prot · H30991 · 2016-04-13 00:00:00 — Vi vet inte vad som begränsar det manöverutrymmet framöver – det finns inget om detta i vårpropositionen, och det kan också vara ett skäl till viss oro. säger: Vi är för alla bra förslag. Men var är era egna förslag? Vad är ert svar på det som IMF, och säger, att vi behöver hitta sätt att sänka trösklarna, att göra det möjligt för människor att komma in till något lägre löner, att kunna lära sig jobbet på jobbet, att inte bli dömda till ett utanförskap och inte få en chans att komma in? Menar finansministern verkligen allvar med det hon sa i sitt anförande, att det inte spelar någon roll hur mycket skatt det är, att man kan lägga på 40 miljarder i skatt på att arbeta och att anställa och det spelar ingen roll för jobben, ingen roll för välfärdens finansiering? Det är i sådana fall lite magi. 72 Finansminister (S) replik: undrar vilka principer som styr finanspolitiken. Den styrs naturligtvis av det finanspolitiska ramverket, som består av tre delar. Det är dels utgiftstaken, som vi har vidtagit åtgärder för att klara, dels överskottsmålet, där vi har vidtagit åtgärder för att bryta den bana som rådde , när underskotten ökade . I stället ser vi nu att underskotten minskar. Den tredje delen är kravet på kommunbalans. Det är det finanspolitiska ramverk som har styrt socialdemokratiska finansministrar före mig och som självklart styr också mitt arbete. Däremot är detta med krona för krona inte en del av det finanspolitiska ramverket utan har varit en metod som vi har använt för att få ned underskotten kraftigt. Det har vi också lyckats med. Däremot är det inte en lämplig metod att använda i det här läget, är min bedömning. Men tycks tycka det. Då utgår jag från att sparar 30 miljarder i sin budgetmotion. Det ser jag fram emot att se. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande 73 (M): Förra sommarens grekiska drama handlade om euron. Det blev ingen grexit, men kämpar fortfarande med mycket stora problem. Den här sommaren handlar det om . I en brexit riskerar en av mest dynamiska ekonomier att lämna EU, med helt oöverskådliga politiska och ekonomiska konsekvenser. Men det är inte bara som brottas med stora bekymmer. Återhämtningen i den amerikanska ekonomin är svagare än många hoppats, och ingen vet längre vart egentligen är på väg – varken politiskt eller ekonomiskt. Av detta följer en slutsats: I den globala konkurrensen finns det inget utrymme för svenskt önsketänkande eller släpphänt ekonomisk politik. Vi lever på export till vår omvärld. Det är lite ironiskt att den finansminister som sedan hävdade att ladorna är tomma fick regera med en alliansbudget som halverade underskotten. växer svensk ekonomi snabbare än många andra länders. Men en tillväxt på mellan uppstår inte i ett vakuum. Det var 90‑talets strukturreformer, klok hantering av finanskrisen, den ökande sysselsättningen och det minskande utanförskapet som lade grunden för modern svensk tillväxt. Dessutom är den svenska ekonomin närmast dopad just . Penningpolitiken är maximalt expansiv med negativa räntor, och finanspolitiken ökar de offentliga utgifterna som om vi befann oss i djupaste lågkonjunktur. är arbetslösheten låg bland dem som har utbildning medan resursutnyttjandet i svensk ekonomi är högt. Denna ekonomiska politik är inte hållbar. Om har negativa räntor och expansiv finanspolitik vid 4 procents tillväxt – och när den konjunkturberoende arbetslösheten är nära noll – vad ska då göra när har låg tillväxt och stigande arbetslöshet? Regeringen för en ekonomisk politik som om vårt land aldrig kommer att drabbas av en kris igen. Den ekonomiska politiken riskerar att skapa överhettning i stället för att lösa grundläggande problem. Baksmällor kan komma . Låt mig peka på två centrala fel i regeringens ekonomiska politik. För det första missköter regeringen offentliga finanser. Regeringen släpper greppet om de offentliga utgifterna, och underskotten växer nu i svensk ekonomi. Överskottsmålet är i praktiken redan övergivet. Om regeringen ville nå sitt eget balansmål skulle redan det kräva betydande överskott . Men regeringen försöker inte ens. Underskotten i statens finanser ökar och uppgår trots tillväxten till . Regeringen finansierar inte längre sina löpande utgifter utan bygger välfärden på lån, när vi borde bygga välfärden på arbete. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Låt mig vara tydlig: kommer inte att medverka till att överger principen om budgetöverskott. Krona för krona har vi kallat den princip som innebär att nya reformer måste vara fullt finansierade. Vill man öka utgifterna på ett visst område måste man alltså minska dem på ett annat – eller stå för att man höjer skatten. Så sent som sa att hon självklart och vill kunna genomföra ofinansierade reformer. Själv längtar jag efter något helt annat. Jag vill att svensk ekonomi växer, inte bara för att alla kranar är öppna utan för att alla förväntas jobba och bidra – en ekonomi som har resurser kvar när allt ser mörkt ut, för jag tror att de tiderna kommer tillbaka. har en omvittnat svag regering som driver en svajig politik. Men än värre är regeringens brist på ekonomisk strategi. Finansministern bryr sig kanske inte om att just jag reser frågetecken men borde vara bekymrad över att ingen annan heller verkar förstå vad regeringen egentligen vill. skrev : ”Det krävs … en tydlig plan för hur regeringen ska nå sitt mål för det offentliga finansiella sparandet. En sådan plan saknas.” Regeringen avslöjar en obegripligt obekymrad, närmast lättsinnig inställning till behovet av strama tyglar i den ekonomiska politiken. I finansdepartement säger man ”investera” när man inte orkar prioritera. Men vad man egentligen menar är ”spendera”. Det andra stora felet är att regeringen underskattar utmaningar. Integrationen av flera hundra tusen nyanlända i vårt land och på vår arbetsmarknad är de kommande årens allra största utmaning. Missköter vi den kommer våra barn att fråga om vi inte förstod bättre eller om vi mest gjorde som i historikern läsvärda bok : Vi såg problemen, vi förstod dem, och omdömesgilla människor i vår egen samtid till och med varnade för dem och sa att det kommer att gå illa om vi inte gör något – och ändå gjorde vi ingenting. Vi har nämligen ett stort problem framför oss. Nya siffror från visar att bara var fjärde flykting och anhöriginvandrare är självförsörjande i . Bara var tredje är självförsörjande . Om inte fler jobbar mer och kan försörja sig själva och bidra med skatter utmanas hela grunden för den svenska välfärdsmodellen. Klarar vi inte av den uppgiften kommer de stora monetära kostnaderna att överträffas bara av de ännu större sociala problemen. Det leder till långvarig massarbetslöshet bland människor som inte har de färdigheter som efterfrågas just nu men som inte heller tillåts börja sin yrkesbana i ett enklare jobb. Regeringens halvering av RUT-avdraget är ett steg i precis fel riktning. Detta leder också till att deras barn inte får se sin mamma och sin pappa gå till jobbet och komma hem med egna pengar. Det leder i sin tur till att utanförskapet går i arv, till ännu värre segregation, till allt större problem i våra skolor och till att människor som vill tro på ett internationellt, öppet och framgångsrikt i stället börjar tro på enkla lösningar. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Vi talar inte om någon avlägsen framtid. Vi ser detta . Arbetslösheten är fyra gånger högre bland utomeuropeiskt födda än bland inrikes födda. Sannolikheten för socialbidragsberoende är 1 av 100 bland inrikes födda men 10 av 100 bland utrikes födda. Så får det helt enkelt inte fortsätta. I stället för att göra någonting åt allt detta blåser regeringen nu till strid om en ny, nostalgisk version av den svenska modellen. Men regeringen verkar inte alls se problemen. upptäckte regeringen att det var angeläget att ändra längden på de temporära uppehållstillstånden från 12 månader – annars skulle nyanlända inte automatiskt få del av alla svenska välfärdsförmåner. framgick det att det var näst intill omöjligt för en asylsökande som vill jobba att också få jobba. Inte ens ansvariga myndigheter visste hur det skulle kunna göras lagligt. När byråkratin till slut hade överbevisats och jobbet faktiskt var utfört svarade någon annan myndighet med att minska den asylsökandes dagersättning för varje intjänad krona i lön – 100 procents marginalskatt, extremt träffsäkert. Den ändrar alltså reglerna så att ingen nyanländ ska missa några bidrag men gör nästan ingenting för att fler i stället ska få tjäna egna pengar. I är det lätt att få bidrag och svårt att få jobb. I mitt är det precis tvärtom. : är ett fantastiskt land, och vi har löst svåra problem förut. Vi har reformerat politiken när den trots goda intentioner inte längre har funkat, för i välfärdslandet förenar vi starka värderingar med pragmatiska lösningar. öppnade upp för valfrihet när många kände sig kvävda av offentliga monopol, och vi återupprättade arbetslinjen när utanförskapet blev för stort. Vi gjorde inte allt detta för att var dåligt på något sätt utan för att höll på att bli någonting som vi inte ville att skulle vara. prövas vilka vi är som klarar uppgiften att möta vår tids utmaningar och vilka som föredrar att stoppa huvudet i sanden. I detta anförande instämde (M). 74 Finansminister (S) replik: talar sig varm för krona för krona. Jag har bara en fråga till som jag gärna skulle vilja ha ett ja eller nej på. Betyder detta att kommer att finansiera de ökade anslagen till på 30 miljarder, som behövs för att de ska klara av uppehälle för dem som söker asyl i , krona för krona i sin budgetmotion? Jag vill gärna ha ett ja eller nej på den frågan. 75 (M) replik: Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Finansministern ställer frågan mot bättre vetande. Hon vet att när det gäller akuta utgifter, som det inte går att parera, har krona för krona aldrig tillämpats. Hon vet att det som vi menar är att aktiva reformer som ökar utgifterna permanent i svensk ekonomi ska finansieras krona för krona om man vill komma tillbaka till överskott i ekonomin. Annars kan man strunta i det. 76 Finansminister (S) replik: Jag tackar för ett tydligt och uttömmande svar. Här är den moderata politiken mycket tydlig. När det handlade om att sänka skatten, allra mest för dem som tjänar mest, då tillämpades inte krona för krona. Då gick det bra att spendera pengar trots att underskotten ökade i en konjunkturuppgång. Då gällde inte krona för krona. Han kan ta emot hur många asylsökande som helst och finansiera det utan att finansiera det krona för krona. Men när vi vill stärka skolan för alla barn som finns i , när vi vill säkra en trygg äldreomsorg för våra äldre och när vi vill säkra förskolan, då blir det plötsligt ett himla kackalorum i de moderata leden. Där ser vi skiljelinjen i svensk politik. 77 (M) replik: Detta är en hemmasnickrad ekonomisk teori som ingen normal bedömare av svensk ekonomi skulle hålla med om. Om man permanent vill utöka välfärdsåtagandet och permanent höja utgifterna i sjukförsäkringen för att man inte kan, vill eller vågar göra någonting eller om man vill höja ambitionerna på andra områden ska detta finansieras fullt ut om man menar att man ska tillbaka till överskott i ekonomin. Alternativt kan man naturligtvis höja skatten. Så skulle alla andra som tittar på svensk ekonomi bedöma uppgiften. Men så bedömer inte regeringen den eftersom regeringen har föresatt sig att göra upp med överskottsmålet, trixa med utgiftstaken och definitivt släppa krona för krona. Glöm inte bort att krona för krona är meningsfullt bara om man vill tillbaka till överskott. Annars är det helt poänglöst. Om vi alltid har 4 procents tillväxt i ekonomin, om vi alltid har högkonjunktur och om vi alltid har de förutsättningar som vi har just , glöm då krona för krona! 78 (SD) replik: Det är min genuina uppfattning att har tagit ett flertal beslut och initiativ som för en mer realistisk syn på invandringspolitik. Flera av dessa initiativ är dessutom regelrätta plagiat av förslag som har fört fram. Men det stör mig över huvud taget inte. Tvärtom gläder det mig. Vi har inte tagit patent på vår egen politik. Andra partier får jättegärna kopiera den. Ska man tro vissa opinionsmätningar har denna kursomläggning till och med renderat en viss avkastning. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Men, herr talman, hur trovärdiga är egentligen och hans parti? När de talar om inskärpningar i välfärden och i bidragssystemen gäller det enbart de personer som har ett så kallat tillfälligt uppehållstillstånd. Låt mig därför påminna om lite siffror. fick totalt 183 individer ett tillfälligt uppehållstillstånd av de totalt 147 000 individer som fick uppehållstillstånd. rör det sig om drygt 1 000 i komparation med långt över 1 miljon utdelade uppehållstillstånd. så kallade inskärpningar av invandringspolitiken berör således bara en promille av alla som har fått ett uppehållstillstånd. Jag ska travestera en viss republikansk presidentkandidat: are weak on immigration. 79 (M) replik: Jag tror inte att jag uppfattade frågan riktigt. Jag har jobbat med dessa frågor, hyggligt systematiskt, sedan 2007−2008. Jag har försökt att för dem som velat lyssna predika ståndpunkten att ska vara ett internationellt, öppet land. En del av historiska framgångar ligger i internationalisering och öppenhet, och i än högre grad kommer våra framtida framgångar att ligga i att är ett internationellt, attraktivt och solidariskt samhälle. Det är min bestämda uppfattning. Jag har aldrig uppfattat att ni riktigt har haft de ingångarna i internationaliseringsdiskussionen, . När ni nu säger att vi står inför en situation där ett par hundratusen personer har kommit och att det skapar extrema påfrestningar på det svenska samhället – låt oss öppet och ärligt ta den utmaningen! Låt oss dessutom säga att det inte är självklart att man ska ha tillgång till alla svenska välfärdsförmåner automatiskt och när man kommer till . Låt oss hylla den grundläggande idé vi har haft länge i , nämligen att det är genom arbete du i grund och botten arbetar dig in i välfärdssystemen. Det tycker jag är en naturlig utveckling av de system vi har. Jag förstår inte varför detta står i motsatsställning till det faktum att vi historiskt har haft färre med temporära uppehållstillstånd. är det naturligt att ha det på det sättet. Men om du tycker att detta är bra har jag inget emot det, . 80 (SD) replik: Poängen var så att säga att man har en ganska hög svansföring i retoriken men väldigt lite konkret handling. Men för all del! Jag har varit tydlig med – och min partiledare har varit tydlig med – att vi är beredda att stötta flera av de initiativ har presenterat, givet att de också presenteras här i kammaren. satt jag, och resten av finansutskottets ledamöter och körde över regeringen i en ganska relevant fråga. Det rörde sig om en motion från , från . Varifrån den kommer bryr väl inte jag mig om, utan jag ställde mig bakom den därför att det var en bra motion. Sedan ställde sig resten av allianspartierna bakom den, och den vann majoritet. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Blev det hemskt då på något sätt, att Alliansen tog stöd av ? Hände det någonting obehagligt? Jag vet att ni dessvärre inte har modet att samsas kring en ordinarie vårbudget, men snälla – försök att enas kring ändringsbudgeten, så kan vi sätta stopp för en liten del av den här regeringens vansinne. 81 (M) replik: Vad jag misstänker att fiskar efter är att Alliansen skulle vilja ha ett aktivt stöd från för en gemensam ekonomisk politik, för att kunna fälla regeringen. Mitt svar är mycket enkelt: Jag vill inte fälla en regering med en majoritet jag inte tror kan enas om en seriös ekonomisk politik. Det är mycket enkelt. Man fäller inte en – mycket svag – regering för att bilda en svagare regering på ett svagt parlamentariskt underlag om man inte är övertygad om att det fungerar. Jag har många invändningar mot er politik i allmänhet, . Den huvudsakliga invändningen handlar om er syn på internationalisering och plats i världen, men jag skulle också säga att ni är ett av flera partier i som jag inte skulle ge vetorätt på varje budgetbeslut. 82 (MP) replik: Förra gången vi debatterade budget talade och sig varma för att höja miljöskatterna. Ändå sa sedan nej till regeringens föreslagna miljöskatter. En förklaring hade ju kunnat vara att man tänkte föreslå andra, vilket vissa borgerliga partier gjorde. signalerade till exempel att man borde införa en kemikalieskatt. Det gjordes i ett gemensamt förslag från de borgerliga partierna, och i en motion hade ett eget förslag på den linjen. Jag trodde alltså att det var ett gemensamt besked från de borgerliga partierna, men verkar det alltmer luta åt att ändå inte vill ha en kemikalieskatt. ekonomi är stark, och vi är rustade att modernisera . Regeringen har redan höjt stödet till elbilar, solceller och biogas. Målet är att ska bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer. kan vi minska belastningen på jordens gemensamma resurser, och då är miljöskatten ett kraftfullt verktyg. I vårbudgeten presenteras sex skatter som gör det billigare och enklare att leva miljövänligt. sa dock nej till de satsningar regeringen nu genomför, som skydd av och åtgärder för värdefull natur, Klimatklivet, stöd till solceller och andra åtgärder för ett hållbart samhällsbygge. Det var inte helt oväntat eftersom de inte själva ville genomföra sådana reformer när de styrde. Däremot trodde jag inte att skulle vara så negativa till alla typer av höjda miljöskatter. Jag ser olika besked från dag till dag – ena dagen är ni överens inom Alliansen, och har bytt fot och försöker bromsa. Min fråga till är därför dels hur han ser på kemikalieskatten, som har gått ut på remiss, dels vilka andra miljöskatter planerar för att vi ska klara hållbarhetsmålet. 83 (M) replik: Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Vi kommer att återkomma till alla de skatteförslag som föreligger, både sådana skatter i regeringens förslag som vi tycker är utomordentligt dåliga och sådana skatter vi mycket väl kan diskutera. Dem kommer vi att komma tillbaka till, med en fullständig redovisning, före . Det är dock inte där skon klämmer egentligen, utan den riktiga skon klämmer ju i synen på vilken politik som gagnar miljön. Det är klart att man alltid skulle kunna vara överens med er om att höja skatterna på precis vad som helst, men det är klart att vi inte kommer att låta oss användas för att systematiskt höja skatter om vi inte kan sänka skatter – självklart inte. Det är därför det inte går att bryta ut enskildheter ur vare sig miljöpolitiken eller den samlade ekonomiska politiken. Vi är måna om att ha effektiva styrmedel. Vi är måna om att ha en teknologidriven miljöpolitik. Vi är måna om att innovationer som förbättrar miljön har så stort spelrum som möjligt. Detta är ju normalt sett varken den ekonomiska politik eller den miljöpolitik regeringen försöker ha. I stället har ni konsekvent drivit på den sortens politik som handlar om nolltillväxt, , alltså sådant som helt enkelt går på tvärs med hela vår grundläggande syn på vad som skapar ett gott samhälle och ett miljöhållbart samhälle. Vi kommer inte att acceptera enskildheter ur en sådan politik bara för att just den saken skulle gagna era intressen. 84 (MP) replik: Jag vet inte riktigt hur jag ska tolka svar, men ett gammalt Shakespearecitat kommer för mig: ”Så går beslutsamhetens friska hy i eftertankens kranka blekhet över.” Det känns nämligen lite som att det varje gång vi talar om de här sakerna i kammaren låter så här: kommer att komma med förslag, sådana saker som leder till en bättre miljö även om man kanske inte tycker om skattemedlet. Men just nu får vi inga förslag från . Det är väldigt dåligt på den miljöpolitiska sidan. Det gäller såklart både skattemässigt, vilket vi vet är ett klassiskt bra styrmedel, och andra saker. Regeringen har flera utmärkta förslag i vårbudgeten, som att det ska bli bättre och billigare att laga skor, kläder och cyklar. Det sparar energi och skapar jobb. Men tänker sin vana trogen säga nej till alla dessa förslag när det blir skarpt läge, eller finns det en plan som vi ännu inte har sett på att faktiskt lägga fram förslag som gynnar miljön? 85 (M) replik: Det jag försökte säga var att även miljöpolitiken måste ingå i en helhet. Man kan inte bryta ut vissa delar. Det är klart att vi kan diskutera om det är en bra idé att sänka momsen på vissa tjänster, men med all respekt tror jag inte att det är en dominerande del i en miljöpolitisk strategi. Jag tror till exempel att klimatfrågor, energisystemsfrågor och kärnkraften – med all respekt – är lite större frågor och att det är där man måste börja om man ska få en samlad miljöpolitik som hänger ihop med en samlad ekonomisk politik. Jag uppfattar inte att ni befinner er där över huvud taget, . 86 (V) replik: Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Jag vill börja med att gratulera dig, . Det var den värsta svada jag hört på länge! Du var som en frikyrkopastor mitt i en domedagspredikan. Åtta och en halv minut handlade om vilket elände vi har, en minut handlade om vad gjort tidigare – och inte ett ord handlade om vilken framtid vill staka ut. Jag måste säga att det var rätt svårt att hänga med i vad du menade. Än klagade du över att skatterna höjs, och i nästa stund klagade du över att man inte gör tillräckligt för att nå överskottsmålet. Det kändes lite som att du gick vilse där i din domedagspredikan. Kanske gick du lite vilse i pannkakan. Det jag ville ta upp med dig var dock den principiella diskussion du har velat öppna för. Vilka delar av välfärden ska vilka ha rätt till? Ja, det är ju rätt väl känt att alltid vill angripa välfärdssystemen. Ena gången är det unga som har använts som slagträ, och nästa gång är det äldre, sjuka, funktionsnedsatta eller de arbetslösa. Ni hittar alltid någon anledning, och är det flyktingar. Men det är ett tag sedan du öppnade diskussionen, och då borde du ju ha hunnit tänka. Det kan vara skolan man kanske ska beskära, eller sjukvården eller trygghetssystemen. undrar jag: Varför inte alltihop på en gång? Låt oss säga det här: Du har tagit upp just sjukvården ganska och att det är den du vill beskära för människor. Då måste jag få fråga dig: Är det hjärtsjuka som inte ska få tillgång till kontinuerlig vård, för att man ska vänta tills hjärtstilleståndet är ett faktum? Eller är det gravida kvinnor som ska förvägras mödravård, så länge inte ett akuttillstånd uppstår då förstås? Och ska de barn som föds eller som kommer hit till det här landet få delta i vaccinationsprogram och gå på barnavårdscentraler? Hur ska den här sjukvården begränsas? Går det över huvud taget att hitta en mer kostsam och kortsiktig politik än den du just nu förespråkar? Vilka delar av välfärden är det du ska inskränka? Är det hjärtsjukvård, cancervård, mödravård eller vaccinationsprogram? 87 (M) replik: Jag får nog leva med att inte uppskattar det jag säger, tror jag. Jag försökte säga två saker. Det ena är: Var försiktig med svensk ekonomi! Låt den klara av nästa kris också. Spendera inte alla pengar här som om det aldrig kommer problem . Vill vi ha överskott är det nu vi ska börja bygga överskottet. Var lite respektfulla inför att vi lever i en värld som är otroligt osäker! Det är inte någon domedagspredikan. Jag säger bara: Tro inte att vi nu har sett allt! Det kommer nya problem . Det försöker jag säga om pengar. Det andra jag försökte säga var att det människor upplever i svensk vardag är på riktigt. Det är alltså inte en synvilla att upptäcka några hundra tusen personer som ännu inte kommit in på svensk arbetsmarknad. Det är heller inte en domedagspredikan att påpeka att om ingen får jobb har vi ett problem framför oss som inte löser sig självt. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Jag förstår inte hur man ens kan resonera i termer av att det är lite övermaga att nämna de här bekymren. Det är klart att det inte är.