prot · H309123 · 2016-06-20 00:00:00 — Därför tror jag inte att vi kan ha någon enskild strategi för att ta de här satsningarna vidare, utan vi måste se på varje satsning för sig och titta på vad den har gett och vilka lärdomar man kan plocka upp. Regeringens ambitioner när det gäller att ha mycket mer jämställdhetsintegrering och jämställdhetsbudgetering ska också ta arbetet framåt på ett tydligare och mer långsiktigt sätt. Jag tänkte passa på att svara på en annan fråga som ställde här tidigare, nämligen vad jämställdhetsbudgetering egentligen innebär – man hör ju så många fina ord. Det innebär att ta steg för att säkerställa att budgetpolitikens jämställdhetseffekter synliggörs i underlag inför budgetbeslut. Det betyder alltså att vi får en återkoppling på om de förslag som ligger på bordet leder till mer eller mindre jämställdhet. Det gör att det blir lättare att fatta rätt beslut på jämställdhetsområdet. Det innebär också en omfördelning av inkomster och utgifter för att främja jämställdheten. Om vi börjar prata mer om jämställdhetsbudgeteringen och har den med oss, så som vi kommer att se nu i regeringens budgetpropositioner framöver, kommer det här att bli tydligare. 101 (KD) replik: Vad jämställdhetsbudgetering är vet jag. Jag har hållit på med jämställdhetsfrågor , så gender budgeting och allt det som vi diskuterar på både internationell och svensk nivå vet jag vad det är. Det jag undrar är: Var är jämställdhetsbudgeteringen? Var kan jag läsa den tydligt och klart? När kan jag säga till medborgarna att vi nu har en jämställdhetsbudgetering? På vilket sätt kan jag tydligt ange det till medborgarna? Det skulle vara intressant att veta. När det gäller jämställdhetssatsningarna känner jag mig orolig. Det är därför jag tyvärr förlänger debatten, herr talman. Det regeringspartierna gör är att man räknar upp saker som handlar om jämställdhet. Det har vi gjort ; man kan plocka olika saker som handlar om jämställdhet. Men vad är strategin? Hur tar vi de här 2,6 satsade miljarderna på jämställdhetsområdet vidare i konkreta och bestående åtgärder? Det är mina frågor till . Att räkna upp olika saker och olika satsningar är lätt. Men på vilket sätt har ni en strategi för att följa upp de satsningar som gjordes under Alliansen? Vi kan inte låta av våra skattepengar gå om intet. måste vi konsolidera och se till att det finns en struktur. Det jag efterfrågar här från är: Finns det en samlad strategi på jämställdhetsområdet som sedan skulle kunna utvärdera i nästa steg? 102 (MP) replik: Det har väl varit tydligt att vi inte har någon samlad strategi för Alliansens jämställdhetssatsningar. Vad jag försökte säga tydligt men som antagligen inte gick fram var att vi naturligtvis kommer att dra lärdom av det som gjorts för att kunna gå vidare. Precis som med alliansregeringens satsning visar den här regeringen att jämställdhetsfrågorna är otroligt viktiga. Det visar man inte minst genom att man har fastslagit att man är en feministisk regering. Jag tror inte att det finns några enkla svar, precis som det inte har gjort det förut. Men en del av det som tog upp är att det saknades struktur i Alliansens satsningar. Då är det viktigt att man tittar på hur man får in de delar som har varit bra och visat sig leda till positiva effekter i arbetet som förs framåt så att det inte blir tillfälliga satsningar utan en inriktning för en hållbar jämställdhetspolitik där man tar vara på de erfarenheter som har gjorts. 103 (V): Kan rättvisa gå för långt? Är det att gå för långt när vi kvinnor kräver lika lön för likvärdigt arbete? Är det att kräva för mycket när vi säger att vi kvinnor ska ha samma tillgång till makt som män? När vi kvinnor kräver att äga rätten till våra egna kroppar efter brutala övergrepp och gruppvåldtäkter där männen friats – är vi i otakt med samtiden då? dog , , efter en brutal misshandel utförd av en man som hon hade haft en kortvarig relation med. dödas i genomsnitt 17 kvinnor av en man som de har eller har haft en relation med. anmäldes omkring 17 000 misshandelsbrott där gärningsmannen var i nära relation med offret. Det här är dessvärre inget nytt fenomen. anmäldes också 18 100 sexualbrott. kom domen angående den så kallade färjevåldtäkten. De åtalade männen friades, då kvinnan inte ansågs tillräckligt berusad för att ha varit i en särskilt utsatt situation och för att hon hade gått in frivilligt i hytten. Männens försvarsadvokat uttryckte dessutom att det hade förekommit en massa gruppsex på båten. Det här är bara två fall, och det är två för många, som visar att rätten till våra kroppar, kvinnors kroppar, inte är självklar och är ifrågasatt. Det är en kultur som måste brytas. Jag tror att vi alla här har fått åtminstone ett brev från medborgare med ämnesrubriken: ”Vill du ha min röst?” Jag vill ta tillfället i akt att svara alla de här mejlskrivarna. Hej och tack för ditt mejl och för att du lyfter denna otroligt viktiga fråga! Jag svarar inte dig för att jag vill ha din röst utan för att du ska veta vad vi gör och att det finns partier och politiker som arbetar för att det som hände aldrig ska kunna hända igen. Mäns våld mot kvinnor är ett stort samhällsproblem. misshandlas kvinnor fysiskt, psykiskt och sexuellt och ibland så allvarligt att det leder till döden. Tusentals kvinnor och barn söker skydd på landets kvinnojourer . Var femte vuxen kvinna i har i sitt liv utsatts för allvarligt sexuellt våld. Vart tionde barn tvingas uppleva pappas våld mot mamma. Brå uppskattar att runt 100 våldtäkter begås . av förövarna är män och killar, och det är framför allt kvinnor som utsätts för våldtäkterna. har en politik både för ökad jämställdhet och för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Här är några av våra viktigaste förslag:  Vi vill att regeringen tar fram en handlingsplan mot våldtäkt och sexuellt våld med en kartläggning av vilka områden som behöver förbättras och förslag på konkreta åtgärder.  Vi vill motverka destruktiva maskulinitetsnormer genom att aktivt och systematiskt arbeta med frågor som rör makt och kön. Det är ett av de viktigaste och mest verkningsfulla sätten för att motarbeta stereotypa könsroller, minska det sexualiserade våldet och skapa förutsättningar för ett mer jämställt samhälle.  Vi vill att en tillsätts som ska se över varje fall där en kvinna mördats eller misshandlats till döds av en närstående man.  Stärk kvinnojourerna! Kvinnojourerna har länge behövt både tillräcklig och kontinuerlig finansiering för att kunna bedriva ett fungerande arbete på lång sikt. I årets statsbudget finns pengar avsatta för att kunna ge kvinnojourerna stabilare och mer långsiktig finansiering. Det är ett resultat av krav på och förhandlingar med regeringen.  Inför ett samtyckeskrav och ett oaktsamhetsbrott i våldtäktslagstiftningen! Med ett oaktsamhetsbrott kan vi utan att sänka beviskraven få fler fällande domar. Vi kan inte ha ett samhälle som säger att handlingar är okej för att en man inte förstår att ett nej är ett nej.  Kvinnor som utsätts för våld av närstående ska kunna bo kvar i det egna hemmet. Vi anser att mer fokus bör sättas på våldsutövaren och framför allt på barnens behov. Det är våldsutövaren som begår brott som faller under allmänt åtal och som följaktligen bör ta konsekvenserna. Med vänlig hälsning . Det patriarkala våld och förtryck som begränsar kvinnors handlingsfrihet och kontrollerar kvinnors sexualitet är en akut fråga. Mäns våld mot kvinnor är kopplat till den ojämlika fördelningen av makt mellan könen i samhället. Den skeva maktfördelningen underlättar för män att bruka eller hota om våld mot kvinnor. Det är en social kontroll som beskär kvinnors livsutrymme. Arbetet för att stoppa våldet och ge våldsutsatta skydd och stöd måste ske utifrån insikten om att våldet har sina rötter i den rådande patriarkala samhällsstrukturen. Kvinnoförtryck tar sig uttryck i olika former, och det behövs olika kunskaper och åtgärder för att bemöta och bekämpa det. är det Pela dödades. Trots att kunskapen är större än då har samhället inte agerat tillräckligt kraft-fullt. Kunskaperna om hedersförtryck har varit ytterst bristfälliga. De måste stärkas på flera områden och håll. Men det har också hänt saker som har gått i rätt riktning, som jag nämnde förut. Resurserna till tjej- och kvinnojourerna har tack vare stärkts och permanentats. Det är inte längre möjligt att gifta sig om man är . Äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskapsresa är nya brott i . För att inte underminera lagens normerande effekt och för att sådana äktenskap strider mot grundläggande värderingar om mänskliga rättigheter är det av stor vikt att vara konsekvent i att inte erkänna tvångsäktenskap eller utländska barnäktenskap. Därför finns det ett behov av nationella riktlinjer för hur svenska myndigheter ska agera när unga gifts bort utanför landets gränser. vill hävda att den förra, borgerliga, regeringens reformer bidrog till ökade förutsättningar för ekonomisk jämställdhet och pekar särskilt på jobbskatteavdraget. Det är ändå lite speciellt. Jag skulle hävda att den borgerliga regeringen gav oss en jämställdhetspolitisk backlash. Alliansregeringens skattesänkarpolitik gynnade nämligen välavlönade män på många kvinnors bekostnad. Inkomstklyftan mellan män och kvinnor ökade under som statsminister. För att få fokus på jämställdheten och kunna leverera konkreta resultat vill vi inrätta en jämställdhetsmyndighet med ansvar och mandat att styra mot jämställdhet igen. Som många förutspådde blev nedläggningen av JämO, som självständig myndighet, och verksamhetens uppgående i nya ett rejält misslyckande för jämställdheten. Allt förebyggande arbete har, får jag nog säga, lagts i träda. DO har fått ägna sig åt enskilda diskrimineringsärenden. Det är väl gott så, men det är alldeles otillräckligt. föreslog i sin utredning en jämställdhetsmyndighet. Det blev inte så, för sedan tillträdde som bekant regeringen . presenterade sina förslag, där bland annat inrättandet av en jämställdhetsmyndighet ingår. Jag hoppas att vi snart ska kunna se ett sådant förslag från regeringen. Vi i anser att feminismen måste få ta sin rättmätiga plats i samhället, och ett steg på vägen är en jämställdhetsmyndighet. Ett skäl till detta handlar om att faktiskt belägga hur verkligheten ser ut. Det finns stora behov av underlag, relevanta studier och forskning. Men det handlar också om styrningen av samhällets jämställdhetssträvanden. En jämställdhetsmyndighet ska vara närvarande inom alla samhällssektorer och påverka både statsförvaltningen och de kommunala organen och landstingen. Jämställdhet och feminism, eller bristen på det, påverkar alla områden, såsom hälsa, välfärd, arbetsmarknad, pensioner, rättsväsen och klimat. Jämställdhet är inte bara ett mål utan också ett medel för att uppnå ett samhälle där kvinnor och män verkligen har samma makt och möjlighet att påverka samhället och sina egna liv. Löneskillnaden mellan kvinnor och män är . Det innebär att kvinnor arbetar gratis och . Män har som vanligt betalt . Så har det sett ut . Min egen dotter kommer att vara pensionär innan lönegapet mellan kvinnor och män stängts. Den här lönediskrimineringen är fullständigt oacceptabel. Det måste bli ett slut på den ovärdiga lönediskriminering av kvinnor som pågått i decennium efter decennium. En central fråga är föräldraförsäkringen och att den individualiseras. Jag välkomnar att även LO nu har anslutit sig till det kravet. En viktig del för att man ska uppnå jämställdhet är att kvinnor ska kunna delta i arbetslivet på samma villkor och med samma förutsättningar som män. arbetar fler kvinnor ofrivillig deltid, vilket innebär att lönegapet i verkligheten är mycket större. Det är bra att vi nu har slagit fast att heltid ska vara norm. Lönekartläggningar har varit ett bra verktyg för att påverka och förändra osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män. tog den borgerliga regeringen bort kravet på företagen att göra årliga lönekartläggningar. Det ändrades till att dessa bara skulle göras . har den här regeringen, efter tillkännagivande från , föreslagit att lönekartläggning återigen ska genomföras . Det är bra. I den svenska modellen sköts löneförhandlingar av parterna i avtalsförhandlingar. Det är en modell vi värnar om. Vi kan dock konstatera att de strukturella löneskillnaderna mellan mansdominerade yrken och kvinnodominerade yrken inte rubbats trots uppställda målsättningar i flera avtalsrörelser. Det har blivit tydligt att det statliga tolkning av det så kallade märket, det vill säga den procentsats för löneökningsutrymmet som sätts av industribranschens förhandlingar, är en del av problemet. menar att uppdrag måste förtydligas, så att det klart framgår att en ansvarsfull lönebildning innefattar en utjämning av de strukturella löneskillnaderna mellan kvinnodominerade yrken och mansdominerade yrken. Det är inte rimligt att balans på arbetsmarknaden innebär att alltför lågt avlönade kvinnor i välfärds- och servicejobb alltid förväntas hålla en distans till mer mansdominerade yrkesgrupper. Det är just detta som i huvudsak är strukturell lönediskriminering. Vi kan inte ha en statlig myndighet som motarbetar jämställda löner mellan män och kvinnor. ifrågasätter att ska ha som huvuddirektiv att upprätthålla industrin som löneledande. Vi vill ge i uppdrag att arbeta aktivt för jämställda löner. Annars bidrar till den exploatering av kvinnors arbete som sker. När kvinnor som redan befinner sig långt ned i lönepyramiden pressas ännu längre ned av vinstjagande företag är det ovärdigt att statliga myndigheter spelar med i stället för att vara den viktiga motkraft som man borde vara. Jag står bakom samtliga våra reservationer, men jag yrkar bifall bara till reservation 8. 104 (SD) replik: Vanligtvis tycker jag inte att det är lämpligt att ta upp enskilda fall som grund för diskussioner i kammaren, men eftersom det nu ändå lyfts upp från håll måste jag ändå beröra fallet . kommer vi att lämna vårt utskott och snarare gå in på justitieutskottets område. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att sida vill hävda sig vara de som gör mest för att verka för att det som hände inte ska inträffa igen när faktum är att den man som bragte om livet varit dömd tidigare och faktum är att förespråkar halvtidsfrigivning och sänkta straff på så oerhört många olika håll. Min första fråga till , herr talman, är om hon mot bakgrund av det hon har anfört här och som löfte till alla dem som undrar vad man ska göra för att förhindra att det som hände sker igen är beredd att kämpa internt inom så att man äntligen kan släppa sin naiva tro på att tidiga frigivningar kan göra skillnad. Min andra fråga är: Vad kan man göra för att säkerställa att personer som är dömda för grov misshandel eller andra grova våldsbrott inte ska släppas ut om det finns risk för återfall? 105 (V) replik: Jag sa i mitt anförande flera saker som jag tror och tycker är viktiga för att vi ska kunna förebygga mäns våld mot kvinnor. Det handlar dels om insatser när det väl har skett, det vill säga satsningar på kvinno- och tjejjourer, dels om att vi behöver ta tag i det som är det stora problemet, nämligen att män tror sig ha rätt till kvinnors kroppar. Det kommer vi inte att komma åt bara genom att ha lite strängare straff, utan det vi behöver är ett rättsväsen, alltifrån de poliser som tar emot anmälan till domstol som sedan ska döma, som förstår att kvinnor faktiskt äger rätten till sin egen kropp. Det är nämligen det som vi ser fallera : Rättsväsendet behandlar män som om de vore dumma i huvudet, som om de inte förstår att ett nej är ett nej. Det är det grundläggande problemet i vårt rättsväsen, och det är denna kultur som vi behöver bryta. 106 (SD) replik: Det finns problem på många håll i samhället, absolut. Men åtminstone jag ser att inte alla män alltid behöver tillrättavisas. Åtminstone jag tycker att vi definitivt bör säkerställa att när vi vet att någon, vare sig det är en man eller kvinna, tar till våld, tar sig rätten till andra människors kroppar så ska vi inte behandla den personen milt. Men det är det man förespråkar här. I stället för konkreta åtgärder emot konkreta förbrytare pratar man om att insatser ska göras mot alla män generellt. Jag tror att man måste inse att man även bör jobba konkret. I en tidigare debatt tog jag upp ett annat exempel på konkreta fall. Det var i ett replikskifte med , och det jag talade om då var vad man vill göra åt alla de kvinnor som påtalar att de inte känner sig trygga på asylboenden, eftersom det finns ett överskott av företrädesvis män från länder med betydligt större problem avseende hur man ser på kvinnor som fortsätter att ta sig friheter med kvinnors kroppar och andra personer på dessa boenden. Det svar jag fick där och då var att det ska vara samma slags insatser som gäller mot kvinnovåld i allmänhet, och man hänvisade till kvinnojourer. Min fråga är om delar bilden att de kvinnor som har flytt till i tron och förhoppningen att kunna få leva i frid och ro här åter ska förvisas till att fly och gömma sig på kvinnojourers boenden, eller om man faktiskt är beredd att ta till åtgärder mot de män som tar sig hit och fortsätter att förtrycka kvinnor på asylboenden. 107 (V) replik: från gör det som väldigt ofta görs och säger att det inte är alla män. Nej – har jag påstått att det är alla män? Men jag menar att män faktiskt har ett ansvar. När av förövarna när det gäller våld mot kvinnor är män går det inte att säga att det inte är mäns ansvar. Jo, det är mäns ansvar! Det är mäns ansvar, och det är därför vi också måste ha en lagstiftning som förändrar attityder. Det är anledningen till att är för en samtyckesreglering i sexualbrottslagstiftningen. Vi vill införa ett oaktsamhetsbrott när det gäller våldtäkter för att vi ska kunna få fler fällda i den typen av brott så att det inte blir som i fallet med färjevåldtäkterna där en kvinna var inträngd i en hytt med flera män, att man bara kan säga: Jag förstod inte att hon inte ville ha sex. När det gäller de kvinnor som har vittnat om hur de blivit misshandlade och utsatta för övergrepp på asylboenden tycker jag att det som är anmärkningsvärt är att varken personal eller polisen har tagit det på allvar. Det är det som jag tycker är det grundläggande problemet vi ser rakt igenom hela vårt svenska rättssamhälle: att man inte tar mäns våld mot kvinnor på allvar och att männen kommer undan. Det är det som är det grundläggande problemet i den svenska kulturen och i det svenska rättssamhället. 108 (M) replik: Med anledning av att refererade till kunde jag inte låta bli att ta replik. Jag skulle vilja säga att alliansregeringen gjorde en hel del reformer som stärkte kvinnors ekonomiska jämlikhet på arbetsmarknaden och som stärkte kvinnors frihet över huvud taget på arbetsmarknaden. Det tog inte upp. För det första fattade vi beslut om en av de största jämställdhetssatsningarna – 2,6 miljarder – som någonsin har gjorts här i riksdag. Huvuddelen av de pengarna gick till arbetet mot mäns våld mot kvinnor. Att säga att den föregående regeringen inte gjorde någonting är därför bara lögn, herr talman. Vi genomförde även andra reformer som regeringen med hjälp av Vänstern nu drar tillbaka. Därmed undandrar de möjligheter för kvinnor att komma ut på arbetsmarknaden. Vi har exempelvis jobbskatteavdraget, som har ökat den ekonomiska friheten. Det har gett till exempel en sjuksköterska, en polis och en barnmorska en månadslön mer , och det är inte lite. Men detta vill ni rulla tillbaka. RUT-avdraget som ni hatar så himla mycket vill ni försämra. Men tack vare detta avdrag har kvinnor som arbetar kunnat arbeta mer. Det gillar ni inte heller. Vi står för jämställdhet, och vi står för jämlikhet mellan män och kvinnor. Var befinner sig Vänstern när man ska justera straffsatserna för brott som män begår? Hur ställer de sig där? Röstar de för hårdare straff, eller röstar de emot det? 109 (V) replik: När vi pratar om den ekonomiska jämlikheten vill från återigen hävda att det är jobbskatteavdraget som har gjort det mer jämställt. har räknat på detta, och har räknat på detta. Det man kom-mer fram till är att jobbskatteavdraget är det som har ökat inkomstskillnaderna, inte bara mellan män och kvinnor utan också mellan fattiga och rika. Det är jobbskatteavdraget som har gjort att klyftorna har ökat snabbast i . Det vill man nu få kredd för. På vilket sätt? Vad har ni för belägg? Det finns ingen som säger att ni har rätt. Jobbskatteavdraget, oavsett vad ni vill fantisera om, gynnade välavlönade, välbärgade och rika män. De var de enda vinnarna av jobbskatteavdraget – inga kvinnor. halkade dessutom under er regeringstid ned från första plats som världens mest jämställda land till fjärde plats. På vilket sätt kan ni hävda att ni har varit något slags jämställdhetens riddare? 110 (M) replik: Jag kan bara konstatera att alliansregeringen satsade mer än någon annan regering på jämställdhetsområdet. Precis som vi hörde tidigare i debatten kan jag konstatera att regeringen kanske satsade 20 miljoner för ökad jämställdhet. Alliansregeringen satsade 2,6 miljarder. Den viktigaste frågan i satsningen är hur denna regering ska se till att de goda exemplen kan bli bestående. Det är mycket intressant att veta hur ställer sig till det. Den tidigare alliansregeringen gjorde en kraftsamling mot våld i nära relationer och tillsatte en nationell samordnare. Samordnaren tog fram ett femtiotal förslag som överlämnades till regeringen, men vi har ännu inte hört hur regeringen ska agera i fråga om de förslagen. säger mycket, men hur agerar ni egentligen när det gäller jämställdhet mellan män och kvinnor? Vad gör ni för de utsatta kvinnorna i förorten? Berätta för mig! 111 (V) replik: Jag har hört flera av de borgerliga företrädarna nämna de pengar som satsades i regeringen. Men det är inte bara summan pengar som är det viktiga utan vad summan får för utfall – eller hur? När man pratar om ekonomisk jämställdhet har utfallet varit att inkomstklyftan har ökat och löneskillnaderna har ökat under den borgerliga regeringen. Det är utfallet. Det spelar inte så stor roll hur mycket pengar ni säger att ni har lagt i detta när utfallet blev dåligt. Då gjorde ni fel. Jobbskatteavdraget var den största orsaken till att det hände. Sedan har vi frågan om människor i utsatta områden. En av de viktigaste åtgärderna för att komma åt våld mot kvinnor – det är något som Brå visar på – är att titta på ekonomiskt svårt utsatta områden där mäns våld mot kvinnor är mer omfattande. Naturligtvis finns våldet i alla samhällsklasser, men det är i de områdena som det är mest förekommande. Därför är det oerhört viktigt att satsa på att människor får möjlighet att styra över sina liv. De ska ha bra jobb med sjysta villkor och bra löner. Det leder till ökad jämställdhet. Tyvärr har det funnits en blå regering som har ökat klyftorna i samhället. Med det ser vi också konsekvenserna. Vi behöver ett samhälle som håller ihop. Då måste vi satsa på att minska skillnaderna. gör mycket av det i förhandlingarna om budgeten med regeringen. 112 (L) replik: Jag lyssnade med intresse på anförande för att höra hur hon resonerar om frågan om hedersrelaterat våld, inte minst med tanke på att frågan har debatterats internt i . Jag och många med mig, även många i , ser hur frågorna debatteras alltmer i och blir allt viktigare för oss att förhålla oss till för att vi ska kunna bygga ett inkluderande och mer rättvist framöver, där vi inte sviker, inte minst, unga tjejer och även killar som lever i stor utsatthet till följd av hedersrelaterat våld och förtryck. berörde frågan lite. Jag vill ändå mot bakgrund av den debatt som har varit be henne utveckla resonemangen om hur ser på frågan. En partikollega till , , skrev i att det är många kvinnor som är mycket oroliga över utvecklingen i och hotet mot jämställdheten där. Är inte en del av ? Gäller inte reglerna här?