prot · H40912 · 2016-10-11 00:00:00 — Lite grann var det så att efterfrågade allmänna system utan att riktigt kunna svara på vilka system som i så fall skulle kunna säkerställa att man når resultat. Den vägen kommer vi inte fullt ut att komma fram på, utan det kommer nog att krävas en del annat. Jag reste , tror jag att det var, till i syfte att ägna en heldag åt att tillsammans med några av duktigaste chefer och tjänstemän ta del av vilka lärdomar som kan vara relevanta för utifrån omfattande studier och granskningar av andra länder. var det särskilt inriktat på etablering av nyanlända på arbetsmarknaden. Det är ett sätt att se hur man kan lära av andra länders sätt att följa upp och se vilka saker som fungerar. En sak som blev uppenbart där var att det finns god evidens från på att arbetsförmedlingar eller motsvarande myndigheter måste fokusera även på dem som står nära arbetsmarknaden och jobba med dem. Annars kommer man att få dåligt resultat också för dem som står långt från arbetsmarknaden. Det är ett exempel på en viktig lärdom som vi bör använda i . Vi har tillsatt en utredning som handlar om hur hela den statliga arbetsmarknadspolitiken ska kunna fungera bättre. Utredningen leds av , som har att titta på denna svåra fråga. Ytterst handlar det om vad inom arbetsmarknadspolitiken som skattebetalarnas pengar ska satsas på som är försvarbart och tillräckligt effektfullt för att man ska vilja göra satsningen. Det är en av de frågor som utredningen tittar på. Sedan följer vi regelbundet – – arbetet med resultatuppföljning. Jag har lagt om styrningen av Arbetsförmedlingen så att vi nu styr mot resultat, men jag ska ärligt säga att det återstår en hel del innan styrningen fungerar fullt ut så att det verkligen är resultat som levereras från Arbetsförmedlingen. Detta är ett mycket viktigt område, både när det gäller att följa upp och att kontinuerligt göra reformer och förbättringar. Jag är glad att väcker denna fråga. Jag tror att vi har ett gemensamt intresse av att få en ökad effektivitet inom arbetsmarknadspolitiken. 37 (M): Det är som sagt viktigt att vi vet hur vi använder pengarna. Jag är glad att regeringen till slut lyssnade på två tillkännagivanden och plockade upp utredningen om AF. För mig är inte detta en diskussion om AF generellt. Det finns mycket att säga om Arbetsförmedlingen, men det handlar mer om de insatser som de enskilda personerna får. Man måste såklart alltid fråga sig vad målet med de olika insatserna är. I det här fallet, när det gäller det som har utrett, vet ingen ens vad som är målet. Inte ens regeringen eller Arbetsförmedlingen verkar veta vad målet är. Man måste ju först och främst veta vad man vill med olika typer av insatser. Sedan måste man fundera på hur man når dit och vilken typ av styrning man ska ha. Jag har hört tala om att man inte längre detaljstyr Arbetsförmedlingen. Jag tror att det är bra att detaljstyrningen minskar. Vi började göra det. Det fanns en del från regeringen, även tidigare, där vi styrde för hårt, men också den interna styrningen på Arbetsförmedlingen har varit väldigt hård . Om man väljer att ha som mål att minska detaljstyrningen ställer det väldigt höga krav på uppföljning och utvärdering. Det blir svårt att veta vad som fungerar väl och vad som inte gör det om man minskar detaljstyrningen och säger att man försöker styra mot något slags mål – vilka de är har jag inte riktigt fått klart för mig – och om man dessutom, i andra änden, säger att man inte följer upp så mycket längre utan lämnar över hela verktygslådan i arbetsförmedlarnas händer. Det är den här magkänslan som gör mig lite orolig. Tror jag då inte att arbetsförmedlarna kan göra goda bedömningar? Det tror jag absolut! Men låt oss komma ihåg att det finns tusentals arbetsförmedlare där ute. Många är rätt nya, och det skriver också Statskontoret i sin rapport. Typexemplet för en ny arbetsförmedlare är en 27-årig nyutbildad beteendevetare. Det är inte alltid enkelt då. Man har inte gått någon treårig arbetsförmedlingsutbildning på , utan man har en annan utbildning med sig, och så ska man möta människor i olika situationer och kunna ge dem de bästa insatserna. Här behövs en styrning så att man faktiskt vet vad som ger effekt, ett bedömningsverktyg och att man faktiskt styr mot just det som den här personen behöver. Det ger också en trygghet för arbetsförmedlarna. Brå kom med en rapport för inte så länge sedan som säger att av all personal på AF har upplevt en viss påverkan bara där den som är arbetslös försöker påverka arbetsförmedlarens tjänsteutövning. Javisst, jag tror att vi inte ska ha för mycket detaljstyrning, men man måste veta vad man vill och hur man når dit så att arbetsförmedlaren har en trygghet i att veta vad som faktiskt gäller. I det här arbetet hoppas jag att regeringen tänker till och att man inte både släpper styrningen helt – så tycker jag att det känns ibland – och inte följer upp. Det har kommit tio återrapporter . Det kanske är en bra nivå, jag ska låta det vara osagt, men det finns en risk att om man släpper styrningen och inte följer upp använder man inte skattebetalarnas pengar på bästa sätt. 38 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Det är självklart att Arbetsförmedlingens resultat ska mätas utifrån de mål som finns för Arbetsförmedlingens verksamhet. De är att öka matchningen och funktionssättet på arbetsmarknaden, att minska arbetslösheten, särskilt med fokus på långtidsarbetslösa och unga, och att se till att nyanlända kommer i arbete eller utbildning. Jag har dem inte framför mig , men ungefär så ser målen ut. Det är det man styr mot. Det låter lite grann på som att regeringen på något vis skulle ha minskat på uppföljningen. Det är inte sant. Regeringen följer upp och har återrapporteringar från Arbetsförmedlingen. Men jag vill ändå gärna säga: Följer vi upp tillräckligt bra och tillräckligt effektivt? Det är jag inte säker på. Jag tror att det finns utrymme för förbättringar inom detta område. Jag vill också säga att de här granskningarna som kommer från , och även den här senaste, i huvudsak granskar tiden innan jag tillträdde. Det är så arbetar. Men det har inte skett någon radikal förbättring heller, utan det här är någonting som vi måste arbeta med. Det här är alltså frågor som man måste ta på allvar. De är svåra att uppnå. Det är stora pengar det handlar om, och därför måste det tas på mycket stort allvar att nå en bättre uppföljning. pekar på ett viktigt område, och det är AF:s interna utbildning. Eftersom man inte kan gå någon utbildning på för att bli arbetsförmedlare – och det kanske man inte heller bör kunna – ställs det mycket höga krav på den interna utbildningen inom Arbetsförmedlingen. Detta är ett av de områden som Arbetsförmedlingen själv har definierat som svagt. har man inte hunnit eller mäktat med att ha en tillräckligt bra intern utbildning. Det är väl ingen grov gissning att det förmodligen återspeglas i en sämre effektivitet. I allmänhet brukar relevant utbildning leda till att man kan göra jobbet bättre och effektivare. Det här är alltså ett område som myndigheten redan jobbar med och som är väldigt viktigt. Jag vill ha en sak förd till protokollet. inledde med att säga att har svängt i synen på reguljär utbildning, och jag välkomnar det. Ett av de områden som Arbetsförmedlingen själv uppger kräver stora satsningar på vidareutbildning av personalen. har man inte haft i uppgift att matcha och motivera människor för reguljär utbildning. ska man göra det, och det finns nya möjligheter att göra det eftersom det finns fler utbildningsplatser och fler vägar in i arbete och kombinationer av utbildning och arbete. Det här är någonting som naturligtvis måste förbättras så att fler människor kan komma in den vägen och få ordentligt fotfäste på arbetsmarknaden. Som sagt, det här är ett viktigt reformområde. Vi är verkligen inte framme vid en situation som jag känner mig nöjd med, utan mer behöver göras. Det är också ett svårt område, men det finns ingen anledning att ducka för det. Det är stora pengar det handlar om – det är skattebetalarnas pengar – och det är för samhället oerhört viktiga funktioner det handlar om: att ha en effektiv arbetsförmedling och en väl fungerande arbetsmarknad. Det här kan jag alltså lova är ett område som jag prioriterar och kommer att fortsätta prioritera. 39 (M): Låt mig använda mina två till att skicka med några tips till arbetsmarknadsministern om två områden där jag tycker att regeringen ska göra någonting mycket konkret när det gäller arbetsmarknadsinsatser. Det handlar om arbetsmarknadsutbildningen som regeringen lägger 1,8–1,9 miljarder på när vi vet att resultaten är minst sagt dåliga. Gör om den! Rikta den mot arbetsgivarna. Låt arbetsgivarna vara med i urvalsprocessen, påverka utbildningsinnehållet och se till att det blir mer regionalt, så kommer det att bli en bättre träffsäkerhet. Den andra delen som jag tycker att arbetsmarknadsministern bör göra om genast är att alla dessa lönestöd borde bli ett i stället. Vi har tagit fram en modell där man minskar antalet från åtta till ett. Det gör det enklare att använda, ger en bättre träffsäkerhet och blir då också lättare att utvärdera. Det är lättare att följa upp och utvärdera ett stöd än åtta nio stycken. Det var två tips på vägen till arbetsmarknadsministern för att använda skattebetalarnas pengar bättre och fler ska ha större chans att komma i arbete – det senare främst såklart. 40 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Jag kan glädja med att båda de här sakerna redan är på gång. Som man kunde läsa i budgeten utvecklar vi nu nya krav på kvaliteten och resultaten i arbetsmarknadsutbildningen. De resultatkrav som fanns togs ju bort av den gamla regeringen, och då föll resultaten dramatiskt. utvecklar vi nya krav. arbetar man med – den förändringen har pågått sedan jag tillträdde – att rikta arbetsmarknadsutbildningarna mot arbetsgivarnas behov där arbetsgivarna har möjlighet att både påverka utformningen och urvalet av vilka som ska gå arbetsmarknadsutbildningarna. Det är viktigt för att det här faktiskt ska leda till arbete. Det andra gäller förenkling och sammanslagning av anställningsstöden, vilket var en av de saker som jag också krävde i opposition och som jag satte igång ett arbete med när jag tillträdde. Jag ska ärligt säga att det har varit något svårare än jag faktiskt trodde. Därför måste vi göra några omtag. Arbetsförmedlingen kom ju med ett förslag som ganska kraftigt förenklade anställningsstöden från Arbetsförmedlingens perspektiv. Dessvärre var det inte på ett sätt som arbetsgivarna kanske uppfattade som en förenkling. Det ska ju vara ett förslag som förenklar både från arbetsgivarnas perspektiv, för arbetsförmedlarna som ska handlägga ärendena och naturligtvis för de enskilda individernas som har möjlighet att tillgodogöra sig de olika anställningsstöden. Där har vi alltså satt igång ett internt arbete för att ta fram förslag. Det är alltså på gång. Överläggningen var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2016/17:7 om hot mot mindre kommuners energirådgivning 41 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag ser på att förslaget om en förändrad fördelning av medel till energi- och klimatrådgivningen. Precis som interpellanten skriver har statligt stöd för energirådgivning funnits . Rådgivningens nuvarande form härstammar , och verksamheten har utvecklats kontinuerligt , både i form av målgrupper och sakområden. avsatte den dåvarande regeringen medel för en extern utvärdering av statliga insatser för energieffektivisering där den kommunala energi- och klimatrådgivningen ingår. Utvärderingen pekade på att rådgivningen är av varierande kvalitet med märkbara skillnader, att det finns otydlighet kring uppdraget och dess målgrupper samt att uppföljningen är bristfällig. Utvärderingen visade alltså på ett behov av att se över och konkretisera energi- och klimatrådgivningens uppgifter, ansvarsområden och arbetssätt. Den nuvarande regeringen gick därefter vidare och gav i uppdrag att senast vid utgången av lämna förslag till utformning och inriktning på den kommunala energi- och klimatrådgivningen framöver. Regeringen beslutade efter remittering av myndighetens förslag, och med beaktande av remissinstansernas synpunkter, om en ny förordning (2016:385) om bidrag till energi- och klimatrådgivning. Enligt förordningen bemyndigas att meddela föreskrifter om bland annat bidragets storlek. publicerade föreskrifter medför en ökad differentiering av det bidrag som kan sökas av kommunerna, så att kommuner med många invånare och hög energianvändning kan erhålla mer stöd än kommuner med färre invånare och lägre energianvändning. Detta är önskvärt då det ger rådgivningen förutsättningar att bli mer kostnadseffektiv. Från regeringens sida har vi varit tydliga med vikten av att även medborgare i mindre glesbygdskommuner har tillgång till oberoende energi‑ och klimatrådgivning av hög kvalitet. Det är också därför regeringen har gett i uppdrag att ha ett särskilt fokus på dessa frågor. I föreskrifterna presenterar myndigheten en modell där samarbetande glesbygdskommuner per automatik blir berättigade till ett särskilt glesbygdsstöd utöver basnivån. Dessutom kan glesbygdskommunerna söka ett resebidrag. Till detta ska läggas att medel, som kan sökas av samtliga kommuner, avsätts för särskilda insatsprojekt. Det stämmer således inte att en mindre glesbygdskommun endast har möjlighet att erhålla , utan den totala summan kan komma att bli betydligt större än så. Regeringens bedömning är att det nya regelverket premierar samarbete och ger mindre glesbygdskommuner goda möjligheter att tillhandahålla en energi- och klimatrådgivning av hög kvalitet. Sammanfattningsvis menar jag att det genom det nya regelverket finns förutsättningar för att skapa en effektivare energi- och klimatrådgivning som når ut till fler medborgare. 42 (C): Energiministerns svar låter ganska bra. Problemet är att verkligheten ser helt annorlunda ut. Det här är ett effektivt sätt att slå ut den kommunala energi- och klimatrådgivningen som finns nära människor och som hjälper till i vardagen. Ministern säger att det inte handlar om . Det kan stämma. Men om vi lägger på resebidraget och landsbygdsstödet kommer vi fortfarande upp i summor som är ungefär hälften av vad man får . får man ett generellt bidrag på som minsta summa. Det räcker till ungefär en halvtidstjänst. ska det halveras, i bästa fall – om man får de pengar som ministern talar om. Hur rimmar det med att satsa på miljö- och klimatfrågorna, framför allt i hela landet? Det är fina ord på nationell nivå. Men när det kommer ut till folk på lokal nivå halveras pengarna. Det är också fascinerande att det talas om att det ska bli mer effektivt. Men hur effektivt är det att dela upp bidraget i flera olika ? Då behöver man söka de här sakerna, gissningsvis i olika ansökningar. Det behövs administrativa resurser för det. Bara kostnaderna för att sköta administrationen för en kommun som kan få ut först 50 000, sedan 10 000 i resebidrag och sedan kanske ytterligare 70 000 – 80 000 i glesbygdspengar blir ganska rejäla. Och har vi tappat i effektivitet. Min uppföljande fråga till ministern blir då om det har gjorts någon undersökning av hur många kommuner som kommer att låta bli att söka stöd över huvud taget, eftersom det blir för mycket administration. Och om det här nu skulle bli effektivare, skulle ministern kunna säga hur mycket effektivare? Har det gjorts någon utvärdering av hur mycket effektivare rådgivningen kommer att bli, av hur många fler som kommer att nås av rådgivning och hur många fler energiförbrukare, räknat i terawattimmar och annat, som kommer att påverkas av det här? Har det gjorts någon som helst utvärdering av förändringen, annat än i allmänna, generella resonemang som ministern själv delar med sig av i sitt svar? Men de resonemangen kan man dra vilka slutsatser man vill av. Har det gjorts någon utvärdering av hur det här de facto kommer att slå ute i kommuner? 43 Statsrådet (S): Jag vill tacka interpellanten för en bra fråga. Om vi börjar med att diskutera fakta kan vi se att det investeras exakt lika mycket pengar i energi- och klimatrådgivningen , och , som under den borgerliga regeringen. Såtillvida förändras det inte pengamässigt. Det är dessutom ett centerpartistiskt initiativ, från då var i regeringsställning, som ligger till grund för hela den här förändringen, nämligen just en utvärdering, vilket är vad efterlyser. Den utvärderingen visade att de pengar som vi satsar gemensamt för att de ska gå till en effektiv energi- och klimatrådgivning inte går till det. Det ser väldigt olika ut. Jag tror att det hade sett exakt likadant ut om hade varit kvar i regeringsställning med ansvar för energifrågorna. Man hade, liksom vi, försökt se till att pengarna gick till just det de är ämnade för – staten har trots allt inga oändliga källor med pengar. Utvärderingen, som initierades 2013 av min företrädare som var centerpartistiskt statsråd, visar tydligt att det inte fungerar så bra som vi önskar. Då är det väl rimligt att titta på hur det skulle kunna fungera ännu bättre? Det är det vi går vidare med . undrar vilka utvärderingar som har gjorts. Det har beretts i precis den ordning som vi alltid gör med den här typen av nya förslag. De remitteras, man gör konsekvensanalyser och sedan kommer man med förslag. Om det efter att förändringen har gjorts visar sig att det inte fungerar måste man slänga prestigen. Man kan inte säga att systemet ska göras på exakt det sättet. Och utvärderingar kommer naturligtvis att göras även framöver. När det gäller kommunernas möjligheter tror jag att det här kan hjälpa till att fokusera ytterligare arbete på de områden där behoven är som störst. Det handlar ändå i grund och botten om att se till att få ett effektivt energi- och klimatarbete i kommunerna. Då måste det vara behoven som styr. Om det finns väldigt goda idéer, oavsett vilken kommuntyp det är, tror jag också att det kommer att finnas resurser att tillgå. Det har först gjorts en utvärdering, en analys, som initierades 2013 av ett centerpartistiskt statsråd, där man kom fram till att det inte fungerar. Men att slutsatsen från samma centerparti, fast nu ett centerparti i opposition, ska vara att ingenting ska göras kan väl inte vara rimligt, ? 44 (C): Det är självklart rimligt att utvärdera. Annat vore dumt. Men slutsatserna man drar av utvärderingen och de konsekvenser de får blir helt orimliga i det här fallet. Statsrådet har också helt rätt i att det inte är någon skillnad när det gäller hur mycket pengar vi satsar på det här. Men det här är helt enkelt en centralisering av resurserna. Det är inte första gången den här regeringen, eller dess myndigheter, lägger fram förslag om att centralisera resurser då man säger att det ska bli mer effektivt. ville dra ned antalet kontor på landsbygden för att det skulle bli mer effektivt och leda till bättre rådgivning. Jag har svårt att se att det blir effektivare och bättre rådgivning för de människor på landsbygden som drabbas av det här. Det är också intressant att titta på var energianvändningen per capita är störst. Det är klart att det används mer energi i stora städer, där det bor förbaskat många människor. Det är ganska enkel matematik. Men det är inte folk som liksom jag bor i en lägenhet, bostadsrättsinnehavare eller hyresgäster, som är betjänta av att få mer information om hur vi ska värma upp våra hus. Det där sköts av min förening. Jag kan som mest behöva information om vitvaror, och de sakerna finns det utmärkta märkningar på. Det är de som vill sätta upp solpaneler på sitt tak, som funderar på om de ska ha värmepump, fjärrvärme eller pelletspanna hemma som behöver det här. Det är små företag på landsbygden som behöver den här rådgivningen. Det är också de som kommer att bli av med den. Det är på landsbygden den stora energianvändningen finns. är ett långt land, med kallt klimat, inte minst uppe i norr. Och det är kommuner uppe i norr som skulle få indragna resurser. Vi pratar om stora kommuner som och . De får i resebidrag. för att resa räcker kanske i . Men de pengarna förslår inte för att resa runt i , och . Då har man missuppfattat geografi. Regeringen får bakläxa på det här. Man har uppenbarligen valt att satsa resurser där det finns människor men inte där det finns behov i det här fallet. Jag delar självklart ministerns syn på att vi behöver mer samarbete och så vidare. Men på många håll slår det här sönder samarbeten som redan existerar, där det redan finns ett upparbetat samarbete. Många kommuner gör redan det som efterfrågas, som man vill styra mot i de nya föreskrifterna. Vore det inte bättre i så fall att få till en bredare dialog med de kommuner som berörs och som också behöver bättre samarbete, än att göra så att det slår mot alla? slår det nämligen blint. Det slår framför allt mot dem på landsbygden, och det blir ett problem. Det är dem vi behöver upprätthålla en samhällsservice för. Det gör man inte. Det här är ytterligare ett exempel på hur man har valt att centralisera resurser. 45 Statsrådet (S): Tack, , för en bra och viktig diskussion! Dock tycker jag att det är onödigt att helt utan grund och utan fakta sprida oriktiga uppgifter. Varken jag eller vet ju resultatet av hur detta kommer att bli. sjösätts ett system. Förändringarna bygger i det här fallet på ett centerpartistiskt initiativ och på en analys som initierades av ett centerpartistiskt statsråd. Jag delar i grund och botten att man ska se till att dessa resurser används så effektivt som möjligt. Att då påstå en massa saker utan att ha några egentliga fakta eller någon egentlig grund för det tycker jag är onödigt. Det är klart att när man ska genomföra förändringar blir det alltid en oro; det får man ha respekt för. Sedan tycker jag att det är modigt av att ta en diskussion om centralisering av statens resurser. Han hänvisar till att denna regering inte har någon koll på hur det ser ut i de norra delarna av landet. I den förra regeringen, den regering som tillhörde, var det inte något statsråd som bodde norr om , till skillnad från denna regering som har betydligt bättre representation när det gäller var statsråden bor. Ett flertal av våra statsråd bor i norra . av centralisering av statliga jobb är nu bruten. Vi har tagit ett antal aktiva beslut inklusive ett beslut om utlokalisering av myndigheter till såväl som . Då är det modigt av att ta en sådan diskussion. Jag tar gärna en sådan diskussion, men just nu handlar det om energi- och klimatrådgivningen. De resurser som vi satsar på klimat- och energirådgivningen är väl använda resurser, men det gäller att se till att de används effektivt så att de leder till att vi använder den energi som vi har tillgång till på effektivast möjliga sätt, oavsett om det gäller glesbygd eller våra storstäder och oavsett om det gäller en villa eller en lägenhet. Det finns mer att göra i båda fallen. Det gäller också oavsett om det handlar om bostadssektorn, transportsektorn eller näringslivssektorn. Jag har full förståelse för att det kan finnas en oro bland dem som jobbar som klimat- och energirådgivare. Vi ska naturligtvis se till att följa upp dessa pengar så att de går till det som de är ämnade för. Den förra regeringen initierade en analys där man kom fram till att det inte var bra. Sedan fortsatte man bara och låtsades som att ingenting hade hänt. Att göra så vore däremot ansvarslöst. genomför vi detta. Vi försöker att använda pengarna effektivare. Ja, det kommer att finnas resurser också ute i glesbygden. Pengarna ska gå till att premiera samarbete. Det tror jag också att det stora flertalet i grund och botten är positiva till. Men, fru talman, jag ska vara ödmjuk nog att säga att vi hoppas att resultatet av detta är en förbättring av det nuvarande systemet. Men jag har ingen prestige i det fallet, så jag säger inte att detta är ett absolut perfekt system. Det får vi naturligtvis följa upp allteftersom systemet nu sjösätts.