prot · H309112 · 2016-05-26 00:00:00 — vill jag säga några korta ord om hållbar utveckling. Här är de statliga företagen, och ska så vara, föredömen. Det handlar om mänskliga rättigheter, affärsetik, jämställdhet och mångfald. Det har det pågått ett arbete för att stärka de statliga bolagens arbete just inom hållbarhet. Här tar regeringen ytterligare initiativ för att utveckla arbetet. Det är i sig också ett konkurrensmedel på en modern globaliserad marknad. Utskottet, som stöder detta arbete, vill framhålla vikten av att regeringen även utifrån denna dimension fortsätter att utveckla arbetet i förvaltningen av de statligt ägda bolagen. 8 (M): debatterar vi det ärende där tittar på risker i statliga bolag. Det har tagit upp mycket tydligt i sitt anförande. Han har också tagit upp syftet, som jag tycker är viktigt att understryka, nämligen att bedöma om regeringen har säkerställt att riskerna i de statliga bolagen blir ändamålsenliga för staten, det vill säga att och regeringen får en överblick över de samlade riskerna i den statliga bolagsportföljen. om reger-ingens hantering av risker i statliga bolag Den andra delen är att bedöma om regeringen ger ändamålsenlig information om väsentliga risker i statliga bolag. Det betyder att information som kommer till del ger möjlighet att följa upp sin delegering till regeringen av befogenheter och resurser i de statliga bolagen. I sak har våra synpunkter från allianspartierna på skrivningen tillgodosetts av regeringspartierna. Därför har vi också ställt oss bakom utskottets ställningstagande. Allianspartierna har dock i ärendet ett särskilt yttrande, som vi ställer oss bakom. Det bygger på den grundläggande synen på statens ägande av bolag. Den är att vi anser att statens uppgift normalt bör vara att ange de ramar och regler som ska gälla för näringslivet och företagen – inte att äga och driva bolag. Vi konstaterar att staten är en stor företagsägare och kommer att vara det , något som kallade en brasklapp. Jag vet inte om jag kan säga så, utan jag tycker att det är mycket stora värden som ska hanteras för att man ska göra ett bra jobb. Jag delar alltså inte hans syn. Utöver det som utskottet anför om principer vill vi framhålla att statens roller som lagstiftare och ägare bör hållas isär och skötas på ett professionellt sätt. Det är jätteviktigt. I utskottets ställningstagande rekommenderar nu samtliga partier regeringen att tillgodose att har nytta av en samlad bild av riskerna i aktieinnehavet, då det är en betydande del av statens finanser. Det är stora värden – sammantaget är bolagen en av största arbetsgivare, som vi också har hört – och ytterst ägs bolagen av svenska folket. Staten har därmed ett stort ansvar för att vara en aktiv och professionell ägare. Det är detta vi understryker. Det är viktigt att få en samlad dokumentation med löpande uppdatering där risker och konsekvenser sammanställs och ger bättre möjligheter att följa upp den egna verksamheten såväl för regeringen som för både och framåt. Känslig information får man självklart ta hänsyn till, men det går att göra detta på ett bättre sätt. Att titta på bolagen i deras miljö är jätteviktigt. Ett och ett gör vi det ofta i när vi debatterar här och i olika utskott. Men sammantaget ser man den totala portföljen. har gruvnäring och kämpar med internationella priser och samhällsansvar för att flytta en stad. I och på energimarknaden kommer det beträffande effektskatten propåer som gör att man inte kan fortsätta med till exempel kärnkraft, vilket är en risk. Postnord har, som också har nämnts, ett samhällsuppdrag. De levererar brev – frågan är vart de tar vägen. De jobbar med paket och nya lösningar. Här finns också risker att titta på. finns på marknader som kan hjälpa till för att skapa bättre värden för människor, men finns det korruption i faggorna. Vi har även stora uttag. Då tänker jag på Akademiska Hus, som vi har diskuterat tidigare här i kammaren, och SJ. Det är bolag där regeringen plockar pengar. Sådant spelar också roll, hur mycket man tar och vilket uppdrag man har. har vi en bostadspolitik där det behöver byggas mer, och SJ behöver bygga ut och renovera. om reger-ingens hantering av risker i statliga bolag Man får en samlad bild av hur det ser ut om man lägger alla dessa företag på bordet och tittar på dem . var i sitt anförande inne på hållbarhetsarbetet. Det började under den förra regeringen. Jag är glad för att regeringen nu bygger vidare på detta. Det är en viktig del i framtida bolag att man tittar på de olika delarna som gör att bolagen blir moderna företag för framtiden, för folket, för staten och för oss alla. 9 (C): Jag vill börja med att prata lite grann om de bolag som den svenska staten äger helt eller delvis. Det är 49 bolag. När man frågar människor om de vet hur stort ägande som staten har när det gäller bolag framkommer det att inte så många är medvetna om att det är så pass många bolag. Tillsammans har de bolagen ungefär 163 000 anställda, och de representerar stora värden. Tillsammans har de i värde – det är rätt mycket pengar. Majoriteten av de statliga bolagen verkar inom konkurrensutsatta marknader inom en mängd olika områden. Det är ingen hemlighet att och övriga allianspartier säger att statens uppgift normalt sett inte ska vara att äga och driva företag, utan vi tycker att staten ska ange ramar och regler för näringslivet och företagen. Det finns en inbyggd problematik i statligt ägande i grunden. Det är att staten får två roller, det vill säga sitter på två stolar , både som lagstiftare och som bolagsägare. Precis som flera har påpekat tidigare i talarstolen är staten en stor bolagsägare och kommer också att vara det . Därför är det viktigt att bolagen drivs på ett långsiktigt, professionellt, värdeskapande och hållbart sätt. Dessutom har flera av bolagen viktiga samhällsuppdrag, där fokus inte bara är på ekonomi utan även handlar om andra vinster för samhället. Det är också viktigt att påpeka att när statliga bolag verkar på en konkurrensutsatt marknad ska de verka på marknadsmässiga villkor för att säkerställa en effektiv konkurrens. och även har tydligt gått igenom det betänkande som vi pratar om , nämligen det om kring risker i de statliga bolagen. Det är bra att vi är ense i den här frågan. Jag tror att det är viktigt att regeringen kommer med en samlad bild av riskerna i den stora bolagsportföljen. Det är ju 49 hel- och delägda bolag, och även om vi kan ta del av bolagsrapporter eller gå på bolagsstämmor och läsa oss till väldigt mycket tror jag i ärlighetens namn att de flesta här inne känner att tiden inte alltid räcker till för att sätta sig in i 49 hel- och delägda bolag och dessutom göra analyser av vilka risker som finns. Därför är det bra att regeringen förhoppningsvis kommer att lämna en sammantagen bild av risker i den statliga bolagsportföljen. Jag skulle vilja nämna två saker som också tog upp. Det är viktigt hur regeringen hanterar uttagen från de statliga bolagen. De är ju inte mjölkkor och har hur mycket pengar som helst. Jag tänker till exempel på att man gjorde ett extra uttag från SJ på 1,7 miljarder . SJ är ett bolag som har ganska stora investeringar som de bör göra när det gäller underhåll men också andra investeringar i till exempel maskinparken. Då kan man börja fundera. När regeringen tar ut 1,7 miljarder kanske det påverkar bolaget negativt när det gäller de frågorna. Jag tror att man skulle behöva tänka ett eller två varv kring det. om reger-ingens hantering av risker i statliga bolag En annan fråga är Akademiska Hus, där man plockade ut 6,5 miljarder. Med tanke på hur mycket bostäder och annat som vi behöver bygga i , inte minst för studenter, är frågan om det verkligen är rätt läge. Är det något slags risk att ta ut så mycket pengar i utdelning? Med det sagt vill jag yrka bifall till utskottets ställningstagande till . Jag vill också ställa mig bakom Alliansens särskilda yttrande om vår principiella uppfattning om statens ägande av bolag. 10 (V): Herr talman, åhörare, som just nu ger sig av, kollegor och tjänstemän! Vi diskuterar näringsutskottets betänkande om om regeringens hantering av risker i statliga bolag. har överlämnat en granskningsrapport om just risker i de statliga bolagen. Svaret till i skrivelsen som regeringen lämnar ska vi som partier och ledamöter reagera på. Vi ska ge vår syn på hanteringen av åtgärder och svar. konstaterar att statliga bolag har genomfört eller planerat att genomföra satsningar och förvärv som är förknippade med risker – satsningar som i flera fall har fått negativa konsekvenser för värdet på statens tillgångar och utdelning för staten. Det vore tjänstefel av mig att inte nämna Nuon i det här sammanhanget. Regeringen bör enligt ta en mer aktiv roll i styrningen av de statliga bolagen när det gäller risker och riskhantering. Utifrån den slutsatsen lämnar man följande rekommendationer till regeringen:  Regeringen bör utforma tydliga riktlinjer till styrelserna i de statliga bolagen om riskhantering. Riktlinjerna bör beslutas av bolagsstämmorna för att bli juridiskt bindande för bolagen.  Regeringen bör följa upp hur styrelsearbetet i de statliga bolagen fungerar när det gäller riskhantering. Uppföljningen bör beakta utvecklingen på området och vad som kännetecknar ett väl fungerande styrelsearbete avseende riskhantering.  Regeringen bör utveckla sina verktyg så att information om risker och konsekvenser löpande kan uppdateras och sammanställas.  Regeringen bör regelbundet sammanställa information om risker och konsekvenser från de statliga bolagen för att få en samlad bild av riskerna i den statliga bolagsportföljen. Denna samlade bild bör även redovisas för . Nåväl, vad avser regeringen att göra med rekommendationer om att det bör utvecklas verktyg så att information om risker och konsekvenser löpande kan uppdateras och sammanställas på ett ändamålsenligt och effektivt sätt? Det kan regeringen tänkas tycka är bra och att det ska genomföras. Dessa ska regelbundet sammanställas och redovisas till . Ungefär så resonerar regeringen. om reger-ingens hantering av risker i statliga bolag När det gäller de övriga rekommendationerna håller regeringen inte med om det som sägs om ansvarsfördelningen mellan styrelsen och ägaren. Givetvis finns det alltid risker också med att äga bolag, men vad som enligt är viktigt när man gör satsningar eller investeringar som kan tänkas innebära risker är att besluta vem som blir vinnare om satsningen bär frukt. Om satsningen ska ge arbetstillfällen och bidra till samhällsutvecklingen på lång sikt kan vi tänka oss satsningar som är riskfyllda eller satsningar där pay off-tiden är på . Det som vi inte kan tänka oss är riskfyllda investeringar där tanken är att på kort sikt göra vinster och där utdelningen som inkasseras av staten används till att sänka skatter för de välbärgade. Det kan vi inte tänka oss. Statliga bolag kan fungera som en utomordentlig motor i samhällsutvecklingen, framför allt vid satsningar som avser att ge resultat på eller i projekt där marknaden inte tycker att avkastningen är tillräckligt hög. Sedan har man med lite bitter eftersmak fått erfara detta. I min hemkommun, till exempel, ger staten kalla handen när det gäller att hjälpa till med övervintringen av ett anrikningsverk, som är ett måste om en gruvbrytning över huvud taget ska kunna komma igång igen. Men några riskkapitalister räknar tydligen på ett annat sätt. Hjälpen tycks nu komma den vägen, men så kan det vara . Inget är så enkelt som att tänka i svart eller vitt. syn är att staten definitivt kan och ska äga bolag. Sedan ska dessa skötas med omsorg, och staten ska agera som en aktiv ägare. Jag blir lite förvånad när jag läser mig till några av de borgerliga partiernas syn, att staten inte borde äga eller driva bolag, vilket man också hörde i debatten. Jag vill i detta sammanhang utveckla min syn på statens ägande av bolag, och jag gör det givetvis med anledning av vårt särskilda yttrande. Jag menar att det statliga ägandet behöver utökas och utvecklas för att demokratiska beslut ska kunna styra samhällsutvecklingen. Staten ska vara en aktiv ägare till sina bolag och genom ägardirektiv säkerställa att bolagen används för att stödja teknikutvecklingen, driva på miljö- och klimatarbetet och skapa sysselsättning. Utöver ägardirektiven är statens ägarpolicy och ägarsamordningen viktiga instrument för att staten ska kunna vara en aktiv ägare. konstaterar att ägarpolicyn inte är juridiskt bindande för de statliga bolagens styrelser eftersom den inte antas av bolagsstämman. tyder granskning på att styrelser och deras ordförande ändå uppfattar ägarpolicyn som styrande då förtydliganden har gjorts i ägarpolicyn av ägarens förväntningar på bolagens arbete med hållbart företagande. Det har resulterat i att bolagen arbetar mer aktivt med dessa frågor. Det är positivt att ägarpolicyn uppfattas som styrande, men i ljuset av konstaterande anser jag att en annan ordning kring ägarpolicyn kan behöva övervägas ytterligare. Slutligen vill jag när det gäller ägarsamordningen framhålla att det är positivt att denna numera sker skriftligen. Jag är dock kritisk till att ägarsamordningen beskrivs som ett tillfälle då bolagen ska samordna sin syn med företrädare för ägaren. I de fall där det inte finns en samsyn anser jag att regeringen som hel ägare och majoritetsägare bör äga beslutet när det gäller viktiga strategiska överväganden för bolaget. 11 (KD): om reger-ingens hantering av risker i statliga bolag har presenterat en rapport med rekommendationer till regeringen angående detta med att ha en mer aktiv roll i styrningen av de statliga bolagen när det gäller risker och riskhantering. kommer det en flod av årsredovisningar, och jag har dristat mig till att ta med tre luntor hit för att på något sätt åskådliggöra vad vi pratar om här . tar upp finansiella risker, strategiska risker och operativa risker. Var och en för sig har sina viktiga delar. Finansiella risker handlar naturligtvis om krediter, kreditprövningar, investeringsrisker och sådant, eftersom sysslar med kapital och företagsrådgivning. Strategiska risker är naturligtvis olika former av omvärldsrisker såsom konjunktur, kundbeteende, politiska beslut och så vidare. Operativa risker tar ju alla företag på olika sätt, och det är ju inom de tre affärsområdena riskkapital, lån och rådgivning som bedriver sin verksamhet. I årsredovisningen för redogörs det på ungefär en halv sida för vad man anser vara viktiga risker. Men i årsredovisningen för Akademiska Hus, som också är ett statligt bolag, finns det ett helt kapitel om risker och riskhantering. Det finns en mängd olika områden som skulle kunna skapa dessa risker. Förutom de nämnda områdena, som också tog upp, skriver Akademiska Hus om ett område som kallas för legala risker. Det gäller etiska ställningstaganden, vilket också jag kan tycka är intressant. Det tredje exemplet är . I första hand tar man upp riskerna i en intern kontrollaktivitet. Jag har suttit med i olika kontrollkommittéer. Där har man på ett sätt större ansvar för att se både verksamhet och ekonomi i de nämnda verksamheterna. Här har man inga externa risker, utan man tittar på ett internt kontrollsystem. Sedan kommer vi till en sak som jag särskilt skulle vilja poängtera och som jag är väldigt förvånad över att inte tar upp i det här sammanhanget. Vi pratar om att de statliga bolagen är många i sig, 49 stycken. Men vi kan också titta på hur många dotterbolag och verksamheter som de respektive statliga bolagen har. Det borde i allra högsta grad vara föremål för granskning. Är detta verkligen förenligt med vad vi i anser att de ska göra? Jag är i många fall ganska tveksam. När det gäller finns det två stora dotterbolag. Det ena har i sin tur sex dotterbolag, det andra ungefär tio. Dem tittas det inte på över huvud taget. Det tycker jag är väldigt intressant. Att dessutom ett av dem är beläget i och ett annat i , alltså utanför landets gränser, kanske har sin rimliga förklaring. Men jag kan ändå tycka att det är intressant att veta, för det är våra skattepengar som går till de här områdena och bolagen. Om detta säger som sagt intet. Men om man nu eftersträvar – och säger det till regeringen – en bättre samordning av riskhanteringen samt utveckling av verktyg för löpande uppdatering och sammanställning av information om risker och konsekvenser bör man verkligen gå djupare in och titta även på dotterbolagen. om reger-ingens hantering av risker i statliga bolag Som vi också har sagt tidigare i debatter om statliga bolag – även jag själv hör till dem som sagt det – hade det varit önskvärt om årsredovisningarna hade sett ungefär likadana ut, så att man kunnat jämföra dem sinsemellan. Staten är ju koncernen. Med de gemensamma ägardirektiv och policyer som finns kan man tycka att det hade varit enklare för oss riksdagsledamöter och andra att kunna slå upp och jämföra inte bara hur man bedömt riskerna, som i det här fallet, utan också hur man sammanställt verksamheten för året. Då behöver det se ungefär likadant ut. Med de orden, herr talman, stöder vi rekommendationer och utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.) § 11 Ökad rättssäkerhet i det enhetliga patentsystemet Ökad rättssäkerhet i det enhetliga patentsystemet betänkande 2015/16:NU22 Ökad rättssäkerhet i det enhetliga patentsystemet (prop. 2015/16:124) 12 (M): Ökad rättssäkerhet i det enhetliga patentsystemet är rubriken på det betänkande vi debatterar. Det är också rubriken på en proposition, som vi är överens och eniga om. Men det här är också ett motionsbetänkande som handlar om alla frågor som berör immaterialrätten. Där kan det finnas lite skillnader mellan partierna, och det är vid dem jag ska försöka uppehålla mig. Låt mig först säga någonting om immateriella tillgångars betydelse. Det har visat sig att de är oerhört viktiga både för arbetstillfällen och för ekonomin i . av våra arbetstillfällen kommer från bolag som är tunga i immaterialrätt. av ekonomi, av bnp, kommer från bolag som förlitar sig på de immaterialrättsliga tillgångarna. Det kan gälla patent, varumärkesfrågor, designskydd och upphovsrättsfrågor. Det är just vad gäller upphovsrätten som det finns skillnader mellan partierna. I övrigt verkar vi, åtminstone av det här betänkandet att döma, vara rimligt överens. När det gäller upphovsrätten är piratkopieringen det stora problem vi måste komma till rätta med. Den är som allra värst, herr talman, när det gäller filmindustrin. Där finns den stora utmaningen. kom en undersökning från bolaget , som tittat på hur utbredd piratkopieringen är i och jämfört med andra nordiska länder. Vi är sämst i ligan. Piratkopieringen är som störst i . Enligt denna undersökning – jag hade hoppats att det skulle finnas fler undersökningar att förlita sig på – är det av svenskarna som tittar på en film eller ett tv-program som kommer från en illegal källa. motsvarar 2,3 miljoner människor. I snitt är det bortåt fyra fem filmer man tittar på. Ökad rättssäkerhet i det enhetliga patentsystemet För industrin och för medarbetarna inom de kulturella och kreativa näringarna försvinner som ett resultat av detta. Det drabbar framför allt filmindustrin. Ska man sätta den siffran i relation till något kan man säga att är dubbelt så mycket som staten lägger i budgeten på den statliga filmpolitiken. Kan vi komma till rätta med detta problem tillförs alltså massor av resurser till manusförfattare, skådespelare, regissörer och producenter, till hela den industrin, vilket naturligtvis också är bra för den svenska kulturen och den svenska filmen. Hur ska vi då komma till rätta med det här problemet? Vi har i grund och botten tre olika verktyg i verktygslådan, som jag ser det. Det första är kommunikativa insatser, som kan göras såväl av staten i form av myndigheter och liknande som av branschen. Det handlar om att förmedla till människor att det inte är acceptabelt att ladda ned eller streama från illegal källa. har det nästan blivit socialt accepterat. Det andra verktyget är att branschen själv vidtar åtgärder och affärsutvecklar på ett sådant sätt att man gör det attraktivare att välja de lagliga alternativen i stället för de olagliga. Det tredje är lagstiftningsverktyget. Det är det som vi har ansvar för här, och det behöver vi använda för att komma till rätta med problemet. Jag tror inte att vi kan ta bort något av de här verktygen. Man måste göra självreglerande insatser inom branschen. Man måste titta på kommunikation. Och vi här i måste fundera på lagstiftning som kan möta den här utmaningen. Var går då skiljelinjen mellan Alliansen och övriga partier? Enkelt uttryckt vill Alliansen mer. Vi vill verkligen komma till rätta med problemet, och vi har ett antal olika förslag som vi menar på skulle göra det. Övriga partier hänvisar till pågående arbete och domstolsprocesser. Men Alliansen vill alltså mer. Av denna anledning, herr talman, yrkar jag bifall till Alliansens reservation under punkt 4. 13 (C): Spelar det någon roll för jobben och tillväxten i att våra innovatörer och företag kan skydda sina immateriella tillgångar genom ett enhetligt patentskydd inom EU och att det inrättas en enhetlig patentdomstol, vilket kommer att sänka kostnader, förenkla hanteringen och skapa större rättssäkerhet? Självklart kommer det att vara bra för och jobben i , för kopplingen mellan patenträtt, innovationer och tillväxt är mycket stor. Svenskt välstånd har i hög grad byggts upp genom banbrytande innovationer som ofta har blivit exportsuccéer. Jag läste en rapport från som beskrev i vilka miljöer 100 av främsta innovationer genom tiderna har uppstått. Jag ska dela med mig av några av dessa, inte alla 100. Jag vill nämna respiratorn, pacemakern, Losec, kolsyrat mineralvatten – , alltså inte direkt någon ny uppfinning – bakåtvända bilbarnstolar, , torrmjölk, skruvpropellern, mjölkseparatorn, skiftnyckeln, mjölkmaskinen, elsvetsning, säkerhetsbältet, telefonluren, Skype, Spotify, det första rörliga dataspelet i världen , NMT, GSM och Bluetooth. Ökad rättssäkerhet i det enhetliga patentsystemet Med på den listan men som jag inte har skrivit upp på mitt papper kommer jag ihåg att där stod två lite udda saker, nämligen polkagris och . Hur man skyddar dem vet jag inte, men det kanske man kan. Lever vi på gamla meriter? Nej, det gör vi inte! levererar fortfarande många innovationer, och ligger högt när innovativa länder sätts upp på listor i olika internationella undersökningar. För att som land ska kunna fortsätta att ligga i topp när det gäller innovationer behövs en väl fungerande immaterialrätt som stimulerar forskning och uppmuntrar till innovationsverksamhet, produktutveckling och kulturellt skapande. Små och medelstora företag saknar oftast de resurser som stora företag har när det gäller att skydda sina immateriella tillgångar, och därför behövs ett bättre och utbyggt offentligt stöd till dessa företag. Ska kunna konkurrera i en global värld med högkvalitativa jobb är det viktigt att de innovativa företagens immateriella tillgångar tas till vara. Vi lever i en alltmer digitaliserad värld, och tekniken har förändrat villkoren för de kreativa näringarna och innovatörerna som verkar där. Men lagstiftningen har inte alltid hängt med i utvecklingen. Piratkopiering och olovlig spridning av upphovsrättsskyddade verk påverkar upphovsmän och de kreativa näringarna negativt. Att utreda upphovsrättslagstiftningen i syfte att skapa en teknikneutral lagstiftning är därför mycket viktigt. Det är också viktigt att samhället markerar mot dem som väljer att kränka äganderätten och i ekonomiskt syfte stjäl andras verk. Stöld är stöld oavsett om det handlar om fysiska ägodelar eller immateriella tillgångar. Att fått i uppdrag att informera allmänheten i syfte att värna upphovsrätten och minska upphovsrättsintrången i den digitala miljön är välkommet. Avslutningsvis yrkar jag bifall till Alliansens reservation under punkt 4 i betänkandet. I detta anförande instämde (M). 14 (KD): var jag i i .