prot · H30958 · 2016-01-26 00:00:00 — Vi satsade ytterligare pengar, men trots det är det för den här perioden ett mindre belopp för internationella insatser än vad det har varit tidigare. Det är också därför som det ekonomiska utrymmet är väldigt begränsat. Därför blev också ramen 40 miljoner i ambitionsnivå som regeringen i det här steget väljer att ge som stöd – detta för att kunna fortsätta arbetet efter det som hände i . En fråga jag vill ställa till regeringens representanter är hur regeringen under innevarande år kommer att jobba för att det ska finnas utrymme för ytterligare eventuella internationella insatser med ekonomiska medel. Helt klart är det så att vi behöver ha fokus på vårt närområde utifrån det beslut som ligger, så att Försvarsmakten kan fortsätta att arbeta här hemma, i och i andra områden där vi samverkar för att bidra till säkerhet. Men vi behöver också fortsätta att jobba för att kunna vara operativa i internationella insatser, och det kräver pengar. Det är en väldigt viktig fråga här och att ha med sig inför fortsatta samtal. Hur får vi loss mer finansiering, och hur tänker regeringen hantera den frågan? Sedan är det mycket vällovligt och bra arbete som görs utifrån det som ministern har presenterat kring humanitära insatser. Det är stora insatser. Det är jättemycket som når många behövande. Rapporterna som kommer fram visar att det är många som här och har stora behov på både mat- och klädfronten. Det är en utsatt situation i flyktingläger och i områden både inom och i . Det kom en rapport från som presenterar hur det ser ut i områden som varit under Daishs styre men där sedan peshmergastyrkor gått in i stället – vad som har hänt med befolkningen och vad som har hänt i enskilda städer. Den brutalitet som förekommer handlar inte bara om en sida utan om flera sidor och på flera sätt. Det är oerhört viktigt att säkerställa att de medel som bidrar med i humanitärt stöd hanteras på ett varsamt och riktigt sätt när de kommer fram, med tanke på att det är så många intressen som håller på och fajtas. Det finns en osäkerhet om hur man ska kunna förvalta detta på bästa sätt hela vägen. Vi måste kunna försäkra oss om att den hjälp vi ger inte på något sätt gagnar fel syften och underblåser övergrepp av den typ som rapporteras från . Sedan vill jag också prata lite om det långsiktiga perspektivet. Vi behöver bidra. Det var också därför frågan om spaningsflyg kom. Den diskussionen förs för att det var en framställan. Men jag tror också att vi behöver rikta fokus på vad det är som får bestående effekt när det handlar om människors inställning till varandra, deras medvetande och förhållningssätt. Hur ska vi arbeta för att kunna nå in i den grundläggande problematiken bakom sådana här fruktansvärda konflikter? Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish 15 (V): Vi behöver utveckla vårt stöd till de demokratiska grupper som ändå finns i det här området och som kämpar i hård motvind. Det är bra att utrikesministern tar upp det politiska stödet, det humanitära stödet och även det militära stöd vi faktiskt ger genom att utbilda peshmergor. Som sagt tror jag inte att stridsflygplan är lösningen. kopplade ihop det hela på ett klokt sätt när hon talade om terrorismen som skapar flyktingströmmarna. Men vi ska backa bandet ett steg till, tycker jag. Vad är det som har skapat bägge de här företeelserna? Jo, det är de på alla sätt oerhört misslyckade och kostsamma krigen i , och . De har skapat enorma flyktingströmmar och har också varit grogrund för terrorism. Det måste vi lära oss någonting av. Det har talats lite grann om pengar. Det finns ett budgetproblem i det här stödet. Då kan man erinra om att vi hade haft sisådär 50 miljoner ytterligare att göra insatser för om vi inte hade tagit det olycksaliga beslutet att fortsätta misslyckandet i . På tal om pengar är det fascinerande att se hur det ganska samfällt tigs om mycket märkliga roll. De är de facto finansiärer av Daish. Att Daish är en mycket bättre benämning än Islamiska staten har inte att göra med att man ska visa sig duktig, som kanske någon tror, utan det har att göra med att Daish låter likadant som ett ord på arabiska som betyder trampa eller krossa. Anhängarna till Daish vill absolut inte att det ordet används. Det kan vara skäl nog, om än förvisso en detalj i sammanhanget. Men åter till roll! Det är ett Natoland som främst bombar sin egen befolkning men även gör räder in i och skapar ytterligare kaos i luftrummet där. Men framför allt finns det goda skäl att misstänka att till och med Erdoğans familj är inblandad i oljesmugglingen från Daishkontrollerade områden och på så sätt finansierar terrorism. Det finns alltså få goda krafter, men många som har väldigt dubiösa agendor. Jag skulle vilja säga någonting om terroristhandlingar i . Jag kan inte annat än säga att jag tycker att det är en skam att det i riksdag finns ett parti vars företrädare på olika sätt hejar på, bejakar och försöker underlätta terroristhandlingar i riktade mot tänkta eller existerande flyktingförläggningar. Detta tycker jag att alla politiska krafter borde ta starkt avstånd från. Sammanfattningsvis: har inte motsatt sig begäran eller regeringens svar på denna begäran. Vi kommer att pröva varje ytterligare steg som föreslås utifrån principen om folkrätt, effektiviteten i terroristbekämpningen och säkerheten för svenska soldater och . 16 (L): Jag tycker att det är utmärkt att påminner oss om att terrorismen har många olika ansikten. Självklart är det värdefullt att alla partier tar avstånd från det som inträffat i och på våra flyktingboenden runt om i landet. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish Alldeles oavsett vad hade erbjudit i form av hjälp till är det min övertygelse att den franska regeringen hade uttryckt sin tacksamhet till oss. Så fungerar det internationella umgänget, och det tror jag att många av oss ändå inser. Visst är det korrekt att fyra eller sex svenska spaningsplan inte hade gjort någon avgörande skillnad i den här operationen. Men det hade varit synligt och tydligt. Som jag sa i mitt första anförande hade det varit förenat med risker, inte bara risker för den militära personal som skulle ha utfört spaningsuppdrag i regionen, utan säkerligen också ökade risker för svenskt vidkommande. Och det är detta som är kärnan i solidariteten – att inte behöva stå ensam, utan veta att det finns andra som delar det som är kostsamt och riskfyllt. Därför tror jag, herr talman, att JAS-flygplanen hade haft stor betydelse på ett annat plan, på ett mer politiskt och moraliskt plan, om än inte inom ramen för den militära operationen. Som var inne på i sitt första anförande är det viktigt att komma ihåg att prövningen av 42.7, försvarsklausulen, kommer att få en stark prejudicerande verkan, oavsett vem som råkar illa ut. Jag ställde en fråga till utrikesministern i mitt första anförande, men jag kände inte riktigt att den blev besvarad, så jag måste ställa den igen. I förhandlingarna höll regeringen fram svenska spaningsplan som en mycket efterfrågad insats från svensk sida och dessutom en mycket möjlig insats med hänsyn till vår snabbinsatsberedskap. Varför gjorde man det om man ändå till syvende och sist skulle tacka nej? var inne på en folkrättslig diskussion i sitt första anförande. Han kunde konstatera att försvar och säkerhet inte är ett område där EU fungerar överstatligt. Det är alldeles korrekt. Man kan inte med bindande verkan tvinga enskilda medlemsländer att utföra det ena eller andra på det här området. Men missar att det finns en moralisk skyldighet och att det är den som i detta sammanhang är det allra viktigaste. I tillägg till det, herr talman, kan man säga att som medlem av FN faktiskt binds ganska hårt folkrättsligt av en resolution som handlar om att med alla till buds stående medel ingripa i kampen mot Daish. Oppositionen fick kritik för att vi inte pekade på konkreta alternativ där hade kunnat göra mer. Jag pekade på flera sådana som handlade om sjukvårdsmateriel, CBRN-utrustning och vapen till peshmerga. Jag är också ledsen över att när vi prövade utbildningsinsatsen i senast här i kammaren kunde regeringen inte förmå sig till att säga att den var långsiktig och att engagemang där nere var långsiktigt. Jag undrar: Står den uppfattningen fortfarande kvar? 17 (KD): Det är uppenbart att den i inskrivna solidaritetsklausulen, artikel 42.7, väger lätt i de svenska övervägandena. Frågan kommer säkert upp i såväl de nordiska som baltiska huvudstäderna i vad mån det finns skäl att fördjupa det militära samarbetet med , ett land som tycks ta så lätt på sina utfästelser. Det rimmar också illa med den bild regeringen vill måla upp av som en seriös samarbetspartner med som det är värt att ha ett djupare samarbete med. Då tyvärr inte är medlem i Nato bygger vår utrikespolitik på nämnda solidaritetsförklaring. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish Det är då av yttersta vikt att också agerar solidariskt mot de länder som hamnar i kris, oavsett om det handlar om en väpnad attack från främmande makt, terrorism eller en miljökatastrof. Att inte agera solidariskt underminerar kraftigt svensk utrikespolitik och våra möjligheter att få hjälp . Tror inte utrikesministern att detta får följder för ställning internationellt? Det regeringen nu gjort är att sända en mycket tydlig signal som får betydelse för vilken typ av hjälp vi kan räkna med att få vid en väpnad kris riktad mot . Att som regeringen gör å ena sidan prata om ett närmande till , å andra sidan avvisa de önskemål om tämligen specifik hjälp som inkommit är en dålig taktik att bygga ett samarbete med på. Det har sagts att vi ska låna ut materiel. säger att det svenska försvaret har tillgång till moderna precisionsbomber mot markmål som har bett att få låna från svenska förråd som en del av det militära stödpaketet. Det verkar alltså som om vi ska låna ut bomber till andra länder som ska bekämpa IS. Men själva ställer vi inte ens upp med den spaning som och efterfrågat. Budskapet som vi sänder ut är detta: Vi överlåter åt andra att utföra det tuffa jobbet, det som måste göras om Daish ska kunna stoppas. Att låta andra länders söner och döttrar riskera livet därför att vi är för fina att ställa upp i kampen mot Daish är i mångas ögon inget annat än hyckleri. vill jag instämma i förslag, som också instämde i. Vi måste kraftigt utöka vårt stöd till peshmerga. Det handlar om sjukvårdsutrustning och skyddsutrustning mot kemiska vapen – vi vet att de till exempel har använt senapsgaser – och vapen. Detta är ett långsiktigt arbete som måste göras. Den förre utrikesministern uttalade för sedan att vi i värsta fall står inför 30-åriga kriget. Då vill det till att vi i gör vad vi kan och ställer upp när vi efterfrågas. 18 Utrikesminister (S): Jag kanske var lite för snabb med att berömma dig, bäste . Detta låter ärligt talat inte riktigt klokt. skulle bidra med någonting som du hävdar inte skulle ha någon militär betydelse, medföra ökad risk för dem som ingår i insatsen, till exempel piloterna, öka risken för och vara mycket dyrt, och vi skulle göra det för syns skull. Vous avez sous-estimé les Français. Du har underskattat fransmännen. De är klokare än så. De diskussioner och dialoger vi har haft med har handlat om: Vad är bäst på? Vad är det ni kan bidra med som hjälper bäst? Jag tror inte att de skulle kunna klara av att skriva ett brev till oss där de säger till exempel att de tackar för le soutien très substantiel eller le soutien significatif, det vill säga ett signifikativt, betydande och substantiellt stöd, och inte ens med den bästa av diplomati skulle använda det språkbruket om de inte menade det. De har inte gjort kravlistor. De har sagt att detta är exempel som länder kan bidra med. Vi har haft en mycket bra diskussion med . Detta låter inte riktigt vettigt, ärligt talat. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish ingår i koalitionen mot Daesh. Vi är medlemmar i koalitionens kärngrupp som samlar ett tjugotal av de större bidragsgivarna för att diskutera insatserna och säkerställa att vi når målen. Där kan vi diskutera: Hur utvecklas insatserna när det gäller att bekämpa Daesh? Vad är det vi bäst kan bidra med? Det blir lite ensidigt. Det är klart, , att vi gör analysen. Den gör vi ständigt. Därifrån har också vår Syrienstrategi sprungit, som är en omfattande femårig strategi. Självklart gör vi allt detta som ni har frågat efter. Vi hoppas att vi ska kunna göra det i större politisk enighet. Men då måste vi också vara lite sansade i vad vi föreslår. 19 (M): Det var väldigt bra att utrikesministern nämnde koalitionen. Det var den jag tänkte ta upp. Den har inte varit uppe till diskussion. är med i koalitionen mot Daish. Men vi hör egentligen väldigt lite om vad det är för arbete som sker där. Hur koordineras arbetet, och vad är roll? Det efterlyser jag mer både information och diskussion om. Finns det skäl att omvärdera vår roll i koalitionen? Finns det skäl att, som utrikesministern öppnade för här, titta på om det är fler saker som koalitionen kan göra och fler saker som kan bidra med utöver det vi nu gör? Utifrån en förhoppningsvis klok analys bör man komma fram till att vi måste kunna göra mer. Hotet minskar inte, utan det ökar. Då är vår bestämda uppfattning att måste vara berett att använda ytterligare militära medel. Därför bör man inledningsvis se över: Vad finns det för militära insatser som vi skulle kunna bistå med ytterligare i kampen mot Daish? Det var tydligt i förfrågan från både och att det var en viss typ av stöd som man efterfrågade. Oavsett det: är det förbi. handlar det som hur vi gemensamt inte bara hjälper utan oss själva, EU och resten av världen att bekämpa denna organisation. Daishs varumärke är byggt på framgång. Allt som man kan göra för att försvaga organisationen är betydelsefullt. Därför måste vi också kunna överväga militära medel. Jag har ställt en fråga som handlar om just , som är så bred. Vad kan vi ytterligare göra? Har regeringen vidtagit några åtgärder eller gjort någon analys av vad uppmaningen till alla medlemsstater innebär? Det har jag inte fått svar på. Vi kan göra mer, och vi ska göra mer. 20 (SD): Det låter bra när människor går upp och talar sig varma för att bekämpa terrorism på olika sätt. Det blir lite ihåligt när vi har ganska många partier i denna kammare som aktivt och direkt, och dessutom förmodligen medvetet, stöder terrorism och terroristorganisationer. Vi har en regering som har chockhöjt biståndet till palestinska myndigheten, som betalar ut löner till terrorister. Det är en myndighet som propagerar öppet och ivrigt för att begå terroristbrott och döda så många judar som möjligt. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish Vi har samma partier som i beslutar att ge terrorister förtur i bostadskön, vilket kanske inte är världens bästa sätt att bekämpa terrorism på. Vi har en invandring, en massiv invandring, till det här landet som skapar grogrund för just terrorism när vi har ett gäng partier som i samma anda uppmanar och stöder de strukturer som göder terrorism. De stöder segregeringen bland annat med skapandet av muslimska friskolor och moskéer som poppar upp som svampar ur marken. Återigen: När folk talar om vad kan göra för att hjälpa till handlar diskussionen ofta mycket om försvar. Den enkla sanningen är att vartenda parti förutom konsekvent har monterat ned försvar till en löjeväckande nivå. Det verkar inte finnas någon direkt självinsikt. Det finns ingen som säger förlåt eller som erkänner att de hade fel. Ingen säger: Vi hade fel. Värnplikten kanske inte skulle ha avskaffats, som folk var ivriga att göra. Vi kanske inte skulle ha gjort det vi gjorde med försvaret . Det finns över huvud taget ingen insikt om att man har gjort fel . Om man inte har denna insikt lär inte problemen kunna lösas över huvud taget. Väljarna borde inte heller ge de partier som har stått för denna politik något vidare förtroende, för detta tyder på att deras analys av verkligheten är gravt bristfällig. Då borde väljarna söka sig till nya alternativ. 21 (MP): I de flesta krig har motståndarna åtminstone en sak gemensamt: Ingen vill egentligen dö. Men hur bekämpar man en fiende som i stället vill dö och som har uppfattningen att man genom att ta med sig flera andra in i döden når till paradiset? Den frågan måste följa oss, och svaret måste vara att vi aldrig får glömma bort den utstötta människans ensamhet – människans eviga sökande. Vi behöver göra allt som står i vår makt för att fånga dem som är på väg in i radikaliseringens garn. Vi behöver motverka terrorismens fula grogrund och erbjuda dem ett annat alternativ i de odelbara mänskliga rättigheternas namn här hemma och ute i världen. Tack för debatten! 22 (C): När andra EU-länder attackeras och ber om vår hjälp är det självklart att vi ska bistå på bästa sätt och utifrån de förutsättningar vi har men också de som vi kan tillskapa oss. Med erfarenhet av de senaste månadernas arbete finns det mer att önska inför det kommande. De insatser som görs och ska göras kommer att utvärderas enligt regeringens plan. Det är då viktigt att under denna utvärdering också komma fram till vad som kommer att krävas i nästa steg. vet vi inte vad vi kommer att möta den här våren. De händelser som har utspelat sig visar på överraskningarna och det oförutsägbara. Med denna erfarenhet är det oerhört viktigt att tänka framåt och att ha beredskap för att det kan hända saker både i vårt närområde, här hemma, och i övriga länder. Det behöver vi alltså ha en beredskap för, och vi behöver arbeta förebyggande för att förhindra den typen av oförutsedda händelser. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish Den praktiska handlingen säger dock mer än många uttalade ord. Den praktiska handlingen visar vår egentliga vilja, vår förmåga och vår hållning. Den kan också förklara en del av vår förståelse, vårt engagemang och vår inställning. Det påverkar i hög grad bilden av vad vi i praktisk handling kan göra för att hjälpa människor i utsatta situationer. Det är människor som får utstå fruktansvärda övergrepp. Vi måste göra allt vi kan det här året för att bidra till stabilitet och ge tydliga signaler – signaler som ökar säkerheten här hemma, inom gränser, i våra närområden och inte minst i . Tack för en mycket viktig debatt, herr talman! 23 (V): och jag är oense om en hel del saker. Vi är oense om JAS-planen och om att skicka vapen till peshmerga. Man kan säga att vi har en vapenexportlagstiftning som behöver beaktas i sammanhanget, för att uttrycka sig diplomatiskt. Däremot tycker jag inte att det folkrättsliga stödet har varit något större problem i de insatser som har föreslagits. säger att jag har glömt den moraliska skyldigheten, men jag vill upprepa det jag sa i inledningen: Med eller utan fördrag – när begäran kom sa vid upprepade tillfällen att det var självklart för oss att skulle bistå eftersom det var en demokrati som utsattes för terrorhandling och som ber om hjälp. Det tycker jag är en moralisk ståndpunkt. Jag tycker också att i sitt inledningsanförande på ett förtjänstfullt sätt också han breddade debatten till att även handla om det vi kan, bör och måste göra i för att dränera underlaget för terroristaktiviteter som kommer från . Till slut: fördömde partier som stöder terrorn och terrorismen. Jag trodde för att det var självkritik. Men jag hade fel, åtminstone på den punkten. Jag vill också bara erinra om att värnplikten lades vilande före min tid här i kammaren. Men som jag har förstått det var det med några få rösters övervikt, så alla var inte så överens i de andra partierna heller. Tack för en intressant debatt! Vi lär få anledning att återkomma, som de numera alltid säger i tv-nyheterna. Jag vill bara påpeka att kom trea av 28 länder. Om det går lika bra i , som pågår , kan vi vara stolta. 24 (L): Jag har haft förmånen att få besöka såväl svensk trupp utomlands som en lång rad länder och företrädare för både militärt och civilt försvar. Det har aldrig vid något av dessa tillfällen saknats komplimanger för vad gör och vad vi står för. Jag tror att det är en del av det internationella umgänget att visa artighet och tacksamhet. Däremot är jag inte beredd att sätta så stor tilltro till det som utrikesministern påstår: att det enkom är innehållet i hjälpen som har betydelse. Det är alltså inte uppoffringarna, och det är inte riskerna. För mig är det fullständigt självklart att när man utsätter sig för risker och lider förluster tillsammans med andra är det detta som är säkerhetspolitikens kärna. Det är det som gör att stora länder med mycket resurser som , och snabbt och mycket resolut ägnar sig åt att stödja med de allra tyngsta, de allra mest kostsamma och de allra mest riskfyllda insatserna när så begär. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish Också jag vill tacka för debatten och till slut konstatera att jag fortfarande inte har fått svar från utrikesministern på min fråga. Om regeringen ändå skulle säga nej och inte skickar några stridsflygplan eller spaningsflygplan – det är ju samma plattform – varför hölls då detta alternativ så tydligt upp? Varför var försvarsministern ute gång efter annan och efterlyste just åtgärder med substantiellt militärt innehåll? 25 (KD): Solidaritet är från början ett franskt ord. Kort summerat kan man förklara det så här: En för alla, alla för en. Är det inte just detta som solidaritetsklausulen som nu åberopar bygger på? En för alla, alla för en. Om inte vill stå upp för frihet och säkerhet med de kompetenser vi har och som efterfrågas i en så tung kris som nu befinner sig i, vilka signaler skickar vi då? När ska vi då stå upp för en nation som vi har lovat vår solidaritet och när vi förväntar oss att andra ska ställa upp för oss? Det är inte omöjligt att det redan på kort sikt kan påverka möjligheterna till ett fördjupat säkerhetspolitiskt och militärt samarbete med såväl våra grannar i och som . Regeringens beslut att knappt ge ens symboliskt stöd till svarar inte upp mot solidaritetsförklaringen, och det sätter trovärdighet och säkerhet på spel. Utrikesministern säger att man från sida är nöjd med det svar som har getts. Jag vill instämma i det som sa förut om att utrikesministern borde vara väl medveten om det diplomatiska språket. Det kan vara någonting att komma ihåg för framtiden att man inte förolämpar ett land. 26 Utrikesminister (S): Tack för den här debatten! Jag vill gärna svara på den konkreta frågan från om hur vi hanterar koalitionen och vad vi gör i den här kärngruppen som vi ingår i. Jag tror att två frågor behöver komma upp, och jag tror att den ena är finansieringen, som flera av er har nämnt. Hur ska vi komma åt det faktum att Daesh finansieras genom att handla med olja och inte minst slavar? Det här måste vi göra mer för att hantera. Den andra frågan som jag tror behöver komma upp handlar om någonting lite mer långsiktigt, djupare och svårare, och det är en interreligiös och interkulturell dialog som också påverkar vår förståelse för varandra. Det är en mycket svårare och mer djupgående fråga, men jag tror ändå att den kommer att behöva hanteras. Kan vi skapa institutioner och plattformar för detta? Vi har naturligtvis analyserat säkerhetsrådsresolutionen, som ju inte förespråkar våldsanvändning. Man ska komma ihåg det. Det finns inte uttryckligt ett sådant mandat, men vi har alltid varit noga med att det måste finnas en sådan folkrättslig grund, och det gör det på annat sätt, när det gäller våra insatser både i och i . Men ändå ska vi vara försiktiga i hur det används, särskilt när vi vill ingripa på ett annat lands territorium. Aktuell debatt om deltagande i kampen mot Daish Jag delar engagemanget som har visats i kammaren för att bekämpa Daesh, och jag tror att ni kommer att få rätta till er bild av att vi skulle vara sena och göra för lite. Den stämmer inte på något sätt. Vi behöver få ett stopp på de här skoningslösa härjningarna som Daesh står för – våldtäkterna, slaveriet och kvinnohatet som syns i det här. Där behöver vi hjälpas åt.