prot · H309101 · 2016-04-29 00:00:00 — De får det inte trots att kostnadsutvecklingen ser ut som den gör. Ytterligare en aspekt, som jag också nämnde i svaret, handlar om jämställdhetsperspektivet. Vi vet att män får mer personlig assistans än kvinnor. Man vet inte riktigt varför det är så. Allt det här föranleder oss att se över reformen. 58 (SD): Tack för beskedet om ! Jag tror att det gläder många. Statsrådet säger att hon vill ha svar på frågor innan direktivet kommer på plats. Jag kan hålla med om att det kan vara bra. Då kommer jag osökt in på frågan angående det direktiv som redan har fått, innan man har fått svar på de här frågorna. Det står att ska bidra till att bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen. Här har man gått ut och gjort någonting innan man har fått svar på frågor. Vi har fått indikationer från representanter inom vissa funktionshindersorganisationer på att dessa direktiv har lett till att personer som egentligen har ett ökat behov inte vågar söka för det ökade behovet av rädsla för att få färre timmar i grunden. De är rädda att de då ska få färre timmar än vad de är berättigade till . Det får absurda effekter för de personer som verkligen har ett ökat behov men som inte vågar söka för det. Statsrådet verkar inte heller i de debatter eller intervjuer jag har läst kunna ge några klara besked om hur det är tänkt att ska lyckas få ned de ökade kostnaderna. Handlar det om att de som har assistans ska få färre timmar? Handlar det om att de som gör nyansökningar inte ska beviljas det antal timmar som de de facto är berättigade till eller har behov av? För mig blir detta en tydlig signalpolitik om att pengar går före behovet. En av anledningarna till att timmarna kan ha ökat kan vara att allt fler blir äldre och att det i och med det också blir ett ökat behov. Vi har en bättre sjukvård som gör att personer som kanske tidigare skulle ha avlidit av en stroke eller liknande klarar sig men får ett ökat behov av assistans för att klara sin vardag. Det är ganska intressant att veta: Hur är det tänkt att direktiven till ska kunna upprätthållas? Hur ska lyckas få ned antalet timmar? Statsrådet pratar också om en ändamålsenlig användning av skattepengarna. Jag tycker att det är positivt att alla ska ha rätt till den skattefinansierade välfärden. Det ställer jag mig till bakom. Däremot kanske vi skiljer oss lite i fråga om vad vi menar med ändamålsenligt. Jag håller med om att skatterna ska gå till sådant, men frågan är vad skattebetalarna har förväntat sig av sin inbetalda skatt. Handlar det inte just om att upprätthålla en god välfärd? Detta till trots tvingas många skattebetalare se hur välfärden sakta men säkert tyvärr nedmonteras men att det inom vissa områden verkar finnas obegränsat med resurser. Det kan till exempel inte anses ändamålsenligt att personer som uppehåller sig illegalt i får tandvård för medan våra äldre får betala fullt pris och därför tvingas avstå. Det vore intressant att veta vad menar när hon säger ”ändamålsenligt” i detta sammanhang. Vi förutsätter såklart att det innebär att de som har behov av LSS också ska få det och att inte kostnadsperspektivet ska komma i främsta rummet. Det finns som bekant många andra kostnader som staten skulle kunna spara in på i stället. Det skulle vara intressant att veta hur ska kunna uppnå detta och vad som avses med ”ändamålsenligt” i detta sammanhang. 59 Statsrådet (S): Ja, ”ändamålsenligt” handlar helt enkelt om att pengarna ska gå till det ändamål det var tänkt. Vi vill vara säkra på att den här rättighetslagstiftningen går till just de rättigheter som lagen bidrar till att genomföra. Vi vill till exempel inte att pengar ska gå till oseriösa företag. Vi vill ha bättre kontroll på det. chef uttalade sig och berättade en del om vilka tankar hon har om vad kan göra ytterligare. Dessutom inför man efterskottsbetalningar när det gäller den här insatsen. talade om vad regeringar har gjort . Jag har bara inflytande över vad regeringen har gjort . Men jag kan notera att den tidigare regeringen inte gjorde någonting åt den här frågan och dess utveckling, trots att jag inte har fått någon uppgift om att den tidigare regeringen förstod vad som dolde sig bakom den kraftiga kostnadsutvecklingen. När det handlar om att stödja välfärdsinsatser var det dessutom så att den enda gången som hade en möjlighet till inflytande över detta röstade de emot regeringens budget, som kraftigt hade förstärkt välfärden, till exempel med 2 miljarder till äldreomsorg. Trots att ni hade sagt i valrörelsen att ni stod på de äldres sida röstade ni alltså emot regeringens budget som , när den är genomförd, verkligen på ett väldigt ändamålsenligt sätt förstärker välfärden och äldreomsorgen med fler händer och fler kunniga personer. 60 (SD): säger att röstade emot regeringens budget. Jag vill framhålla att så egentligen inte var fallet. Vi röstade för vår budget, som innebar satsningar för de äldre. Det är en väsentlig skillnad, och det är så det går till här i kammaren. säger också att den tidigare regeringen inte gjorde någonting. Med det sagt hoppas jag att statsrådet förstår min frustration och brukarnas frustration – de som verkligen är i behov av detta och som säkert har hört ända att någonting är på gång och att någonting ska göras. väcker den här översynen fler frågor än vad den besvarar och skapar stor oro bland de organisationer man har varit ute och pratat med. Som jag sa tidigare finns det alltså en stor oro för att söka ett ökat antal timmar av rädsla för att tvärtom få färre timmar. Det är ingen utveckling som vi vill ha. Detta regleringsbrev som har fått om att minska kostnaden för antalet timmar skapar alltså en jättestor oro bland dem som är i behov av assistans. Som jag sa väcker detta fler frågor än det besvarar, och därför är det väldigt olyckligt när man säger att man vill ha svar på frågor innan man ger direktiv, fast man faktiskt går händelserna i förväg. Det har framkommit stark kritik mot den här uppmaningen till . Bland annat säger någon att det innebär att regeringen säger att nuvarande lagstiftning inte gäller och menar att det liknar ministerstyre. Någon nationalekonom säger att regeringen gör sig till domare över lagstiftningen, och tidigare chefsjurist på säger att regeringen åsidosätter lagstiftningen. Detta är anmärkningsvärt. 61 Statsrådet (S): Tack, , för den här debatten om en väldigt angelägen fråga! Jag vill avslutningsvis säga att det ska göra är att bidra till att bryta den kraftiga ökningen av timmar, ingenting annat. Det är inte att sätta sig över lagen. Jag förstår verkligen att personer som behöver den här reformen, som lever med assistans eller som ansöker om det, känner stor oro. Det är verkligen en fråga som jag tar på allvar, och därför vill jag att de här besluten ska tas . Vi har en tät dialog med representanter från organisationerna, och det är väldigt viktigt för mig. Så kommer vi också att fortsätta arbeta. Överläggningen var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2015/16:555 om placering i familjehem 62 Statsrådet (S): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till en översyn av socialtjänstlagen och vid en sådan översyn särskilt utreda hur onödigt dubbelarbete kan undvikas. har också frågat om jag är beredd att se över socialtjänstlagen i syfte att ge större möjligheter till andra aktörer än kommunernas socialnämnder att utreda och bedöma familjehem. Regeringen bereder frågan om en översyn av socialtjänstlagen. Jag får återkomma i frågan längre fram. Vad gäller frågan om onödigt dubbelarbete är min inställning att det så långt möjligt ska undvikas. Det kan utifrån se ut som om det är frågan om onödigt dubbelarbete att en kommun måste göra en egen bedömning av ett familjehem som redan är utrett av annan kommun. Det är dock den placerande kommunen som är ansvarig för sin utredning av familjehemmet. Delar av en gjord utredning av en annan kommun kan användas, men varje placerande kommun ansvarar för att utreda sina tilltänkta familjehem. Det är en viktig del i att stärka barnens trygghet och säkerhet. För att besvara andra fråga vill jag börja med att understryka att utredningen av tilltänkta familjehem är ett viktigt redskap i arbetet med att tillförsäkra placerade barn och unga en bra och god vård. får inte fatta beslut om vård i ett familjehem utan att förhållandena i det enskilda hemmet är utredda av en socialnämnd. En utredande socialnämnd har dock möjlighet att anlita uppdragstagare som är fysiska personer och som knyts till nämnden på ett sådant sätt att de kan anses delta i nämndens verksamhet för att utföra utredningen. En sådan uppdragstagare står under nämndens arbetsledning och utför arbetsuppgifter som normalt ankommer på en anställd. Grundläggande bestämmelser som de om sekretess, tjänstefelsansvar och tillsyn blir därmed tillämpliga beträffande det arbete som utförs. Frågan om att låta privata rättssubjekt genomföra utredningar i berörs i regeringens proposition 2006/07:129 Utveckling av den sociala barn- och ungdomsvården m.m. Där diskuteras bland annat förutsättningarna för privata rättssubjekt att genomföra familjehemsutredningar i vissa olika situationer. Den dåvarande regeringen uttalade bland annat följande: ”Det är viktigt att de hem som kan komma ifråga för stadigvarande vård och fostran av barn efter medgivande från socialnämnden eller beslut om vård blir utredda. Att utredningarna är fullständiga och rättvisande krävs för att barn skall få en så bra och trygg uppväxtmiljö som möjligt. Det är därför enligt regeringens mening särskilt angeläget att det inte föreligger några tveksamheter beträffande utredningsansvaret för hemmen. Det skulle leda till gränsdragningsproblem och tillämpningssvårigheter att behandla situationen där ett hems allmänna lämplighet utreds annorlunda än situationen där ett hems lämplighet att ta emot ett visst barn utreds. Utredningarna bör därför inte i någotdera fallet kunna utföras av någon annan aktör än en socialnämnd.” Jag instämmer i detta ställningstagande och ser inget behov av att ta upp frågan till ny utredning. 63 (M): Tack, ministern, för svaret! Trycket på är väldigt, väldigt stort. Det trycket har av en lång rad orsaker successivt skruvats upp under en lång rad år, men har läget blivit i det närmaste akut på grund av det väldigt stora flyktingmottagande som vi haft i och som vi alltjämt har. slogs alla tidigare rekord när över 162 000 asylsökande kom till och av dem över 35 000 just ensamkommande barn. Detta har verkligen satt på prov men också hela vårt samhälle och alla våra samhällsfunktioner. Den stora utmaning vi nu står inför handlar även väldigt mycket om att försöka integrera alla dessa människor som kommer till , att snabbt få människor att inte bara komma till utan också komma i egen försörjning. Jag är i grunden väldigt bekymrad, fru talman, över att regeringen inte tar dessa utmaningar på tillräckligt stort allvar. Jag har konstaterat att statsministern har tonat ned utmaningen med att skapa fler enkla jobb för nyanlända, vilket jag tycker är väldigt bekymmersamt. Regeringen snarare höjer trösklarna in på arbetsmarknaden än sänker dem, och det är precis fel medicin för att tackla de utmaningar vi har. Men , fru talman, var det främst utmaningar som vi skulle diskutera här, och min interpellation handlar framför allt om placering i familjehem. Ministern lyfte i sitt svar fram att regeringen bereder frågan om en utredning av socialtjänstlagen. Vad är det regeringen bereder? Är det om man över huvud taget ska göra en översyn? Eller handlar beredningen om vilka direktiv utredningen eller översynen ska ha, alltså helt enkelt vad översynen ska omfatta? Jag hoppas innerligt, fru talman, att det är det sistnämnda. En översyn behövs verkligen. Från sida har vi varit väldigt tydliga med att vi ser ett behov av en total översyn av socialtjänstlagen, inte bara de delar som handlar om familjehem, även om jag tycker att de delarna är särskilt akuta att titta på. Vi vill se en total översyn av socialtjänstlagen. Det vill vi eftersom lagen när den skrevs var tänkt att fungera som en ramlagstiftning som inte var särskilt detaljerad, men upplever många kommuner och enskilda socialsekreterare att lagen snarare har blivit ganska detaljstyrande. Det handlar naturligtvis om hur lagen har kommit att uttolkas och om de föreskrifter och så som ansvariga myndigheter har tagit fram utifrån lagstiftningen. Vi vill alltså verkligen se en total översyn av lagstiftningen för att helt enkelt skapa bättre förutsättningar för socialtjänsterna ute i kommuner att fullfölja sina uppdrag. Det är ju så att kommunerna inte klarar sitt uppdrag – 72 kommuner har i talande stund lex Sarah-anmält sig själva. Jag konstaterar att ministern i tidigare interpellationsdebatter har lyft fram att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap gjorde en enkätundersökning som visade att omkring hälften av kommunernas socialtjänster är i det närmaste i krisläge. Situationen är alltså väldigt allvarlig, och det krävs åtgärder för att skapa en bättre arbetsbelastning för och förutsättningar för snabbare processer. Det ska självklart göras utan att tumma på kvaliteten för det enskilda barn eller den enskilda klient som är i behov av service och tjänster. 64 Statsrådet (S): Jag är glad att vi har den här debatten, för det är en väldigt angelägen fråga. Det handlar om ett välfärdssamhälle som måste vara som bäst när människor är som skörast. När man kommer till och särskilt till den sociala barn- och ungdomsvården måste den fungera. Dessvärre finns det en svensk historia där det inte alltid har varit så. Vi har tyvärr erfarenheter från och en vanvårdsutredning som visar att barn blev placerade i familjer där det inte fanns speciellt stor kunskap och där barn for väldigt illa. Barnen hade inga kunskaper om sina rättigheter, och samhället tog inte reda på hur det gick för barnen. vet vi att det gick väldigt illa för många, och vi ska inte återgå till en sådan ordning. Vi ska inte ha sådana vittnesmål igen. Det betyder att barn som placeras genom den sociala barn- och ungdomsvården, oavsett bakgrund och oavsett om de är ensamkommande eller om de har annan bakgrund, ska behandlas väl. Deras rättigheter ska tillgodoses. Vi ska inte sänka kraven, och vi ska inte göra skillnad på barn. När jag debatterar detta brukar jag få stå till svars för att familjehemmen inte är av tillräckligt god kvalitet eller inte tillräckligt utredda. Det händer nämligen redan i kommuner, och det är den vanligaste debatten jag brukar ha om familjehemmen. Jag är orolig när det gäller de många barn som kom . Socialsekreterare och annan personal arbetade dygnet runt och gjorde verkligen så gott de kunde för att hitta ett bra mottagande i familjer för de här barnen. De tog sig igenom , men ibland med bristande kvalitet. Den situationen har man nu mer tid att reda i, och man har mer tid att utreda barnen. Det är det jag vill stödja. Jag tror att det är otroligt viktigt för rättssäkerheten och för dessa barns placeringar att utredningarna blir gjorda med tydligt ansvar och tydlig dokumentation – och att man vet vem som tar emot barnen och vilka krav som ska ställas. Jag vill också säga att jag uppskattar att vi har diskussioner om vad som händer nu och vad som ska hända framöver. Men när det gäller det faktum att var i så dåligt skick – och också – ligger det ett stort ansvar på den regering där ditt parti ingick, . Man förstärkte nämligen inte , och framför allt inte den sociala barn- och ungdomsvården, trots oändliga rapporter om hur läget var redan före den här situationen. Jag har jobbat väldigt hårt med att stärka den sociala barn- och ungdomsvården, tillsammans med nationella aktörer, för att på olika sätt stärka professionen och barns rättigheter samt försöka reda i situationen som handlar om flyktingmottagandet. förändrar vi migrationspolitiken. När jag nu reser runt i , vilket jag gör väldigt ofta, ser jag att man fortfarande har ett mycket ansträngt läge men har kommit in i utredningsfasen på ett annat sätt än man gjorde . Jag tycker att det är oerhört viktigt att detta blir gjort på ett professionellt och tydligt sätt och att vi vet vem som har ansvar – och kan kräva det ansvaret. 65 (M): Jag är uppriktigt sagt helt ointresserad av att stå i kammaren och diskutera vem som har ansvaret för de utmaningar vi står inför. Det enda intresse jag har, fru talman, är att diskutera hur vi kan skapa en bättre fungerande socialtjänst och hur vi kan möta den jätteutmaning har i detta nu – som våra 290 kommuner har i detta nu – när det gäller att pröva familjehem, utreda familjehem och skapa så bra och trygga uppväxtmiljöer som möjligt för våra hårt utsatta barn och ungdomar. Det gäller oavsett om de har hamnat i svåra situationer under sin uppväxt här i eller om de har invandrat till och har ett bagage med sig som säkert är oerhört tufft. Jag vill lösa situationen, och det är bakgrunden till min interpellation. Jag konstaterar att ingen av oss som är med i debatten vill tumma på kvaliteten. Vi vill ha bra kontroller, och vi vill utreda alla familjehem. Frågan är bara om det finns möjligheter att skapa ett bättre fungerande regelverk. Finns det möjligheter att förenkla dagens regelverk? Ja, fru talman, min uppfattning är att det går att göra. Det kom alltså fyra gånger så många ensamkommande flyktingbarn som det gjorde året innan, och det är en jätteutmaning. Jag konstaterar att många kommuner , på grund av den extrema påfrestning man har, inte har möjlighet att utreda alls. Det blir inga utredningar alls av familjehem. Man placerar barnen utan möjlighet att utreda, och det är orsaken till att de bland annat lex Sarah-anmäler sig själva – att de inte klarar av att genomföra sitt uppdrag. Då måste vi som politiker ställa oss frågan vad vi kan göra för att förändra lagstiftningen. Vad kan vi göra för att absolut tillföra mer ekonomiska resurser, och vad kan vi göra för att skapa bättre rutiner? Jag pratade med kommunstyrelsens ordförande i , som är en partikollega till ministern. Han lyfte fram att han har personal som är tvungen att åka och besöka hem i . Det tar att göra den kontrollen. Skulle man inte kunna se över lagstiftningen så att kan lyfta telefonluren, ringa kollegorna på i och fråga: Skulle inte ni kunna genomföra uppföljningen åt oss? Skulle inte ni kunna genomföra kontrollen å kommuns vägnar? Är det rimligt att vi ska ha två socialsekreterare som ska lägga en hel dag – i bilen, egentligen – på att åka till och följa upp ett hem? Jag tycker inte att det är rimligt. Lagstiftningen är skriven i en annan tid, och jag vill inte tumma på kvaliteten. vill inte tumma på kvaliteten, utan vi är bara intresserade av att diskutera hur vi kan skapa bättre fungerande lagstiftning i syfte att hantera den svåra situation vi är i och säkerställa att alla som är i behov av ett familjehem eller på annat sätt är i behov av placering får en så bra placering som möjligt. Konkret har vi moderater lyft fram att vi vill ha en nationell översyn för att säkra behovet av familjehem och jourhem. Vi vill utveckla en strategi för hur och när barn ska tas om hand och placeras i familjehem, och vi vill möjliggöra för fler nationella adoptioner och skapa en långsiktig strategi för det. Vi vill se över stöd, rutiner och ersättningar för familjehem för att skapa bättre förutsättningar för familjehemmen att klara sina åtaganden. Det är några av de moderata förslagen, fru talman, men jag hörde inga konkreta förslag från ministern – inte ett enda. Jag måste ställa frågan: Varför är regeringen så passiv? Varför är regeringen så reaktiv? är i kris. Jag förväntar mig att regeringen och ansvarigt statsråd visar ledarskap. 66 Statsrådet (S): Jag tackar ledamoten. Jag vet inte var ledamoten var då, men vi hade en debatt i kammaren om situationen med ensamkommande flyktingbarn och . Då fanns det en del synpunkter på att regeringen hade vidtagit så många åtgärder att det var oerhört många sidor i betänkandet. Vi har varit mycket aktiva för att möta den här situationen. Vi har tagit massor av initiativ för att stärka . Det kan man tyvärr inte säga om den tidigare regeringen, och jag tycker att det är viktigt att förklara varför läget är så ansträngt som det är. Därefter kan vi fokusera på vad vi ska göra . När det gäller familjehem har vi bland annat ett uppdrag att se över vad man helt enkelt får för de medel man använder när man placerar barn på olika ställen. Hur fungerar ett konsulentlett familjehem, till exempel, ur ett barns perspektiv? Hur ser den tjänst ut som barnet faktiskt får i olika placeringsformer? har ett skärpt uppdrag att informera om vad ett familjehem är, för att rekrytera fler seriösa familjehemsanordnare och för att kunna erbjuda utbildning till dem. Det finns en lång lista över vad vi har gjort i de här frågorna, och vi har haft en utfrågning i om det. Vi har haft en debatt i kammaren om det, och jag kan gärna återkomma om allt vi gör. Socialtjänstlagen ska vi också se över, och jag vill se över den i dess helhet. Det har inte gjorts . Socialtjänstlagen är en väldigt fin lag, skulle jag vilja säga, eftersom dess ambitioner är mycket viktiga i ett välfärdssamhälle och i en samhällsmodell som jag företräder. Dock har samhället förändrats, och det är sant att det här är en ramlagstiftning där mycket har följts upp med detaljer. Vi behöver anpassa lagstiftningen till dagens samhälle. Detta gäller mycket mer än familjehem. Familjehem är en placeringsform som den sociala barn- och ungdomsvården har till sitt förfogande. Den sociala barn- och ungdomsvården är i sin tur en del av hela , så det här är en stor och komplex fråga. Icke desto mindre vill vi ge oss i kast med den eftersom vi tycker att socialpolitik och en väl fungerande socialtjänst är något oerhört viktigt. Det som hände var precis det jag sa: tog emot 35 000 ensamkommande barn. Sammantaget tog emot 70 000 barn – det talar vi sällan om, men så var det. Det kan man kanske jämföra med att det föds ungefär 100 000 i , så det var ett stort antal barn som kom. För de 35 000 ensamkommande hade det direkta ansvaret, och då var det helt enkelt så att många kommuner inte hade möjlighet att hitta familjehem i sina kommuner. HVB kan det också handla om. Vi har infört en ny form, stödboende, som redan finns på vissa håll i landet. Hur som helst behövde vissa kommuner placera i andra kommuner. Vissa kommuner meddelade att de inte hade tid att utreda trots att lagstiftningen säger att de ska det. När jag nu reser runt i – senast var jag i , där jag besökte tre kommuner ; jag var i och så vidare – ser jag att man har kommit till ett stadium där man kan utreda och där man på bästa sätt försöker reda ut situationer, till exempel att barn finns i andra kommuner, och hitta lösningar för hur man på bästa sätt ska ta hand om de här barnen. Det är ett tufft läge. Vi har förstärkt med 1 miljard för bemanning. Vi förstärker kommunerna med 10 miljarder . Jag hoppas och tror att en del av detta kommer att användas i kommunerna eftersom de har ett stort ansvar för flyktingmottagande. Jag kommer att stödja socialtjänsterna för att de ska kunna göra ett bra jobb i förhållande till de här barnen och deras framtid. 67 (M): Jag välkomnar verkligen att ministern i sitt andra inlägg gav tydligt besked om att regeringen avser att göra en översyn av socialtjänstlagen och att det, precis som efterfrågat, blir en total översyn av lagstiftningen. Ministern sa också att lagstiftningen är fin i sin ambition, och det är vi helt överens om. Utmaningen blir att skapa en fungerande lagstiftning och en fungerande socialtjänst i praktiken. Jag kan konstatera att det är bra att det nu finns fler verktyg för kommunerna, fler boendeformer. Jag välkomnar att det finns möjlighet att placera i till exempel stödboende. En konkret fråga där är: Hur många stödboenden har tillskapats , och hur många barn har placerats i den boendeformen?