prot · H30989 · 2016-04-08 00:00:00 — Min uppfattning är också att vi kommer att behöva göra fler saker än vad vi har gjort . Därför är det bra att vi kan diskutera olika lösningar. På några punkter håller jag inte med . Jag håller inte med om att det är för många som deltar i utbildning i etableringsuppdraget. Det är som deltar i utbildning. Det är väldigt lite i förhållande till att det är av dem som kommer hit som har en mycket låg utbildningsnivå. Det vore rimligt, tycker jag, att satsa mycket mer på utbildning än vad som har skett inom etableringsuppdraget, och det är en av de saker som vi arbetar med. Jag tror också att det för många individer är bra om man kan kombinera utbildning och arbete, att det inte är heltidsstudier utan att man kombinerar det med att vara på en arbetsplats, i arbete eller praktik, . Alla kombinationer av utbildning och arbete välkomnar jag. Jag tror att det är bra att göra det. Vi arbetar med att utvidga yrkesintroduktionsanställningarna, som just innebär 75 procents arbete och 25 procents utbildning, lärande på arbetsplatsen, också till nyanlända. Det är en del av det som ingår i överenskommelsen mellan bland annat våra partier. Det är nödvändigt, herr talman, att sänka lönekostnaderna för många av dem som har svårt att komma in på arbetsmarknaden – absolut. Det är verkligen nödvändigt att göra det, och det gör vi också . Med de stöd som finns betalar en arbetsgivare väldigt lite i lönekostnad för en nyanländ. Jag tycker att det är väl motiverat. Jag delar inte uppfattningen att arbete med lönestöd inte skulle vara ett riktigt arbete. Det är en av de arbetsmarknadspolitiska insatser som man genom forskning och erfarenhet vet har bäst effekt: att människor får ett riktigt arbete med lönestöd. Väldigt många går sedan över till ett arbete utan lönestöd. Det tycker jag är bra. Att det första arbete som man får i är ett arbete med lönestöd ser jag inte som ett misslyckande. Däremot menar jag att det är på tok för få som går vidare till arbete och studier . har andelen börjat öka, trots att vi har många fler i etableringsuppdraget, men det är fortfarande en förfärande låg andel. Jag tycker inte att man kan acceptera att så många går vidare från etableringsuppdraget ut i arbetslöshet. Det är ett av skälen till att regeringen nu jobbar med förändringar av den etableringsreform som genomfördes av den gamla regeringen. Det finns delar i den som är bra, men det finns delar i den som inte är bra. Etableringslotsarna var en sådan sak, som vi har tagit bort. Jag tror att det var helt fel att satsa på samma åtgärd för alla oavsett bakgrund, till exempel utbildningsbakgrund. Vi jobbar nu också med andra förändringar av etableringsuppdraget för att skapa större flexibilitet och för att kunna öka andelen som går vidare till arbete och studier efter etableringsperioden. 11 (KD): Tack, statsrådet, för svaret! Jag tror ändå inte att vi är riktigt överens. När vi pratar om utbildning tror jag att vi alla är överens om att många som kommer hit behöver utbildning. En stor andel som kommer har dessvärre inte högre utbildning, inte ens gymnasial utbildning. Alla kommer inte heller, precis som Arbetsförmedlingen skrev i någon skrift, att kunna tillgodogöra sig den typen av utbildning. Vi behöver få in personerna snabbt i arbete. Man kan då titta på utbildningsinsatser. Jag tror att statsrådet har sett till exempel utredning av insatser. När man friställde personer fick de gå in i olika utbildnings- och arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det man kunde se var att det försenade inträdet på arbetsmarknaden. De som inte deltog i de här utbildningarna kom snabbare in i arbete. Jag har också själv börjat revidera och tänka på detta. Risken är att vi genom alla våra åtgärder låser in personer som faktiskt skulle kunna komma ut i arbete. Finessen med introduktionsanställningar, som vi föreslår från , är att det inte krävs att man först har varit arbetslös , si och så, eller att man är i en viss ålder, si och så. Det krävs inte att Arbetsförmedlingen administrerar introduktionsanställningen, utan detta gäller alla arbetsgivare som säger: Jag har ett jobb, men jag inser att du kanske inte kan språket. Du kanske inte förstår hur det här jobbet funkar. Vi ger dig en chans. Det är inget regelkrångel. Vi måste vara mycket mer flexibla och komma på nya idéer. Vi har inte råd att anställa arbetsförmedlare som ska ta hand om alla som har kommit. Vi måste hitta andra alternativ. Vi ska inte lägga oss i lönebildningen, men vi måste se till att hitta möjligheter. Det är precis det som vi föreslår när det gäller introduktionsanställning. Det handlar om att ge arbetsgivarna en möjlighet när de ser: Det kommer att ta än kanske för mig att fatta ett beslut om huruvida den här personen ska få fortsätta. Det kommer att ta . Vi vet att många har svårigheter att komma in på arbetsmarknaden, framför allt de som inte har någon högre utbildning. Här måste vi hitta det som vi kanske mer tycker handlar om ett snabbspår. Det som statsrådet säger om snabbspår är bra. Jag vet inte hur många som kommer in i snabbspår. Men från sida tror vi att det är bättre att underlätta för företagare att själva anställa. Jag tror också att vi behöver komma in mycket tidigare. Vi behöver komma in . Vi kan inte ha människor först i passivitet i väntan på ett uppehållstillstånd. Sedan går de in i alla arbetsmarknadspolitiska åtgärder . Efter fyra har jättefå kommit i anställning. Det går inte. Vi står inför en utmaning som är historisk, som jag tror att statsrådet själv sa i går. Inte sedan efter har vi haft en så här stor mängd nya personer som har kommit till . Låt oss vara öppna för olika insatser! föreslår mitt parti och min partiledare en form av ny anställning. Där är det mer stöd till kommunerna. Det är 6 200 tjänster för vårdservice. Det är ett sätt att försöka förenkla. Det gäller tjänster där inte sjuksköterskorna behöver involveras, utan andra servicenära vårdtjänster kan komma i fråga. Det här är någonting som det redan jobbas med ute på olika utbildningsföretag. Det skulle vara intressant att höra hur statsrådet ser på det. 12 Arbetsmarknadsminister (S): När man diskuterar med är det trevligt på många sätt. säger nu att inte vill att politiker ska lägga sig i lönebildningen. Jag välkomnar det. Det är mycket bra om vi kan vara överens om det. Jag är också helt överens om att vi måste minska regelkrånglet. Det är alldeles för svårt för arbetsgivare att använda de olika stöd som Arbetsförmedlingen har, och de är alldeles för många. Här behöver det göras förenklingar för att det ska bli enkelt att använda dessa. Men låt mig ändå påminna om att det var precis det här som den gamla regeringen införde. Det är faktiskt ganska mycket regelkrångel och väldigt många olika anställningsstöd. När den gamla regeringen styrde hade man en åtgärd inom etableringsuppdraget, och det var etableringslots. Det fick alla, och det blev hårt kritiserat. Och under den gamla regeringens tid hade man i princip inte tidiga insatser . Det ändrar vi . Vi ändrar på etableringsuppdraget. Vi har satsat stort på tidiga insatser. Jag tror att vi kommer att behöva göra ännu mer, så att man använder asyltiden på bästa sätt. Och vi har individualiserat det sätt som man möter människor på. Men jag välkomnar tonläget från . Jag tror och hoppas att vi kommer att kunna ha ett gott samarbete och utveckla mer när det gäller de många olika lösningar som måste till för att människor ska komma in på arbetsmarknaden. Eftersom de individer som kommer hit är väldigt olika och har väldigt olika förutsättningar måste också insatserna vara olika och individuellt utformade. Låt mig ändå få nämna en sak där vi skiljer oss åt. gör en jämförelse med uppsagda Volvoarbetare. Det är faktiskt väldigt stor skillnad jämfört med många av dem som kommer till . Det är som har en högre utbildning, en eftergymnasial utbildning. Det är som har en utbildning som motsvarar ungefär gymnasienivå. Och det är med en låg utbildning. Lite grovt kan man dela upp det på det sättet. När vi tittar på vilka grupper som deltar i utbildning ser vi att det är de högutbildade. De lågutbildade deltar nästan inte alls. vet vi att de som kommer hit är unga, mycket unga. Vi har en stor andel , och vi har en ännu större andel som går i skolan. Det är klart att vi ska satsa på utbildning för ungdomar. De ska jobba här under ett långt liv och kunna etablera sig här. Självklart är det rätt att satsa på utbildning. Det är inte den enda lösningen, men när jag ser på vilken låg andel som deltar i utbildning i etableringsuppdraget och när jag vet hur utbildningsbakgrunden ser ut blir jag lite förskräckt. Alla ska inte in i utbildning, men som deltar i utbildning är väldigt lågt givet att det är en ung befolkning som kommer hit och att många har en låg utbildningsnivå. Vi kommer att behöva satsa mer på utbildning. Men vi behöver också se att det ska vara enkelt för arbetsgivare att anställa och att det inte ska vara för dyrt eftersom arbetsgivaren ofta tar på sig uppdraget att lära upp i yrket, lära ut hur det fungerar på en svensk arbetsplats och träna språket. Självklart är det då rimligt att lönekostnaden är lägre än för en person som redan har dessa kompetenser. 13 (KD): Arbetslösheten bland utrikesfödda är nu medan den är för inrikesfödda. Det är en utmaning som är dramatisk, och där förväntar vi oss att regeringen agerar. Alliansregeringen gjorde en hel del olika insatser: instegsjobben, nystartsjobben och jobbskatteavdraget, som uppskattades av bland andra därför att det gav incitament till arbete. Vi införde en helt ny arbetsmarknad inom RUT- och ROT-tjänsterna. Där har regeringen backat och insett att vi kommer att behöva dem. Det är bra, men jag tror att vi kommer att behöva utveckla dem ytterligare. Statsrådet säger att vi måste satsa mer på utbildning och att det är synd att lågutbildade deltar väldigt lite i utbildningarna . Det är möjligt att vi kan få in fler i utbildningsinsatser, men vi måste klara den utmaningen utan att få för stora utgifter. Vi har redan fått öka budgeten med 25–30 miljarder för den invandring som vi hade . Om vi ska klara av att få servicen och hela välfärden att fungera måste vi få igång arbetsmarknaden även för dem som kommer hit och inte har någon typ av gymnasial utbildning. Vi måste få dem i arbete snabbt. Jag hoppas och tror att regeringen inser att det behövs en helt ny jobbsektor, och därför föreslår vi introduktionsanställningar. Vi tror att det är ett nytt sätt att minska regelkrånglet och se till att arbetsgivarna snabbt kan anställa till en lägre kostnad, utan att staten ska behöva vara med och finansiera. Vi har inte råd att gå in och finansiera alla tjänster, nystartsjobb, instegsjobb och så vidare. Släpp regelkrånglet, och låt företagarna själva få hitta olika anställningsmöjligheter för dem som kommer! 14 Arbetsmarknadsminister (S): Vi jobbar med att ta bort en del av det regelkrångel som infördes av den gamla regeringen. säger att den gamla regeringen gjorde många saker. Det gjorde den. Man satsade oerhört stort på skattesänkningar, och man lade väldigt många miljarder på att sänka arbetsgivaravgiften för ungdomar. Det var olika åtgärder som man sa skulle lösa arbetslösheten. Problemet var att de inte gjorde det, utan det är nu arbetslösheten sjunker, det är nu jobben växer till, det är nu tillväxten är stark och det är nu utrikesfödda i väldigt stor utsträckning får jobb. Det är den grupp som växer till i sysselsättning allra starkast, och det gäller särskilt utrikesfödda kvinnor. Det beror naturligtvis inte enbart på regeringens politik utan också på andra delar. Men man ska kanske vara lite försiktig med att slå sig för bröstet över en politik som faktiskt inte löste och hanterade arbetslösheten eller nyanländas etablering på arbetsmarknaden, trots att vi under den gamla regeringens tid hade väldigt många färre att arbeta med. Jag återkommer igen till att jag välkomnar tonläget från . Jag hoppas och tror att vi kommer att kunna en fortsatt konstruktiv dialog om de ytterligare åtgärder som kommer att behövas – den uppfattningen delar jag – inte minst för de personer som har låg utbildningsnivå med sig och som kanske inte ens har tidigare erfarenhet av yrkesarbete. Där måste det till särskilda lösningar. Tack för debatten! Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2015/16:495 om svängdörrsproblematiken 15 Försvarsminister (S): har frågat mig om jag ser några problem med övergångar mellan offentlig och privat verksamhet i allmänhet och inom den militära sektorn i synnerhet. har vidare frågat mig om jag anser att det finns skäl för att införa någon form av karens och om jag kommer att på något sätt verka för lagstiftning eller uppförandekoder i den riktningen. Jag vill inledningsvis framhålla att det finns många fördelar med övergångar mellan offentlig och privat verksamhet, såväl för den enskilde som för det allmänna. kan det leda till en risk för intressekonflikter av olika slag, till exempel när politiker och tjänstemän inom den offentliga sektorn väljer att efter avslutat uppdrag eller avslutad anställning börja arbeta inom företag eller intresseorganisationer som bedriver verksamhet på de områden där politikern eller tjänstemannen tidigare varit verksam. Det här gäller inte minst på försvarsområdet. Som regeringen också anfört i inriktningspropositionen bör behovet av och möjligheterna till att införa ett karenssystem för personal som lämnar statsförvaltningen till förmån för säkerhets- och försvarsindustrin ses över. Frågor om behovet av och möjligheterna till att införa karenssystem är dock inte begränsade till försvarsområdet. Det rör sig om komplexa principiella och rättsliga frågor som kräver en grundlig behandling. Regeringen har beslutat att ge en utredning i uppdrag att se över behovet av förändringar vad gäller förutsättningarna för statsråd och statssekreterare att efter det att de har lämnat sitt uppdrag respektive sin anställning ingå avtal om respektive åta sig vissa typer av anställningar och uppdrag. Om utredningen bedömer att det finns behov av förändringar ska den lämna nödvändiga författningsförslag eller förslag till andra åtgärder. Uppdraget ska redovisas . Regeringen kommer att återkomma till frågan efter det att utredningen har redovisat sina resultat. 16 (V): Tack för svaret! Jag tycker att det är bra och nyanserat på flera punkter, dock kanske med någon brist som jag återkommer till. Jag har ställt denna interpellation med anledning av det man brukar kalla svängdörrsproblematik, direkt föranlett av att den förre började arbeta för försvarskoncernen . Det blev klart efter det att han avslutade och muckade från sin långa karriär inom Försvarsmakten. som ÖB har Försvarsmakten förstås haft flera stora materielprojekt där stått som utvecklare och tillverkare, i tätt samarbete. har detta diskuterats och även uppmärksammats i en utan att några åtgärder har vidtagits i . Som sagt har flertalet däremot genom lagstiftning eller uppförandekoder infört restriktioner på detta område. Som jag påpekade i interpellationen är olika sektorer drabbade i varierande grad. Jag har sett det som särskilt viktigt att börja just med försvarsområdet. Som jag ser det finns tre skäl till detta. Det första är att mycket av naturliga skäl är omgärdat av sekretess i denna sektor. Det andra skälet handlar om det som lanserade: det militärindustriella komplexet. Det finns så många kopplingar mellan industri, militär, stat, gemensamma projekt och så vidare att gränsdragningen inte är lika tydlig som inom många andra verksamheter. Det tredje är väl bekant, nämligen att oerhört många vapenaffärer blir föremål för utredningar och ibland domar om mutor och bestickning. Det motköpssystem som finns är en företeelse som ofta leder till en del tvivelaktiga affärer där staten ofta är en aktör i både marknadsföring och avtalsskrivande och är inblandad på många olika sätt. Detta gör det särskilt viktigt här. har försvarsministern i sitt svar påpekat att regeringen påpassligt nog har beslutat tillsätta en utredning för att se över behovet av förändringar på det här området. Min väl kända blygsamhet gör att jag naturligtvis inte antar att det har något samband med interpellationen. Men man frestas ändå att citera det som tidigare kollegor, riksdagsledamöter, kunde läsa på en del milstenar när de var på väg till en riksdag vars makt alltmer hade kringskurits av enväldet. Det lär ha stått: ”Vad göras skall är allaredan gjort. I herredagsmän, reser icke så fort!” Problemet med utredningen är att ÖB:s snabba byte av sida inte träffas av utredningen, liksom att en del uppmärksammade tuvhopp fram och tillbaka mellan offentlig sektor och privat inte tas upp i utredningen. De frågor som jag fortfarande har till ministern är: Ser inga som helst problem till exempel med ÖB:s snabba karriärbyte? Varför är det inte ett bredare anslag i utredningen? 17 Försvarsminister (S): Jag tänker inte göra några kommentarer kring enskilda personer, hur de har hanterat sin situation och vilka uppdrag de har. Detta har diskuterats både i Försvarsberedningen och i samband med inriktningsbeslutet för Försvarsmakten . Jag har också i en tidigare interpellationsdebatt sagt att jag inom departementet har initierat en översyn när det gäller de här frågorna. I interpellationsdebatten sa jag också att det kan tänkas att man måste angripa just den här frågan i ett bredare perspektiv, och det är det regeringen slutligen har bestämt sig för. Utredningen omfattar inledningsvis statsråd och statssekreterare. Vi får väl se vad utredningsresultatet blir. Det är viktigt att det blir bra, med hållbara regelverk som också står sig i konfrontationen med verkligheten. Det handlar ju inte om att vi i förlängningen ska förbjuda den här typen av möjligheter att efter ett uppdrag som statsråd, statssekreterare eller chef inom den statliga förvaltningen kunna jobba inom den privata sektorn, för då rubbar vi den grundlagsenliga rätten till yrkesfrihet. Det är inte det som allt detta syftar till, utan det syftar till någon sorts rimlighet och balans. Eftersom detta har ett bredare anslag och en bredare effekt har vi från regeringens sida valt att gå fram på ett brett fält. När utredningen presenterar sitt resultat får vi väl återkomma när det gäller konkreta åtgärder. Jag menar att den debatt som har rört sig kring Försvarsberedningen och inriktningsbeslutet och inom försvarssektorn har varit en del i den samlade påverkan för att vi har kommit till detta beslut. Jag kan notera att regeringen har fattat det här beslutet och är beredd att titta på frågorna, vilket den förra regeringen inte gjorde. Det är klart att det finns många saker som man kan fundera på när det gäller de här bitarna. Även om det finns en tystnadsplikt utesluter den inte behov av ytterligare reglering. Det finns sådant som otillbörlig påverkan, om man har löfte om en anställning. Det finns informationer, kontakter och saker kring den här typen av bakgrunder som skulle kunna utnyttjas i ett negativt syfte, om man väljer att tänka de tankarna. I inriktningspropositionen har vi sagt att det nära samarbetet mellan industri och stat kan var skäl för att överväga särskild reglering. Karenstid kan där vara ett sätt. Som jag sagt tidigare får vi avvakta utredningen innan vi drar slutsatser. Det vi nu gör omfattar statsråd och statssekreterare. I ett senare skede får man se om man ska gå vidare. 18 (V): Självklart behöver vi inte diskutera enskilda personer. Men den person som jag refererar till var chef för en myndighet. Och när man ändå gör en utredning, varför begränsa den till statssekreterare och statsråd? Det är det ena problemet. Så till det andra problemet. Försvarsministern säger att man ska utreda behovet av förändringar. Men hur mycket behöver man egentligen utreda behovet av förändringar? Visst finns det en hel del svåra avvägningar att göra – jag håller med statsrådet om det. Principen att kunna söka varje anställning som är ledigförklarad är en viktig princip att upprätthålla. Men de flesta andra länder klarar av detta, så varför inte ? organs organ för korruptionsövervakning, Greco, har rekommenderat att införa regler för att undvika intressekonflikter i situationer där offentligt anställda övergår till privat sektor. har påpekat att det finns anledning för regeringen att pröva möjligheten att vidta lämpliga åtgärder vid övergångar, till exempel i form av en tidskarantän. Jag har redan tidigare hänvisat till i det här ämnet. Det finns flera förslag. för statsråd nämner . Vidare tar man upp förtydliganden om att myndigheten uppmärksammar problemet och tittar på möjligheten att träffa kollektivavtal om karantänsbestämmelser och överenskommelser för vissa nyckelpersoner och riktlinjer för anmälningsskyldighet när man söker eller förhandlar om en anställning som kan innebära en intressekonflikt. Man har även i det här sammanhanget diskuterat en rekommendation till lobbyorganisationer att tydligare redovisa vilka kunder och intressen som företräds, vilket inte har. Detta är som sagt inget nytt fenomen, utan det har, som försvarsministern själv säger, diskuterats i olika sammanhang, och då måste vi börja utreda behovet av förändringar för en mycket begränsad krets. Men varför då inte utreda bredare – inte om det finns behov av förändringar utan hur förändringarna bör se ut och dessutom för en bredare krets? 19 Försvarsminister (S): Vi har suttit i regeringsställning i ungefär , och vi tillsatte den här utredningen . Det känns lite grann som om närmast anklagar oss för någon sorts senfärdighet. Jag kan bara konstatera att det var en annan regering som satt , och det är väl där man får koncentrera den typen av debatt och känslor. Vi har valt att gå vidare när det gäller statsråd och statssekreterare. Jag utesluter inte att man kan gå vidare och utvidga detta till även andra typer av befattningshavare. säger att de flesta andra länder har klarat av detta. Jag har inte överblick över alla länder som han säger har klarat av detta. Men jag kan konstatera att vi griper oss an frågan inte utifrån att vi inte ska göra något utan utifrån att det finns ett behov av att ”säkerställa att intressekonflikter inte uppstår och att förtroendet för statsförvaltningen inte skadas när statsråd och statssekreterare efter avslutat uppdrag respektive avslutad anställning åtar sig andra anställningar eller uppdrag”. Det är alltså distinkt formulerat: ”säkerställa att intressekonflikter inte uppstår”. Det är liksom ingen allmän terapeutisk övning, som vi gör i syfte att bara visa upp att vi ska ha en utredning för utredningens egen skull, utan det finns ett syfte bakom. Det kan vara bra att börja från vad vi kan kalla den högsta toppen och se vilken typ av regelverk vi får fram där, för att sedan överväga – jag ska inte gå några händelser i förväg – om man i nästa steg ska gå vidare. Jag ser att det finns många saker som det kan finnas anledning att balansera. Men det gäller också att göra sakerna på ett grundligt, genomförbart och realistiskt sätt och inte hasta iväg, så att man, när man väl skrider till verket, får göra om vissa delar av det man har satt i sjön eller konstatera att man har skapat ett system inte riktigt tål konfrontationen med verkligheten. Det är sådana aspekter som gör att vi väljer att gå fram på det här sättet. Jag tror inte att vi har olika meningar i grunden men kanske om takten, tillvägagångssättet och metodiken. Men vi tar oss i alla fall an den här frågan seriöst och med allvar och återkommer med mer konkreta uppfattningar när utredningen har genomförts. 20 (V): För att det inte ska bli något missförstånd ska jag säga att jag inte tycker att det tar alltför om en regering som har tillträtt efter valet nu tar initiativ i frågan. Det är inget problem med det, däremot när initiativet består i att man ska se över behovet av förändringar. Vid det här laget tycker jag att det borde vara ganska klarlagt att det finns behov av förändringar. Man borde formulera detta på ett helt annat sätt.