prot · H309122 · 2016-06-17 00:00:00 — Vad avser en mer exakt kartläggning av brottslig verksamhet har polisen det huvudsakliga uppdraget att genomföra detta, och Transportstyrelsen har en dialog med Polisen, och kring frågor om olaglig trafikskoleverksamhet eller olaglig övningskörning. Ett bra sätt att motverka svart körskoleverksamhet är att göra det enkelt för branschen att följa reglerna, vilket gynnar de företag som gör rätt för sig som det motverkar svart verksamhet. Regeringen gav därför Transportstyrelsen i uppdrag att analysera regleringen av trafikskolor och förarutbildare och föreslå författningsändringar i syfte att åstadkomma enkla och ändamålsenliga regler för tillträde och tillsyn av verksamheterna. Regeringsuppdraget har genomförts i samarbete med branschorganisationerna. Arbetet har resulterat i konkreta förslag från Transportstyrelsen på regeländringar som underlättar för företag i branschen genom regelförenklingar. Transportstyrelsen går tillsammans med branschen vidare för att utveckla bättre möjligheter att arbeta med egenkontroll. Uppdragets slutrapport har varit på remiss, och ärendet bereds nu vidare inom . Regeringen anser att rättvisa konkurrensvillkor är en mycket viktig fråga oavsett bransch. Företag som gör rätt för sig ska inte utkonkurreras av dem som inte följer lagar och regler. En god förarutbildning är viktig för att ge blivande körkortstagare nödvändiga kunskaper för att kunna framföra fordon på ett säkert sätt. Det handlar i det stora perspektivet om nollvisionen. 98 BORIANA (M): Jag tackar ministern för svaret. Jag tycker att det är upprörande att ministern säger att det som kallas för olaglig körskoleverksamhet ofta är olaglig övningskörning. Det är en grov underdrift och en bagatellisering av problemet. har medierna uppmärksammat omfattningen av så kallade svarta körskolor. avslöjade hur lätt det är att frångå maxgränsen på 15 tillstånd per handledare. SVT visade ett program i ämnet. Och Nya skrev om svarta körskolor i med omnejd. Olagliga körskolor är välorganiserade och har bilar med dubbelkommando. De distribuerar de rätta svaren på teoriprovets frågor på hela världens språk och marknadsför sig oblygt i sociala medier. Ändå väljer ministern att se detta som olaglig övningskörning. Det är minst sagt upprörande. Dessvärre är ministern inte ensam om detta. När vi moderater i trafikutskottets betänkande om trafiksäkerhet krävde ett krafttag mot olagliga körskolor blev svaret från majoriteten: Transportstyrelsen har vidtagit åtgärder för att stävja trafikskoleverksamhet som bedrivs utan tillstånd. Vilka åtgärder är det? Och hur verkningsfulla är dessa åtgärder? Det är två frågor som jag skulle vilja få svar på . Ja, det är ett steg i rätt riktning att Transportstyrelsen planerar att göra en utvärdering av begränsningen av antalet tillstånd till 15. Men 15 är på tok för många. I är antalet tillstånd för privat övningskörning tre, . Jag delar ministerns uppfattning att det är positivt att Transportstyrelsen samarbetar med Polisen, och för att stävja olaglig körskoleverksamhet. Olaglig körskoleverksamhet har många dimensioner som berör dessa myndigheters arbetsområden. Svarta körskolor parasiterar på samhället. De betalar varken arbetsgivaravgifter, moms, F-skatt, tillsynsavgifter till Transportstyrelsen eller några andra skatter och avgifter. Ännu värre är att de saknar försäkringar. De lurar ungdomar och utsätter dem för fara. I värsta fall riskerar de människoliv. Det är sant som ministern skriver att det är polisens uppgift att kartlägga brottslig verksamhet. Dessvärre är svarta körskolor inte ett område som prioriteras av polisen. Det saknas resurser. Straffvärdet är lågt, och det krävs omfattande bevismaterial. Risken att bli stoppad på vägen av en kontrollerande trafikpolis är minimal, inte minst med tanke på hur regeringen har dragit ned på antalet trafikpoliser. Visst har det hänt att polisundersökningar av svarta körskolor har lett till åtal. Det har till och med hänt att åtal har lett till fällande domar, men påföljderna har varit mycket ringa och inte haft någon avskräckande effekt. 99 Statsrådet (S): Boriana och jag är väldigt överens om allvaret i förekomsten av svarta körskolor. Min avsikt var inte att negligera eller förminska problemet genom att hänvisa till att det här är olaglig övningskörning. Det handlar om att det antal personer som man har rätt att vara handledare för överskrids. Därmed är det en olaglig övningskörningsverksamhet. Det är varken mer eller mindre allvarligt än att det också är olaglig körskoleverksamhet. Jag har svårt att förstå upprördheten i den delen. Sedan är problemet med den här typen av brottslig verksamhet att det är svårt att kartlägga någonting som till sin natur är dolt. Det är alltid lättare att kartlägga saker när man kan begära in uppgifter och snabbt få en bild av hur någonting ser ut. Här är det en verksamhet som av uppenbara orsaker befinner sig i en gråzon eller en svartzon. De som utnyttjar de här körskolorna har naturligtvis väldigt lite intresse av att anmäla dem, och de kan vara svåra att upptäcka eftersom det inte är en uppenbar verksamhet. De åtgärder som bereds inom hoppas jag kommer att vara av den arten att de kommer att göra det lättare att komma åt den här typen av verksamhet. När Transportstyrelsen råkar på den här typen av verksamhet tar man i första hand kontakt med verksamheten och ger den möjligheten att ansöka om ett tillstånd. Om det inte sker har man för vana att polisanmäla. Men Transportstyrelsen har varken befogenheter eller resurser för att utöva tillsyn över en olaglig verksamhet. Transportstyrelsen har ett mandat och ett uppdrag att utöva tillsyn över den verksamhet som har tillstånd men inte över olaglig verksamhet – det är en polisiär fråga. är antalet elever som en handledare får ha 15. Det var den tidigare regeringen som fattade beslut om det. Man kan i alla fall misstänka att den förändringen har haft rakt motsatt effekt. , när en handledare kunde ha ett större antal elever, kunde man nämligen ganska lätt identifiera dem som kanske hade 40 eller 50 elever. Det var ganska lätt att hitta dem och ställa följdfrågor om huruvida det handlade om en affärsdrivande verksamhet som inte följde de regler som fanns. Med begränsningen till 15 kan man möjligen misstänka att det faktiskt har blivit svårare att upptäcka dem. Innan man går vidare och säger att man ska begränsa antalet ytterligare tror jag att man ska värdera risken att det blir en verksamhet som i ännu högre grad går under radarn men inte minskar. Då har vi inte vunnit så mycket. Regeringen har ett stort fokus på att minska skattefusket och att se till att vi har sjysta konkurrensvillkor mellan olika företag. Det handlar om att säkerställa att staten får in de inkomster som vi behöver. Det handlar också om att seriösa företag inte ska få en konkurrensnackdel i förhållande till sådana som medvetet bryter mot lagar och regler. Vi kommer att fortsätta det arbetet i många olika branscher. Det här är naturligtvis en sådan. 100 BORIANA (M): Tack, ministern, för svaret! Det är viktigt att kalla saker för deras rätta namn. Olaglig och brottslig verksamhet är just olaglig och brottslig. Det har också ett pedagogiskt värde när man riktar sig till dem som köper dessa tjänster, så att de vet att de gör något som inte är bra och att de bryter mot lagen. Det är onekligen ett problem att svarta körskolor inte hamnar under något egentligt ansvar för tillsyn. Det är mycket riktigt att Transportstyrelsen bara utövar tillsyn över de registrerade verksamheterna. Ministern säger i sitt svar: Ett bra sätt att motverka svart körskoleverksamhet är att göra det enkelt för branschen att följa reglerna, vilket gynnar de företag som gör rätt för sig som det motverkar svart verksamhet. Menar ministern att de som fuskar gör det för att reglerna är för krångliga? Jag är självklart för alla former av regelförenklingar för företagen, men förenklade regler biter inte på den växande branschen av svarta körskolor. Skalan av olaglig körskoleverksamhet har många nyanser, från privatpersoner som bedriver utbildning utan tillstånd och tar emot svart betalning till personer som bedriver utbildning i företagsliknande verksamheter – i egna lokaler och med bilar med dubbelkommando – utan att ha trafikskoletillstånd eller några andra tillstånd. Mitt emellan finns det företagsverksamheter som har alla erforderliga tillstånd men fuskar med skatt och moms. De som bedriver svarta körskolor gör det medvetet, inte för att de inte förstår reglerna eller för att dessa regler är krångliga. Det är en farlig kultur som sprider sig. Dessa verksamheter bedrivs av och riktar sig dessvärre i första hand till människor som kommer från andra länder där man inte har samma traditioner av att betala skatt. Det är ytterst olyckligt att det första som händer när man kommer till är att man dras in i olika typer av illegala och svarta verksamheter, antingen som kund eller som utförare. Det ger dessa människor en helt felaktig bild av hur vårt samhälle fungerar, och de riskerar att hamna i en felaktig och destruktiv situation som det är väldigt svårt att ta sig ur. Det kanske är enklare, snabbare och billigare, men det är moraliskt förkastligt och undergräver tilltron till samhället hos dem som är med och bidrar med skatteintäkterna. Det är den ena sidan. Den andra är förstås farorna på våra vägar: Vad händer när människor utan kunskaper och utbildning ger sig ut och övningskör eller kör, om de mot förmodan lyckas får körkort? Hur många liv står på spel? Särskilt tragiskt är det att unga människor luras. De luras på både pengar och trygghet när de anlitar en svart körskola och det visar sig att lektionerna har varit så bristfälliga att de inte klarar av uppkörningen. Då är pengarna som man sparat också borta. 101 Statsrådet (S): Jag tror att man kan börja med att konstatera att det finns ett skäl till att vi har reglerat hur övningskörningsverksamheten och trafikskoleverksamheten i ska bedrivas. Att det krävs både utbildning och tillstånd också för att privat övningsköra med någon och att det krävs speciella tillstånd för att bedriva körskoleverksamhet beror ju på att vi har en tradition i av att sätta trafiksäkerheten väldigt högt. Det handlar också om ordning och reda på arbetsmarknaden med skatter och annan lagstiftning men också när det gäller sådana saker som Boriana nämnde i sitt tidigare inlägg: försäkringar, ansvar gentemot kunden och så vidare. Det finns många goda skäl till varför vi har en reglerad verksamhet här. Det är naturligtvis ytterst de seriösa företagen som drabbas av illojal konkurrens, men även, precis som Boriana säger, de som anlitar de här svarta körskoleföretagen. De riskerar naturligtvis att få en dålig och bristfällig utbildning som gör att de har svårare att klara sin uppkörning. De bidrar också till att den här typen av verksamhet fortsätter att bedrivas. Det finns alltså goda skäl att bekämpa den här verksamheten. Tyvärr finns det inga enkla svar när det gäller den här typen av brottslighet. Det vi vet har fungerat i andra branscher är när till exempel , Polisen och exempelvis gör samordnade insatser. Därför tycker jag att det är viktigt att Transportstyrelsen nu har en utvecklad samverkan med andra myndigheter för att se på vilket sätt man kan komma åt den här verksamheten. Jag tror inte heller att de flesta körskolor bedrivs i den formen för att regelverket är krångligt. Däremot tror jag att om man gör regelverket enklare och därmed kanske också billigare för de seriösa körskolorna så kommer också prisskillnaden gentemot de svarta körskolorna att minska, vilket gör att det blir mer attraktivt att välja de seriösa körskolorna. De får bättre förutsättningar att bedriva sin verksamhet på ett effektivt sätt. I den delen tror jag alltså att det finns ett samband. Vi vill naturligtvis att de som driver körskola ska ha goda förutsättningar att göra det kostnadseffektivt. Vi ska ha tydliga regler som bidrar till att upprätthålla trafiksäkerhet, men vi ska inte göra det krångligt i onödan. Därför är det viktigt också med den här regelöversynen. Jag ser också fram emot att ta del av resultatet av Transportstyrelsens utvärdering av begränsningen av antal körkortselever . Men det är viktigt att framhålla att det här är en olaglig verksamhet, en brottslig verksamhet, och det är därför en polisiär fråga. Upptäcker man därför eller hör ryktas om att den här typen av verksamhet försiggår är det polisanmälan som är rätt sak att göra. Det går nämligen inte att komma åt detta bara genom att förbättra regelverken. Regelverken finns där; ändå finns det de som väljer att bryta mot dem. Därför är risken för upptäckt naturligtvis också en viktig fråga. 102 BORIANA (M): Jag kan konstatera att jag och ministern är eniga om vikten av bra körkortsutbildning, sjysta villkor för företag, rättvis konkurrens och fortsatt hög säkerhet på våra vägar. är det ministern som har makten i sin hand och kan se till att förverkliga alla dessa önskemål. Jag kan drista mig till att ge ministern några tips, till exempel att begränsa antalet övningskörningstillstånd till ungefär fem eller färre, att förbjuda att privatpersoner registrerar sig som ägare till bilar med dubbelkommando och självklart att göra en översyn av hela verksamheten. Sommaren är här. Många elever har slutat skolan och har börjat övningsköra och blickar mot den frihet som ett körkort ger. Det är vår uppgift att se till att det sker på ett säkert och bra sätt. Jag vill också önska ministern en trevlig sommar. 103 Statsrådet (S): Tack så mycket, Boriana ! Jag tror som sagt var att vi är överens om vikten av att minimera risken för att den här typen av verksamhet fortsätter. Jag tror dock att innan man går vidare med ett skarpt förslag om att minska antalet handledarelever till exempelvis fem bör man nog också beakta risken för att det ytterligare ökar risken för mörkertal, därför att när du inte kan registrera fler än fem är det risk för att det är ännu fler som har betydligt fler, men det blir ännu svårare att upptäcka dem i registren. Det kan också finnas fullt legitima skäl till att ha 10–13 handledarelever . Det kan till exempel vara i en glesbefolkad del av landet där det är långt till närmsta körskola. Det kan handla om att de befintliga körskolorna inte kan erbjuda körskoleverksamhet på olika språk. Jag tror därför att man ordentligt ska utreda vilka konsekvenserna blir när man vill införa regelförändringar. Grundproblemet här, vidhåller jag, är inte att det är brister i regelverket. Grundproblemet är att människor, trots att det finns ett bra, tydligt och väldigt kraftfullt regelverk väljer att bryta mot dessa regler. Därför är det också viktigt att polisen får kännedom om den här typen av verksamhet och också får möjlighet att utreda dessa brott. Det är som sagt var brott med lågt straffvärde och ofta svåra bevislägen. Det här är ett område som vi fortsätter att arbeta med, och jag ser fram emot Transportstyrelsens fortsatta arbete med det. Jag önskar också Boriana en trevlig sommar! Överläggningen var härmed avslutad. § 22 Svar på interpellation 2015/16:668 om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i svensk utvecklingspolitik 104 Statsrådet (MP): har frågat mig hur jag avser att öka den andel av den svenska biståndsbudgeten som går till SRHR samt vilka initiativ jag avser att vidta för att Sida och UD ska utveckla bättre uppföljningssystem för svenskt SRHR-bistånd. Jag vill först understryka att jag helt instämmer i syn på vikten av SRHR för mänskliga rättigheter, jämställdhet och social och ekonomisk utveckling. SRHR är, och kommer fortsatt att vara, en högt prioriterad fråga för regeringen och en central del av vår feministiska utrikes- och utvecklingspolitik. Regeringens starka politiska stöd för jämställdhet och SRHR omsätts också i en tydlig politisk vilja att avsätta de resurser som krävs. är en betydande givare till SRHR globalt. av biståndsverksamheten går till SRHR. Detta är en hög siffra, även i internationell jämförelse. vill jag påminna om att precis som SRHR hänger ihop med andra politikområden hänger andra politikområden ihop med SRHR. Ett förbättrat rättsväsen och ett utbyggt utbildnings- och hälsosystem stärker också sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Grundläggande samhällsfunktioner och institutioner är en förutsättning för effektiva SRHR-insatser. Regeringen har särskilt värnat SRHR i ett svårt budgetläge. Kärnstödet till , , har höjts och kärnstödet till har värnats. Dessa två är de organisationer inom FN-systemet vars hela verksamhet ägnas åt SRHR, till skillnad från Globala fonden som ägnar sin verksamhet även åt tuberkulos och malaria. Regeringens stöd till Globala fonden är fortsatt mycket stort. Sammanlagt –2016 avsätter 2,2 miljarder till Globala fonden, vilket är en ökning med 200 miljoner från tidigare period. är den näst största enskilda givaren till både UNFPA och , vilket understryker den vikt regeringen lägger vid dessa frågor. I regleringsbrevet till Sida 2016 gav regeringen i uppdrag att särskilt värna SRHR-insatser inom ramen för gällande strategier eller motsvarande. Detta har bland annat inneburit att volymen på stödet till SRHR-insatser inom ramen för den globala strategin för socialt hållbar utveckling har bibehållits. Regeringen har också fattat beslut om att inkludera SRHR som ett resultatområde i tre nya landstrategier som inte innehöll SRHR. Det är strategierna för , och . Detta är en tydlig styrsignal från regeringen till Sida som kommer att innebära ökade volymer för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. för stöd till organisationer i det svenska civila samhället värnades också i budgeten . Inga neddragningar i anslagsposten har gjorts . Regeringen avser att återkomma till SRHR-stödet inom ramen för bud-geten . är också aktivt pådrivande för att och andra givare ska öka sitt stöd till SRHR. har i samarbete med Sida tagit fram detaljerad statistik över stöd till hälsa och SRHR. Statistiken tas fram enligt samma metod för att möjliggöra uppföljning och jämförelser . Redovisningen utgår från den statistik Sida och rapporterar till OECD-Dac. Som vid all statistikrapportering finns det utmaningar även vad gäller SRHR-statistiken. SRHR är ett brett verksamhetsområde som innefattar frågor kopplade till bland annat mänskliga rättigheter, jämställdhet, hälsa och demokrati. En konsekvens av detta är att vissa SRHR-insatser klassificeras som jämställdhets- eller demokratiinsatser och därmed osynliggörs i SRHR-statistiken. Vi vet därför att det svenska stödet till SRHR är större än vad OECD-Dac-statistiken visar. För att råda bot på detta har Sida börjat se över möjligheten att lägga in en särskild markör för att hitta alla insatser med koppling till SRHR. Jag kan försäkra att kommer att fortsätta vara ett av de länder som starkast står upp för SRHR. 105 HANS (V): Tack, , för svaret! Vi kan väl börja med att konstatera att vi av vår egen historia här i har lärt oss vikten av att satsa på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. När min mormor föddes hade förbud mot både preventivmedel och abort. Vi hade också en mödradödlighet på en nivå som motsvarar den vi ser i . När min mamma föddes hade man äntligen tillåtit preventivmedel och börjat bedriva sexualupplysning. Men vi hade fortfarande abortförbud, och vi hade en mödradödlighet på en nivå som motsvarar den vi ser i . När jag föddes hade man äntligen legaliserat abort och startat de första ungdomsmottagningarna, och när jag var slutade man klassa homosexualitet som en sjukdom. Mödradödligheten låg på en nivå som motsvarar den vi ser i . Vi i har lärt oss den hårda vägen att sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter är grundläggande mänskliga rättigheter. Vi har också sett att satsningar på området – om man gör rätt saker – leder till jämställdhet, ekonomisk utveckling och demokratisering. Tyvärr är det alltför många länder på jorden som ännu inte har gjort den resa som vi i har gjort. dör en kvinna eller en flicka i världen på grund av en graviditet. Var tolfte minut dör en kvinna eller en flicka på grund av en osäker illegal abort. Vi ser att abortförbud, förbud mot preventivmedel och begränsad sexualupplysning, som var ett enormt utvecklingshinder i vårt land, slår sönder förutsättningarna för utveckling i , och . Behoven är stora och uppenbara. är ett land där vi har det politiska modet och ett brett stöd i riksdag för att jobba med SRHR. Vi har också erfarenhet och kompetens när det gäller de här frågorna. Tyvärr kan vi konstatera när vi blickar ut över världen att vi är alldeles för ensamma om att ha de förutsättningarna. Därför är det svårt att se något annat politikområde där vi har ett större mervärde internationellt än just sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Jag tycker därför att det är viktigt att är så tydlig med att det här är en högt prioriterad fråga och säger att regeringens starka politiska stöd för jämställdhet och SRHR omsätts i en tydlig politisk vilja att avsätta de resurser som krävs. Jag välkomnar att man lyfter fram SRHR i de nya landstrategier som har nämnts. Jag välkomnar också att regeringen så tydligt lyfter fram SRHR, till exempel vid det världshumanitära toppmötet i . Jag har diskuterat frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i svenskt bistånd med tre biståndsministrar – först , sedan och . Jag har under alla dessa debatter haft samma skäl att välkomna starkt engagemang från statsråden och löften som de har gett. Men jag har också behövt ställa samma frågor: Var är pengarna? När kommer satsningarna? När börjar engagemanget synas i budgeten? Trots att vi nu har haft tre statsråd på raken som har hållit engagerade tal om SRHR ser vi inte att andelen av den svenska biståndsbudgeten som går till SRHR ökar. Tvärtom ser vi att nivån har legat på mellan , . Det visar på ett problem: Trots att vi hör och ser det här engagemanget ligger vi under den nivå för bistånd till SRHR som hade 2006, alltså . Då låg det på . Därför vill jag fråga : Är statsrådet nöjd med nivån ? Är det en bra nivå för andelen av det svenska biståndet som går till SRHR? Eller är det statsrådets ambition att ska öka andelen som går till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter? 106 Statsrådet (MP): Vi delar verkligen analysen om vikten av sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter som en grundval för inte minst kvinnors men också hela familjers möjlighet att utvecklas. Utvecklingen på det här området har också möjliggjort för kvinnor att i högre utsträckning delta i det ekonomiska livet, få makt över sin egen situation, gå vidare i utbildning och därmed lägga grunden för bättre möjligheter i livet för sina barn och hela sin familj. Vi ser att stora utmaningar återstår, inte minst i , när det gäller antalet barn som föds som inte nödvändigtvis är planerade. Barnäktenskap och att flickor väldigt tidigt tvingas in i moderskap är ett stort hinder för utveckling. När det gäller vårt stöd specifikt till SRHR är det som jag sa i mitt svar knutet till väldigt många insatser där man stärker SRHR men inte nödvändigtvis klassar den insatsen som SRHR eftersom det också kan handla om jämställdhet, utbildning och att stärka rättsväsendet så att kvinnor får hjälp när de har utsatts för sexuellt våld. Det kan handla om att stärka civilsamhället, som också jobbar för kvinnors rättigheter, för att det ska kunna driva politik och utveckling i de länder som det handlar om. Vi har gett Sida i uppdrag att utveckla en ny markör, så att vi tydligare ska kunna spåra hur mycket av svenskt bistånd som faktiskt går till SRHR-insatser. Det är också någonting som vi ämnar driva inom OECD-Dac-kretsen. Det finns nämligen inte riktigt en jämförbarhet där, eftersom man inte rapporterar om SRHR. Genom att ha en särskild markör där skulle vi också kunna pressa på andra givare att leverera bättre i dessa sammanhang.