prot · H40929 · 2016-11-16 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om sammansatt utrikes- och försvarsutskott Från sammansatta utrikes- och försvarsutskottet hade följande promemoria kommit in: Sammansatt utrikes- och försvarsutskott och försvarsutskottet har jämlikt 7 kap. 7 § riksdagsordningen i separata beslut och kommit överens om att genom deputerade i ett sammansatt utskott gemensamt bereda proposition 2016/17:32 Fortsatt svenskt deltagande i den militära utbildningsinsatsen i samt motioner och proposition 2016/17:33 Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i samt motioner. Till deputerade och suppleanter i det sammansatta utskottet har utsetts de i bifogade förteckning upptagna riksdagsledamöterna. Det sammansatta utskottet, som benämns sammansatta utrikes- och försvarsutskottet (UFöU), har vid konstituerande sammanträde utsett följande presidium: (S), ordförande (L), vice ordförande Bilagan hade följande lydelse: (S) (S) (M) (M) (S) (S) (M) (M) (S) (S) (SD) (SD) (M) (M) (S) (S) (C) (C) (MP) (MP) (M) (M) (S) (S) (SD) (SD) (L) (L) (V) (V) (KD) (KD) (S) (S) Promemorian lades till handlingarna. § 3 Utökning av antalet suppleanter Valberedningen hade, enligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag, tillstyrkt att antalet suppleanter i skatteutskottet skulle utökas från 26 till 27. Kammaren medgav denna utökning. § 4 Val av extra suppleant Val av extra suppleant i skatteutskottet företogs. Kammaren valde i enlighet med valberedningens förslag till § 5 Anmälan om subsidiaritetsprövning Tredje vice talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2016/17:8 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från näringsutskottet. § 6 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2016/17:98 Interpellation 2016/17:98 Fredad zon för kristna i norra av (KD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att tidigare datum är statsrådet ianspråktagen av inkommande besök, andra åtaganden i samt resa. § 7 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2016/17:43 till socialutskottet 2016/17:42 till försvarsutskottet 2016/17:3526, 3528 och 3530 till utrikesutskottet 2016/17:3525, 3527 och 3529 till utrikesutskottet 2016/17:3531 till skatteutskottet § 8 Översyn av betänkande 2016/17:KU14 1 (M): Vi debatterar en av viktigaste myndigheter, . är en del av kontrollmakt. Den regleras i regeringsformen, en av våra grundlagar, i samma kapitel som till exempel ombudsmän, , och självt. är ett verktyg för att ska kunna kontrollera att den statliga verksamheten sköts korrekt och effektivt. bildades som en myndighet under 2003, när dåvarande , som var en myndighet under regeringen, och revisorer slogs samman. tillkomst har inneburit att kontrollmakt på det ekonomiska området stärkts. har ett mycket viktigt granskande uppdrag. Den oberoende revisionen ökar insynen i statliga myndigheter och verksamheter, säkerställer att offentliga medel används på ett effektivt och önskvärt sätt samt bidrar till ett högt förtroende för den offentliga verksamheten. innebär förstås viktiga uppgifter att det måste ställas höga krav på myndighetens ledning och verksamhet. Därför var det med stigande oro som vi tog del av den medierapportering som inleddes och som beskrev olika problem och missförhållanden med koppling till ledning. Den inledande rapporteringen handlade om huruvida en av riksrevisorerna hade tagit befattning på ett felaktigt sätt med ett revisionsärende som gällde i län. Ärendet hade delvis hanterats av en myndighet där han tidigare var chef och rörde dessutom en annan riksrevisors ansvarsområde. Kärnfrågan var därmed om jävsreglerna hade åsidosatts. Därefter följde rapportering som bland annat gällde rekryteringen av nya medarbetare till och hanteringen av en stor omorganisation. I samband med denna rapportering avgick en av riksrevisorerna. roll när det gäller består av tre delar:  KU nominerar nya riksrevisorer, som sedan väljs av kammaren.  KU bereder förslag till den lagstiftning som reglerar organisation och uppdrag.  Det är KU som kan föreslå kammaren att entlediga en riksrevisor, om riksrevisorn gjort sig skyldig till det grundlagen kallar allvarlig försummelse. I lagens förarbeten ges två exempel på vad allvarlig försummelse kan vara. Det som nämns där handlar om att riksrevisorn antingen har begått brott i tjänsten eller brott av allvarligt slag utanför tjänsten eller har komprometterat en granskning på så sätt att han eller hon till exempel tagit instruktioner utifrån om vilka slutsatser som ska dras i granskningen. tog medierapporteringen på stort allvar och kallade de tre riksrevisorerna till en öppen utfrågning, som ägde rum . Ett syfte var att få en bild av om någon riksrevisor gjort sig skyldig till allvarlig försummelse och om KU därför skulle ta initiativ till att entlediga riksrevisorn i fråga. KU:s ledamöter kom fram till att det då inte fanns anledning att ta något sådant initiativ, även om vi kunde konstatera att förtroendet för hade skadats av det som hänt och att det därför skulle krävas ett omfattande arbete för att återupprätta förtroendet. avgick en andra riksrevisor till följd av rapportering i ytterligare ett ärende om agerande som kunde vara problematiskt ur jävssynpunkt. meddelade den tredje riksrevisorn att även hon ville lämna sitt uppdrag för att ge myndigheten möjlighet till en nystart med en helt ny ledning. Hon kvarstår dock i tjänst tills vidare, för att inte myndigheten ska sakna ledning som rekrytering av tre nya riksrevisorer pågår. gav professor i uppdrag att analysera det som hänt och om formella fel begåtts. Av hans rapport framgår bland annat att processen kring den omfattande nyrekrytering som genomfördes hade inslag som övertalning av utvalda, inriktning mot egna nätverk samt föregripande av beslut och tillträden. De här olika omständigheterna gav tillsammans en samlad bild som inte inger förtroende, menar professor . påpekar han att riksrevisorernas strävan var att få så kompetent personal som möjligt, att riksrevisorerna lyckades knyta väl meriterade medarbetare till sig och att det inte finns grund för misstro mot dem som anställdes. Båda dessa iakttagelser är viktiga för framtiden, som jag ser det. pekar också på att det förändringsarbete som inleddes inom drevs för hårt, utan tillräcklig hänsyn till medarbetare och befintlig verksamhet, att beredningen försummades och att riksrevisorerna inte hade tagit initiativ till en riskanalys, vilket är ett krav när man genomför stora förändringar. När det gällde granskningen av i län, som var det första som rapporterades i medierna, konstaterar att en riksrevisor trots jäv lade sig i ett ärende och att det var felaktigt. Han konstaterar dock att den riksrevisor med administrativt ansvar som hade ansvaret för granskningen i fråga borde ha agerat mer resolut när det framkom att de slutsatser som den ansvarige revisorn på lägre nivå i organisationen hade dragit var felaktiga. I debatten framställdes det som att riksrevisorn med administrativt ansvar hade lagt sig i ärendet för mycket. Axbergers slutsats är tvärtom att hon lade sig i ärendet för lite. Det finns alltså mycket att säga om detta, men det är väldigt bra att det genomfördes en extern utvärdering och granskning av i de här avseendena. Axberger gjorde även en bredare analys av tillståndet i myndigheten och menar att det bland annat utvecklats en delvis problematisk organisationskultur. Mot bakgrund av allt som hänt och som rapporterats är det viktigt att framhålla att sommarens medierapportering i allt väsentligt gäller problem kopplade till riksrevisorerna. har myndighetens personal fortsatt sitt viktiga arbete med att granska den verksamhet som bedrivs i staten. Fackliga företrädare vid har besökt , och jag har medverkat vid ett personalmöte på . Jag har vid båda dessa tillfällen och i andra sammanhang framhållit att vi från KU:s sida ser och värdesätter de insatser som de flera hundra medarbetarna inom utför. Jag är fortsatt full av beundran inför att de har förmått fortsätta med sitt arbete trots att det har stormat runt omkring myndigheten. Det är lätt att inse att det har varit en påfrestande tid. Man ska kunna berätta med stolthet och självförtroende var man arbetar. Jag vet att många medarbetare inte har känt det så som varit. Det måste nu få ett slut. Myndighetens anseende måste återupprättas. ska vara en arbetsplats att vara stolt över. Ett viktigt led i detta arbete är rekryteringen av tre nya riksrevisorer. Det är en uppgift som genom sin beredningsdelegation just nu arbetar intensivt med. Ambitionen är att vi ska lägga fram tre namnförslag . Härutöver vill att det ska göras en översyn av ett antal frågor som rör . KU föreslår i det betänkande som vi nu debatterar att riksdagsstyrelsen ska få i uppdrag att tillsätta en sådan utredning som ska vara parlamentariskt sammansatt men ledas av en opolitisk, framstående jurist. En del av de frågor som behöver utredas har aktualiserats genom medierapporteringen. Andra behövde analyseras under alla förhållanden och hade utretts förr eller senare ändå. Utredningen ska få i uppdrag att göra en översyn av riksrevisorernas uppdrag, relationen mellan och , effektivitetsrevisionen, vissa förhållanden vid och ett antal övriga frågor. För att eventuella grundlagsändringar ska kunna träda i kraft efter riksdagsvalet behöver ett delbetänkande om grundlagsfrågor läggas fram . Slutbetänkandet är tänkt att vara färdigt /18. Jag kommer att redogöra för ett antal viktiga frågor som kommer att tas upp i utredningen. En fråga som har diskuterats mycket är hur ordningen med tre riksrevisorer har fungerat. Den kom till som en kompromiss när myndigheten skapades och berodde på att vissa partier inte ville ha en ensam riksrevisor som man menade skulle kunna få för stor makt. Ett tredelat ledarskap har dock visat sig svårt att hantera. Det har skapat otydlighet gentemot medarbetarna och har medfört att betydande kraft har behövt läggas på förankring och samordning de tre riksrevisorerna emellan. Många hävdar därför att borde få en tydlig chef. Utredningen ska analysera fördelar och nackdelar med den nuvarande ordningen. Däremot ska utredningen inte lägga fram lagförslag om ett ändrat antal riksrevisorer. KU har en skyldighet enligt grundlagen att lägga fram förslag på tre nya riksrevisorer, och då är det inte lämpligt att i utredningen utarbeta lagförslag om att minska antalet riksrevisorer. De tre som väljs i närtid ska veta att deras mandattid inte kommer att förändras av i efterhand. Däremot ska utredningen analysera på vilka lagnivåer – grundlag, riksdagsordningen, vanlig lag – som olika frågor som rör bör regleras. En möjlighet är att man då lägger fram förslag om att flytta bestämmelsen om antalet revisorer från regeringsformen till riksdagsordningen. Därigenom skulle det bli lättare att ändra antalet riksrevisorer om det bedöms motiverat. Även om de tre riksrevisorerna beslutar självständigt om de granskningar som de ansvarar för är en av de tre utsedd till administrativt ansvarig riksrevisor, vilket ger den personen viss ensam beslutsrätt över främst administrativa frågor. Utredningen ska titta på ordningen med en administrativt ansvarig revisor och om dennes roll behöver förstärkas. Det skulle kunna vara ett sätt att skapa ett tydligare ledarskap inom ramen för en modell med tre riksrevisorer. Ett annat problem är att det med dagens grundlagsregler inte går att tillsätta en ställföreträdande riksrevisor som skulle kunna gå in och tjänstgöra om någon eller alla riksrevisorer drabbas av sjukdom. Utredningen ska därför överväga om en ordning med ställföreträdare bör införas, ungefär som det finns vad gäller JO. Den sjuåriga mandatperioden för riksrevisorerna ska också utvärderas. I detta ligger att överväga om det ska finnas en möjlighet att välja riksrevisorer för än den huvudsakligen föreskrivna. Vidare ska utredningen se över de kvalifikations- och behörighetskrav som finns för riksrevisorer samt vilka kriterier som ska gälla för entledigande och hur den processen bör se ut. Som jag nämnde är det svårt för att avsätta en riksrevisor. Tanken är att riksrevisorerna ska våga fatta obekväma granskningsbeslut utan att riskera att avsättas av en missnöjd riksdagsmajoritet. Det är en god tanke som bör värnas. har det blivit tydligt att förtroendet för en riksrevisor kan skadas så allvarligt att det blir svårt för riksrevisorn att fortsätta sitt arbete, även om agerandet inte når upp till de formella kraven för entledigande. Det väcker frågan om kraven för entledigande är väl avvägda. I fråga om relationen mellan och ska utredningen analysera vad självständighet består i och om det finns skäl att tydliggöra begränsningarna för självständigheten. Det är en självklar utgångspunkt att riksrevisorerna fortsatt ska ha självständighet när det gäller att besluta om vad som ska granskas, hur granskningen ska bedrivas och vilka slutsatser som ska dras av granskningen. Däremot är frågan hur tar sitt ansvar som huvudman för , det man i näringslivet skulle kalla för ägaransvar. Frågan om roll ska därför analyseras. Hur fungerar rollen, och kan den utvecklas? Är det lämpligt att det är tre olika organ inom som ansvarar för olika frågor som gäller , , finansutskottet och det ? Bör den parlamentariska insynen i öka, och i så fall hur? är landets främsta granskare, men frågan har i debatten ställts om vem som granskar granskaren. I utredningen ska därför även frågor om tillsyn av , den årliga revisionen och effektivitetsrevisionen tas upp. genomfördes lagändringar för att förtydliga effektivitetsrevisionens uppdrag. Det har varit omdiskuterat i debatten vad de ändringarna egentligen betydde och om det krävdes omfattande förändringar för att de skulle få genomslag. Utredningen ska därför se över effektivitetsrevisionens uppdrag, kvalitet och genomslag, vilket bland annat innebär att analysera hur beslut har genomförts. Tre nya riksrevisorer kommer som sagt att tillträda, sannolikt . Det blir en viktig hållpunkt för arbetet med att utveckla . Det utredningsarbete som jag nu har beskrivit ska genomföras . Den processen blir en andra viktig del i utvecklingsarbetet. När utredningen har slutförts, och eventuella ändringar i lag och grundlag har genomförts, är min och förhoppning att vi ska ha ett väl genomtänkt och väl avvägt regelverk för ledning, relationen mellan och , effektivitetsrevisionens inriktning och andra viktiga frågor. har en kompetent riksrevision som utför sina viktiga uppgifter på ett utmärkt sätt. Under ledning av de nya riksrevisorerna och med det kommande nya regelverket som ram är målet att ska få en ännu skarpare riksrevision, som genomför årlig revision, effektivitetsrevision och internationellt samarbete av yppersta klass. Det behöver och förtjänar ett modernt, transparent och reforminriktat land som . Med det yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 2 (S): Dagens Nyheters reportage kom som en överraskning för mig. För socialdemokrater som var aktiva verksamma i finansutskottet och det fanns väl mer av aningar. Jag själv hade inte ens aningar. Man får också lägga till att offentlighetsprincipen och meddelarskyddet enligt tryckfrihetsförordningen har visat sitt stora värde när har kunnat göra sina reportage. Det har också kommit bidrag utanför Dagens Nyheters reportage. Det har kommit skrivelser till från olika insatta individer, bland annat tidigare revisorer vid de numera sammanlagda myndigheterna. Jag hade inte heller den typen av information som de har vidarebefordrat. har gått igenom forskningsläget när det gäller vår riksrevision. Där finns en hel del hämta och se, men inte heller där kan jag i efterhand se att man såg de problem som dök upp . Det har varit värdefullt att lyssna på företrädarna för personalorganisationen vid . Där kom fram nyanser som låg i linje med den utredning som har gjort men kanske med något olika betoningar. Där var naturligtvis förhållandena i denna stora myndighet i centrum. Jag tycker nog att man kan säga att man där såg att det har funnits en del problem men att de fördjupades och framåt. egna utfrågningar av riksrevisionerna, alla tre, har också varit bra. Dock menar jag att dessa skeenden och de mejl och krav vi fick in inte var tillräckligt djupa och allsidiga för att och skulle kunna entlediga riksrevisorerna i enlighet med våra nuvarande regler. Där anges som utgångspunkt begreppet allvarlig försummelse. Det är först i och med utredning, som själv bad om och som jag och vi i presidiet var med om att tillstyrka igångsättandet av, som vi får underlag för ställningstagande när det gäller att bedöma vad som har skett inom i form av förtjänster och problem. Med den har vi kunnat få en utgångspunkt – och jag vågar nog säga att den också har varit en samlande utgångspunkt – för bedömningen i och det initiativ till en utredning som vi nu föreslår . Jag vill direkt säga att jag och Socialdemokraterna tyckte att de tre riksrevisorerna har handlat riktigt när de successivt har begärt sina entlediganden. De har gjort det, vill jag tro, i ljuset av Axbergers utredning. En så omfattande kritik på så många punkter som den innehåller gjorde att situationen inte var hållbar vare sig för de tre individerna som riksrevisorer – varav en ju redan hade avgått direkt – eller för förhållandena inom myndigheten. Jag vill nämna några punkter ur Axbergers utredning som måhända i uppföljningen i medierna och kommentarer inte har varit så mycket i centrum men som jag tycker är betydelsefulla. Som vår ordförande framhöll i sitt anförande handlar det om det stora förändringsarbete som sattes igång av de tre nya riksrevisorerna utan en så kallad riskanalys. En sådan skulle ha inneburit att man hade varit tvungen att för sig själv sätta upp vad som skulle kunna ske i och med den kraftiga omstart eller nystart som man förespråkade. Axberger menar också att det i detta läge hade varit mycket lämpligt med samråd med . Jag vill dock påpeka att den information som i alla fall jag upplever mig ha fått i och med revisorernas besök i inte gjorde att jag förstod vad som var på gång och vad som skulle kunna bli problematiskt. Likaså är nedläggningen av granskningar och att inga motiv för dessa angavs av riksrevisorerna i strid med revisionslagen, och det är inte heller en acceptabel förvaltningsprocess. Det finns en informell kultur i myndigheten som har funnits och som paradoxalt nog har gjort att myndigheten har styrts på ett mindre regelkonformt sätt än vad svensk statsförvaltning ska ha och som man skulle kunna tänka sig att just borde vara angelägen om att ha. Jag vill också ta upp hur vi i har utövat vårt huvudmannaskap för . I Axbergers utredning, och i viss mån i andra inlägg, framkommer problemen med splittringen i tillsynen och kontakten med revisionen när det gäller , finansutskottet och det . Här framkommer också att lagstiftningen, ursprungligen , och utformningen av självständigheten för riksrevisorerna har varit otydliga. Hela processen 2003 var en politisk parlamentarisk kompromiss som inte hade riktigt bra utformad lagstiftning som följd. Jag vill också nämna något som jag tror nästan är en systemegenskap och som har åtminstone muntligt nämnt för oss. Det handlar om att en följd av självständigheten, eller i Axbergers yttrande ”oberoendet”, för de tre riksrevisorerna är att den upplevs som ett mindre oberoende för förvaltningstjänstemännen i myndigheten. Där finns måhända ett av de problem som naturligen inte finns i en vanlig svensk myndighet, där generaldirektören tenderar att ofta delegera ned till olika nivåer i sin organisation. Det gäller då inte bara beredning utan också beslut. Här finns ett problem som vi har anledning att uppmärksamma, och vi bör i viss mån förstå vad som har varit och se på vad vi ska göra framåt. Det finns många uppskattande bedömningar, inklusive från personalorganisationerna. Trots personalomsättningen, kanske låg produktivitet i granskningar och andra frågetecken finns vittnesbörd och bedömningar som pekar på att bra jobb också har gjorts. Det är förhoppningen att vi med mycket möda och god tro ska kunna skapa en samhällsnyttig, spännande och bra riksrevision såväl för riksdag och den politiska tillsynen av oss själva som för att myndigheten ska fungera på ett sätt som gör att vi får goda och engagerade medarbetare. Jag vill givetvis yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 3 (SD): Skälet till att vi står här är de felaktigheter som har upptäckts inom . Den myndighet som borde ha varit en god förebild och ett gott föredöme för hela Myndighetssverige har helt enkelt inte klarat av att leva upp till sitt fulla åtagande. Det blir närmast en filosofisk fråga, fru talman: granskar egentligen granskarna? Den frågan är vi nog betydligt fler som ställer oss än innan felaktigheterna inom uppdagades . Många undrar nog också över huruvida verkligen har kontroll på sina egna myndigheter. Dessa frågor är naturligtvis helt berättigade att ställa, särskilt . Min mening är att de händelser som lyfts fram i ljuset av den tredje statsmakten, det vill säga medierna, högst osannolikt hade kunnat upptäckas av med de kontrollinstrument vi själva förfogar över. riksdag och medierna har båda en granskande funktion, men hur vi utför vår granskning skiljer sig naturligtvis mycket åt. Det de flesta nog ändå kan vara helt överens om är att vi båda behövs och att våra olika metoder att granska kompletterar varandra. , men också JO, är speciella myndigheter på så vis att de utgör en del av kontrollmakt och i förlängningen också folkets. Därför behöver förtroendet för dessa myndigheter vara mycket högt. När det gäller är det därför djupt beklagligt att myndighetens förtroende nu är skadat. Jag har aldrig trott på ordspråket att tiden läker alla sår. För att vi ska återställa och därefter också kunna upprätthålla förtroendet för kommer det att krävas betydligt mer än bara tid. Det kommer krävas ett långsiktigt arbete både av oss politiker och av de kommande riksrevisorerna. I den rapport som tagits fram av efter att skandalen var ett faktum riktades kritik mot såväl som de tre riksrevisorerna, men också mot . Bland annat konstateras att oberoende riskerar att ifrågasättas då alltför många rekryteringar skett direkt från . Det konstateras också att det inom myndigheten har rått en informell ledningskultur där egna överväganden och intern praxis har gått före rättsliga regler. När det gäller kritiken mot konstateras bland annat att i grunden inte är konstruerad för styrning av myndigheter och att vi också saknar de redskap som krävs för att på egen hand driva komplicerade lagstiftningsprojekt, vilket enligt utredningen märks i regelverk som utredaren menar har väsentliga brister. De brister som har påpekats av såväl mediernas rapportering som rapport får inte lämnas utan åtgärd, och stöder därför det tillkännagivande som vi riktar till riksdagsstyrelsen om en översyn av . Det är också ett enigt utskott som gör detta ställningstagande. Jag ska inte upprepa vad som redan sagts om denna översyn, men jag vill ändå lyfta upp några saker som från sida anses särskilt viktiga att belysa. För det första anser vi att det är viktigt att man i översynen nu tittar på vilka kriterier som ska gälla för att kunna entlediga en riksrevisor. är det i praktiken mycket svårt att göra just detta, och det är därför viktigt att frågan om vilka möjligheter som ska finnas för att göra detta verkligen utreds. För det andra, fru talman, anser vi att det är särskilt viktigt att det också görs en översyn av om jävsreglerna för bör stärkas, framför allt med anledning av de larmsignaler som Axberger sänder ut i sin rapport om att utgör en stor rekryteringsbas för , vilket knappast är en framkomlig väg för att stärka det oberoende som med all rätt ifrågasätts.