prot · H309106 · 2016-05-17 00:00:00 — Vi är den femte största humanitära bidragsgivaren i världen. Det är väl ett gott exempel och ett gott betyg på hur agerar? Vi är den sjätte största bidragsgivaren till FN. Då är det klart att vi också vill ha inflytande. Det finns inga exempel på att vi på något sätt skulle ha städat undan vår kamp för mänskliga rättigheter och demokrati. Det är precis tvärtom. Vi har fått en ännu större arena att verka på. I alla våra kontakter, inklusive med , talar vi om vad vi tycker – jag gjorde det så sent som i går – när det handlar om yttrandefriheten och skyddet för det fria ordet. Vi kommer att fortsätta att göra det, och vi kommer förhoppningsvis att fortsätta göra det från framöver. Den här debatten är viktig också för efterlevande till offren övergrepp. Minnet är både oerhört och levande, och vi är skyldiga dem att hantera det på ett seriöst sätt. Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2015/16:593 om Unesco-resolution om och 41 Utrikesminister (S): har frågat mig huruvida det är rimligt att röstar för en resolution som både förminskar och osynliggör judars och kristnas band till Haram-al-Sharif, eller , och samt varför regeringen ställer sig bakom en resolution som inte bara skickar ett farligt signalvärde utan är direkt felaktig och som polariserar situationen i ytterligare. röstade tillsammans med , och samt 29 andra stater för en resolution i om kultur- och världsarvsfrågor av religiöst, politiskt och kulturhistoriskt värde för alla inblandade. Resolutionen handlade även om Gazas återuppbyggnad och utveckling. Kretsen som röstade för utgjorde en överväldigande majoritet av medlemsstaterna i . En minoritet, sex stater, röstade nej. EU:s medlemsstater, representerade i styrelsen, röstade på tre olika sätt: fyra för, två avståenden och fem emot. verkade i förhandlingarna för en EU-gemensam linje. EU förhandlade med för att få igenom sina ändringsförslag. Vissa av dessa togs ombord, andra inte. När det stod klart att EU-rösten skulle splittras gjorde en samlad bedömning att vi, trots att EU inte fått gehör för alla synpunkter, ändå kunde rösta för tillsammans med tre andra EU-medlemsstater. har, beroende på resolutionens utformning, även vid tidigare tillfälle röstat för. EU, inklusive , använder både begreppen /om området där ligger för att markera alla abrahamitiska religioners, alltså judendomens, kristendomens och islams, historiska, kulturella och religiösa band till området och till . Regeringen betonar vikten av alla religioners tillträde till de heliga platserna. har i sitt uttalande endast använt den arabiska termen , varför det också kan anses vara vedertaget språkbruk inom FN. Jag vill understryka att det således inte finns något i texten som syftar till att frånta platsen sin religiösa betydelse för judendomen. När det gäller är den humanitära situationen allvarlig. Gazas isolering behöver brytas och återuppbyggnaden påskyndas. Det är centralt att alla parter, både och , samarbetar med och underlättar vårt globala gemensamma ansvar för kulturarvet. 42 (KD): Jag vill inleda med att tacka utrikesministern för svaret. Jag vill också inleda med att slå fast att har en viktig roll i FN-samarbetet. har bland annat i uppgift att stödja kulturell och religiös mångfald. I en värld där Islamiska staten bombar ovärderliga kulturskatter sönder och samman och där vi i vårt eget samhälle inte klarar av att föra en sansad debatt om religiositet är detta viktiga frågor. Resolutionen som föranlett min interpellation är dock så långt ifrån ett stöd till den religiösa mångfalden som man kan komma. Resolution 199 EX/19 initierades av , , , , , och och rör heliga platser och återuppbyggnad och utveckling av . Det som är anmärkningsvärt i resolutionen är att bara de muslimska benämningarna på och västra muren används. Men dessa båda platser är av central betydelse inte enbart inom islam utan även inom judendomen och kristendomen. Tempelplatsen nämns inte utan beskrivs som , Haram-al-Sharif. Området runt västra muren, Kotel, benämns nästan uteslutande som al-Buraq Plaza. Detta, , är inte att bidra till religiös mångfald. Detta är snarare att elda på en redan så infekterad konflikt. samlades tiotusentals judar framför i för att motta Birkat Kohanim, välsignelse, som en del av firandet av den judiska påsken. Det är en mångtusenårig tradition som sker vid den plats där de två judiska templen stod under . Ändå har just detta område blivit den senaste konfliktytan i fördömandet av staten . Medvetet osynliggörs band till och västra muren. Hur i ”en samlad bedömning”, med utrikesministerns ord, kunde välja att kompromissa med denna rätt är inte bara obegripligt. Jag tycker faktiskt att det är ganska skamligt. Jag tycker att utrikesministern är mig svaret skyldig. Är det rimligt att röstar för en resolution som är direkt felaktig och som polariserar situationen i ytterligare? Hur tänker agera framöver? Kommer en ökad vaksamhet att finnas när den här typen av känsliga frågor behandlas, eller ser inte regeringen att man på något sätt har haft brister i hanteringen av denna fråga? 43 Utrikesminister (S): Jag tror att jag ska tillfället i akt och till alla dem som lyssnar säga några ord om och också om den aktuella resolutionen. är en medlemsstatsstyrd med 195 medlemmar. Det är i huvudsak en normativ organisation som syftar till samförstånd och fredsbyggande inom områdena utbildning, vetenskap, kultur och kommunikation. har en styrelse som består av 58 medlemsländer representerande de olika geografiska områdena i världen. Det högsta beslutande organet är generalkonferensen som hålls . sitter nu i styrelsen , och verkar, precis som vi hört, för kulturell mångfald, bevarande av kultur- och världsarv och så vidare. Vad gäller frågan om status quo vid Haram-al-Sharif, eller , handlade det ursprungligen om en överenskommelse om fördelning av ansvar för de heliga platserna. Första gången omnämndes detta i ett dekret utfärdat av den osmanska sultanen . Vanligen avses dock det förhållande som rådde . EU anser att varje förändring av status quo gällande Haram-al-Sharif, eller , skulle få djupgående, destabiliserande effekter. Det är välkommet att såväl och som från officiellt håll betonar att status quo ska upprätthållas. Vad gäller den aktuella resolutionen ska det understrykas att frågorna i dagordningspunkterna som rör har funnits på dagordning . , en medlemsstat i , har rätt att som sådan ta upp frågor i . Konflikten mellan och kommer förstås inte att lösas i , men de här kulturarvsfrågorna måste ju följas noggrant av som styrelsemedlem. Den här resolutionen handlar konkret om tillträde och förvaltning av världsarv av högt religiöst, politiskt och kulturhistoriskt värde, däribland gamla staden i inklusive rampen som leder upp till Mugrabiporten och patriarkernas gravar i och . Den handlar också om tillgång till utbildning, kultur, medier och kommunikation i . Bakgrunden till resolutionen är att beslutade om en handlingsplan för att rädda kulturarvet i gamla staden i inklusive att ta fram en databas om bevarandefrågor. beslutade att sända en reaktiveringsmission till . Missionen sköts upp på grund av politiska motsättningar. kom och överens om att en expertmission skulle genomföras. Skulle en sådan då släppas in skulle det vara lättare att få reda på fakta, spänningar skulle sannolikt minska och status quo lättare upprätthållas. Jag har beskrivit hur omröstningen såg ut. I styrelsen var vi i sällskap med andra stora EU-länder, och det blev en mycket splittrad röstbild. När det gäller beteckningen använder EU och båda beteckningarna. FN har, precis som jag nämnde i mitt första svar, använt Haram-al-Sharif som beteckning. Det anses också vedertaget och kan användas, men vi tycker att man kan använda båda beteckningarna. Vi måste naturligtvis göra allt vi kan för att se till att alla olika religioner får tillgång till de här historiska och kulturella platserna och att de också används på rätt sätt. 44 (KD): Tack, utrikesministern, för klargörandena rörande . Det är ett viktigt organ, tvivla inte på det. Jag har också läst hela resolutionen och sett vad den innehåller. Detta är så mycket mer än en dispyt om vad platserna ska kallas. Jag anser att det är en farlig signal i en svår konflikt. I förhandlingar och kompromisser handlar det verkligen om att ge och ta. Men här tycker jag nog att har kompromissat bort både judarnas och de kristnas band till platsen. Det är vad jag finner så allvarligt. Varningsklockorna borde ha ringt i förhandlingarna om resolutionen. Jag har lite svårt att förstå varför man håller fast vid den här linjen. Ett land som insett att det spelar roll hur man röstar i den här typen av frågor är just , som utrikesministern också räknade upp bland dem som röstat ja. Det stämmer att de har röstat ja. Men till skillnad från har premiärminister i efterhand tydliggjort att det var olyckligt och rent ut sagt klumpigt att stödja den här typen av resolutionstext. I svaret på min interpellation och likaså i förra anförandet betonar utrikesministern att använder både begreppen eller och området där ligger för att markera alla religioners – judendoms, kristendoms och islams – historiska, kulturella och religiösa band till området och . Jag skulle vilja fråga: I vilka sammanhang menar utrikesministern att gör detta? Regeringen är ansvarig inför . Men tittar man i protokoll visar det på det motsatta som utrikesministern säger. Om formuleringen är så viktig, varför har den inte använts i denna kammare? 45 Utrikesminister (S): Det är viktigt att titta på. Jag vet inte när vi diskuterade det senast. Det är möjligt att man får gå tillbaka så långt som till den förra regeringen. Där bör vi vara konsekventa, men man kan använda båda. Återigen måste vi vara väldigt nogsamma med att försöka att göra sådant som bidrar till förståelse och till att parterna kommer samman. Här var det en väldigt splittrad röst, och kanske heller inte alltid skickligt hanterat av dem som var ansvariga för resolutionen. Det tror jag att de har medgivit i efterhand. Tyvärr lyckades vi inte få en gemensam EU-linje. Det kunde definitivt ha skötts bättre. Det tror jag att alla kan konstatera. måste vi försöka att göra allt vi kan för att komma tillbaka till en situation där man lugnar ned och deesklarerar det våld som har uppstått och de problem som vi har i . Det är bra om vi också kan använda till att göra det. 46 (KD): Min poäng är att i FN-sammanhang alldeles för lättvindigt tycks ty sig till dem som har det tydliga motivet att ta varje tillfälle i akt att kritisera . Om inte motivet till resolutionen när den lades fram var uppenbart borde intentionen framgå när resolutionstexten beskriver judiska platser som exempelvis falska judiska gravar och så vidare. Det är viktigt och bra och jag uppskattar att regeringen i svaret betonar vikten av alla religioners tillträde till de heliga platserna. Jag vill tro att det är genuint. Men alla kollegor i FN-samarbetet har inte den grundinställningen. Därför måste man kunna förvänta sig att är vaksam och vågar stå upp för detta. En sådan viktig skrivning måste in om man ska kunna stödja resolutionen. Man ska absolut få lov att kritisera . Men proportionerna i skuldbeläggandet är skeva inom FN-samarbetet. Det tror jag att också utrikesministern kan tillstå. Direkt felaktiga påståenden vill jag att aldrig ska bidra till. Jag vill återgå till det utrikesministern sa om att har gjort gemensam sak med andra EU-länder, och hon framhåller att försökte få till en gemensam EU-linje. Det känns inte riktigt ärligt att gömma sig bakom andra EU-länders agerande. Särskilt magstarkt tycker jag att det är för en regering som i andra sammanhang tycker att det är centralt att betona att man är en oberoende röst. har ändrat sitt ställningstagande, och sju andra EU-länder har redan vid voteringen insett att det var oklokt att rösta som . , och röstade emot. Det är ett sällskap som vi inte ska skämmas över att tillhöra. Jag uppskattar att utrikesministern säger att det inte var skickligt hanterat. Jag hoppas att vi kommer att se en skickligare hantering framöver. Tack för debatten! Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2015/16:623 om och i 47 Utrikesminister (S): har frågat försvarsministern om vilka ambitioner försvarsministern och regeringen har inför och vilka specifika frågor bör driva, vad försvarsministern tänker göra för att fördjupa de bilaterala relationerna med viktiga Natoländer som och , vad deltagandet i Enhanced Opportunities Programme inneburit för svensk del och hur försvarsministern vill använda det för att ytterligare fördjupa samarbetet med Nato samt hur försvarsministern ser på att skillnaden mellan att vara partnerland och fullvärdig medlem i Nato har ökat och hur det påverkar säkerhet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Både och Nato är tydliga med att det är skillnad på partnerskap och medlemskap. Den militära alliansfriheten tjänar oss väl och bidrar till stabilitet och säkerhet i norra . Den ger oss handlingsfriheten att i varje given situation agera på det sätt som bäst gagnar avspänning och en fredlig utveckling. Den militära alliansfriheten förutsätter en aktiv, bred och ansvarsfull utrikes- och säkerhetspolitik i kombination med en trovärdig nationell försvarsförmåga. Regeringen satsar på båda. Vi fördjupar bi- och multilaterala relationer och samarbeten med länder och organisationer i vårt närområde som vi nu stärker det svenska försvaret. För vår egen försvarsförmåga och för vår förmåga att bidra effektivt i internationella fredsfrämjande insatser är det viktigt att vi övar och samarbetar med andra. Därför utvecklar regeringen framför allt vårt försvarssamarbete med . Vi samarbetar även bredare inom , runt , inom Natos partnerskap för fred, med och med en mängd andra länder och organisationer. Vi genomför också avancerade militära övningar tillsammans med bland andra Nato. Utvecklingen sedan slut har resulterat i att det är Natos militärtekniska standarder som utgör grunden för samverkan mellan länder i avancerade krishanteringsoperationer. Att vi genom övningar ser till att vårt eget svenska försvar fungerar väl i samarbete med Natos system och strukturer är därmed en praktisk förutsättning för att vi ska kunna ha ett effektivt samarbete i EU:s eller FN:s fredsbevarande insatser i olika krisområden. Bland annat verkar regeringen, med Enhanced Opportunities Programme som grund, för att fördjupa partnerskapet med Nato. Det handlar om politisk dialog, övningssamarbete och informationsutbyte. Jag ser fram emot att på min nivå fortsätta detta samarbete, och deltar jag på det möte som äger rum mellan , , EU:s höga representant och Nato i anslutning till den 19−20 maj. frågar om och . Dessa två länder spelar en viktig roll i europeisk säkerhet och inte minst för säkerheten i vårt närområde. har nära förbindelser med dem båda på det säkerhetspolitiska området. och är två av närmaste utomnordiska bilaterala samarbetsländer på försvarsområdet. I syfte att konkretisera och ytterligare fördjupa samarbetet med är avsikten att försvarsministern tillsammans med sin brittiske kollega ska underteckna ett aktivitetsprogram för det svensk-brittiska försvarssamarbetet. Regeringen ser också möjligheter att utveckla och fördjupa samarbetet med . Europeiska rådets möte och är två säkerhetspolitiska fästpunkter framöver. Regeringen verkar för att partner bjuds in till i den 8–, för att diskutera aktuella säkerhetspolitiska utmaningar i bredare krets. är framför allt intresserat av dialog om utvecklingen kring , men också av andra säkerhetspolitiska frågor som kampen mot Daish och situationen i och . Vi har tagit emot en inbjudan till toppmötets session om och ser fram emot att diskutera utvecklingen i landet och den Natoledda utbildnings- och rådgivningsinsatsen Resolute Support Mission där deltar. 48 HANS (M): Tack för svaret, utrikesministern! Den 8–kommer alltså Nato att hålla sitt toppmöte i . Det kan ju tyckas vara en ödets ironi att just den stad som fick ge namn åt en pakt som har försvunnit, nämligen , kommer att ansvara för detta toppmöte. föll ihop när länderna i den fick friheten åter 1991. Bland det första de som var tvångsihopfösta i – , , , , , , , och – gjorde när de fick friheten och självständigheten åter var att ansöka om medlemskap i . Det säger något om kraften i Nato. Jag ser, fru talman, att några saker kommer att diskuteras vid toppmötet. Det kommer för det första att handla om att man ytterligare betonar det kollektiva försvaret. Därför har man också de ronderande brigaderna, och man placerar ut ytterligare materiel i och . Det är ett sätt att markera att man ställer upp för varandra som Natomedlemmar. Det andra är kampen mot den internationella terrorismen, mot Daish. Det handlar om det som sker i och också i . Det tredje är att de europeiska staterna kommer att ännu tydligare kräva försäkringar från att den atlantiska länken bibehålls och förstärks. Det fjärde är att man faktiskt kommer att acceptera ytterligare en medlemsstat. kommer att bli den 29:e Natomedlemmen. Jag tycker inte att jag ser någon prioritering från utrikesministerns sida. Vad skulle utrikesministern och regeringen vilja uppnå? Kampen mot Daish har vi ju diskuterat. Vi kommer , fru talman, att ha en debatt här i kammaren om en av de begäranden som har lämnat till oss, nämligen den om ammunition från . Vi ställer också upp på det. Jag hör ju till dem som hade önskat mer. Det är ingen hemlighet för utrikesministern. Jag tycker att agerandet från regeringens sida har präglats av saktfärdighet och otillräcklighet när det gäller stödet och hjälpen till och därmed bredare och vidare när det gäller koalitionen mot Daish och den internationella terrorismen. Jag tycker ändå att det finns ett par intressanta saker i utrikesministerns svar som jag vill fästa uppmärksamheten på. Det gäller utrikesministerns svar på mina frågor om hur vi kan fördjupa samarbetet med och . Det påpekas bland annat att den svenska försvarsministern kommer att träffa sin brittiska kollega i närtid. Det tycker jag är bra. Det vill jag ha sagt. Jag tycker att det är bra, och jag tycker att det är värdefullt. Jag tycker också att det är bra att man nu säger att man ska ta fram ett aktivitetsprogram. För min del hoppas jag att det ska innehålla det vi kom överens om i inriktningspropositionen. Låt mig, fru talman, citera ur den propositionen, som vilade på en uppgörelse mellan fem partier: ”Såväl EU som Nato utvecklar sina koncept för att snabbt kunna genomföra militära operationer. Det kan konstateras att medlemsländerna i EU och Nato kring är aktiva i denna utveckling. Regeringen anser att aktivt bör söka deltagande i bilaterala och multilaterala samarbeten med tyngdpunkt i norra . Ett exempel på denna typ av samarbete är det brittiskledda samarbete (Joint Expeditionary Force) där styrkor från bl.a. , och de baltiska länderna ingår.” Därför skulle jag vilja ställa en konkret fråga till utrikesministern när hon ändå ger sitt svar: Är Joint Expeditionary Force, JEF, en sådan sak som finns med i aktivitetsprogrammet? Jag tycker att det är bra att vi på basis av en uppgörelse har pekat ut det i inriktningspropositionen som vi har röstat fram. Jag hoppas att man går från de orden till verkställighet. Det jag tycker att man ska be utrikesministern att ytterligare fördjupa är exakt vilka prioriteringar man har inför detta toppmöte i . 49 Utrikesminister (S): Om det är någonting som försvarsministern och den här regeringen står fast vid är det inriktningspropositionen. När det gäller beslut som togs är det faktiskt oppositionen som har ändrat linje. Ni står ju inte längre fast vid vår militära alliansfrihet. har ändrat uppfattning. Jag tycker att det är svajigt om både det ena och det andra när det gäller. Vi tycker att vår säkerhetspolitik måste vila på de här tre benen. Två av dem är att stärka vårt eget försvar och att samarbeta. Jag vet att försvarsministern precis som jag reser runt i världen och ser till att vi håller fast vid våra samarbeten och utvecklar dem. Jag var i och pratade med utrikesminister om hur vi ska samarbeta. Vi gör det med . Vi fördjupar samarbeten på det ena och det andra området med de baltiska länderna och de andra nordiska länderna. Vi har ett gott samarbete. Det tredje är förstås att vi ska hålla fast vid vår militära alliansfrihet. Den tjänar oss väl. Det skulle inte bidra till avspänning eller till att göra svenskarna tryggare att överge den i det här läget, när det dessvärre är mer och mer realistiskt att Nato får som högsta hönset. Det kanske inte ens tycker är något att ställa i utsikt. Vi står alltså fast vid vår säkerhetspolitiska linje. Vi utvecklar samarbeten och följer upp det som fanns i inriktningspropositionen. Vi satsar också på att stärka vårt försvar. Vår utrikes- och säkerhetspolitiska linje och viljan att stå fast vid alliansfriheten baseras på en grundlig omvärldsanalys. har spänningarna ökat kring och i vårt närområde. Svaret på det måste vara en trovärdig försvarsförmåga, mer politisk dialog och breda bilaterala och internationella samarbeten. Svaret är inte ett svenskt Natomedlemskap. Vi vill hålla fast vid den här stabiliteten. Vi har ingen annan dagordning än den som Nato har. Det är ju de stora utmaningarna som vi har, som vi arbetar med och där vi bidrar. Det är ingen tillfällighet att vi finns med i kärngruppen som bekämpar Daish och därmed också diskuterar mycket med Nato hur vi ska bli effektivare för att bekämpa terrorismen runt om i världen. Vår säkerhetspolitiska linje ligger fast. Jag har redogjort för min syn på detta i det här interpellationssvaret. Jag har också gett exempel på de frågor som vi tycker är viktiga att ta upp när vi träffar Natokretsen, också i . Ett annat område som vi brukar lyfta fram är , för det är viktigt vad som sker där. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . § 8 (forts.) Svar på interpellation 2015/16:623 och i 50 HANS (M): För nytillkomna lyssnare och deltagare, inklusive herr talmannen, kan jag berätta att när vi bröt för möte i partigrupperna diskuterade utrikesministern och jag det kommande Natotoppmötet i . Vi hade ett visst utbyte. Jag hade ställt några frågor, och sedan gav hon några repliker. Utrikesministern hade dock besvär av sin pollenallergi och har meddelat att hon avstår sitt slutanförande. Jag ska nu använda min kvarvarande talartid på tre och en halv minut till att upprepa några av de argument som säkert kommer att höras framgent i debatten kring Nato och förhållande till det. Först och främst, herr talman, vill jag dock med kraft rätta utrikesministern på några punkter. Hon hävdade att försvarsuppgörelsen på något sätt skulle ha inneburit att de partier som ingick den friskrev bort sin eventuella åsikt om ett Natomedlemskap. Så är inte fallet. Dessutom har försvarsministern och utrikesministern på den punkten i olika sammanhang gett helt olika bilder. Vi hade respekt för varandras åsikter när vi diskuterade försvarsuppgörelsen och insåg att några var för Natomedlemskap, till exempel , och några var emot, till exempel Socialdemokraterna. Men uppgörelsen handlade inte om hur vi skulle förhålla oss till Nato. Det andra – och jag har sett att det har framförts i medierna också – är det här med vad som händer om blir vald till president. I grunden tror jag att det är rätt allvarligt, herr talman, av det skälet att han har uttryckt sig försvagande och förklenande om Nato. Han ifrågasätter frihandeln, och jag är väldigt rädd att han är en sådan person som skulle vilja göra affärer med. Det finns alltså goda skäl att vara orolig för Trump, men möjligtvis inte av det skäl som framkommer från socialdemokratiskt håll. Det som dessutom blir ett problem med det här argumentet är vad som händer den dagen Trump inte blir president. Skulle Clinton då vara argumentet för att man skulle kunna söka ett svenskt Natomedlemskap?