prot · H30988 · 2016-04-07 00:00:00 — Det talas mycket om integritet i den här kammaren, men detta är verkligen en integritetsfråga. Det är väldigt betungande när man får vetskap om att någon har skrivit sig på ens adress. Enligt betänkandet pågår ett arbete inom . Jag vill understryka att det bör prioriteras med tanke på det besvär som dessa situationer medför för människor. Man kan bli chockad när man kommer tillbaka efter att ha varit bortrest på semester och det ligger en massa post till en annan person bland den egna posten hemma. Problemet har funnits länge, men det dags att vi kommer åt det. 18 SHADIYE HEYDARI (S): Ärade åhörare och ledamöter! Jag vill börja med att yrka bifall till civilutskottets förslag i betänkandet 2015/16:CU15 Fastighetsrätt. För tids vinnande tar jag den korta versionen av mitt anförande. Jag vill inleda med ett citat från statsministerns regeringsförklaring: ”Jag tror på ett som vi skapar tillsammans, som är något större än bara en sammanslutning av människor på en geografisk yta, som är en gemenskap där vi känner ansvar för varandra.” Jag tycker att det säger mycket. När jag skulle läsa mitt anförande, herr talman, försökte jag få texten att låta skönare. Jag lyckades inte riktigt, men jag hoppas att det lät okej. Vad gäller andelstal i vägsamfälligheter vill jag säga något kort om det. har redan tagit upp det. Vägsamfällighet är en gemensam anläggning som används för flera fastigheter och som tillgodoser ändamål, till exempel vägar. Vägföreningarnas arbete hamnar under anläggningslagen, och beslutade om vissa ändringar och förenklingar i lagen som trädde i kraft . Syften med lagändringen är att förenkla handläggningen samt ge samfällighetsföreningar utökade möjligheter att företräda vissa delägare vid bland annat omprövning av förrättningsbeslut och överenskommelser om ändring av fastigheters andelstal. Vidare vill jag påpeka att det bereds ett förslag inom om att lagstiftningen ska ändras så att det blir möjligt för vägföreningar att själva ändra andelstalen för de fastigheter som ingår i föreningen. Det tycker jag är bra. En annan fråga jag vill lyfta upp är expropriationsändamålen. Det är en viktig och intressant fråga apropå den rådande situation vi har i vad gäller bostadsbristen. Genom expropriation kan en fastighet tas i anspråk för att tillgodose olika samhällsnyttiga ändamål. Ianspråktagandet kan ske med äganderätt, nyttjanderätt eller servitutsrätt. Särskilda rättigheter kan upphävas eller begränsas. Enligt lagen är kommunen berättigad att expropriera mark som ska användas för tätbebyggelse. Expropriation kan också ske för att tillgodose ändamål som avser kommunikationer, drivkraft, värme, vatten och avlopp, näringsverksamhet, skydds- och säkerhetsområden, försvar, kultur och friluftsliv. Utredningsbetänkandet bereds inom , och vi får försöka respektera det arbetet. En annan fråga jag vill ta upp är förköpslagen. Andra ledamöter har redan tagit upp det, men jag vill bara säga något kort. Enligt förköpslagen hade en kommun förköpsrätt vid försäljning av vissa typer av fast egendom eller tomträtt. Det ursprungliga syftet med lagen var att stärka kommunernas möjligheter att förvärva mark som behövdes för ny exploatering eller vid mer genomgripande omvandling av äldre fastigheter eller bebyggelseområden. Förköpslagen upphävdes, och det motiverades med att lagen hade spelat ut sin roll som ett medel för att tillgodose kommunernas behov av mark för tätbebyggelse. En gång hade förköpslagen en viktig funktion, men är förbi. Vi tror inte att det är lämpligt att återinföra lagen i samma form den hade när den upphävdes. Man kanske ska se över andra former; det kan jag inte säga . Vi anser att det är angeläget och viktigt att kommunernas behov av mark för tätbebyggelse kan tillgodoses, inte minst för att möjliggöra ett ökat bostadsbyggande. Vår ambition är att förbättra och förenkla regelverket. har jag tagit upp många punkter, men jag tycker också att det är angeläget att ta upp målvakter vid fastighetsaffärer. Man har inte bara ett juridiskt ansvar, utan man har även ett moraliskt ansvar för att sköta sig och följa de regelverk som finns. Enligt 29 kap. 1 § , med straffbestämmelser om miljöbrott, döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet ”förvarar eller bortskaffar avfall eller annat ämne på ett sätt som kan medföra en förorening … ”. Jag ska inte läsa hela texten utan hänvisar intresserade till att läsa den. Det innebar att fastighetsägaren eller verksamhetsutövaren i princip kan hållas straffrättsligt ansvarig om han eller hon har varit medveten om avfallet på fastigheten och inte vidtagit några åtgärder för att minska verkningarna av eventuella föroreningar. Bestämmelser om straffrättsligt ansvar för miljöbrott finns i , som jag hänvisade till tidigare. Därför finns det inget skäl att föreslå något initiativ. Den sista del av betänkandet som jag vill ta upp handlar om friköp av historiska arrenden. Andra har nämnt det, men även jag vill nämna det. Med historiska arrenden avses sådana arrenden som innehafts av medlemmar i en och samma familj under flera generationer. Jordägare till historiska arrenden är främst institutioner av publikt slag, som staten och . Någon definition av begreppet ”historiska arrenden” finns inte fastställd i lag. Det har gjorts en kartläggning av historiska arrenden, som har visat att antalet historiska arrenden har minskat kraftigt och att en del av minskningen beror på att arrendatorerna har fått friköpa sina arrendeställen. Kartläggningen har inte visat på några nya omständigheter som skulle tala för att en friköpsrätt är förenlig med 2 kap. 15 § regeringsformen. Enligt regeringsformen och är det inte är möjligt att tvinga fram friköp. Avslutningsvis vill jag säga att de utredningar som har gjorts av både socialdemokratiska regeringar och borgerliga regeringar har pekat på att man inte kan påstå att det är av angeläget allmänt intresse, och därför har en sådan lag inte heller genomförts. 19 (MP): Vi befinner oss i vår tids stora samhällsbygge. I det nya som växer fram behöver vi steg för steg modernisera fastighetsrätten. Intresset för det märks i de motioner som vi behandlar . När vi bygger upp det hållbara behöver vi tydliggöra hur vi förhåller oss till varandra när vi använder någons egendom för de gemensamma angelägenheter vi har, om det nu handlar om att bygga cykelväg eller vindkraftverk eller föra en del oväsen. Det handlar om vad vi bygger var, om vi får försämra livsbetingelser för andra och hur relationen mellan olika fastigheter och fastighetsägare kan regleras. Det handlar på sätt och vis också om att reglera relationen mellan människor. Ni som delar trappuppgång eller häck med någon granne vet ju att det är bra med tydliga och enkla regler som man kan vara överens om. Det handlar också om att reglera våra gemensamma behov och våra enskilda behov som individer. I det moderna, gröna samhället är det många behov som ska tillgodoses. Det har vi pratat om tidigare när vi har pratat om till exempel riksintressen. Det handlar om vårt välmående, de stora klimatutmaningarna och den livsmiljö runt omkring oss som påverkar hur vi mår och lever våra liv i vardagen. Det innebär prioriteringar. Jag tror att de prioriteringarna behöver göras av dem som berörs mest, det vill säga människor med lokalkännedom i kommuner och regioner. Men för att våra gemensamma behov också ska tillgodoses behöver vi balansera de lokala och regionala besluten mot nationella behov och en tydlig riktning. I det moderna samhällsbygget är det en utmaning att bygga täta och hållbara städer för att hålla nere transportbehovet och stimulera en hälsosam livsstil. Men det handlar också om att i mindre miljöer binda samman samhällen med andra färdmedel än bil. Det leder oss in på två av de många frågor som hanteras i motionerna . Det handlar om buller, det vill säga oväsen, som det har kallats, och cykling. Det finns många sätt att ta sig fram här i världen. Vissa är hållbarare och viktigare än andra. Vi vet allihop att det är nödvändigt att minska utsläppen från våra resor. Det är till och med så att det inte hjälper om bilarna går på solel, för de tar helt enkelt för mycket plats. Själva gatorna som de rullar på tar för mycket plats. Dessutom slits gatorna i rasande fart och kostar otroligt mycket i underhåll. Det låter också alldeles för mycket om flera av våra färdmedel. Som ni vet har bullerreglerna ändrats under föregående år. De senaste ändringarna trädde i kraft så sent som . Låt oss därför vänta och se vilka effekter det blir innan vi gör ändringar som ökar risken för ohälsa. Låt oss i stället se vad vi kan göra för att sänka bullernivåerna. När färre kör bil och när bilarna till exempel rullar saktare i vissa områden åtgärdar vi bullret vid källan. Som vid mycket förebyggande arbete är det där man ska sätta in åtgärderna. Att skapa mer levande och myllrande stadsmiljöer där cykling och kollektivtrafik prioriteras går därför hand i hand med att mer mark blir tillgänglig för att bygga bostäder. Samma sak är det när vi flyttar eller stänger ned en citynära flygplats. Cykling är ett tyst och bekvämt sätt att färdas i den täta staden. En nationell cykelstrategi är i antågande, och det är ett sätt att påverka framtiden. Vi vet att hälsan förbättras om vi cyklar, antingen hela vägen mellan A och B på vår resa eller fram till en bytespunkt där vi kan gå över till tåg eller buss. Vi vet också att miljön mår bra om människor cyklar oftare och lämnar bilen hemma när det fungerar. Här kommer ett samspel med markägare att behövas för att göra cykeln till en del av kollektivtrafiken. Jag tror att en tydlig ambition från staten blir ett bra stöd till regionerna, precis som de regionala cykelstrategier som tas fram runt om i landet hjälper till att knyta samman kommuner. Visst ser du den nya, gröna, sköna världen framför dig: lugna bostäder nära kollektivtrafik, myllrande stadsmiljöer och cykelvägar som blir en del av kollektivtrafiken även utanför de täta, hållbara städerna. Jag ser det framför mig – och jag gillar det! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 10.) § 6 Fri- och rättigheter betänkande 2015/16:KU15 20 (S): Vi ska nu debattera KU:s betänkande 15 om fri- och rättigheter. Betänkandet behandlar yrkanden från det här årets och förra riksdagsårets allmänna motionstid. Till att börja med kan jag konstatera att det i den här kammaren finns en stor majoritet för att upprätthålla och utveckla ett generöst skydd för våra fri- och rättigheter. Är vi inte eniga handlar det oftast om hur snabbt saker ska ske eller om någon liten detalj. De stora styckena, de stora principerna och de stora dragen är vi överens om. Tyvärr finns det ett stort undantag till den här mycket positiva hållningen hos kammarmajoriteten till de grundläggande fri- och rättigheterna, och det är den hållning som har i dessa frågor. I betänkandet blir hela deras världsbild och syn på människor som inte är som de själva tydlig genom det otal reservationer som de har i betänkandet efter floden av motionsyrkanden från sverigedemokratiska ledamöter om att begränsa andra människors mänskliga fri- och rättigheter. Idé, tanke och vilja verkar enbart utgå från majoritetens, den starkes, rätt att kunna sätta sig över den lilla människan. Det blir tydligt, särskilt när man läser att de i regeringsformen vill ta bort skyddet mot diskriminering för vissa grupper. De hävdar att nuvarande ordning inte skyddar svenskar. Det är ett synnerligen konstigt påstående som blir mer och mer befängt ju längre man tänker på det. Med detta resonemang skulle ingen annan än den som har möjlighet att diskriminera till exempel kvinnor, bögar, muslimer, pingstvänner eller människor med en annan hudfärg kunna vara svensk. Enbart den som kan diskriminera skulle i så fall kunna vara svensk. I sin iver att göra människor rättslösa och utsatta är också villiga att göra människor statslösa. Det är en hållning som går helt på tvärs med den hållning som världens länder har stått bakom genom FN:s konvention om att bekämpa statslöshet. hade UNHCR i sina register ungefär 2,6 miljoner människor världen över som var statslösa. Deras uppskattning var dock att ungefär 11 miljoner människor på vår glob var utan ett medborgarskap. Det är en summa som vill fylla på, helt i strid med de principer om medborgarskap som finns angivna i regeringsformen samt i internationella konventioner och åtaganden. Sist men inte minst skulle jag vilja nämna deras syn på religionsfrihet. Det är tydligt att de vill ta bort religionsfriheten för dem som råkar vara muslimer. Muslimer ska inte få ha böneutrop, trots att det inte stör någon i de enstaka fall som vi har haft i . De ska inte få bära slöja om de råkar vara under . Detta är mycket konstigt, och det står också i strid med en fundamentalt erkänd frihet, nämligen religionsfriheten. Sist men inte minst ska jag nämna att jag tycker att det är mycket positivt att utskottet, i stora drag i alla fall, är överens om att vi måste få till stånd någon form av möjlighet till skadestånd i händelse av kränkningar i enlighet med . Det följer av att om domstolen i finner att någon har utsatts för en kränkning ska denna person ha rätt till skadestånd. Denna rätt finns inte enligt svensk rätt, och det är rimligt att svenska domstolar ska kunna döma ut sådana skadestånd. Jag ska ta upp ytterligare en fråga där tyvärr säger nej. Vi ska tydligen inte följa och rättigheterna enligt den. Det verkar inte vara viktigt för detta parti, som gör sitt allra bästa för att ta bort rättigheter från dem som behöver dem allra mest. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. (forts. § 8) Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. 21 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill hälsa statsråden välkomna. Frågor besvaras av arbetsmarknadsminister , statsrådet , socialförsäkringsminister och statsrådet . En fråga ska vara av övergripande och allmänpolitiskt slag eller avse ett ämne som faller inom statsrådets ansvarsområde och rör dennes tjänsteutövning. Arbetsmarknadsminister besvarar såväl allmänpolitiska frågor som frågor inom sitt eget ansvarsområde. 22 (M): Jag har en fråga till arbetsmarknadsministern. Vi ser att arbetslösheten ökar bland utrikes födda och faktiskt omfattar mer än hälften av alla arbetslösa. har knappt hälften kommit i jobb. Enligt en del av regeringens överenskommelse med Alliansen , om flyktingkrisen, ska yrkesintroduktionsanställningar – YA-jobb – gälla även för nyanlända. Det handlar om att få fler i arbete. I uppgörelsen ingick att även företag som inte omfattas av kollektivavtal skulle kunna tillämpa anställningsformen, då många avtalslösa företag kan erbjuda jobb. Det har gått sedan uppgörelsen, och inget händer. Jag kan konstatera att regeringen antingen inte inser allvaret eller kanske inte är intresserad av att fullfölja överenskommelsen. Min fråga blir således: Hur länge ska frågan beredas i , och när kommer åtgärden att vara på plats? 23 Arbetsmarknadsminister (S): Låt mig först korrigera: Det är inte så att arbetslösheten bland utrikes födda ökar, utan tvärtom minskar den. Däremot ökar andelen av de arbetslösa som är utrikes födda, vilket har att göra med att andelen i arbetsför ålder som är utrikes född också ökar. När det gäller förändringar av yrkesintroduktionsanställningarna är det färdigberett. När det gäller utvidgningen av de så kallade YA-jobben till att gälla också nyanlända har regeringen, vilket oppositionspartierna är informerade om, för avsikt att fatta beslut om verkställande av detta . Den andra delen av yrkesintroduktionsanställningarna är lite knepigare. Det handlar om en kollektivavtalad anställningsform som vi ska öppna för dem utan kollektivavtal, vilket är lite av en tulipanaros. Det står också i överenskommelsen att detta ska utredas, och vi bereder det inom . 24 (M): Jag konstaterar att jag inte får något riktigt svar på frågan från statsrådet och att regeringen lite grann drar benen efter sig. Läget är ju allvarligt, och hamnar allt fler i arbetslöshet, vilket är beklagligt. Regeringen borde visa att den menar allvar både med överenskommelsen och med att vidta åtgärder för att få fler i jobb. har det redan gått sedan överenskommelsen, och därför undrar jag om vi kan förvänta oss ett skarpt förslag . 25 Arbetsmarknadsminister (S): Jag har svarat på frågan. Frågan är färdigberedd, och regeringen räknar med att fatta beslut . 26 (L): Jag har också en fråga till statsrådet . Vi i allianspartierna och regeringspartierna enades ju om en migrationsöverenskommelse, och i denna ingick att antalet kvotflyktingar – vidarebosättningsplatser i FN:s kvotsystem – skulle öka till 5 000. I går gick regeringen ut och meddelade att hälften av platserna i stället ska användas till anhöriginvandring. Detta var inte vad vi enades om , vill jag påpeka. Dessutom går det emot hela grundtanken med FN:s kvotsystem, som bygger på att det är de människor med störst skyddsbehov som ska tas emot på kvot och inte nödvändigtvis de personer som har en släkting i . Frågan är därför: Varför vill Socialdemokraterna och använda flyktingkvotsystem för anhöriginvandring? 27 Arbetsmarknadsminister (S): Det kanske har blivit ett visst missförstånd här. Vi har kommit överens om att vi ska öka antalet kvotflyktingar till 5 000. Alla kvotflyktingar utses i samarbete med UNHCR. Det är det som är definitionen av en kvotflykting. När man väljer ut kvotflyktingar är det inte onaturligt att man också tittar på personer som redan har en anknytning till , på samma sätt som man gör andra bedömningar när man väljer kvotflyktingar. Men det handlar alltså om kvotflyktingar. 28 (L): Detta blir ju bara rörigare och rörigare. Bakgrunden är att regeringen har sagt att man vill stoppa familjeåterförening inom gruppen alternativt skyddsbehövande. Sedan får kalla fötter kring detta, och då försöker man skapa någon ventil för viss anhöriginvandring. Då ska man ta det av kvoten – från FN:s flyktingkvot ska ni täcka upp anhöriginvandringen! Detta är ju obegripligt. Dessutom bygger ni in incitament för människor att ta sig i de rangliga båtarna över för att kunna få anhöriginvandring just den vägen. 29 Arbetsmarknadsminister (S): Det ingår i överenskommelsen mellan sex partier att vi ska utöka antalet kvotflyktingar. Vi kommer självklart att ha en dialog om hur detta ska gå till. I den lagrådsremiss regeringen har presenterat finns det inte med någonting som gäller kvotflyktingar, utan där har vi möjlighet att ha en dialog. Kvotflyktingar utses i samarbete med UNHCR. Välfärden och kostnaden för mottagandet av nyanlända 30 (SD): valde regeringen att skjuta till till landets kommuner i ett försök att möta de skenande kostnaderna för mottagandet av nyanlända. I en följdmotion bad jag och mitt parti om ett par saker: Vi ville att man skulle försöka hitta finansiering inom ramen för den befintliga migrationsbudgeten i stället för att låna pengar, och vi ville ha en garanti för att pengarna verkligen skulle användas inom välfärdens kärnverksamhet. Jag varnade också om att risken är överhängande för att man kommer att behöva gå tillbaka till och be om mer pengar om man inte ser över hela kostnadsbilden. vill regeringen skjuta till ytterligare 10 miljarder, och även är det tydligen de kommuner som har tagit allra minst ansvar som ska vara prioriterade. Kan statsrådet garantera att de extra resurserna verkligen går till välfärdens kärnverksamhet, eller är det rimligare att tro att detta är ytterligare en i raden av satsningar på massinvandring – förklädd till en satsning på välfärd? 31 Statsrådet (MP): Det är uppenbart att kommunerna får mer arbete när det kommer fler människor till vårt land. Från regeringens sida ser vi det som en möjlighet. När det kommer fler människor är det någonting som stimulerar vår arbetsmarknad och gör att vi får en högre omsättning. Vi får också till exempel en tillväxt som blir större än den skulle ha blivit. Vi ser alltså detta som någonting som gynnar svensk ekonomi och det svenska samhället. Självklart kommer det dock även att medföra kostnader, och därför är det viktigt att vi skjuter till resurser till inte minst kommuner och landsting. Det gör vi av två skäl – dels för att vi ska kunna ge en god start för de människor som kommer till vårt land, så att de kan komma in på arbetsmarknaden och bostadsmarknaden samt få utbildning som är relevant, dels för att vi ska kunna förstärka välfärden. Det handlar om att verkligen se till att skolan, vården och äldreomsorgen fungerar. Dessa pengar går till kommunsektorn. Det är i slutändan kommunerna, landstingen och regionerna som bestämmer hur resurserna ska användas, för att det ska kunna anpassas till de lokala förhållandena. 32 (SD): Regeringen påstår också att satsningen kommer att skapa ett flertal offentliga jobb. Jag kan dock avslöja att välfärden inte enbart handlar om pengar, utan den handlar i minst lika stor utsträckning om utbildad personal. Var gömmer sig egentligen den här arbetskraftsreserven någonstans? Om vi har en lärarbrist i skolan löser vi inte det genom att skjuta till mer pengar till kommunerna, för det finns ju inga fler lärare att anställa. Vore det inte rimligare att fokusera en sådan här satsning på utbildning och bättre arbetsvillkor inom offentlig sektor? 33 Statsrådet (MP): Självklart är inte det här den enda satsning som regeringen gör för att möta den utmaning vi står inför, utan vi gör ett flertal olika satsningar. Där ingår självklart också satsningen på utbildning. Det kommer att utbildas fler lärare och även andra personalgrupper som behövs inom välfärden. Här ser vi också alla de människor som kommer till vårt land som en stor resurs. Här finns ju många som har arbetat som lärare eller inom sjukvården och som skulle kunna ta klivet in och just förstärka den svenska välfärden genom ganska små insatser. Där lägger vi nu också extra resurser från regeringens sida. Arbetsgivarnas ekonomiska ansvar för sjukskrivningar 34 (S): Jag vill ställa min fråga till socialförsäkringsminister . presenterades ett brett åtgärdspaket för att minska de ökade sjukskrivningarna med sju områden och 25 konkreta åtgärder. En av punkterna handlar om att se över arbetsgivarnas ekonomiska ansvar för långa sjukskrivningar. Regeringen har presenterat ett förslag om en hälsoväxling som innebär att arbetsgivarna får betala av sjukpenningen för anställda som är sjukskrivna . får de en sänkning av arbetsgivaravgiften med samma summa. Vilka effekter förväntar sig ministern av hälsoväxlingen? 35 Socialförsäkringsminister (S): Situationen i är att sjukskrivningarna har ökat med . Vi i regeringen måste göra allt vad vi kan för att vända utvecklingen. Det som vi nu har gjort är att vi har bjudit in arbetsmarknadsparterna till att vara med i den här dialogen med tankar, idéer och kanske överenskommelser som innebär att de i större utsträckning kan bidra till att vända utvecklingen av sjuktalen som ökar i en alldeles för hög grad. Om arbetsmarknadens parter inte kommer fram här kommer regeringen att överväga att gå fram med lagstiftning. Vad det då handlar om är att vi får en lite större rörlighet när det gäller sjukfrånvaron och kostnaderna för sjukfrånvaron, det vill säga att de arbetsgivare som är duktiga, sköter sig, har frisk personal och jobbar på ett förebyggande och bra sätt kommer att få en lägre kostnad för sjukfrånvaron, medan de arbetsgivare som har och har haft en hög sjukfrånvaro kommer att få en något högre kostnad. 36 (S): Kommer hälsoväxlingen att innebära att det blir större kostnader för kommuner och landsting? Där är ju sjukfrånvaron som högst, och de är redan i ett pressat läge. Vad kommer det att innebära? 37 Socialförsäkringsminister (S): Alla kommer att vara vinnare om vi lyckas vända utvecklingen med de höga kostnaderna för sjukskrivningar som vi ser just . Vi har en klar överrepresentation inom kommuner och landsting. Det är socialsekreterare, sjuksköterskor och lärare som toppar sjukstatistiken.