prot · H30988 · 2016-04-07 00:00:00 — Höga politiska uppdrag är ingenting som man vare sig bör få eller ta för lång och trogen tjänst, utan accepterar man att ikläda sig denna roll med tillhörande väl tilltagna ersättning ska det vara för att man besitter en sådan kompetens på det aktuella området att man också är beredd att påta sig ett visst ansvar, eller risk, för resultaten. För dessa ändamål vill till exempel knyta närmare domstolsväsendet och ge utskottet fler verktyg att, biträtt av , verka genom rättsvårdande instanser. En domstol skulle då kunna pröva och utdöma påföljd för brott mot ämbetsansvaret, utöver vad som redan är möjligt för andra grova åsidosättanden av tjänsteplikten och i likhet med vad JO kan få prövat hos vad gäller särskilt högt uppsatta tjänstemän. På motsvarande sätt ska förstås ansvariga politiker och tjänstemän på nivå också kunna hållas ansvariga för sina handlingar och beslut i större utsträckning än , utöver relativt begränsade regler. Vår andra reservation i betänkandet handlar om tolkning vid myndighetskontakter. Enligt förvaltningslagen bör en myndighet när den har att göra med någon som inte behärskar svenska eller som är allvarligt hörsel- eller talskadad vid behov anlita tolk. Detta innebär att personer med brister i det svenska språket kan kräva språktolk i allehanda kontakter med myndigheter. Kostnaden finansieras av allmänna medel, och detta är med andra ord skattefinansierat. Regeringen bör arbeta för att, med vissa undantag, avskaffa rätten till skattefinansierad tolk eller andra former av skriftliga språköversättningar i vardaglig kontakt med myndigheter. Kommunikation och information på svenska och engelska, vilket en klar majoritet av de offentliganställda behärskar, bör vara en tillräcklig servicenivå för svenska myndigheter i deras vardagliga kontakter med medborgarna. Med detta vill jag yrka bifall till reservationer 1 och 4 i KU:s betänkande 17. I detta anförande instämde (SD). 125 (C): I vårt betänkande från om offentlig förvaltning behandlas 50 motioner från allmänna motionstiden, både 2014 och 2015. En av motionerna handlar om åtgärder för att förkorta handläggningstider hos myndigheter. Det är en motion som jag har medverkat till. föreslår att alla motionsyrkanden ska avslås av . För har jag reserverat mig till förmån för att ska bifalla två motioner. Den ena är vår partimotion om att öka tillgången till offentlig service i hela landet genom skapande av servicekontor. Den andra är en alliansmotion om att alla myndigheter ska sätta tydliga tidsgränser för sina handläggningstider. Det är alltså samma syfte som i min enskilda motion om kortare handläggningstider hos myndigheter. Här vill jag särskilt lyfta fram att långa handläggningstider i tillståndsärenden gör att många företag blir tveksamma till eller till och med avstår från att genomföra investeringar. Det är naturligtvis viktigt att tillstånd söks och att ansökningar blir ordentligt granskade. Vi vill ha en ordentlig kontroll av bland annat miljöärenden, där handläggningstiden ofta blir onödigt lång på grund av ett utdraget remissförfarande inom myndigheterna. Servicen på landsbygden och på många orter, inte bara på mindre orter, har försämrats för invånarna. Vi i vill se en utveckling där kommunerna samverkar med statlig förvaltning för att man ska kunna ha kvar , Arbetsförmedlingen och polisen på fler orter. Det bör också vara möjligt att samverka när det gäller hälso- och sjukvården mellan landsting och kommuner så att den kan finnas kvar på fler orter. Denna service kan ske i form av servicekontor där det även finns tillgång till tjänstemän som kan hjälpa till med kontakter även med andra myndigheter och som också kan hjälpa till med digital service i övrigt. Jag yrkar bifall till reservationerna 2 och 3 i detta betänkande. 126 (S): I betänkande KU17 tar KU ställning till en rad motioner som berör den offentliga förvaltningen. Vi har hört de föregående talarna lyfta upp vissa delar i betänkandet som de finner särskilt intressanta och som de har reserverat sig i. Jag tänkte själv beröra vissa delar i betänkandet som jag tycker är särskilt intressanta att lyfta upp här i kammaren. Det har i ett antal motioner rörande statliga och kommunala servicekontor begärts tillkännagivanden om att man ska se över hur människors tillgång till offentlig service kan öka i hela landet, bland annat genom skapandet av lokala servicekontor i landets alla kommuner. Det har lämnats in flera motioner i samma anda, och vi har hört föregående talare berätta lite om detta. Tanken med servicekontoren är att medborgarna smidigare ska få hjälp med kommunala ärenden och vissa myndighetsärenden. Jag kan hålla med om att det är viktigt att förbättra medborgarnas tillgång till offentlig service och att detta i sin tur skapar ett bättre samhälle. Tanken är god, men det finns trots detta skäl att i betänkandet avstyrka motionerna. Under utredning i detta ärende framkommer betydelsen och behovet av samverkan mellan olika organ. Exempelvis lyfter förordningen om regionalt tillväxtarbete upp bland annat de statliga myndigheternas ansvar i det regionala tillväxtarbetet. Det ställs krav på bland annat samråd, samverkan och samordning med andra berörda statliga myndigheter, kommuner, landsting med flera. Detta för mina tankar till de utredningar som regeringen har initierat och som nämns i betänkandet. Regeringen gav Statskontoret ett uppdrag avseende statliga myndigheters beslut om lokalisering. Uppdraget syftar till att ge regeringen en samlad bild av den statliga närvaron i landet samt underlag för bedömning av om styrningen av myndigheterna behöver förtydligas i det avseendet. I uppdraget ingår bland annat att kartlägga den statliga närvaron regionalt och lokalt. Vi har exempelvis tidigare kunnat se att myndigheter har lagt ned lokala verksamheter och stängt lokala kontor på vissa orter i landet. Det är såklart negativt för de orter som drabbas, och därför tycker jag att det är bra att dessa frågor utreds. gav regeringen servicecenter i uppdrag att analysera och föreslå vilka funktioner inom de statliga myndigheterna som kan vara lämpliga att bedriva samordnat i staten och utanför storstadsområdena. Uppdraget omfattar främst myndighetsfunktioner där det finns möjligheter till stordriftsfördelar, effektiviseringar och kvalitetsförbättringar genom samordning och koncentration. Om jag ska försöka sammanfatta just denna del av betänkandet vill jag ändå mena att vägen fram i dessa frågor är en ökad grad av samverkan mellan å ena sidan myndigheter och å andra sidan kommuner – men även samverkan mellan de båda, om man till exempel strävar efter att ha en myndighetsverksamhet i någon av kommunens lokaler eller vad det nu kan handla om. Det är behövligt med en bra tillväxt och utveckling på orter runt om i landet. Med anledning av regeringens initierade utredningar som jag har nämnt pågår det ett arbete bland annat rörande statliga myndigheters beslut om lokalisering. Det är min uppfattning att det är för tidigt att dra några slutsatser i dessa frågor. Det är i detta läge mer lämpligt att avvakta utredningarna för att se vilka slutsatser samt vilka konstruktiva och konkreta förslag som där kommer att framställas. Inte heller vill föregripa resultatet av de uppdrag och det övriga arbete som redovisas i detta ärende. Därför avstyrks motionerna i denna del. Vidare, herr talman, har det i en annan del av betänkandet i en kommittémotion begärts ett tillkännagivande om att olika uppgifter bör harmoniseras och samordnas så att deras syften inte motverkar varandra vad gäller den småskaliga vattenkraften. uppgifter måste enligt motionären samordnas, och konsekvensanalyser måste genomföras så att de givna uppgifterna inom myndigheterna harmonierar med varandra vad gäller den småskaliga vattenkraften. Här konstaterar att regeringen har tillsatt en kommitté med uppdraget att föreslå en ny läns- och landstingsindelning som innebär att delas in i väsentligt färre län och landsting. Indelningen ska också innebära effektivare organisationer och verksamheter. Kommittén ska utgå från vilka behov medborgare och näringsliv har i de olika frågorna, exempelvis kommunikationer, arbetsmarknad, hälso- och sjukvård och utbildning. I direktiven nämns även att en ny indelning kan möjliggöra en bättre samordning av arbetet med att vidta åtgärder för minskad klimatpåverkan, energiomställning med mera. Detta framgår av betänkandet, herr talman. Inställningen i denna del av betänkandet är egentligen densamma som i den jag redovisade, med anledning av de utredningar regeringen har initierat och jämte medföljande arbeten. vill således inte heller i detta fall föregripa kommitténs arbete, och ställningstagandet lyder att man därmed avstyrker motionen även i denna del. Vidare har det genom tre olika socialdemokratiska motioner i betänkandet begärts tillkännagivanden om representation i myndigheternas styrelser, om att regeringen ska verka för ett ökat inflytande över statsmakten för förtroendevalda i samt om att se över insynsrådens verksamhet. ställningstagande innebär att motionerna avslås, och vi socialdemokrater ställer oss bakom detta. Det ska dock i sammanhanget nämnas att regeringen beslutade att ge Statskontoret ett uppdrag om statlig styrning av offentlig sektor. I uppdraget ingår att Statskontoret ska analysera behovet av styrning av samverkan mellan myndigheter, i syfte att få till en mer ändamålsenlig och effektiv samverkan och koordinering över organisatoriska gränser. Vi socialdemokrater välkomnar regeringens tillsatta utredning och ambitiösa arbete för att få till stånd en bättre statlig styrning. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 127 (MP): Vi debatterar nu KU17 Offentlig förvaltning. Också detta betänkande är baserat på motioner från den allmänna motionstiden och hösten före den. Det är 50 motioner. Precis som en del föregående talare tänkte jag fokusera på två delar i detta motionsbetänkande. Den första delen handlar om detta med handläggningstider, där Alliansen har en gemensam reservation. Det är egentligen väldigt mycket bra förslag, kan man säga. Vi vill väl alla att handläggningstiderna ska kortas. Men det är en sak att vilja göra det – det är också väldigt svårt att göra det. Det har ju funnits ett tillkännagivande, , och Alliansen har haft oerhört god tid på sig att hantera detta. Man har också tillsatt en utredning, så det är verkligen inte så att man inte har gjort någonting. Detta är dock komplicerat. Sedan har det kommit en utredning, och hanteras detta i . Man är på väg att komma med förslag på en ny förvaltningslag. Det är nästan så att man skulle kunna raljera över att det tar att korta handläggningstider, men jag ska inte göra det. I stället ska jag säga att det också är viktigt att det blir rätt. Då får det väl ta tid. Det är inte bara så att det ska gå fort. Den andra del jag tänkte tala om är detta med lokala servicekontor. Det är väldigt många partier som har motionerat om lokala servicekontor. Det är viktigt i detta urbaniseringens tidevarv att ge ett bra stöd ut till landet, och där är det en rad olika saker som sker och har skett. Det finns avsatta i landsbygdsprogrammet för att stötta regional utveckling, och i den senaste budgetpropositionen avsatte regeringen ytterligare 35 miljoner för regionala tillväxtåtgärder. Man avsatte också pengar till för deras jobb med regionala frågor. Det här är oerhört viktiga frågor. Jag tycker också att har en väldigt positiv skrivning om lokala servicekontor och vikten av att lyfta fram goda initiativ för att stödja landsbygden. Som tidigare påpekat är det en rad uppdrag från Statskontoret när det gäller statliga myndigheter för att se över hur statliga myndigheter kan få hjälp av varandra och att man ska kunna utlokalisera så mycket som möjligt utanför . Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till förslag till beslut. 128 (V): Jag tänker precis som de flesta här prata om de lokala servicekontoren. Som flera har sagt finns det flera motioner angående dem. För del har vi motioner både från /15 och /16. Trots det har jag valt att inte lyfta motionerna och göra någon reservation utifrån dem. Det kan man kanske tycka är lite märkligt. Men precis som det står i betänkandet pågår det processer och diskussioner, och det finns skrivningar i budgetpropositionen. När vi förhandlade budgeten med regeringen lyfte vi också in behovet av att se över de statliga myndigheternas lokalisering till flera delar av landet, och det pågår processer på olika håll. Senast frågan var uppe för behandling i utskottet fanns det en gemensam reservation från S, V och MP på området. Men när vi nu har lyckats få med våra skrivningar och med det arbete som har initierats i budgeten finns det ingen anledning för mig att reservera mig till förmån för att göra något som redan görs. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut i dess helhet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2015/16:UbU16 129 (M): ska vi debattera och behandla utbildningsutskottets betänkande om vuxenutbildning. Det är totalt 46 motionsyrkanden från allmänna motionstiden. Jag och står givetvis bakom alla våra reservationer, men jag yrkar bifall bara till reservationerna 1 och 2. Motionerna som vi har att behandla berör en mängd olika områden: rätt till vuxenutbildning, lärlingssystem, yrkeshögskola – behörighet till den och antalet starter – eftergymnasial utbildning för särskoleelever och lite till. Sammantaget handlar de moderata förslagen om att vi behöver ha rätt utbildning till rätt person, vid rätt tid och till rätt jobb. Jag ska utveckla detta lite grann. Vuxenutbildningen och sfi och en kombinerad sådan, sfx, och utvecklades av Alliansen . Men mycket av det här behöver vi fortsätta att utveckla, och vi måste fortsätta att höja kvaliteten. Alla behöver inte, ska inte, vill heller inte och vissa kan kanske inte heller bli akademiker. Men sanningen är att vi har brist på arbetskraft i många av de yrkena. Det är stora branscher som växer fram i där vi saknar anställbara personer. Då måste vi prioritera och utveckla kvaliteten och se till att vi har rätt typ av utbildningar i . Personer som inte vill studera för att därefter kunna jobba, utan som vill studera så som möjligt, ska kunna befinna sig i utbildning så som möjligt och sedan lära sig det mesta på jobbet – att lära sig jobbet på jobbet – via ett lärlingssystem eller på en yrkeshögskoleutbildning. Detta föreslår vi i vår reservation 2. Det handlar också om att vi behöver kunna byta mellan arbeten – det livslånga lärandet. Vi lever allt längre och kommer att vara friska allt längre, och det är ju jättebra. Men det betyder också att vi kommer att ha stora utmaningar med att få fler att jobba längre. Och möjligheten att jobba med samma sak hela livet är ett minne blott. Det tycker jag är bra, för jag tror att det är få som ens vill jobba med samma sak hela livet. Men då behöver man kunna gå ut och in i utbildning. Det kan vara för att komplettera behörighet i vuxenutbildningen, och det kan vara för att komplettera och fördjupa sina kunskaper på högskolan. Det kan också vara så att man behöver göra samma sak fast på en yrkeshögskoleutbildning. Allt det här vill vi göra möjligt. I tider som dessa – kom det otroligt många människor till , och det fortsätter att komma människor med relativt låg utbildning – blir det här extra viktigt. Därför är vårt förslag om utbildningsplikt jätteviktigt. Jag är glad att regeringen i migrationsöverenskommelsen är överens med oss om att det ska utredas. Det har gått , och ingenting har ännu hänt. Därför yrkar vi på vår partimotion som tar upp just utbildningsplikten. Vi har skolplikt i . Kommer du till utan en fullgod grundskoleutbildning tycker vi, och vet vi, att du behöver ha det för att klara dig i . Det är inte bara för att du ska klara dig på arbetsmarknaden utan för att du ska klara dig också i det vardagliga, vanliga, andra livet. Man ska ha tillräckligt mycket kunskap för att kunna göra informerade val, kunna rösta, kunna följa nyheter, kunna göra en samhällsanalys och på så sätt också vara självständig och fri i vårt ganska avancerade samhälle. Vi gör människor en otjänst om vi inte ställer krav på grundskoleutbildning. Vi gör det på våra barn, och vi behöver också göra det på alla nya svenskar som kommer hit . Många får jobb efter avslutad yrkeshögskoleutbildning. Men många som söker kommer tyvärr inte in. De blir aldrig behöriga, trots att de kanske har gått ett yrkesprogram på gymnasiet som de tror ger behörighet till motsvarande fortsättning på , men det gör det inte alla gånger. Det behöver vi ändra på. Det måste bli mycket mer förutsägbart vilka gymnasiekurser som krävs för att man ska få behörighet till . Vi tycker också att de krav som Myndigheten för ställer på att man måste ha arbetat inom den relevanta branschen för att kunna komma in på är onödigt höga. Hela poängen med att vidareutbilda sig är att man ska lära sig så att man sedan kan komma ut i arbete. Man ska också kunna byta mellan olika branscher. Det är detta är till för. Här är vi tyvärr inte ännu, och därför behöver behörighetskriterierna ses över och ändras. En anordnare av yrkeshögskoleutbildning kan bli godkänd för två starter i taget, till exempel en och en till . Det betyder i praktiken att anordnarna behöver ägna nästan all sin vakna tid åt att ansöka om fler starter i stället för att fokusera på att utveckla kvaliteten i utbildningen så att den håller måttet och alla studenter får den praktik de har rätt till. Därför vill vi att huvudregeln ska bli tre starter. Då söker man för , och hösten därpå. Myndigheten för ska också kunna bevilja bara två starter om man inte kan visa att utbildningen verkligen behövs framöver. Även fem starter i taget ska vara möjligt. Det finns yrken där det råder så stor arbetskraftsbrist att vi vet att det kommer att behövas utbildning i dessa . Det krävs också stora investeringar i maskiner och utrustning för att bedriva vissa av dessa utbildningar. Då är det ekonomiskt oansvarigt att inte redan från början säga att dessa utbildningar får fem starter. Vi tycker att det ska bli möjligt. Det finns de som har gått i särskola som är jätteduktiga, smarta och klarar det mesta, men det tar lite för dem att lära sig nya saker. De har ingen möjlighet att vidareutbilda sig efter gymnasiet. Det tycker vi är hål i huvudet och helt onödigt. Jag kan inte komma på någon rimlig förklaring till att det ska behöva vara så. Om man kan ta sig igenom samma program fast det kanske tar längre, varför ska man inte få den möjligheten? Det skulle betyda så mycket för den enskilda individen, som sedan kan ge massor tillbaka till samhället och alla oss andra. Faktum är att jag tog för att jobba och göra lite annat innan jag valde att plugga vidare. Så gör de flesta studenter, så jag tycker inte att vi ska se särskilt allvarligt på att det tar lite för några att avsluta sina studier. Jag hoppas på en bra och givande debatt så att vi kan stöta och blöta dessa förslag. Jag skulle också väldigt gärna vilja få veta varför utredningen om utbildningsplikt för nyanlända inte har kommit längre. Det är vi gemensamt bestämde att detta skulle utredas. Vad har hänt ? 130 (SD): Jag börjar med att yrka bifall till reservation nr 8. Låt mig ge de andra partierna en liten eloge. Ni har faktiskt klämt ur er en och annan idé som jag kan tänka mig att stödja . Till exempel är livslång rätt att studera på komvux en bra idé. Men några saker har glömts bort, till exempel var break point ska sättas. Komvux ska inte vara ett försörjningssystem där man kan läsa hur eller hur många kurser som helst. förslag att förlänga yrkeshögskoleutbildningarna med ett basår är också bra. Det är vi också villiga att titta mer på. Jag tänker fokusera på en sak eftersom en av mina tidigare elever var drabbad av just detta. Efter särgymnasiet insåg hon att hon inte kunde söka vidare. Särgymnasium ger ingen som helst möjlighet att läsa vidare, utan man får ta sig fram på andra vägar. Den här flickan berättade sitt livsöde för mig och om hur många timmar och år hon kastat bort på att läsa in allt på komvux och annat. av befolkningen är beroende av en specifik skolform, särskolan. Det är en skolform för begåvningsmässiga funktionsnedsättningar. Det är lätt att gå vilse i begreppen funktionsnedsättning och funktionshinder, så jag tänkte ta ett lättfattligt exempel. Om jag sitter i rullstol har jag en funktionsnedsättning. Om jag ska ta mig in på skolan och det finns höga trösklar är det ett funktionshinder. Det är lätt att blanda ihop begreppen, så det är bra att vara tydlig. Möjligheterna att söka sig vidare efter särgymnasiet är alltså mycket begränsade, och man får ta långa omvägar. Låt mig ta upp lite statistik så att vi ska förstå hur fel vi tänkte i den gamla skolan. I det nya skolsystemet har vi förhoppningsvis tänkt bättre. I det gamla skolsystemet fastnade man nämligen om man var autistisk. Under autism ligger både savanter och asperger. Jag ska läsa upp namnen på några personer som herr talmannen kanske känner igen vars beteende och symtom visar att de kanske hade någon av dessa diagnoser: , , H.C. I det gamla systemet hade ingen av dessa fått gå vidare till högre utbildning. Det säger ganska mycket om hur felaktigt systemet har varit. Förhoppningsvis ska som sagt det nya systemet vara bättre anpassat. Men jag är fortfarande rädd att en och annan felanalyserad person kommer att fastna i detta system. Det finns personer i det nuvarande systemet som skulle söka sig vidare om de bara fick göra det i långsammare takt. Just nu bedriver en högskola i ett mycket intressant projekt där dessa studenter läser samma sak men och med en anpassad utbildning. Examenskraven är dock desamma som för de andra studenterna. är finansieringen det stora problemet. Man faller nämligen mellan och aktivitetsersättningen. Studiestödet är utformat så att om man inte läser ett visst antal poäng är man inte berättigad att gå vidare, och aktivitetsersättning får man inte om man läser. Studenterna hamnar alltså i ett moment 22. Inget av de nya nationella programmen för gymnasiesärskolan ger högskolebehörighet. Man måste som sagt ta sig fram på alternativa vägar. har absolut inte varit med och ställt till med allt elände vi har i det svenska skolväsendet. Det är på så många nivåer, men jag ska fokusera på en sak: de nyanlända. De nyanlända har möjlighet att läsa in en massa olika utbildningar. Det finns förslag på att man ska få läsa sfi-utbildning på distans och webb. Här ser jag det som jag sa på min presskonferens för sedan: ett slags förberedelseskola. Se till att individer som kommer in i det svenska systemet stannar i ett alternativt system så länge att de klarar sig i den svenska skolenheten. De ska inte, som , slängas handlöst in på olika nivåer. Det gäller på alla nivåer hela vägen upp i systemet. Detta måste kunna göras på ett bättre sätt. Det måste finnas ett samråd med den tilltänkta enhet personen ska komma till. Det måste finnas ett digitalt nationellt prov. Varför lägger vi en massa tid på att kartlägga människor när vi skulle kunna göra det mycket mer effektivt digitalt och på så sätt spara mycket resurser? Det måste också finnas en stödskola efteråt. Förberedelseskolan skulle kanske kunna vara denna stödskola. Det är självklart att man inte besitter alla kunskaper när man kommer in i ett nytt system. Man kanske känner sig osäker efter dagen, och då kan man få detta stöd. Vi anser att detta också skulle kunna införas på alla nivåer. åläggs kommunerna, herr talman, en mängd uppgifter. När jag själv satte mig och scrollade igenom det här blev jag nästan förvånad över att inte ens jag som är politiker och borde ha koll på detta hade koll på alla nivåer. läser vi i tidningarna om neddragningar som måste göras. Jag måste faktiskt påstå, herr talman, att det är de andra sju partierna som är skulden till detta.