prot · H30973 · 2016-03-02 00:00:00 — Man får också säga att det inte finns någon självklar siffra som säger att gränsen går just här. Det är inte så att om man bara lever upp till att det är 15 barn i en grupp är det bra kvalitet. Det handlar också om sammansättningen av gruppen, hur gamla barnen är, vilken personal man har, hur lokalerna ser ut och mycket annat. Det är mycket som spelar in. För att höja kvaliteten tror jag att det också är annat som behöver komma till än styrande riktmärken från . Jag vill vara tydlig med att jag avslutar positivt. Den stora bilden av svensk förskola är positiv. Vi har hög kvalitet. Många andra länder kommer hit för att lära sig av oss och bli inspirerade av oss. Men man får inte glömma alternativen och det bristande engagemang i förskolan som vi ser finns runt om i . Vi har en förskola som är bland de bästa i världen – kanske den allra bästa. Men vissa verksamheter kan definitivt bli bättre. Vi ska ha en förskola som är trygg och utvecklande och som ser varje individ för sig. Den ska hjälpa till att se människan inte bara som en del av ett kön utan som någon som kan bli precis vad som helst. Vi ska ha en förskola med höga pedagogiska ambitioner – en världens bästa förskola som kan bli ännu bättre för alla. 112 (V) replik: Jag tänkte bemöta lite av det som tog upp i sitt anförande. Vi är helt överens om att det finns kommuner som missköter sig och att det finns kommuner som har en bra förskoleverksamhet. Det gäller för den delen också övriga välfärdsverksamheter. Vi är överens om att alla privata aktörer inom förskolesektorn eller inom den övriga skolsektorn inte är dåliga. finns det en skiljelinje här. Den går mellan vissa partier som anser att vi helt enkelt kan experimentera med våra barn, de allra minsta av våra barn, och se dem som någonting man kan göra vinst på och de partier som anser att det ska råda en annan logik för att bedriva barnomsorgsverksamhet än att sälja kläder – eller för den delen bilar eller mjukglass. Detta är en viktig skiljelinje. På något sätt sänder det en signal om vad vi vill med själva verksamheten. När vi från tar upp dessa frågor brukar man från allianspartierna oftast säga: Vi vill ha en bra kvalitet. Kan vi inte tala om det i stället för om vinsterna? vet vi att är ett undantagsfall i hela världen när det handlar om att ha en extrem privatiseringspolitik, där välfärden har varit till salu under , där elever och barn har setts som varor och där lärare har setts som utbytbara hur som helst. Där har riskkapitalbolag gjort enorma vinster. Det är pengar från vår gemensamma välfärd som hamnar i skatteparadis på och . Varför är Liberalerna för detta? 113 (L) replik: engagemang hade gjort mycket större nytta om det hade gällt barnen och inte vissa driftsformer. Jag måste ställa en fråga till honom när det gäller följande beskrivning: Akustiken lämnar mycket i övrigt att önska. Förskolan saknar egna lekytor. Ventilationen granskas just nu av . Sopor samlas på hög, blöjor byts inte, barn gråter, föräldrar gråter och anställda gråter. Var finns ditt engagemang då, ? Är detta ett experiment med barn, eller är det inte ett experiment med barn? 114 (V) replik: Jag tackar för kommentaren. Det som du för fram är en bild som vi kan hålla med om finns runt om i landet. Det är också någonting som vi båda förmodligen är överens om, i teorin i alla fall, ska åtgärdas. får man se till det faktum att allianspartier sällan har varit med och satsat för att åtgärda dessa problem. Alliansregeringen har hellre valt att sänka skatten för de allra rikaste under med stöd av än att satsa på vår generella välfärd inklusive förskolan. Alliansen har valt att ha avdrag, eller bidrag som det bör kallas, för de allra mest välbeställda i och i stället för att se till att det satsas resurser på att ha mer personal i förskolan och på att minska barngrupperna. När alliansföreträdare som ställer frågan till oppositionspartiet om vad som har gjorts för att förbättra detta är vårt svar mycket tydligt, nämligen att hellre är med och ökar statens intäkter för att kunna satsa pengar på dessa sektorer än att ge bidrag till de allra rikaste och att sänka deras skatter. Det är faktiskt politik. 115 (L) replik: Förskolan är, som vet, en angelägenhet. Jag tycker att efter denna debatt kan fundera över om han kan hitta svaret på frågan när Alliansen senast styrde i och när Alliansen senast styrde i . 116 (KD): Barnets behov av anknytning kräver valfrihet och mångfald. Det är rubriken på mitt anförande, en rubrik som också är ledord för när det kommer till ställningstaganden angående barnomsorg och förskola. Forskning visar att stora barngrupper har negativa effekter, framför allt på de yngsta barnen eftersom de är beroende av täta kontakter med vuxna att knyta an till. Alltför många relationer stressar små barn, och det kan påverka deras inlärningsförmåga och välbefinnande långt upp i åldrarna. Stora grupper försvårar samspelet mellan barn och vuxna, vilket i sin tur kan leda till att identitets- och språkutvecklingen i värsta fall tar skada. Det är därför som vi kristdemokrater vill göra mer för att verkligen minska barngruppernas storlek. har länge arbetat för att minska storleken på barngrupperna i förskolan, och vi finansierade också tillsammans med de övriga allianspartierna minskade barngrupper i budgeten . Det är glädjande att regeringen nu delar denna ambition genom att fortsätta med denna viktiga satsning och den utformning som vi föreslog. De allmänna råd, med tydliga riktlinjer för storleken på barngrupperna, som presenterade är också något som har efterfrågat . Vi kristdemokrater anser att förskolans läroplan ska betona behovet av att arbeta med de minsta barnens anknytningsprocess och att ge barnen tid att känna trygghet. För de minsta barnen ska just tryggheten stå i fokus. Även den fria leken ska dominera verksamheten för de minsta barnen i förskolan men med naturlig språklig och motorisk stimulering som successivt ska grundlägga en lyckad skolstart. För att detta ska vara möjligt måste också personalen kunna använda huvuddelen av sin tid tillsammans med barnen. I och med läroplanen 2010 fick förskolepersonalen, i likhet med grundskollärare, fler administrativa uppgifter. Flera förskollärare har påpekat det orimliga i att de ska ägna mer tid åt omfattande dokumentation som barngrupperna växer och personaltätheten minskar. Vi behöver därför se över förskolepersonalens uppgifter och ansvar, så att mer tid frigörs tillsammans med barnen. En av viktigaste principer är att alla människor är lika mycket värda men olika och unika. Att behandla alla lika är inte rättvisa. Det är därför som vi tycker att det är viktigt med olika former av barnomsorg och skola men även äldreomsorg med mera. ”Alla ska med” var Socialdemokraternas slogan under en av de senaste valrörelserna. ”Alla måste med” hade varit en mer sanningsenlig slogan. Det är bara en enda barnomsorgsform som subventioneras med oerhört stora belopp. En förskoleplats kostar i genomsnitt . Tänk vilken mångfald av barnomsorgsformer som skulle kunna skapas med dessa pengar om man verkligen hade viljan att möjliggöra olika typer av barnomsorg med hjälp av barnomsorgspengen som följer det enskilda barnet. Detta skulle både minska trycket på befintliga förskolor och skapa olika former av verksamhet som passar det enskilda barnet bäst. Familjedaghemmen innebär mindre barngrupper, och barnen vistas då i hemmiljö. För många barn kan detta vara ett positivt alternativ, särskilt för de allra yngsta. Trots införandet av en barnomsorgspeng och fri etableringsrätt förhindrar många kommuner möjligheten att välja den verksamhet som föräldrarna efterfrågar. När det gäller familjedaghem och pedagogisk omsorg marknadsför kommunerna sällan att dessa möjligheter finns. Vi kristdemokrater anser att kommunerna ska ha en skyldighet att erbjuda pedagogisk omsorg för de föräldrar som så önskar. Därför föreslår vi en skärpning av skollagen. står det i lagen att kommunen ska sträva efter att erbjuda pedagogisk omsorg. Vi vill att detta ska bli ett skall-krav. För att föräldrar ska kunna välja den barnomsorg som passar den egna familjen bäst måste de också kunna jämföra kvaliteten på barnomsorgen. Det är svårt för föräldrar att bedöma vad som är en bra förskola eller ett bra familjedaghem. har databaser där förskolor och familjedaghem kan jämföras i ganska svårtillgängliga tabeller. Det behövs bättre förutsättningar för föräldrar att göra informerade val. Vi vill att ska få i uppdrag att vidareutveckla tjänsten så att den blir mer överskådlig, tillgänglig och användbar. Vi kristdemokrater vill också förstärka Skolinspektionens tillsyn över förskolan med fokus på kvalitet och måluppfyllelse. Vi anser också att det är en mycket anmärkningsvärd ordning att Skolinspektionen granskar den kommunala verksamheten, medan den pedagogiska omsorgen granskas av kommunen. Dessa verksamheter står inte sällan i konkurrens till varandra. Detta vill vi kristdemokrater ändra på. Vi vill överföra ansvaret för granskningen av all verksamhet inom barnomsorgen till Skolinspektionen. Även den öppna förskolan vill vi kristdemokrater se som en del i den kommunala förskoleverksamheten. Den fyller en mycket viktig familjestödjande funktion, särskilt för föräldrar till nyfödda och små barn. Enligt saknar var tredje kommun en öppen förskola. Minskningen kan inte enbart förklaras av att efterfrågan har minskat, utan huvuddelen av de kommuner som har lagt ned verksamheten har angivit ekonomiska skäl. Öppen förskola i anslutning till familjecentraler har blivit en mycket viktig plats för att samordna stöd och hjälp till det nyfödda barnet och familjen. Ändå finns det fortfarande orter där öppen förskoleverksamhet helt saknas eller inte räcker till för alla barn. Det är en oroväckande nedmontering av familjestödet i då allt fler föräldrar uttrycker behov av stöd. Jag står naturligtvis bakom alla reservationer från , men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservationerna 13 och 14. 117 (S): debatterar vi ett motionsbetänkande från den allmänna motionstiden. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Många har varit inne på att mycket har hänt . Särskilt är det väl så att vi faktiskt äntligen driver det här landet – det stora, fantastiska – med en rödgrön budget. När det gäller förskolan är det väldigt många som tänker mycket. Man tänker små barn, och man tänker liv och rörelse. Man tänker pedagogisk verksamhet, förskollärare, barnskötare, skolgårdar, slaskigt väder, allvädersstövlar och överdragsbyxor. Man tänker mycket färg, pärlplattor, pennor och kuddar och madrasser på golvet. Man tänker mysig belysning och ljuddämpande material på väggarna. Många kanske känner igen sig i detta. Man tänker också mycket omsorg, mycket kamratskap, vänner och mycket annat. Jag tänker just nu på om min dotter fick på sig den där overallen sedan min man i går slet sönder dess dragkedja. Det jag vill säga är att förskolan är väldigt mångfasetterad. Bortsett från allt det jag nämnde tänker man nämligen också mycket på känslor. Man tänker på svårigheten att lämna barnen och på frustrationen i pedagogernas ögon när de känner att de inte är tillräckliga. Den förskola som är så fantastisk innehåller väldigt mycket. Den engagerar de flesta, och vi kan alla känna stolthet över den fina förskola vi har. Vi vill fortsätta utveckla den med fokus på våra barns och personalens bästa, nu och . Den svenska förskolan ska finnas, och den ska finnas till för alla barn. Den ska garantera våra barn en god och trygg miljö som ger förutsättningen att utvecklas till självständiga individer och som främjar nyfikenhet och förmåga att leka. Det ska finnas utrymme att växa enskilt och i grupp. Det är väldigt viktigt, herr talman, att framhålla att verksamheten ska präglas av en pedagogik där omvårdnad, omsorg, fostran och lärande bildar en helhet. Det är också just det som framgår av det här betänkandet: Förskolan har gått från att vara en del av familjepolitiken till att vara en oerhört viktig del i ett sammanhållet utbildningssystem. Som förälder med barn i förskoleålder vet jag hur viktigt det är att vi har en förskola som möter mitt barn och dess behov och att jag med trygghet kan lämna mitt barn hos engagerade förskollärare och barnskötare. Jag har rest och sett hur barnomsorgen fungerar i andra länder, och det är slående hur bra vi har det. Detta är någonting som inte alltid har varit självklart. Om man tittar på historiken och hur såg ut innan förskolan kom till i sin nuvarande form blir man både arg och ledsen. Som yrkesutövande kvinna och mamma var det inte självklart att kunna arbeta – att ta hand om barn och familj sågs som kvinnans uppgift. Detta har vi med en medveten politik och medvetna reformer jobbat bort. Det är nämligen så att förskolan är en förutsättning för ett jämställt arbetsliv i , och det är någonting vi ska fortsätta jobba för. Vi måste alltid prata om förskolan som ett av de viktigaste och mest grundläggande fundamenten. Det är ett självklart inslag i det livslånga lärandet. Forskning visar nämligen att barn som har gått i en förskola med hög kvalitet lyckas bättre i skolan. De blir bättre förberedda för skolan, har bättre språkkunskaper och visar större social kompetens jämfört med barn som inte har deltagit i förskolans verksamhet. Detta gäller särskilt barn som kommer från resurssvaga hem och barn med tuffa uppväxtvillkor. En förskola av hög kvalitet bidrar därmed till att stärka kunskapsresultaten och öka jämlikheten i skolan – och också i samhället. Vi har nog alla på ett eller annat sätt följt debatten och diskussionen om stora barngrupper, att personalen går på knäna och att frustrationen växer från föräldrarnas håll. Man vill känna trygghet, man vill känna arbetsro och man vill att förskolan ska kunna leva upp till ambitionerna i skollag och läroplan. Det är viktigt att härifrån, från riksdag, säga att vi hör dem. Vi hör dem, och vi vill göra någonting åt detta. Vi kanske inte är fullt ut i hamn, men det pågår ett medvetet politiskt arbete för att möta de behov som finns. Två viktiga förutsättningar för att förskolan ska kunna uppfylla målen för verksamheten är att barngrupperna har en lämplig storlek och att personaltätheten är tillräcklig – att vi har tillgång till duktiga barnskötare och förskollärare. Mot den bakgrunden är det glädjande att regeringen gör viktiga investeringar i förskolan. har presenterat sitt arbete med att återinföra riktmärken och riktlinjer för mindre barngrupper, och man har även uppdraget att fördela 830 miljoner för att stimulera huvudmännen att minska barngrupperna för de yngsta barnen. Det är också viktigt att framhålla att vi ser behovet av fler utbildningsplatser för förskollärare. Det skapar förutsättningar för huvudmän att höja lärartätheten och rekrytera kompetens som kan ge varje barn förutsättningar att bli sett och utvecklas i sitt lärande. Jag utgår ifrån att kommer att begära replik på mitt anförande, men jag kan meddela att vi utökar utbildningen med 800 platser. Till blir det 50 nya platser, till blir det 60 och till blir det 40 nya platser. får 60 platser. Det är inte dåligt. Jag vill också passa på att lyfta fram förskolechefernas roll i arbetet med utveckling, stärkt kvalitet och måluppfyllelse i förskolan. Det pedagogiska ledarskapet måste förstärkas. Det är därför viktigt att förskolechefer blir och tituleras som rektorer. På så sätt får de tillgång till samma kompetensutveckling som rektorer i andra skolformer, och en sådan förändring anser vi är nödvändig för att synliggöra förskolechefernas uppdrag som pedagogiska ledare. Min talartid börjar ta slut. Jag vill avslutningsvis bara säga att det finns partier – särskilt ett, nämligen – som i motioner lättvindigt använder begrepp som ”flugor” och ”politiska trender” när det kommer till genus och jämställdhet, herr talman. Man efterlyser ett arbetssätt som grundar sig på evidens. Till dem vill jag säga att de gärna får ta del av en jag har beställt och som bekräftar att det finns traditionella könsmönster som måste motarbetas. Jag har rapporten här, men verkar inte finns kvar i kammaren. 118 (M) replik: Vi moderater vill ge alla barn en riktigt bra start i livet, och vi ser att förskolan är ett av de absolut bästa verktygen vi har när det gäller att arbeta kompensatoriskt. Vi vet att forskningen är tydlig med att just förskolan är ett av de bästa sätt vi har att motverka de delar som beror på socioekonomiska skillnader och bakgrunder som är något mer studieovana. Fortbildningssatsningen Förskolelyftet har varit en oerhört viktig del när det gäller att höja kompetensen i förskolan. En del är nämligen att ha små förskolegrupper, men den andra delen är att ha riktigt hög kompetens. Förskolelyftet har delvis utgått från Skolinspektionens granskningar av förskolan, och delvis har det utgått från förskolans nya läroplan. Deltagarna, som har kommit från hela landet, har haft möjlighet att välja bland en stor variation av kurser. Enligt årsredovisning 2015 är kurserna i flerspråkighet, naturvetenskap och teknik de absolut mest eftertraktade och efterfrågade. Det är glädjande att det är just de som är det, mot bakgrund av att vi nu antar en stor utmaning med många nyanlända och vi vet att förskolan kommer att bli en fantastiskt viktig del i detta. När det gäller naturvetenskap och teknik ser vi att läroplanens intentioner inte efterlevs. Då frågar jag er: Hur är det möjligt att Förskolelyftet inte finns med utan plockas bort helt och hållet? Är förskolan verkligen på riktigt, och är den verkligen viktig för er? 119 (S) replik: När jag satt här och lyssnade på ditt anförande lyfte du fram en hel del frågor i ett oerhört högt tonläge, måste jag säga. Jag blev något så fruktansvärt provocerad. Jag ska till att börja med bemöta din fråga när det gäller Förskolelyftet. Jag håller med om att det är otroligt viktigt, och man har genomfört väldigt mycket. Vi har också satsat på Förskolelyftet. Men vi satsar också på förskolechefernas kompetensutveckling just , för vi ser att behovet finns att se till att kvaliteten genomsyrar alla delar i förskolan. Det är intressant att du tar upp Förskolelyftet, för i er budget kunde jag inte se att ni satsar på Förskolelyftet eller fortbildning för förskollärare. Ni pratar ingenting om att bredda eller utveckla det, så jag tycker att det är intressant att du lyfter fram det här och . Det är intressant att sitter här och lyssnar på det förskolefientliga partiet , som pratar om att vi ska vrida tillbaka klockan, att anhöriga ska ta hand om sina barn hemma, utan att bemöta det genom att ta en replik på . Du riktar fokus mot ett parti som i 40–har infört oerhört många viktiga reformer för ett jämställt arbetsliv, för att kvinnor ska komma ut i arbete och slippa ta hela ansvaret för familjen. Vi har gjort oerhört mycket, och riktar fokus på mig och Socialdemokraterna men ingenting på det förskolefientliga partiet . Varför är det så? 120 (M) replik: Under mina år som politiker har jag varit med om många olika slags trix för att rikta bort uppmärksamheten från att ens egen politik är ganska tom. Men jag har nog aldrig riktigt varit med om det drag jag just nu lade märke till. Om man sitter i regeringsställning och ska vara företrädare i den här debatten för största regeringsparti, då måste man åstadkomma bättre i talarstolen än vad du gjorde just . Det finns en hel del att kommentera runt det. Även om ni är så lyckliga över med egen budget, vilket jag förstår att ni är med er bakgrund, är det intressant och kräver ett svar varför ni inte satsar på förskolan och inte ser till att ge förskollärarna och förskolepersonalen den nödvändiga fortbildning som efterfrågas. Det är alltså 45 kurser som skulle ha kunnat startas i vår om det hade funnits ett intresse från att satsa på detta. På vilket sätt tycker att ni stärker den svenska förskolan? Med vilka förslag har ni i den här budgeten, som ni är så stolta och kaxiga över och som har funnits , valt att satsa på förskolan? Vi ser en klar neddragning med 19,95 när det gäller satsningen på . Man har valt att lyssna på socialdemokratiska kommunalråd och gjort regionalpolitiska satsningar, när det är i vi har den absolut största bristen. Jag skulle nog vilja rikta tillbaka frågorna jag fick och lägga till frågan, förutom om förskolan är på riktigt, om den är viktig för er och om ni är beredda att försvara dess politik och dess värde inom svensk skola, varför Socialdemokraterna sviker våra barn och vår förskolepersonal. 121 (S) replik: Man kan ju tro att ni moderater åstadkom väldigt mycket som ni satt vid regeringsmakten. Lite självkritik, snälla! är i alla fall en av de borgerliga politiker som jag vet brinner för de här frågorna. Men ni har haft på er och har inte gjort någonting. Visst, ni har reviderat läroplanen – absolut. Det var väl dags eftersom den infördes . Men någonting annat har ni faktiskt inte gjort. Jag kan nämna , införandet av allmän förskola, införandet av maxtaxa för att alla barn ska ha möjlighet att gå i förskolan. inför vi riktlinjer för att minska barngruppernas storlek. Vi tillför 830 miljoner för att huvudmännen ska kunna stimuleras till att göra förändringar som ökar kvaliteten i förskolan. Vi satsar på kompetensutveckling och fortbildning av förskollärare. Vi utbildar inte bort förskollärare så att de ska kunna bli grundskollärare, utan vi fokuserar på förskolepedagogiken som väldigt viktig. Vi satsar på förskolechefers kompetensutveckling för att de ska kunna genomföra ett bra arbete. Vi utökar yrkesprogrammen för att fler barnskötare ska kunna utbildas så att vi på så sätt får fler händer i förskolan – människor som kan ta hand om våra barn och ge dem en bra pedagogisk omsorg. Det är en mängd satsningar som vi gör. Men vad har ni gjort ? Det räcker inte att stå här och säga att vi inte gör någonting. Jag vill påstå att socialdemokratin har betytt oerhört mycket för förskolan och . 122 (KD) replik: Jag hade tänkt ställa en rak fråga till här. Men först måste jag bemöta Rozas uttalande att mina alliansföreträdare vill tillbaka till då de anhöriga skulle behöva ta hand om sina familjemedlemmar. Jag måste säga att jag tycker att det låter som ett familjefientligt parti som uttrycker sig på det sättet. Det finaste man kan göra är väl att ta hand om sina egna barn och sina åldrande föräldrar, att finnas till hands nära dem som man älskar allra mest. Jag tycker att ger uttryck för att Socialdemokraterna är ett familjefientligt parti i det här fallet. Tillbaka till min direkta fråga, som också har en anknytning till det jag just sa: Hur ser Socialdemokraterna och på att det finns olika former av barnomsorg som alternativ till den allmänna förskolan? Vilka alternativ ska i så fall finnas? Som jag sa i mitt anförande är alla barn olika. De är unika och behöver olika lösningar. Vi kristdemokrater värnar familjernas egenbestämmande över vilken barnomsorg man vill ha. Varje barnomsorgsplats i den allmänna förskolan är subventionerad med över 100 000. Tycker Socialdemokraterna att det är önskvärt att staten subventionerar en enda typ av barnomsorg på det sättet? Eller ser ni med positiva ögon på att det finns valmöjligheter, att den enskilda familjen ska kunna välja det som den behöver och önskar? 123 (S) replik: Jag tror att missuppfattade mig i replikskiftet. Det var inte som jag syftade på som förskolefientligt parti, utan det var förslag att ge barnomsorgspeng till anhöriga för att de ska kunna ta hand om sina barnbarn utan krav på minimiantal barn och så vidare som jag ifrågasatte. Alternativ – absolut, och det finns också . Kommunerna hjälper de föräldrar som särskilt önskar andra alternativ och bistår med den möjligheten. Och jag tycker att öppen förskola är ett fantastiskt bra komplement till den allmänna förskolan.