prot · H30991 · 2016-04-13 00:00:00 — När det gäller finns det två yrkanden, dels ett om utförsäljning av , dels en motion där man menar att det i ägardirektivet ska föreskrivas att ska finnas i hela landet. avstyrks förslaget om utförsäljning av . På samma sätt som näringsutskottet hanterat motioner med liknande innehåll vid behandlingen av regeringens skrivelse om statligt ägande avstyrker utskottet motionerna med hänvisning till det pågående utvecklingsarbetet vid förvaltningen av statliga företag. När det sedan gäller förslaget om att ändra ägardirektivet så att uppdras att finnas i hela landet ska det först framhållas att inte har något samhällsuppdrag. Några statliga företag har det, till exempel Systembolaget, med flera. De som inte har ett samhällsuppdrag ska agera på samma sätt som andra företag på en konkurrensutsatt marknad. Att ställa krav på ett bredare kontorsnät skulle vara att gå ifrån principen om att agera på en konkurrensutsatt marknad. Med all sannolikhet skulle kräva att staten ersätter bolaget för dessa merkostnader. Ett exempel på det är att staten får betala en viss ersättning till Postnord för brev- och paketutlämning i glesbygd. Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor Vi bör i sammanhanget notera den minskning av antalet bankkontor som skett . Jag är ganska säker på att det inte har skett på grund av att bankerna vill vara elaka mot dem som drabbas både i städer och på landsbygden. Skälet är såvitt jag erfarit dålig lönsamhet för kontoren. Fyra motioner tar upp problemet med hushållens överskuldsättning. Utskottet delar denna oro. Problemet vid överskuldsättning är att det kan drabba det enskilda hushållet, men det innebär också risker för makroekonomisk instabilitet. Flera åtgärder har dock vidtagits , varav amorteringskravet som träder i kraft är det främsta. Det pågår också flera diskussioner, bland annat om skuldkvotstak. Det finns säkert andra förslag som såväl myndigheter som riksdag och regering för samtal om, men det har inte har inneburit några skarpa förslag . Jag tror inte att det är alltför djärvt att påstå att ytterligare förslag på detta område sannolikt kommer att presenteras. När och av vem vill jag inte spekulera i. Det bör också noteras att det antagna krishanteringsdirektivet på ett mer systematiskt sätt kräver att bankerna gör riskbedömningar. Detta omfattar självklart också överskuldsättningen i hushållen. En motion har väckts i vilken man kräver att i princip alla finansinstitut som erbjuder krediter till konsumenter ska stå under tillsyn. Lagen om kreditgivning till konsumenter ändrades från så att dessa institut måste ha tillstånd för att bedriva utlåning av konsumentkrediter. Därmed står de också under tillsyn. När det gäller frågan om regelverk vid utlåning av konsumentkrediter blev regelverket också betydligt mer detaljerat och tydligt vid justeringen. Det kan med fog sägas att denna motion är väl tillgodosedd i och med de nya lagändringarna. I ett motionsyrkande tas frågan om att skilja affärsbanker från investmentbanker upp. Det pågår ett arbete i EU om den så kallade strukturreformen. Förslaget innebär i korthet ett förbud för kreditinstitut att bedriva handel för egen räkning över ett visst tröskelvärde. Enligt utskottet finns det inga skäl att föregripa detta arbete. Det vore direkt dumdristigt. Om man lägger fram ett sådant förslag måste det sannolikt ändras kort därefter eftersom det då har kommit ett nytt regelverk från EU. Jag delar inte heller uppfattning att det här skulle stå stilla, att det inte händer särskilt mycket. Jag skulle vilja påstå att det händer väldigt mycket. Både parlamentet och kommissionen arbetar ganska aktivt för att ett sådant förslag ska läggas fram. I tre motioner behandlas lokal närvaro av mindre banker och sparbanker. Utskottet vill understryka den viktiga roll sparbankerna har för konkurrensen på bankmarknaden. Frågan om externt kapital har behandlats av utskottet ett flertal gånger. Det bör i detta sammanhang påpekas att det pågår en behandling av bankstrukturreformen, som jag har nämnt tidigare. Regeringen har vidare tillsatt en utredning för att se över sparbankernas villkor. Det finns därför skäl att invänta såväl bankstrukturreformen som utredningen innan slutlig ställning tas. Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor I fem motioner tar man upp frågan om finansmarknadens regler och tillsyn. Det handlar om att följa penningtvättslagens regler, om , om att utveckla en policy för att motverka särbehandling av företagare utifrån kön i finanssektorn, om regelförenkling på finansmarknadsområdet samt om en översyn av kreditgivning för företagare. När det gäller penningtvättslagen har ett betänkande överlämnats till regeringen om implementering av det fjärde penningtvättsdirektivet. Utskottet noterar dock att det finns regler om hur man hanterar finansinstitut som inte följer penningtvättslagen. När det gäller ser regeringen just nu över regelverket för finansiering av sjöfartssektorn. Något skäl att föregripa denna översyn har inte utskottet ansett finnas. När det gäller regelförenkling delar utskottet motionärens oro över detta. Arbetet med regelförenkling inom finanssektorn har inte varit lika aktivt som det har varit på andra områden. Jag skulle vilja säga att regelbördan till och med har ökat rejält i finanssektorn. Vissa områden har med råge kunnat minska sin regelbörda med av det mål som såväl den tidigare som den nuvarande regeringen har. Men man kan konstatera att det är precis tvärtom när det gäller regelbördan inom finanssektorn. Skälen till detta är självklart nya regelverk från EU. Men man har också konstaterat att det finns problem med penningtvättslagstiftning, banker som går i konkurs och så vidare. Det finns dock några få undantag. presenterade kommissionen ett förslag om att prospektdirektivet ska förändras så att det blir enklare för mindre företag inom finanssektorn att kunna hantera detta. När det gäller kreditvärdering av företag på landsbygd vill utskottet hänvisa till den pågående landsbygdskommittén. Utskottet har gjort ett tillkännagivande till regeringen om säkrare kortbetalningar. Det rör bland annat krav på legitimation vid köp med kort. Jag ska nu ta upp kontantfrågan. Det finns ett antal motioner där tillgången på kontanter i samhället behandlas. I motionerna finns lite olika förslag, till exempel att bankerna ska vara skyldiga att hantera in- och utbetalningar med kontanter. Det finns också förslag om att samhället på olika sätt ska ta ett sådant ansvar. Slutligen finns en motion som tar upp en fråga i det arbete som just nu pågår om offentlig och service på landsbygden. Ska detta omfatta också tillgång till betalning och/eller uttag med kort och kontanthantering? När det gäller den sistnämnda motionen hänvisar utskottet till landsbygdskommittén. Utskottet har erfarit att frågan behandlas av nämnda kommitté. Huvudnumret när det gäller frågan om kontanter är att bankerna ska få ett tydligt ansvar för att hantera kontanter i sina kontorsnät. Frågan har behandlats i två statliga utredningar. avgav sitt betänkande 2014. I detta föreslås inte att det är banker som ska sköta kontanthanteringen. Inte heller föreslog detta särskilt utan konstaterade att det inte kan åläggas banker att utföra detta. I sammanhanget ska också nämnas den roll som har för att tillse att det finns betaltjänster över hela landet, där också i har fått regeringens uppdrag att kartlägga situationen i olika delar av landet, främst på landsbygd och i glesbygd. Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor Regeringen har som ambition att hitta en lösning för hantering av kontanter. Skillnaden mellan främst oss och är att vi anser att man måste pröva alla vägar. Det är oklart vad man menar med banker. Det måste understrykas att när man talar om bank menar man alla banker. Annars uppstår en situation där lagstiftningen inte är konkurrensneutral. Om man menar de fyra storbankerna finns det risk att det tolkas som samhällsuppdrag, och då måste staten sannolikt betala för detta. Det måste till smartare lösningar än den fixering vid bankernas skyldigheter som hävdar. Vi utesluter dock inte att det i slutändan blir bankerna som får detta ansvar. Det finns också anledning att påpeka att om man inför en skyldighet, som motionärerna vill, finns en risk att fler bankkontor läggs ned, och det är inte omöjligt att detta blir i just glesbygd och på landsbygd. En annan aspekt som det finns anledning att nämna är att detta genom innovation och utveckling av nya tekniska lösningar måste ses som en del av denna prövning. Jag vill dock understryka behovet av att hanteringen av kontanter får en lösning på landsbygden, för städerna, för företagarna, för civilsamhället och för personer som inte kan hantera den teknik som automatuttag och betalning via internet kräver. Det är främst äldre personer men också personer med någon form av kognitiv funktionsnedsättning. Jag vill slutligen nämna, herr talman, att i betänkandet behandlas även ett antal frågor om inkassoverksamhet, hållbart finansiellt system och islamisk finansiering. På dessa områden finns inga reservationer varför jag inte särskilt har berört dem. 41 (V) replik: Jag ska försöka beröra både och kontanthanteringen i replikskiftet. Vi börjar med . uppfattar mig som att jag vill ha ett bredare kontorsnät. har ett av kanske smalaste kontorsnät med kontor i , , och . Den mesta kontakten med banken har man via telefon, internet, mejl, brevledes och så vidare. Det gör att vi inte alls tycker att man ska ha kontor överallt i hela landet, men vi tycker att man ska ha ansvar för alla ägare oavsett var de bor. Jag tror att det skulle vara en märklig situation om får ett brev hem till där det står: ! Du är inte lönsam för oss. Vi är därför inte intresserade från detta statliga bolag av att ta ansvar för dig. Vi vet att du är ägare till oss och att du sitter i riksdag. Men du är inte lönsam, och därför tar vi inte ansvar för dig. Det är det som gör, och de skriver det rakt ut. Därför borde detta vara ett ansvar, och det borde finnas ett direktiv från regeringen om att har ansvar för alla sina ägare oavsett var i landet de bor. Om vi återgår till kontanterna tycker jag att vi gör det krångligt för . I har man en lagstiftning som säger att banker i den utsträckning som konsumenterna förväntar sig ska erbjuda kontanter till kunderna. Vad ska vi med en bank till om den inte har kontanter? Det borde inte vara svårare än att man helt enkelt säger: Det här är bankernas ansvar. Det här borde ni kunna uppnå. Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor Man behöver absolut kunna se till exakt hur en sådan lag skulle genomföras. Men problemet i är att regeringen gömmer sig i en utredning och kommer fram till att de egentligen inte ens tittar på frågan. De konstaterar i stället att det handlar om teknikutveckling och att det faktum att gamla människor dör troligtvis kommer att vara det som gör att människor kommer att sluta använda kontanter och i stället använda Swisch. Det tycker inte jag är ett hållbart sätt att se på det hela. Jag blir orolig när man hänvisar till kommittéer som jag själv sitter i, vilket är fallet med landsbygdskommittén. Jag tror inte att det är en landsbygdskommitté som kommer att lösa denna typ av utmaningar, som är tekniskt krångliga. Det behöver man göra från finansutskottet. 42 (S) replik: Jag vet inte om jag krånglar till det så mycket. Jag bara konstaterar att man nu ska göra en förändring av ett redan befintligt regelverk för bankerna. Jag delar uppfattningen att vi måste lösa frågan om kontanter. Men om man blir fixerad vid en enda lösning och tycker att det bara är den som finns har man uteslutit allt detta med innovationer . Det finns en utveckling när det handlar om korten och att utforma dem på ett bättre sätt så att även personer som inte kan hantera dem, till exempel äldre och personer med kognitiva handikapp, ska kunna göra det . Man kanske inte behöver ha den kod som i vanliga fall behövs . Det finns ingen som har påstått – inte någon utredning och inte något parti, vad jag vet – och som tror att det kontantlösa samhället kommer att bli verklighet. Det kommer i varje fall inte att inträffa under vår livstid. Även om jag är äldre än tror jag inte att det händer vare sig under min eller hans livstid att kontanter kommer att försvinna. De kommer att finnas kvar. Sedan kommer kontanterna naturligtvis med tiden att minska. Men att de skulle försvinna är det nog ingen seriös aktör som över huvud taget tror. Vår uppfattning är att vi ska hitta en lösning på detta. Men om det exakt blir på det sättet att det är bankerna som får ansvaret vet vi inte. Däremot har vi inte uteslutit att det kan vara bankerna som får uppdraget. Men man måste också ha respekt för att många banker ska bygga upp ny infrastruktur för att de har ändrat sin infrastruktur. Det kommer att kosta pengar, och vem ska betala för det? Det kommer att vara vi kunder. 43 (V) replik: Det är bra, , att du konstaterar att kontanterna kommer att finnas kvar . Vi är i en situation just nu att trycker nya sedlar och mynt, och har vi fyra storbanker som i princip har full kontroll över kontanterna från att de är tryckta hos till att de når din och min plånbok. De här storbankerna äger bankernas depå där kontanterna lagras efter att de har tryckts, och de äger alla bankomater runt om i hela landet. Om de då bestämmer att det inte ska finnas så många bankomater kvar – de har ju minskat antalet med 500 – som vartannat bankkontor inte tar emot dig när du vill sätta in eller ta ut kontanter är det storbankerna som styr och inte politiken. Det gör att vi faktiskt får en situation där det inte är möjligt att ta ut kontanter i , och , utan närmaste ställe är . Det är ett långt avstånd. Vi ser en sådan utveckling även på andra platser, och det blir alltså fler platser utan kontanter. Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor Jag är orolig över att vi inte ska hitta en politisk lösning på det här utan att vi i stället lägger över det på bankerna. Jag är absolut inte låst vid att vi måste ha en typ av lösning och att det måste vara lagstiftning. Men vi ser att går i bräschen som den nation i världen som avvecklar kontanter fortast. Nationer som inte går så fort fram, som till exempel vårt grannland , har en lagstiftning. De tydliggör vad som är statligt ansvar och vad som är bankernas ansvar. Till exempel riksbankschefen har anslutit till den här linjen för att han vill ha en tydlighet när det gäller vad som är hans ansvar och vad som är storbanksdirektörernas ansvar. Det, , tycker jag att regeringen borde ta ett större ansvar för och inte gömma i en massa utredningar i stället för att faktiskt titta på vad man skulle kunna göra konkret. Det är helt öppet för mig om det är lagstiftning, tillståndsgivning eller något annat sätt, men man måste framför allt hitta en lösning. 44 (S) replik: Jag tyckte att jag sa, , att vi tycker att det är viktigt att man hittar en lösning. Vi har inte sagt att vi inte ska göra det. Tvärtom vill jag påstå att vårt betänkande är lite skarpare än . När det gäller en politisk lösning pratar vi om två utredningar, men den ena har inte lagt fram sitt slutbetänkande . Vad är det annat än politik? Ligger det på någon annan nivå? Jag förstår inte vad menar. Jag menar inte alls att bankerna helt och hållet ska få bestämma detta själva. Dessutom ska jag rätta på en punkt. Ett antal nischbanker är med och äger bankomaterna, så det är inte bara de fyra storbankerna. Min huvudpoäng är att vi tycker att man måste prova alla metoder som man kan och sedan väga in det som framför allt fackförbunden har tagit upp vid ett flertal tillfällen, nämligen säkerheten. Den har man inte ägnat sig speciellt mycket åt i den här debatten, utan det viktigaste är att få ta ut kontanter. Hur säkerheten ska lösas är man inte särskilt tydlig med i de här debatterna. Det beklagar jag verkligen. Det är där jag menar att vi måste vara öppna för nya och innovativa saker och titta på alternativ till att hantera över kassa på det sätt som det gjordes . Jag tycker ibland att det är som att man drömmer sig bort till en helt annan tid och inte är i nutid där det finns nya möjligheter och nya förutsättningar. Men det måste anpassas så att de människor som behöver använda banken och som har problem med det också ska kunna göra det. 45 (C): Bank- och försäkringsfrågor diskuteras inte bara här i kammaren utan också runt omkring i landet. Det sker i vardagliga samtal i fikarum och vid köksbord. De är i ordets rätta bemärkelse plånboksfrågor vi diskuterar. Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor En högaktuell fråga som vi berör i betänkandet är frågan om kontanthantering. Det är en oerhört viktig fråga. Vi går mot en utveckling där kontanter används i allt mindre utsträckning. Digitaliseringen av en rad samhälleliga tjänster har gått mycket fort i . Det är för de flesta av oss medborgare en positiv utveckling. medför det för vissa medborgare en problemfylld vardag eftersom utbyggnad av mobiltäckning och bredband i första hand inte sker hos dem som bor i gles- och landsbygd. Runt om i landet finns många platser där bristen på kontanthantering orsakar stora problem för både privatpersoner och företagare. ringde jag lanthandlaren hemma i , som är en sockenby i min hemkommun . Jag vet att han har problem med kontanthantering. Han har fram och tillbaka till Loomis låda inne i . Ni förstår säkert själva att han inte kan åka för att stoppa dagskassan i lådan. Och det innebär försäkringsproblem, nämnde han, för han får för mycket pengar liggande. Skulle det bli ett rån täcker försäkringen kanske inte hans växelkassa. Att polisen kommer en eller efter att rånet skett hör till en annan debatt i ett annat utskott. , som lanthandlaren heter, har svårt att få växel. Han försöker lösa det. är en by som håller ihop, och det finns massor av föreningar som har basarer och evenemang och får in pengar, som tur är, som de kan växla in hos lanthandlaren. Det är bra, för bankerna tar inte emot pengarna som föreningarna tjänar in. Han skulle förstås kunna köpa växelkassa av Loomis, men Loomis ska då åka fram och tillbaka för att leverera pengarna, och ni kan förstå att för en liten lanthandel som kämpar för sin överlevnad blir det för stora kostnader. Min utgångspunkt är att det i första hand är banker och andra som ska ta sitt ansvar och på eget initiativ verka för att säkra tillgången på kontanter. Att behöva lagstifta om detta vore olyckligt. Som har nämnts tidigare skulle en lagstiftning kunna leda till att bankkontor läggs ned, framför allt på mindre orter. Finanskrisen visade med all tydlighet på vikten av sunda institutioner, transparens, förutsägbarhet och rättssäkerhet. Banker och finansiella institut är förutsättningar för att vi ska kunna ha en fungerande ekonomisk verksamhet. Av den anledningen är den här verksamheten en av de mest beskyddade som finns i samhället. Staten står som sista garant om det går över styr. Det är en nödvändighet likaväl som det är en risk. Politiskt fokus har legat på att säkerställa stabiliteten i det finansiella systemet. De kriser vi har sett i banksystemen runt hela världen är avskräckande exempel även för oss. I och EU, liksom på global nivå, pågår fortsatt ett arbete med att göra systemen mer robusta för att förhindra nya kriser och för att fördela risker, ansvar, kostnader med mera. De goda avsikter som finns med regelverk är dock ett hot mot de lokala sparbankerna, som spelar en mycket viktig roll på landsbygden och i mindre städer. Vi vet alla att det inte var de små sparbankerna som orsakade finanskrisen, men de drabbas av de regelverk som implementerats av alla banker. Regelverken gör inte skillnad på storbanker och lokala små sparbanker. Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor En kapitaltäckningsrapport omfattade tidigare ca 25 sidor, och omfattar den mer än 600 sidor. Det är bara ett exempel på hur de regelverk som bankerna måste följa oavsett storlek har förändrats. Det är klart att det här blir tungt för småbanker. Vi skulle behöva en förändring av sparbankslagen så att sparbankerna kan ta in externt kapital, för det är ett problem . Det behövs en rimlighet och en proportionalitet mellan regelverk för små banker och regelverk för de stora bankerna. Jag yrkar bifall till motion 2649 yrkandena 4 och 5. 46 (M): Detta motionsbetänkande om bank‑, försäkrings- och kreditupplysningsfrågor innehåller ett stort antal motioner samt två tillkännagivanden till regeringen. Jag tänker göra fyra nedslag i betänkandet. Det första gäller tillkännagivandet angående ökad säkerhet för kort med betalfunktion. I en alliansmotion av med flera anförs att fler åtgärder bör övervägas för att höja säkerheten vid kortbetalningar. Bakgrunden är att brottsligheten på internet är omfattande och att bank- och kontokortsbedrägerier är vanliga. För att förebygga att brott begås krävs det att banken kontrollerar identiteten noga för att säkerställa att rätt person använder kontokortet. antog EU betalkontodirektivet, som syftar till att ge bättre insyn i betaltjänster som är kopplade till konsumenters betalkonton. Som en del i detta arbete lämnade kommissionen ett förslag på ett reviderat betaltjänstdirektiv. tillsatte regeringen för att lämna förslag på hur de båda direktiven ska genomföras i svensk rätt. Detta ska vara gjort . Utskottet anser att en stor säkerhet vid kortbetalningar är en angelägen fråga och noterar att vissa initiativ har tagits i denna riktning. konstaterar utskottet att det finns stora säkerhetsproblem vid kortbetalningar och att detta leder till bank- och kontokortsbedrägerier. Dessa typer av brott har ökat , vilket till stor del beror på att internetanvändningen ökar och att den tekniska utvecklingen skapar både nya möjligheter och nya säkerhetsrisker. Utskottet anser därför att åtgärder för att öka den tekniska säkerheten i samband med kortbetalningar bör prioriteras. Det är också viktigt att branschen har rätt utrustning för att säkerställa att rätt person använder kontokortet, och noggranna kontroller krävs av identitet och id-handlingar. Det är glädjande att utskottet går på Alliansens linje och gör ett tillkännagivande till regeringen om att man bör vidta flera åtgärder för att uppnå det som utskottet anför när det gäller att öka säkerheten för kort med betalfunktion. Det andra ärende där flera alliansmotioner tillgodoses rör problem för företag som drabbas av bluffakturor. Till skillnad från vad som gäller för fysiska personer kan redan en ansökan om betalningsföreläggande hos kronofogden redovisas som betalningsanmärkning när kreditupplysningsföretagen lämnar en kreditupplysning om en näringsidkare, alldeles oavsett om kravet är befogat eller inte. Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor Många företag väljer tyvärr att betala även så kallade bluffakturor just för att slippa betalningsanmärkning, eftersom en sådan allvarligt kan försvåra för företaget att bedriva sin verksamhet. Detta förhållande utnyttjas av mer eller mindre kriminella aktörer som skickar falska fakturor till små företag. Motionärerna anser att det behövs en ändring i kreditupplysningslagen så att kreditupplysningar på näringsidkare inte omfattar sådana skulder som inte blivit fastslagna av domstol eller av . Sådana regler gäller som sagt för fysiska personer som inte är näringsidkare. Utskottet anser att en kreditupplysningsverksamhet med aktuell och korrekt information om både enskilda och näringsidkare är en viktig förutsättning för att komma till rätta med oriktiga krav och fakturabedrägerier, vilka räknas som ett stort samhällsproblem. Utskottet vill trots pågående utredning och beredning ändå särskilt framhålla att de nuvarande reglerna i kreditupplysningslagen ser olika ut för näringsidkare och enskilda personer och att det finns anledning att anta att många företag i stället för att bestrida ett oriktigt krav tyvärr betalar skulden av rädsla för att hamna i register.