra. Vi vet att det när som helst kan vara vi som faller. Även människor som just blivit en del av vårt samhälle kan falla. De behöver samma säkerhetslina, samma nät och samma trygghet. Men , herr talman, använder borgerligheten flyktingar som murbräcka mot tryggheten. De säger att vi ska låta några av oss falla, att nytillkomna först måste bevisa sitt värde innan de kan få tillgång till säkerhetslinan, innan vi håller nätet när de klättrar. Det är i praktiken vad de säger när de nu ropar på att välfärden inte ska omfatta alla och att de med tillfälliga uppehållstillstånd till exempel inte ska ha tillgång till hälso- och sjukvård eller annat. Det är också helt konkret vad det innebär när regeringen går borgerlighetens rop på otrygghet till mötes och inför tillfälliga uppehållstillstånd som gör människor beroende av en arbetsgivare för att få stanna i . Det är farligt inte bara för dem av oss som nekas den tryggheten utan också för alla oss andra som vet att nätet när som helst kan dras undan om vi inte längre har tillräckligt värde i deras ögon. Borgerligheten vill som vanligt lämna var och en ensam att klara sig bäst den kan. Den vill sänka löner och höja hyror för vanligt folk. Det är inget nytt. Så har det alltid varit. Vi vet också vilka andra det är som står på tur. Det är unga, arbetslösa, sjuka och människor som redan är lågavlönade som ska tjäna lite mindre. Ett gemensamt ansvar för mottagande av nyanlända Ser vi till de senaste dagarnas gnäll över att människor som tjänar mer än nu ska betala lite mer i skatt är det tydligt att borgerligheten inte tycker att mindre i plånboken är bra för alla. De som redan har så att det blir över ska skyddas till varje pris. För kan aldrig några av oss vara andra klassens medborgare. Vi vägrar att använda flyktingar som slägga mot gemensam trygghet i välfärd, arbetsliv eller rättigheter. I vårt ska ingen lämnas ensam med arbetslöshet, sjukdom, bostadslöshet eller en välfärd som inte räcker till. Vi vill bygga ett starkt samhälle där framtiden känns trygg och vi löser utmaningar tillsammans. Det är där, herr talman, skiljelinjen i svensk politik går just . 4 (S): är det att skapa ett gemensamt mottagande för nyanlända. är det land i som tar emot flest ensamkommande barn och asylsökande i förhållande till sin storlek. Det ställer krav på regeringen, myndigheter och kommuner. Det civila samhället har gjort en jätteinsats och ska verkligen ha beröm. Outtröttligt med stort hjärta och glödande engagemang gör människor insatser i alla delar av landet. Jag vill passa på att lyfta fram idrottsrörelsen, som har en otroligt viktig roll. Jag blev varm i hjärtat när man på Idrottsgalan uppmärksammade en av alla dem som gör stora insatser. Den insatsen och alla andra fantastiska insatser, goda idéer och många timmars engagemang ger mig hopp om att vi i kan ha mer gemenskap, glädje och tillit mellan människor. Jag lyssnade också på ett par små killar . De pratade om integration. De uttryckte sig lite annorlunda än hur vi uttrycker oss i politiken och här i kammaren. För killarna var det viktigast att de hade fått nya fotbollskompisar. Jo, vi spelar boll tillsammans med dem efter skolan, förklarade de. Men förstår ni varandra? Jadå, det går ganska bra, sa de. Vi pekar och så, och fotboll är typ detsamma överallt. är det inte svårare än så. Idrotten, kulturen och maten förenar och bygger broar mellan människor. Det kan låta som klyschor, men det är faktiskt helt sant. Ett solidariskt mottagande är avgörande för hur det går med etableringen av nyanlända. För oss socialdemokrater handlar det inte bara om att människor ska ha en säng, de ska också ha en bostad. Det handlar om att ungarna ska ha en bra skola och möjligheten att komma in på arbetsmarknaden, att ha ett jobb och få behålla ett jobb. Om ska klara att ge människor rätt förutsättningar att bli en del av vårt land på riktigt måste vi gemensamt i hela landet ta ansvar för det. Behovet av lagstiftning är tydligt. Jag vill ge en jämförelse från mina hemtrakter i . Ett gemensamt ansvar för mottagande av nyanlända Kommunen som ligger i nordöstra har drygt 14 000 invånare. Arbetslösheten är hög. Den är betydligt högre än i riket. Där finns 454 inskrivna i etableringen. är en annan skånsk kommun. Den ligger ungefär från . I bor nästan 35 000 personer. Arbetslösheten är låg. Den är betydligt lägre än i riket. I etableringen finns det fyra personer inskrivna. I har vi höga intentioner och högt ställda ambitioner med integrationsarbetet. Det har vi därför att vi har möjlighet till det. Det har vi därför att vi bryr oss. har vi en samhällsmodell som bygger på ordning och reda och en väl utvecklad välfärd. Vi kommer att klara utmaningarna, men det krävs att alla svenska kommuner hjälps åt. Därför är det glädjande att vi här har en bred majoritet för uppfattningen att ska ta sig an utmaningarna tillsammans. Vi ska hjälpas åt. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 5 (SD) replik: Jag har en första fråga. I sitt anförande förde fram att det handlar om mer än att bara få en säng och ett jobb. Det handlar om att man ska kunna ha en bostad. Bostäder räknas inte in i fördelningsnyckeln. Det är kommunernas ansvar; de borde minsann ha byggt redan tidigare. Det handlar om mer än bara ytliga saker. Det handlar om att mötas och träffas. På vilket sätt är en tvingande lagstiftning en bra grund när kommunen anser att den inte har kapacitet och den person som placeras i kommunen vet att man där känner att de egentligen inte kan ta emot honom eller henne? På vilket sätt är det en bra grund för att fruktbara möten ska kunna ske? Och på vilket sätt tar man hänsyn till att det måste finnas bostäder om man inte tar hänsyn till att det måste finnas bostäder? 6 (S) replik: Jag tycker att detta är en ganska intressant fråga. Jag kan igen hänvisa till den jämförelse som jag gjorde i mitt anförande. kommun är en skånsk kommun som har tagit ett stort ansvar för mottagandet och som har 454 personer inskrivna i etableringen. Jag besökte kommunen och diskuterade just bostadsproblematiken, som är ett problem där också. har man bostadsbrist, med överskott på bostäder, och är jättenöjd med sitt beslut att äntligen planera att bygga bostäder i det kommunala bostadsbolaget. Jag funderar över hur ser på detta. Varför skulle det inte vara möjligt för att bygga bostäder i det kommunala bostadsbolaget och se till att skapa förutsättningar? Har inte kommunpolitiker samma förutsättningar att skapa bostäder i alla kommuner? Varför skulle det vara föranlett att klara den uppgiften när det för är helt omöjligt? Jag tror att kommunpolitiker är dugliga och kan klara bosättningsproblematiken överallt. Jag tror dessutom att det är större förutsättningar att klara det om vi hjälps åt att fördela uppdraget på alla kommuner. Jag förstår inte varför vissa kommuner skulle klara uppdraget och andra inte. 7 (SD) replik: Ett gemensamt ansvar för mottagande av nyanlända Tack för svaret, !