prot · H30959 · 2016-01-27 00:00:00 — Att slå sig samman och driva en kvarn, ett mejeri, ett slakteri, en butik eller en inköpsförening har varit ett sätt att stärka den enskilde gentemot systemen, om det så är storkapitalet, staten, staden eller landsbygden. Försäkringsbolag och banker startade en gång – och drivs – som ekonomiska föreningar. Jag och tycker att det är bra att vi med den här lagen ger dessa föreningar möjlighet att driva sin verksamhet i dotterbolag och att vi anpassar lagen till modern kommunikation, till exempel också genom att ge möjlighet att ta in insatsmedlemmar i den ekonomiska föreningen. väljer många människor kooperativet som grund för sitt företagande. Som framgår av betänkandet och som har sagts tidigare är det närmare 15 000 ekonomiska föreningar som finns registrerade hos . Associationsformen ekonomisk förening har en låg tröskel, där det enda du behöver är ett insatskapital, din kompetens, ditt engagemang och ditt arbete, ett behov du har och en nytta du kan erbjuda och som du vill och kan dela med andra. Modernisering av lagen om ekonomiska föreningar Förskolor är ett exempel. Secondhandbutiker, hantverk, sociala företag, vindkraftskooperativ, bostadskooperativ, byggemenskaper, specialister inom sjukvård, ingenjörer och jurister är andra. Många är exemplen på moderna och nystartade ekonomiska föreningar och arbetskooperativ. Coompanion, med sin lokalt och regionalt förankrade organisation, är kooperationens paraplyorganisation. och Alliansen har lyssnat till dem när vi föreslår ett tillägg och begär att regeringen ska återkomma med ett förslag och utreda ytterligare reformer av lagen om ekonomiska föreningar. Vi och Coompanion ser att det finns en risk att medlemmar – i stället för att långsiktigt bygga upp kapital och investera i sitt företag – väljer att ta ut vinsten i form av lön och ersättningar. Skälet till det kan vara att det inte har varit tillåtet att ta ut ett större kapital när du lämnar kooperativet än vad du har satt in. Det är detta vi vill ändra på. Man frågar sig: Varför är regeringspartierna och Vänstern emot möjligheten för medlemmarna att själva bestämma om hur det egna kapitalet ska användas? Den utredning som har legat till grund för regeringens proposition vill se möjligheter för föreningar att i sina stadgar – om medlemmarna är överens – skriva in möjligheten för den enskilde medlemmen att ta ut ett större kapital än det nominella värdet när man en gång lämnar verksamheten, oavsett skäl. Det är svårt att förstå varför regeringspartierna och Vänstern vill hindra detta. Är man orolig för att de stora, affärsdrivande kooperativa företagen plötsligt står utan medlemmar och utan kapital därför att medlemmarna ser hur förmögenheten har vuxit utan att den har kunnat komma dem till del? Är man orolig för att den sortens ekonomiska makt från medlemmarnas sida ska ge dem ett inflytande och hindra omfattande affärsverksamhet i bolaget? Det är inte och Alliansen, för det handlar inte om dem, utan det handlar om arbetskooperativen, vars medlemmar ofta är beroende av föreningen för sin försörjning. För dem är det en frihet och en möjlighet att själva få bestämma. Just det är grunden i kooperationen: Medlemmarna bestämmer tillsammans. Med kravet på enighet i stämmobeslutet om stadgar minskar risken för att en enskild skulle kunna sätta hela företaget på obestånd, som det har beskrivits i ett tidigare anförande, därför att en grupp medlemmar skulle bestämma sig för det. Vårt förslag är exakt detsamma som utredningen förespråkar och som och har varit inne på, nämligen att huvudregeln ska vara att endast insatskapitalet kan återbetalas, men med ett undantag för just arbetskooperativen. Där ska det finnas en maximigräns som baseras på summan av medlemsinsatsen och medlemmens andel av föreningens fria egna kapital. invänder regeringspartierna och säger att den möjligheten redan finns genom insatsemission, men det är inte riktigt samma sak. Enstaka beslut om insatsemission betyder inte att medlemmen kan räkna med att få ut sin del av värdetillväxten. , , har lyssnat på Coompanion, som menar att det just i arbetskooperativ, där medlemmen är beroende av föreningen för sin försörjning, behövs en förutsebarhet och att möjligheten att få ut mer än medlemsinsatsen skulle göra arbetskooperativ till en mer attraktiv form av företagande. Därför har vi lagt det förslaget. Modernisering av lagen om ekonomiska föreningar Det är en styrka för och för hela landet när konsument- och producentkooperationen och deras företag inom skog och livsmedel är framgångsrika. Svenska livsmedel och svenskt hållbart skogsbruk är föregångare i världen och ska så förbli. Det miljövänliga svenska jord- och skogsbruket är bra för klimatet. Det ger det bästa djurskyddet och de bästa produkterna. Dessutom är det en god affär för medlemmarna, förutsatt att de också får bra betalt för mjölken, massaveden, grönsakerna och säden. Det finns alltså ingen oro, åtminstone inte från jordbrukare och skogsägare, över att vi vill förbättra förutsättningarna för arbetskooperativ att växa, skapa jobb och bli framgångsrika. Slutligen välkomnar en modernisering av lagen om ekonomiska föreningar. Det är hög tid att vi fattar detta beslut. Om fattar detta beslut är utredningen, som sagts tidigare, redan gjord. Den ligger som underlag för debatten . Det borde vara enkelt till och med för regeringen att snabbt återkomma till med en författningstext i linje med vad en majoritet här vill se, nämligen en lagreglering om återbetalning av medlemsinsatser som möjliggör en utbetalning av högre belopp än det nominella värdet av insatt kapital till arbetskooperativ. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och därmed till detta förslag. 49 (L): Vi i Liberalerna anser att det måste löna sig att starta och driva företag. behöver fler företagare, oavsett om det är fråga om ett kooperativ, ett småföretag, ett handelsbolag eller globalt verksamma storföretag. Det är faktiskt företagen som utgör grunden för vårt välstånd. Därför behöver vi i ett konkurrenskraftigt företagsklimat som vårdar de befintliga företagens förutsättningar och skapar möjligheter för att så många som möjligt ska kunna starta nya företag. Under Alliansens tid vid makten fick vi faktiskt högre skatteinkomster som vi sänkte skatten på arbete. Det berodde givetvis på att vi gjorde det mer lönsamt att driva företag, att vara flitig och att arbeta hårt, bland annat genom RUT-reformen som gjorde att många människor som inte hade arbetat kom in i jobb. En företagarvänlig agenda leder faktiskt, enligt oss liberaler, till en starkare välfärd. Vad är välfärd? Jo, det är att bekosta skolor, bekosta sjukvård och att bekosta många andra saker. Man kan lyckas med att vara företagarvänlig som man bekostar en bra välfärd. Vi i Liberalerna välkomnar därför propositionen, men särskilt utskottsbetänkandet med en modernisering av lagen om ekonomiska föreningar. Kooperativa rörelser bidrar starkt till ekonomi. De skapar jobb och stärker konsumentmakten genom att göra det möjligt att gå samman i till exempel inköpsföreningar. Modernisering av lagen om ekonomiska föreningar Vi liberaler anser att en modernisering av lagen om ekonomiska föreningar kommer att förbättra kooperativs möjligheter att bedriva verksamheter, och det gäller särskilt att lagen anpassas till de villkor som gäller enligt aktiebolagslagen. Det ska enligt oss helt enkelt vara lika smidigt att driva kooperativ som det är att driva ett företag – ett aktiebolag. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på de rödgrönas reservation med anledning av motionen. SOU 2010:90 handlade just om denna lag om ekonomiska föreningar. Där föreslogs dispositivt att om samtliga röstberättigade medlemmar är ense om det ska det kunna införas stadgebestämmelser om att en avgående medlem har rätt att få ut ett belopp som överstiger det nominella beloppet, det vill säga att om alla är överens kan man faktiskt få med sig den värdestegring som man har haft. Regeringen har i propositionen föreslagit att det över huvud taget inte ska finnas någon sådan möjlighet. Jag förstår faktiskt inte varför. Jag tycker att det är helt knäppt, om jag ska vara ärlig. Jag tycker att det är jättebra att och faktiskt såg den brist som fanns och fick med sig hela Alliansen på detta förslag. har tidigare också nämnt en av våra liberala förebilder i , nämligen , som även är känd som fröken . Det finns även andra människor som är värda att nämna, bland andra , som var första kvinnliga riksdagsledamot och liberal och , som också var liberal och medlem i vårt parti. Men var fröken . Hon var medlem i det liberala partiet och tillhörde den starkaste delen i den svenska rösträttsrörelsen. Hon var ordförande för den förening som drev frågan om kvinnlig rösträtt. Men hon var också ordförande för ett matkooperativ som hette Svenska Hem, där kvinnor gemensamt gick in med egna andelar för att få billigare mat. Hade kunnat göra det ? Den frågan måste vi ställa. Hade hon vågat göra det med den lagstiftning som finns? Det vet jag inte. Men jag vet i alla fall att vi borde göra det så lätt och så bra som möjligt för alla som vill starta företag. Vi i Liberalerna ser en risk med regeringens förslag som kan hämma medlemmarnas drivkrafter och investeringsvilja i företaget. Om en avgående medlem redan från början vet att man inte har någon möjlighet att vid utträde få del av värdetillväxten i föreningen kan det medföra att man saknar incitament att till exempel låta överskottet från föreningens verksamhet stanna kvar. Jag yrkar därför bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen med anledning av motionen. Jag önskar också att regeringspartierna faktiskt förklarar detta. Man kan inte bara komma till och debattera och inte förklara eller svara på en rak fråga från oppositionen om varför man ens genomför detta. Jag vet faktiskt inte varför man gör det. Jag vet bara att det är knäppt. Överläggningen var härmed avslutad. Modernisering av lagen om ekonomiska föreningar (Beslut fattades under § 11.) § 9 Subsidiaritetsprövning av förslag till ändring av EU:s vapendirektiv Subsidiaritetsprövning av förslag till ändring av EU:s vapendirektiv (COM(2015) 750) 50 (SD): Det är sällan som jag har sett ett ärende passera justitieutskottet som har varit så omdiskuterat och i sin helhet så illa omtyckt från så många olika håll och kanter i vårt land. Ändringen av EU:s vapendirektiv tog fart efter det första uppmärksammade terrorattentatet i . Syftet med ändringarna i vapendirektivet anges alltså vara att man ska kunna vidta åtgärder för att hindra grov brottslighet och terroristers tillgång till farliga vapen. Kommissionen menar att skillnader i olika EU-länders lagstiftning utgör en svaghet i kontroll och reglering som terrorister kan utnyttja för att skaffa vapen i ett land och sedan utföra terrordåd i ett annat. Av den anledningen motiveras varför gemensamma åtgärder måste vidtas på EU-nivå. Problemet med förslaget är bara att terroristers möjligheter att utföra fruktansvärda terrordåd aldrig, eller sällan, har någon koppling till de legala vapen som alltså är föremål för strikt reglering och i vissa fall också totalförbud. Jag hoppas att ni förstår mig rätt . Jag är en av de första att välkomna åtgärder som stävjar grov brottslighet och terrorism. Men det här förslaget kommer inte att sätta käppar i hjulet för en enda terrorists önskan om att skada våra fria, demokratiska och öppna nationer. Däremot kommer detta förslag att sätta käppar i hjulet för skötsamma personer med vapenlicens som i får förhålla sig till alldeles för strikta regleringar. Jag läste en debattartikel om en person som var landslagsskytt och åttafaldig svensk mästare i dynamisk pistol. Han fick inte sin ansökan om licens för en tredje pistol beviljad med motiveringen att han inte var en tillräckligt aktiv skytt i tävlingssammanhang med ett av sina andra vapen. Trots skyttens motivering att just detta vapen mestadels används för grundträning då den tillhörande ammunitionen är billigare ansågs alltså inte denna åttafaldige svenske mästare ha varit tillräckligt aktiv för att kunna hantera en tredje licens. Tänk om det hade varit samma reglering kring golfklubbor och att en myndighet hade gett avslag på ansökan om en ny driver i början av hans karriär för att han inte använt järnåttan tillräckligt mycket. Då hade han kanske inte haft en egen realityserie i . Detta är ett exempel på att vi i inte är beroende av EU för att åstadkomma striktare regleringar kring vapenlicenser, och det är givetvis inget annat EU-land heller. De här frågorna hanteras bäst av varje enskilt land, då vi alla har olika förhållanden till jakt och vapenträning för militär, polis och så vidare. Ett exempel som Försvarsmakten har angett i sitt remissvar är att träning och utbildning med vissa vapentyper upprätthålls och är beroende av civila skytteorganisationer. Det är något som ändringarna i vapendirektivet inte tar någon hänsyn till. I beaktande av hur fel kommissionens förslag träffar kan man också ta med sig remissyttrandet från . Det visar att det är just illegala vapen som i störst utsträckning används vid brott. Av de ca 90 fall av dödligt våld som sker är det ungefär 15–20 fall där skjutvapen är inblandade, och av dem är det ett till tre fall där legala vapen har varit inblandade. Trots att det alltså är en så liten andel av det dödliga våldet där legala vapen har använts riktar sig i princip kommissionens hela förslag till att reglera lagstiftning om legala vapen. Jag läste om en person i som dömdes för terrorbrott till fängelse och utvisning med förbud att återvända. Efter avtjänat straff gick det inte att utvisa personen därför att det fanns verkställighetshinder. Han fick då anmälningsplikt hos polisen en gång , vilken upphörde för att han inte längre ansågs utgöra någon risk. fick han åter anmälningsplikt hos polisen då det kunde konstateras att han på nytt varit i kontakt med terrornätverk. Detta är ett av flera exempel på personer som är dömda för terrorbrott som går fria i vårt land trots att de ska utvisas. anstränger sig alltså för att klubba igenom ett förslag där till och med musköter ska destrueras på ett sätt så att de inte kan återställas och utgöra en fara. Är det verkligen rätt fokus att börja karva i museiföremål när vi har utvisningsdömda terrorister som går fria på våra gator? Jag säger bara följande: Om man på riktigt vill minska risken för att våra samhällen ska råka ut för allvarliga terrorbrott är mitt tips att åtminstone se till att dömda terrorister som ska utvisas aldrig mer går fria i något europeiskt land över huvud taget. är dock inte intresserad av att exempelvis stärka EU:s inre gränskontroller för att hindra fria flöden av de illegala vapen som utgör det stora problemet eller för den delen av att frihetsberöva utvisningsdömda terrorister där det finns verkställighetshinder. Fokus ska i stället ligga på att hindra militär, polis och civila från att utöva träning och från att utöva sin hobby med legala skjutvapen. Det är sällan EU:s överstatlighet har tjänat dess medlemsländer speciellt väl, herr talman, och det här är ett förslag i mängden som verkligen stärker den bilden. I frågan om kommissionens förslag är förenligt med subsidiaritetsprincipen har landat i ställningstagandet att en övervägande del av det strider mot principen. I det yttrande allianspartierna och de rödgröna enats om menar man att kommissionens förslag på ett övergripande plan är förenligt med subsidiaritetsprincipen. tycker att de andra partierna tar lite för lätt på subsidiaritetsprövningen och ger kommissionens förslag lite för mycket legitimitet. anser att varje land för sig självt kan avgöra vilka vapen som ska klassas som vad, vilka som ska få licenser för de olika klasserna och hur vapnen ska få användas. Om det är någon åtgärd som ska vidtas när det gäller vapenlicenser i är det att skötsamma licenshavare, entusiaster, jägare eller samlare ska få enklare tillgång till fler vapen om de så vill. Det är dock en fråga för riksdag att avgöra och inte en fråga för EU att hantera. Vi kan inte göra annat än att starkt ifrågasätta nyttan med förslaget utifrån de angivna motiven. Man bekämpar inte terrorism genom breda åtgärder mot legala vapen. Vi ifrågasätter att det krävs beslut från EU för att öka kontrollen och säkerheten kring legala vapen. Det är frågor de nationella parlamenten hanterar bättre. Vi ifrågasätter också det motivyttrande som de rödgröna och Alliansen står bakom. Skrivelsen om att förslaget på ett övergripande plan är förenligt med subsidiaritetsprincipen legitimerar det helhetsförslag man i vissa delar så högljutt kritiserar. Vår mening är i stället att en övervägande del av förslagets innehåll ska förpassas till det runda arkivet. Den hållningen, herr talman, representeras bäst genom reservation i ärendet. Jag yrkar bifall till den. I detta anförande instämde och (båda SD). 51 (S): Det här ärendet handlar alltså om subsidiaritetsprövningen av förslag till ändrade regler i EU:s vapendirektiv, och jag tänkte hålla mig ganska strikt till själva subsidiaritetsprövningen. Jag tror nämligen att vi får tillfälle att återkomma och diskutera sakinnehållet . Jag tar det viktigaste först. Majoriteten av utskottet är överens om att förslaget är övergripande förenligt med subsidiaritetsprincipen. Sedan hörde vi av representant alldeles att deras inställning skiljer sig en aning. Vi säger alltså att delar i förslaget inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen men att förslaget övergripande är det. Med det som bakgrund föreslår utskottet att lämnar ett så kallat motiverat yttrande till EU:s instanser. Några punkter som är viktiga i det motiverade yttrandet är  att är positiv till en översyn av direktivet  att det är viktigt att medlemsstaternas kontroll över farliga vapen stärks  att kontrollen ska vara inriktad på vapen som erfarenhetsmässigt utgör den största risken  att regelverket inte ska bli onödigt betungande för vare sig hanterande myndigheter, frivilligorganisationer eller tillståndshavare. När det gäller till exempel den sista punkten har det varit ganska mycket diskussioner om detta. Där väljer vi att peka särskilt på till exempel förslagen om tidsbegränsade tillstånd och läkarundersökning vid tillståndsprövning, vilket vi kanske inte riktigt tycker uppfyller synpunkten vi hade. En del av förslaget är väldigt otydligt; det går inte riktigt att förstå vad som menas. Ett exempel är när man ska beskriva vapen som att de liknar andra vapen. Det är dock inte särskilt definierat vad det här ”liknar” egentligen är. Det gör att det är lite svårt att förhålla sig till förslaget som sådant, kan man väl säga. När det sedan gäller kommissionens motivering i subsidiaritetsfrågorna tycker vi att den bör vara tydligare för varje enskild åtgärd, det vill säga hur varje enskild åtgärd är förenlig med subsidiaritetsprincipen. Där tycker vi att det brister lite grann. När det kommer till själva sakfrågorna kommer vi dock som sagt att få tillfälle att dyka in i dem . Som det ser ut nu väljer vi att yrka bifall till utskottets förslag. 52 (M): Jag kommer inte att hinna blanda in nationella regler och EU-regler. Det är en möjlighet och en debatt vi kommer att kunna ta lite längre fram i vår. Debatten här inleddes ju med att visa på ett antal konstiga tillämpningar i svensk rätt. Vi har möjlighet att återkomma till det , inte minst för den som önskar stödja de motioner från allianspartierna där vi tar hand om detta. Detta betänkande handlar egentligen bara om en sak. Det gäller det konstiga ordet ”subsidiaritetsprövning”, där har möjlighet att i ett väldigt tidigt skede ge en signal till kommissionen om förslag till direktiv som senare kommer att förhandlas. Prövningen handlar inte om varje förslag i sak utan om huruvida kommissionen håller sig på mattan, det vill säga om kommissionen lägger fram förslag till regler som har på EU-nivå att göra. Förslaget till nytt vapendirektiv har gett oss en del problem. Vi ser nämligen att det är nödvändigt i vissa delar att reglera detta på EU-nivå. Vi har ett gigantiskt problem med illegala vapen inom den grova organiserade brottsligheten i , och vi har ett stort problem även vad gäller terrorism. Problemen härrör från att vi får in vapen utifrån, från EU-medlemsstater som har otillräckliga regelverk, och därför måste vi lösa detta gemensamt. Det är en EU-fråga. Vi är alla, även skytterörelserna, intresserade av att få bort dessa vapen. Det är oftast vapen som härrör från gamla och dess satellitstater. Det beror på bristande regler i flera medlemsstater, och detta måste vi göra någonting åt. Vi har också tidigare tyckt att det har varit viktigt att se till att det finns en spårbarhet av vapen inom EU för att kunna göra brottsutredningar. Vi har tidigare tyckt att det har varit viktigt att kunna ha och delge information för att kunna bedriva ett effektivt arbete mot dessa vapen. Vi har också tyckt att det har varit viktigt att på EU-nivå ha en gemensam reglering av vapen som lätt kan konverteras till skarpa vapen, till exempel gasdrivna vapen. Vi har varit så pass eniga att vi har drivit igenom ett tillkännagivande. Därför blir jag lite full i skratt när faktiskt är kritiska som de har stött oss i att vara tuffare mot just illegala vapen. Det var dock bra av dem! Däremot kan vi konstatera att hela utskottet är lika kritiskt mot kommissionens förslag . Hela utskottet är emot, även om ett parti säger sig vara lite mer emot. Det är dock tyvärr så att det bara finns för och emot; det finns inget vare sig däremellan eller därutöver. Det finns alltid en risk att man vid avskyvärda händelser går för långt i sin iver att mycket snabbt reglera. Det har nog hänt kommissionen den här gången. Man har lagt in de förslag vi har drivit på för att få ordning på illegala vapen, men verkar man väldigt snabbt ha lyft in gamla förslag som tidigare avvisats och där regleringen enligt vår uppfattning går för långt – långt utöver vad egentligen borde hantera. Man ger sig för stort mandat, och man reglerar det som inte behöver regleras på EU-nivå. Då hävdar vi att det inte kan vara ett skäl för kommissionen att lämna för långtgående förslag bara för att vissa förslag är bra. Vi måste ha en möjlighet att pröva kommissionens förslag i dess helhet. Parlamenten måste också kunna signalera när kommissionen har gått för långt. Vi är kritiska på ett antal punkter. Det nämns några i betänkandet, men det finns fler saker att titta på. Reglering av museiverksamhet har knappast på EU-nivå att göra. Det är otydligt vad man egentligen menar med reglering av halvautomatiska vapen, när det gäller vad man ska bedöma vid läkarundersökningar, tidsbegränsade tillstånd och handel mellan privatpersoner – allt detta är otydligt. Därför är det bra att riksdag är enig i sin kritik gentemot kommissionen. Vi är i början av den här processen. Ärendet är inte avgjort. Förhoppningsvis är kommissionen klok nog att dra tillbaka de förslag som vi nu kritiserar så att EU kan fokusera på det som är viktigt, nämligen illegala vapen. Förhandlingar kommer att påbörjas. Arbetsgruppsmöten har knappt startat. Där har alla möjligheter att lämna in synpunkter och skapa allianser tillsammans med andra länder, om kommissionen inte förstår vad man borde göra. Sedan har vi nationella regler, men de omfattas inte av den här debatten. Det finns anledning att vara kritisk, inte minst mot tillämpningen av en del av de nationella reglerna. Men det ska vi ta i en annan debatt. Där är vi också eniga. Jag konstaterar återigen att är enig i sin kritik mot kommissionen. Vid den här subsidiaritetsprövningen konstaterar vi att kommissionen har gått för långt. Processen kommer att pågå , och vi tänker följa den. Jag vill också tacka de socialdemokratiska och miljöpartistiska ledamöterna som ställer upp tillsammans med de andra partierna och går längre än regeringen i och med att man kritiserar förslaget i subsidiaritetsfrågan. 53 (SD) replik: