prot · H40945 · 2016-12-13 00:00:00 — : Minst 18 människor dödas när några män öppnar eld inne i en shiitisk moské i under firandet av den viktiga helgen ashura. Ett femtiotal människor såras i attacken. Islamiska staten säger sig ha utfört det hela. : Minst sex människor dödas och över 120 skadas när talibaner attackerar i . En lastbil full med sprängämnen förstör muren runt byggnaden, varefter en eldstrid utbryter inne på området. Explosionen är så kraftig att kringliggande byggnader delvis raseras och fönsterrutor krossas . Detta blir en liten notis i svenska tidningar, för det var inga tyskar utan lokalanställda som drabbades. Men det var människor, afghaner, som jobbade där. : Självmordsdåd på amerikansk flygbas. Fyra amerikaner dödas och 16 amerikaner samt en polack skadas vid ett självmordsattentat inne på flygbasen norr om . : Attack mot en shiamoské. Minst 30 människor dödas och tiotals skadas när en självmordsbombare angriper en shiamuslimsk moské i . Moskén var full av bedjande som deltog i en viktig högtid. Detta är de siffror jag har fram . För mig som stor och varm vän av är det därför viktigt att vi bidrar att hjälpa till och utbilda. Därför anser jag att både och förhållningssätt är beklagliga, även om de har olika utgångspunkt. Jag tycker inte heller att man ska lösa konflikter med våld, men vi ser ju hur det ser ut. På något sätt måste vi hjälpa den afghanska armén att förhålla sig till det här, för läget blir bara värre och värre. För alla män, kvinnor och barn i är det viktigt att vi får lugn och ro. Då är det viktigt att den afghanska armén kan klara av detta. Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i Därför vill jag yrka bifall till utskottets förslag. Jag vill också passa på att önska en lugn och god jul och ett gott nytt och lugnare år till alla våra svenska soldater i utlandstjänst. Tack för vad ni gör! 150 (MP): Det afghanska folket har av krig fått utstå stora umbäranden. Trots en stor internationell militär närvaro med som mest över 100 000 soldater på plats för att garantera säkerheten i landet är fortfarande ett mycket farligt land att leva i. Det är också ett av världens allra fattigaste länder. Det har gått ungefär störtades och ersattes av en interimsregering. Men det blev tydligt att någon militär lösning på konflikten inte fanns. Det var en insikt som senare delades av både FN och . Mot den bakgrunden krävde en tydlig exitstrategi för . Det var en strategi som också blev verklighet 2014 i och med ISAF:s tillbakadragande och infasningen av RSM, som vi diskuterar en förlängning av här . Tyvärr kan vi konstatera att utvecklingen på marken i inte har gått i den riktning vi hade velat och som landet och dess befolkning behöver. Den väpnade konflikten har förvärrats . Konflikten mellan regeringen i och det väpnade motståndet, inklusive talibanerna, pågår fortfarande. Attentat och våldsdåd är en del av vardagen. Att situationen är allvarlig råder det inget tvivel om. Den är också ett allvarligt hinder för utveckling. Vid sidan om den varaktiga fattigdomen är korruptionen och laglösheten också utbredd. har landet en stor utmaning på jämställdhetsområdet. Det är lång väg kvar till ett jämställt deltagande i samhällslivet och i hemmet. En negativ utveckling i får konsekvenser för säkerheten såväl i regionen som globalt. Det innebär allvarliga påfrestningar för de hårt prövade människorna i . Därför är det så viktigt att det internationella samfundet, inklusive , fortsätter stödja och bistå den afghanska regeringen. Vi kan inte överge landet , i det här sköra läget, som vissa önskar. Det skulle motverka stabilisering och en fredlig utveckling. och regeringen anser att vi ska fortsätta ge stöd och råd så att landets säkerhetsstyrkor stärker sin förmåga, så att de själva kan ta över ansvaret för sin säkerhet. Det är en välgärning och ett uttryck för solidaritet som vi som land ska vara stolta över. Vi behöver ett långsiktigt stöd som är politiskt, diplomatiskt, humanitärt, militärt och inriktat på utvecklingssamarbete. Vid sidan av RSM vill jag lyfta fram det bistånd som ger. engagemang i handlar ju inte enbart eller främst om en militär insats. är faktiskt en av de största mottagarna av svenskt bistånd. En betydande del fokuserar på de mest utsatta, det vill säga kvinnor och barn. Utöver det humanitära stödet har biståndet inriktats på utbildning, mänskliga rättigheter och jämställdhet. Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i Det sägs ibland att detta bistånd inte gjort någon skillnad, att afghanerna inte har fått det bättre och att fattigdomen inte har minskat. Men det stämmer inte när vi talar om utveckling i det breda perspektivet, vilket är alldeles nödvändigt. Tyvärr har det funnits en tendens i kölvattnet av den stora utvärdering som kom , finansierad av Sida, att enbart fokusera på pengar och inkomst när det gäller fattigdomen i . Inkomst är självklart grundläggande, men som vi alla vet är fattigdom mycket mer än så. Det handlar om kontroll över det egna livet, tillgång till sjukvård och utbildning, möjlighet att utöva sina rättigheter och planera för framtiden. Med dessa mått mätt har faktiskt kommit en bit på väg . Till exempel går miljontals fler barn i skolan, och miljontals fler av dem är flickor. Det är en rejäl förbättring , då bara 1 miljon barn gick i skolan, av vilka endast 5 000 var flickor. är också kvinnornas situation långt bättre än , enligt oberoende , även om vi har en lång väg att vandra. når hälsovården når ut till fler, mödra- och spädbarnsdödligheten minskar och stora och nödvändiga infrastruktursatsningar har gjorts. Detta är stora framgångar som är värda uppmärksamhet, och det är av dessa skäl vi ska fortsätta vårt engagemang i . För det är min tro att vi steg för steg faktiskt kan främja fred, jämställdhet och utveckling i . Med ett omfattande engagemang kommer självklart också ansvar och en skyldighet att säkerställa insatsers effektivitet och måluppfyllelse. Därför ser jag fram emot den utredning som regeringen har tillsatt för att utvärdera den samlade svenska insatsen i –2014. Jag hoppas att den kommer att ge oss vägledning för hur vi kan gå vidare med detta viktiga arbete. vill jag lyfta fram FN:s resolution , som syftar till konkreta åtgärder för kvinnor och flickor i konflikt. Att kunna delta på lika villkor som medborgare i ett samhälle är en fråga om demokrati och mänskliga rättigheter. Om hälften av befolkningen inte deltar har vi inte demokrati, och då lever vi inte upp till de mänskliga rättigheterna. Och vi vet hur viktig jämställdhet är för att skapa utveckling. Resurser måste satsas på de behov av skydd och stöd som kvinnor och flickor har under en konflikt, då kvinnorna ofta tvingas ta över männens arbetsuppgifter, och efter en konflikt, då det civila samhället måste byggas upp igen. Kvinnors avgörande uppgifter och roll i fredsprocess och krishantering kan inte nog understrykas. Det är därför viktigt att agerar för att förbättra arbetet med resolution liksom med FN:s resolution om sexuellt våld i konflikter. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag. 151 (V) replik: Jag tycker att det som påpekas här är viktigt: att många fler barn går i skolan och att det finns en del civila framsteg, så att säga. Men att koppla det till den militära insatsen tycker jag leder tanken lite fel. Man kan säga att det är just de civila organisationerna som har åstadkommit de stora framgångarna på den civila sidan. Det är som ligger bakom det här med att läsa och att vårda sjuka, inte militären. , som borde vara en ganska stor auktoritet på området, vill se ett slut på den militära interventionen i . De anser att den försvårar och riskerar deras arbete. Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i Jag skulle kunna stå här och räkna upp namn, men jag ska inte göra det. Jag tänker på de människor som dödades när ett sjukhus som tillhörde bombades i Kunduz i . Nato säger att man i ett flyganfall genomfört av kan ha träffat sjukhuset, och det var ju trist. Om man ska bedöma den militära insatsen måste det vara kopplat till säkerhetsläget. Det är ingen hemlighet att säkerhetsläget nu i princip är sämre . Efter alla dessa år av krigande är säkerhetsläget för människorna i sämre . Det är det som den militära interventionen ska mäta sig mot. Sedan är detta inte så konstigt. I det amerikanska uppdraget ingår det nämligen inte att bygga någon stat. Det sa när han var speciella representant för och : Att omvandla det afghanska samhället är inte vårt uppdrag. Flickors skolgång kan vara en viktig fråga på många håll. Vi är i utifrån våra egna nationella säkerhetsintressen. 152 (MP) replik: Om hade lyssnat tillräckligt noga tror jag att han hade hört att jag inte på något vis sa att den militära insatsen per se ledde till att flickor går i skolan. Jag pratade om det stora paket som har i sitt samarbete med och dess befolkning och civila samhälle. Där har såklart spelat, och spelar, en oerhört stor och viktig roll. Dock anser jag och att det vore oansvarigt att nu dra sig ur , som och anser att man ska göra. Om man inte kan bibehålla en säkerhet har man inte heller möjligheten att låta landet utvecklas i den takt som behövs. Därför är det viktigt att vi ger möjligheten att bygga upp säkerhetskompetensen, så att man kan ta över det ansvaret. Än så länge kan man inte det. Precis som säger är det säkerhetssituationen som gör att vi har militär där – självklart. Men varför väljer ni, , att dra er ur i det allvarliga läge som råder? 153 (V) replik: Jo, jag försökte verkligen lyssna på , för jag tycker att hon ofta gör väldigt intressanta inlägg som bryter av lite grann mot traditionen, så att säga, i kammaren. Men det är ändå militära närvaro i vi diskuterar. När man då tar fram som ett argument att fler barn går i skola etcetera är det ganska lätt att säga att det skulle kunna finnas en koppling där. Däremot har kopplingen mellan utländsk militär i och det civila hjälparbetet inget stöd hos – inget stöd. De betonar i stället nödvändigheten av att inte på något sätt förknippas med de styrkorna. Det riskerar nämligen ytterst deras liv. Vill man stödja till exempel Svenska Afghanistankommitténs arbete ska man säga nej till den militära insatsen, som gör. Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i Återigen ska jag säga något om det statsbyggande vi pratar om – vi är bara en liten del av det som egentligen är stora insats. Vad säger till exempel Barnett , som är rådgivare till administration, särskilt när det gäller afghanska frågor? Han säger så här: Jag hoppas att jag inte kommer att göra er besvikna, men de verkliga målen i är inte en insats för statsbyggnad och utveckling. Detta kommer igen gång på gång, men vi låtsas som att det inte är så. Jag kan inte förstå hur man kan fortsätta med den charaden. Varför inte säga som det är? Det finns inga sådana mål hos – det är som överlägset leder denna koalition. Målet är egen säkerhet. Det säger man i klartext. Det måste vi väl tro på. 154 (MP) replik: Jag kan bara gå tillbaka till vad vårt mål är. Det är att hjälpa den afghanska befolkningen. Då behöver man jobba på många olika plan med det paket som jag nämner. Där är biståndet väldigt viktigt. Därför vill jag förtydliga att det går framåt även civilt, så att säga. Biståndet som vi har i leder framåt. Vi ser en utveckling. Med detta sagt anser vi fortfarande att vi behöver ha den militära insatsen i för att fortsätta arbetet. Sedan handlar det om att bygga upp ett land, att bygga upp förvaltningen och att bygga upp de strukturer som gör att ett land kan få tillbaka en stabilitet. 155 (C): Svensk säkerhet hör samman med hur man bygger säkerhet i andra länder runt om i världen. Insikten om vad som sker i världen just visar att vi måste hjälpas åt och fortsätta att hjälpas åt och bidra med insatser för både fred och säkerhet. Som vi har hört har den väpnade konflikten i förvärrats i omfattning och intensitet . Konflikten är ett allvarligt hot mot landets utveckling. Säkerhetsläget i landet och i regionen har försämrats. Det påverkar oss och övriga världen. Utvecklingen skiljer sig åt mellan de olika provinserna i landet. Sedan tillbakadragandet av de internationella styrkorna har säkerheten i blivit sämre. Det väpnade motståndet från framför allt talibanrörelsen har gått över från gerillakrigföring till konventionellt krig, med markstrider för att erövra territorium. Talibanrörelsen bedöms vara starkare än tidigare, trots inre splittring och ledarskapsbyte. Det försämrade säkerhetsläget har medfört att antalet civila offer har ökat , jämfört med . I princip berörs landets alla 34 provinser av konflikterna. Det varierar givetvis i omfattning mellan olika provinser. Men situationen är långt ifrån stabil, och kontrollen över många regioner varierar från tid till tid. Fram till hade den afghanska regeringen förlorat kontrollen över av landets distrikt, från till . I provinsen vill talibanrörelsen ha sitt ledarskap. Där är situationen särskilt allvarlig. Talibanerna kontrollerade 6 av 14 distrikt. Man genomför åtskilliga attacker mot distriktscentrum, afghanska styrkor och vägar. Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i kom en rapport om att fler än 50 av ca 400 distrikt stod under allvarliga säkerhetshot och att 9 av dem låg bortom den afghanska regeringens kontroll. har fortsatt ett stort ansvar att tillsammans med andra länder delta och hjälpa till med att bygga säkerhet i . Det försämrade säkerhetsläget innebär betydande påfrestningar för de nationella säkerhetsstyrkorna, och regeringsstyrkornas förmåga att hantera säkerheten i landet varierar. Den negativa utvecklingen motiverar fortsatt internationell militär utbildning och rådgivning till de afghanska säkerhetsstyrkorna. Och efterfrågar fortsatt hjälp och stöd. behöver fortsätta ge långsiktigt bistånd till den afghanska regeringen. Landet behöver utveckling, stabilitet och ett säkert samhälle. Det är också viktigt att vi ställer krav på den afghanska staten. Man ska dels komma till rätta med korruptionen, dels säkerställa att civilsamhället fungerar med polis och rättsväsen och dels se till att det blir ordning och reda och struktur i samhällsfunktionerna. Uppdraget vilar på folkrättslig grund och omfattar en icke stridande insats för utbildning, rådgivning och stöd till de afghanska säkerhetsstyrkorna. Vi har ett brett långsiktigt åtagande i , och vi kan inte lämna under rådande kritiska läge. är berett att fortsätta medverka till och fatta beslut om ytterligare insatser i . Syftet med den här insatsen är att bidra till och bistå de afghanska säkerhetsstyrkornas förmåga att självständigt hantera säkerheten i landet och nå långsiktig stabilitet. Det är viktigt att svenska internationella insatser utvärderas och analyseras löpande. Det förutsätter också konkreta och uppföljningsbara mål. Målen som presenterats för insatsen 2017 kunde vara mer konkreta och ytterligare uppföljningsbara. Det är därför önskvärt att regeringen inför kommande eventuella ytterligare förlängningar presenterar tydligare nationella mål som går att följa upp. Det är grundläggande att målen ska kunna följas upp och att man kan utvärdera den svenska insatsen. När nu bemyndigar regeringen att sända en svensk väpnad trupp till annat land innebär det en betydande insats och betydande ansvar. Det här är ett riskfyllt uppdrag, en mission där svensk personal kan utsättas för väpnat våld. Jag vill med stor ödmjukhet rikta ett varmt tack till vår utsända personal som representerar i och genomför detta viktiga uppdrag. 156 (L): Man får väl, efter att den globala insatsen i tog sin början, konstatera att resultatet väl inte har blivit det vi hoppades. I min värld är detta dock inte primärt något militärt misslyckande. Att ISAF för omkring fanns med över 100 000 utländska soldater i skapade förutsättningar för en uppbyggnad av landet som kommer att lämna varaktiga positiva resultat. har redan tidigare nämnt att miljoner flickor har fått gå i skolan. De flickorna hade aldrig fått gå i skolan om talibanerna hade styrt i under dessa år, . Den militära närvaron var alltså absolut nödvändig. Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i Däremot var det i mina ögon ett stort politiskt misslyckande. Det var bland annat alldeles för lite bistånd. Jag vill minnas att för varje krona som satsades på bistånd satsades 6–på den militära insatsen. Man lyckades inte heller samla de regionala stormakterna som var stakeholders i . Jag tänker på , , , med flera. En nödvändig förutsättning för att man skulle hitta en fredlig lösning var att de länderna satt med vid bordet och att man samagerade med dem och hittade en gemensam agenda. Detta underlät man. Det tog sju innan utsåg ett gemensamt sändebud enbart för och . Det skedde för lite på den punkten. Jag tillhör också dem som tror att , som är ett splittrat land såväl geografiskt som etniskt och religiöst, hade mått bra av ett ganska omfattande regionalt självstyre. Men den globala insatsen pekade ut att en effektiv centralmakt i skulle styra detta mångfacetterade och omfattande land. Det föll på sin egen omöjlighet att det skulle bli bra. När det gäller militär närvaro är den nu av vad den var . Det är självklart att säkerhetsutvecklingen med den utgångspunkten går åt fel håll. När det peakade, vid 2007 2008, var det nära 60 nationer, från världen över och från samtliga kontinenter, som deltog i insatsen. är det ett knappt fyrtiotal. skickar nu det vi kallar för FS31 till . FS är en förkortning för fortsättningsstyrka. Vi liberaler menar att vi nog måste börja diskutera vilken fortsättning det är som vi skickar soldaterna för. Vi behöver nationella, konkreta, utvärderingsbara mål för insatsen. Hur solidarisk man är kan man inte fortsätta förnya en insats i det evinnerliga. Man måste skapa en bild av vart man är på väg, vilka kriterier som gäller för en så kallad exit och så vidare. Många har lämnat. Liberalerna vill inte att vi ska lämna. Men vi vill att det ska finnas utvärderingsbara mål. Jag är djupt tacksam att Liberalernas motion i denna del har vunnit utskottets stöd och bifall. 157 (V) replik: Det var kloka reflektioner kom med vad gäller möjligheten för en militär insats att kunna lyckas, om man med lyckas inte bara menar att vinna kriget utan framför allt att vinna freden. Det är ju vad det verkligen handlar om. Det hedrar honom mycket. Jag ska inte gå in på alla årens historia. Men det viktiga är att vi nu står där vi står. Vi vet också att , som rimligen är auktoritet på området och på hur civila insatser ska kunna bära god frukt, inte anser att militär närvaro underlättar deras arbete – i det läge som är . Precis som säger går säkerheten åt fel håll. Den är kanske sämre än den varit sedan den militära invasionen började. Koalitionen decimeras i ganska rask takt. Det har gått , och vi har återigen ett sämre säkerhetsläge. Då kan inte svaret vara mer av samma. Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i gör korrekta iakttagelser, inklusive det stora behovet av att utvärdera allt vi gör. Men inte minst när vi talar om att riskera svenska mäns och kvinnors liv och lemmar i sådana här operationer ska det finnas tydliga målsättningar, och man ska göra oberoende utvärderingar. Jag vill trycka extra på det där med oberoende. Min fråga kvarstår: Hur kan efter dessa goda iakttagelser och reflektioner komma fram till att det bästa vi kan göra är att fortsätta med det som inte har lyckats? 158 (L) replik: sa i sitt anförande att vi ska sluta med krigandet i . För dem som lyssnar på debatten vill jag då understryka att inte för något krig i . Vi utbildar de säkerhetsstyrkor som finns i , så att de ska kunna försvara sitt land – inte bara mot talibaner utan numera dessvärre också mot Daish som har etablerat sig i landet. Det är väl ändå en rimlig utgångspunkt, ? Om till exempel anser sig ha rätten att ha ett militärt försvar mot yttre fiende – kanske inte för inre fiende eftersom vi har en polisiär myndighet som tar hand om det – har alla andra länder självklart också denna rätt. Vad skulle hända om de afghanska säkerhetsstyrkorna inte hade blivit utbildade under dessa år? Hade säkerhetssituationen då varit bättre eller sämre i ? Det är väl en relevant fråga för att fundera över. Sedan har jag aldrig trott på tanken att man ska ha militär personal och biståndsarbetare bredvid varandra. Jag vill minnas att det är flera tidigare generalsekreterare för som har protesterat emot det tänket som har funnits i en del andra länder som också har varit verksamma i . På den punkten delar jag helt uppfattning, att man då utsätter biståndsarbetarna för onödiga risker. Men vi hade aldrig kunna åstadkomma det som vi ändå har åstadkommit , om det inte hade funnits en militär närvaro. Ska det här landet få en säker och bra framtid , fru talman, måste man ändå ha en möjlighet att själv kunna ta hand om sina hot och sina risker. Det är därför som vi bör medverka till att utbilda dem i detta. Det är korrekt, , att jag har drivit på mycket aktivt för utvärdering av den samlade svenska insatsen i som har kostat . Jag väntar spänt på resultatet av utredningen. 159 (V) replik: Vi för inte krig, men vi medverkade i ett de facto-krig då vi till och med bombade sjukhus. Det var inte vi svenskar personligen, men vi medverkade i detta krig, det kommer man inte ifrån. Vi har varit med i krig . Det har talats en del vackert om regeringen i och hur väl man behöver och önskar vårt stöd. Men handen på hjärtat, regeringen i är genomkorrupt. I stort sett är det en stamsammansvärjning. Visst har man rätt att ha ett försvar, men om man tränande och efter utrustning för hur många miljarder som helst inte klarar av att ens behålla provinshuvudstäderna under kontroll och långt mindre större delen av territorium måste det väl ändå säga en del om hur fruktlöst detta är. Fortsatt svenskt deltagande i Natos utbildnings- och rådgivningsinsats Resolute Support Mission i Det finns mycket annat att säga om det här. Enligt en definition av är galenskap detsamma som att göra samma sak om och om igen och förvänta sig ett annat resultat. Jag är väldigt bekymrad över att det är denna sorts galenskap som vi och de 30 nu kvarvarande länderna i koalitionen håller på med i . Vi fortsätter att göra samma sak och säkerhetsläget försämras. Fler och fler människor i far illa. Och vad gör vi? Jo, vi träffar ett återtagandeavtal med om att skicka tillbaka ungdomar som aldrig har bott där. Det är en skam för , men det tillhör ett annat debattområde, så det ska jag lämna därhän. Återigen: Vi är med i en koalition som leds av som inte har några som helst ambitioner på statsbyggandets område. Vi försöker att lura oss själva, om vi inte lurar andra. Som jag citerade från och från Barnett , alltså renommerade personer i ledning, så har man inte några sådana ambitioner, så låt oss inte luras. Men vi gör tydligen det. 160 (L) replik: Jag tycker att nu gör det väldigt enkelt för sig. har, förutom att man har varit den mest tongivande och dominerande deltagaren i insatserna i , också varit det enskilda land som har gett mest bistånd till . Tyvärr har det varit ganska lite i förhållande till de kostnader som man har lagt ned på det militära, men har varit den största biståndsgivaren . Generalsekreteraren i Nato när det begav sig, , sa att if we don´t go to , will come to us. Det var ju som att ringa in hela den säkerhetsproblematik som man då såg. Gör man inte en insats kommer detta att sprida sig till och kanske till . Till en del har väl det också inträffat. Varje militär insats, fru talman, leder till misstag. Det är ofrånkomligt, det sker i alla operationsområden.