prot · H309119 · 2016-06-14 00:00:00 — Jag vet att det finns ett par jurister, tror jag att det var, som jobbar med att titta närmare på hur många det kan finnas. Det är inte riktigt sant heller att de här siffrorna stämmer. Men jag ser fram emot att man tar i med hårdhandskarna och lyfter upp problemet och i alla fall försöker få ett grepp om hur många som finns, för verkar läget något oklart. 31 Justitie- och migrationsminister (S): Låt det aldrig råda något tvivel om att polygami och bigami är förbjudet. Det är till och med straffbart. Vi har inga som helst planer på att ändra på det regelverket, utan det ska vi hålla på. När det gäller äktenskap som har ingåtts utomlands av människor som inte har någon anknytning till är frågan ännu inte ställd på sin spets av en domstol när det gäller huruvida det här är förenligt med grundläggande svensk rättsordning. Skulle det göras och bli ett utfall som vi måste agera på får vi i så fall göra det. Jag tycker inte att man ska spekulera i siffrorna, men vad jag menar när jag pekar på siffrorna, , är just att en stor mängd av de här registreringarna förmodligen är knutna till situationer där man inte har kunnat visa att ens före detta make är avliden eller ett papper där det formellt framgår att man har genomgått skilsmässa, och därför står registreringen kvar. Men det får ingen rättslig verkan förrän dess att en domstol prövar frågan, och det har aldrig skett. Vi får som sagt vara beredda att agera om det läget uppstår. Så länge tycker jag att vi ska se till att kan gräva lite mer i siffrorna för att se vad som egentligen finns i grunden för detta, och det är ett sådant uppdrag som jag menar att vi ska ge. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2015/16:639 om skyddsbehövande tolkar 32 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att de tolkar som varit anställda vid internationella insatser ges möjlighet att få sina asylansökningar prövade vid en svensk beskickning utomlands. De afghanska tolkarnas arbete har varit av central betydelse för att svenska förband har kunnat verka i . Att stödja de tolkar och andra lokalanställda med skyddsbehov som har bistått den svenska styrkan i har regeringen ansett vara viktigt. I samband med att vårt militära engagemang inom ramen för Assistance Force, ISAF, i huvudsak avslutades bedömde ansvariga myndigheter att ett antal tolkar hade behov av skydd, och de beviljades därför uppehållstillstånd i inom ramen för vidarebosättning. Det handlade om individuella lösningar för ett antal personer som myndigheterna identifierade som akut skyddsbehövande . Det är inte möjligt att ansöka om uppehållstillstånd som kvotflykting, utan presentation av personer som föreslås bli uttagna för vidarebosättning måste lämnas av FN:s flyktingkommissarie, , eller en svensk utlandsmyndighet. Prövningen sker självständigt av enligt utlänningslagens regler efter hörande av Säkerhetspolisen. Det handlar om en individuell prövning utifrån bedömning av skyddsbehov enligt utlänningslagens bestämmelser. En person som vill få internationellt skydd i ska lämna in sin asylansökan till en behörig myndighet, det vill säga till en av ansökningsenheter i , eller kontakta gränspolisen när han eller hon reser in i . Om en person skulle vända sig till en svensk ambassad i syfte att söka asyl i är ambassaden skyldig att ta emot ansökan och sända den vidare till för beslut. Enligt utlänningslagens bestämmelser är det emellertid inte möjligt att bifalla en asylansökan från en person som inte befinner sig i . Den som inte har möjlighet att ta sig till för att söka skydd kan vända sig till UNHCR. har tagit ansvar för de personer som svenska myndigheter bedömt har en allvarlig hotbild och skyddsbehov kopplat till sin tjänstgöring hos Försvarsmakten i . Det är inte regeringen som bedömer och fattar beslut i enskilda ärenden, utan det är självständiga myndigheter som har ansvaret för att hantera denna typ av frågor enligt befintlig lagstiftning. Regeringen är enligt regeringsformen förhindrad att fatta beslut i ärenden som rör myndighetsutövning mot enskild. Som alltid är det viktigt att dra lärdomar av hur tidigare arbete fungerat, i det här fallet vad gäller att hantera frågor kopplade till lokalanställda vid internationella insatser. Jag ser mot bakgrund av det framförda ingen anledning att vidta några åtgärder med anledning av fråga. 33 (L): Tack, justitie- och migrationsministern, för det svar som gavs! Det var en tämligen utförlig genomgång av gällande rätt på området. Naturligtvis kan inte regeringen i enskilt fall besluta hur förvaltningsmyndigheter ska agera, men däremot har regeringen initiativrätt när det gäller lagstiftning. Min fråga är inte i första hand juridisk, herr talman, utan den är politisk och till och med moralisk. Tolkarna i den svenska statens tjänst i har fullt ut delat våra soldaters risker. Två av dem betalade det yttersta priset och dog i svensk statlig tjänst i . Flera av de andra har blivit skadade av motståndare. Det var den förra regeringen som tog initiativet till det som kallas för en särskild ordning. Statsrådet återkommer till denna i sitt svar. Den innebär att en del personer har valts ut av Försvarsmakten och för så kallad vidarebosättning, alltså det som förr kallades kvotflyktingar. Men det här initiativet omfattade bara de tolkar som var i tjänst senast /14. Alla de som tidigare tjänstgjorde som tolkar i den svenska insatsen i blev inte föremål för någon bedömning från Försvarsmaktens sida. Försvarsmakten menar att man inte heller har möjlighet att göra detta beträffande tidigare anställda. Resultatet har blivit, herr talman, att ett drygt tjugotal tolkar nu finns kvar i . Det var den förra regeringen som tog initiativet till den här särskilda ordningen. Jag ska gärna säga att det var bra att man över huvud taget tog någon form av initiativ. Men initiativet och den särskilda ordningen kan vi konstatera har varit helt otillräckliga. Hela processen framstår som slumpartad. Det är tjänstgöringsdagar som avgör huruvida man kan få sitt skyddsbehov tillgodosett eller inte. Vi har upplevt hur myndigheterna, och Försvarsmakten och även delar av , bollar den här frågan om tolkarna mellan sig. TT ville få kommentarer så sent som i går från , och de blev först hänvisade till UD och sedan över till . Vi har också sett hur en chefsjurist vid före dom i migrationsdomstolen kommit på oanmält besök och lämnat information om de prövningar som pågick. kunde vi läsa på TT att när tre tolkar åkte till för att pröva om de kunde lämna in en ansökan om uppehållstillstånd öppnade inte den svenska beskickningen i sin dörr för dem eller ens kom till porten och lyssnade på vad de hade att säga. Det har också skickats instruktioner från till ambassader om att när den här typen av ärenden är uppe ska man inte ställa några frågor om skyddsbehovet. Vad vi har sett och vad vi ser, herr talman, är ett haveri för den särskilda ordning som har införts. har informerat sig, och jag ställde själv en fråga till generaldirektören rörande om det krävs lagstiftning för att vi ska få rättssäker offentlig prövning av tolkarnas skyddsbehov. Hans svar var glasklart: ja. 34 Justitie- och migrationsminister (S): kritik faller tungt på den gamla regeringen. Jag uppfattar det som att är kritisk till de begränsningar som gjordes då. Grunden är att 2013–2014 gav man enligt denna särskilda ordning 23 tolkar och övriga lokalanställda med skyddsbehov uppehållstillstånd i . Sammanlagt var det 68 personer. Det gjordes av myndigheterna. Det var en ordning där Försvarsmakten gick till med sin bedömning av vilka det var som behövde detta skydd utifrån sin tjänstgöring i . Sedan beviljade , inom ramen för kvoten, faktiskt alla dem som Försvarsmakten gick med till . Det här var alltså på den gamla regeringens tid. Det är den bedömningen gjordes. Där bedömdes skyddsbehovet. Där fattades de besluten. Jag har varken möjlighet eller anledning att överpröva den bedömningen , efteråt. Det är naturligtvis så att var man än drar gränsen, om det är , om det handlar om en krets eller om ett visst land, så kommer vi alltid att hamna i situationer där människor inte blir nöjda och som säger att de också vill vara med i den kretsen. Och varför ska vi bara prata om tolkar? Varför inte assistenter eller chaufförer eller andra lokalanställda? Jag tycker inte att vi kan hamna i en situation där man bara för att man har jobbat för en svensk ambassad eller en svensk beskickning ska ha försteg till en asylansökan i eller i värsta fall, något slags självklar rätt att få asyl i . Så kan det inte fungera. Vi har den här ordningen som användes av den gamla regeringen, det vill säga vi har möjlighet att ta människor till på kvoten. Det användes förra gången. Det är en metod som jag tycker att man ska använda igen om det kan behövas. Men att gå in och ompröva ärenden retroaktivt i enskilda fall, någonting som faktiskt inte ens den förra regeringen och min företrädare gjorde eftersom detta helt och hållet hanterades av Försvarsmakten, kan vi inte göra. Jag finner heller ingen anledning att ändra hela systemet. Skulle den här situationen uppkomma igen, ja, då får vi använda oss av det kvotsystem som vi har , i enlighet med vad man gjorde tidigare. 35 (L): Den gamla regeringen ska ha både beröm och faktiskt också kritik – beröm i den meningen att det är första gången en regering över huvud taget har reflekterat över och tagit initiativ i den här frågeställningen som har funnits med oss inte bara i utan i andra internationella insatser. Kritiken är att systemet inte fungerar. Det är inte förutsägbart, det är inte rättssäkert, det är inte offentligt och det finns inga möjligheter till överklagande eller liknande prövning. Jag kan bara konstatera att systemet har varit extremt slumpmässigt bland dem som har tjänstgjort för den svenska staten. Vi kan läsa om en tolk som heter . Han tjänstgjorde , alltså . Han får av någon anledning inte möjligheten att få sitt skyddsbehov prövat. Däremot fick andra tolkar som har tjänstgjort så sent som genom migrationsdomstolens dom permanent uppehållstillstånd i . Det är inte så, herr talman, att jag står här och säger att alla tolkar och alla lokalanställda ska ha rätt till uppehållstillstånd i . Det vore naturligtvis en obegriplig ordning. Vad jag säger är att man i alla fall ska ha rätt att få den frågan prövad. Jag märker att justitie- och migrationsministern lite grann devalverar de insatser som våra tolkar har gjort. De har, herr talman, stått bredvid svenska officerare och soldater i kontakt med motståndare, och flera av dem har, som jag redogjorde för i mitt tidigare inlägg, faktiskt också dött i svensk tjänst. Det är inte jämförbart med att städa camper, leverera livsmedel eller motsvarande. De har varit synliga för motståndaren, och de är tyvärr genom de informationer som bland annat finns på internet avbildade, avfilmade och fullt nåbara för den som vill i deras hemland. Vad jag talar om, herr talman, är att vi behöver få ett system som fungerar, där de som har ett skyddsbehov får en möjlighet förutsatt att detta har uppkommit genom tjänstgöring för den svenska staten. De som inte har skyddsskäl ska naturligtvis inte bli föremål för något uppehållstillstånd. Jag blir mycket, mycket oroad när justitie- och migrationsministern säger: ”skulle den här situationen uppkomma igen”. Det kan jag säga att det kommer den att göra. Vi befinner oss just nu i . Där anlitar vi också lokala tolkar, och det är lätt att se paralleller mellan och . Kommer de här problemen upp igen är det precis samma system vi ska använda. Jag tycker att det är rätt märkligt att en justitie- och migrationsminister är beredd att acceptera ett system som inte är offentligt, inte är rättssäkert, inte är förutsägbart och som slår slumpartat bland de skyddsbehövande. Ambitionerna borde vara högre. kan vi konstatera att migrationsdomstolen i gett permanent uppehållstillstånd till tre personer med stöd av om mänskliga rättigheter, i förening med de stadganden som finns i utlänningslagen om att när synnerliga skäl föreligger kan personer anses ha en särskild anknytning till och därmed få stanna. Jag tror att det är mycket, mycket små åtgärder som regeringen behöver föreslå för att vi ska få en mer tillfredsställande ordning. 36 Justitie- och migrationsminister (S): talar om att det var en slumpmässig ordning. Jag utgår ju ifrån att Försvarsmakten också på den borgerliga regeringens tid hade gott omdöme. Men vad jag förstår på kommentarer anser han att de inte hade det. Jag måste ändå lita till det omdöme som man hade då och de avgränsningar som man gjorde då. Då bedömdes skyddsbehovet. Då sa man att det här skyddsbehovet fanns för dessa 23 individer, dessutom med familjer. Det var sammanlagt 68 personer som man tog till 2013 och 2014. Det måste jag lita till, och det tänker jag också göra. Att det sedan finns fler som gärna skulle vilja komma till menar jag inte talar för att vi måste göra om hela systemet. Hur du än gör om ett system kommer du alltid att ha en krets som skulle vilja följa med, utöver dem som i slutänden får lov att stanna. De avgränsningarna kommer du alltid att stå inför. är missnöjd med den gamla regeringens beslut i de här avseendena. Det kan jag förstå att han är, men han behöver inte utgå från att vi skulle göra samma typ av avgränsningar i kommande situationer, även om det i slutändan visserligen är myndigheternas beslut som det handlar om. Jag tänker inte göra om hela systemet för att vi ska kunna skapa trygghet för dem som har jobbat för . Jag menar att vi kan jobba inom ramen för den flyktinglagstiftning och det kvotsystem som vi har . Vi kanske kan göra ett bättre jobb än vad den gamla regeringen gjorde nästa gång de här fallen kommer, för jag delar uppfattningen att det nog inte är sista gången. Vi kommer att ha fler sådana här situationer framöver, men jag tänker inte överpröva de beslut som fattades under den förra regeringen. 37 (L): Jag tror att det finns rätt många ordningar som överprövas av den nya regeringen, och det är väl själva innebörden av att man kommer till regeringsmakten. Man har då möjligheten att både ompröva och förnya politiken på olika punkter. Det är inte Försvarsmakten som gör dåliga bedömningar. Jag har aldrig sagt det. Vad jag har sagt är att Försvarsmakten anser sig enligt en gällande förordning förhindrad att pröva andra än de som är i tjänst när det gäller det här skyddsbehovet. De har alltså bara kunnat pröva dem som tjänstgjorde så sent som /14. Alla som tjänstgjort har inte ens blivit föremål för någon sådan här prövning, av det enkla skälet att Försvarsmakten anser sig förhindrad på rättsliga grunder – rättsliga grunder som justitie- och migrationsministern inte verkar ha någon som helst vilja att ändra på. Det slutresultat som vi nu ser, herr talman, är något motsägelsefullt. har tagit emot tiotusentals asylsökande från , varav många ensamkommande flyktingbarn. Men justitie- och migrationsministern visar ingen som helst vilja att hjälpa det tjugotal tolkar som tjänstgjort på uppdrag i internationell insats i . Jag säger inte att all lokalt anställd personal villkorslöst ska få komma in. Jag säger bara att de måste beredas en rätt till prövning som är rättssäker, offentlig och förutsägbar. Men jag kan bara konstatera efter den här förhållandevis långa interpellationsdebatten, herr talman, att det finns ingen vilja att stå upp för de här människorna. När vi var där var det många soldater som sa till dem: Ni är våra vapenbröder. Men har vi lämnat dem, och vi ger dem inte ens möjligheten att få sina skäl prövade. Jag tycker, herr talman, att det är mycket dåligt. 38 Justitie- och migrationsminister (S): borde kanske rannsaka sig själv . Det här är ju inte första år i . Han har suttit i länge och varit försvarspolitiskt aktiv under – mig veterligen – hela den perioden, inklusive . Vad gjorde i förhållande till den gamla regeringen för att man skulle uppfylla de krav som man nu ställer på den nya regeringen? I praktiken säger han att vi ska rätta till beslut från den gamla regeringen som han upplever inte var korrekta, dessutom i enskilda fall. Jag sa att det kan jag inte göra. som land har tagit ansvar för 23 personer plus deras familjer, alltså sammanlagt 68 personer. Det var den bedömningen som Försvarsmakten gjorde vid det tillfället. Jag kan inte gå in och överpröva Försvarsmaktens bedömning, det ska jag inte göra. Då frågar mig: Men kan du inte göra om hela systemet, så att man kan söka asyl på ambassader eller beskickningar? Då svarar jag: Nej, låt oss använda oss av det kvotflyktingsystem som vi har i dessa fall igen. Nästa gång det här blir aktuellt kanske vi kan göra ett bättre jobb än den borgerliga regeringen gjorde. Det får vi se när vi kommer dit. Alldeles oavsett hur man landar i dessa lägen kan jag garantera att det alltid kommer att finnas en grupp som säger: Men jag har också varit med, jag är också hotad och jag har också dessa behov. Så pass komplex är ju hela denna materia. Vi håller oss till det system som finns. Vi ska kanske göra ett bättre arbete än vad den tidigare regeringen gjorde nästa gång det blir aktuellt. Men jag är ändå ganska glad över att vi har kunnat ge nästan 70 personer av dem som har jobbat för oss skydd i . Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2015/16:646 om juridisk status för digitala uppslagsverk med offentlig konst 39 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig om jag tänker vidta några åtgärder för att förändra lagstiftningen med anledning av ett beslut av som gäller möjligheterna att återge konst i det offentliga rummet. Som alltid när det gäller upphovsrätt är det viktigt att hitta rätt balans mellan upphovsmännens rättigheter och andra intressen. En utgångspunkt bör vara att det ska finnas goda möjligheter att ta del av och dela med sig av det offentliga rummet. Det är alltså naturligt att upphovsmännens intressen ibland måste stå tillbaka. I vilken omfattning detta ska ske är dock inte självklart. I avgörandet från aktualiseras bestämmelser i upphovsrättslagen som i vissa fall ger möjlighet att fritt avbilda konstverk som är placerade utomhus. menar att avgörandet kan förväntas få konsekvenser för hela den digitala utvecklingen och tar bland annat upp sökmotorer, serverägare och länkning. Avgörandet handlar emellertid om hur de aktuella bestämmelserna ska tillämpas på en databas med offentlig konst på internet. Jag menar att det inte är möjligt att dra de långtgående slutsatser som gör utifrån det här enskilda avgörandet i en begränsad fråga. arbetar med en översyn av om upphovsrätten, bland annat när det gäller inskränkningar, och ett förslag kan förväntas . Till de inskränkningar som kommissionen ser över hör den som är aktuell i Högsta domstolens avgörande. Det kommer alltså att finnas möjlighet att inom ramen för den aviserade översynen närmare överväga hur gränserna ska dras i olika avseenden. 40 (SD): Tack, , för svaret! En sak som dock helt saknades i svaret var vad regeringen egentligen tycker. Ska det vara möjligt att publicera ett foto av ett offentligt konstverk på nätet och därmed göra det sökbart för andra? Ja eller nej? Svårare än så är inte frågan i grunden. Något svar på frågan vad regeringen egentligen tycker får jag inte, och svaret andas nonchalans mot den kanske snabbast växande branschen just . Företagare och internetutvecklare som hanterar bilder på nätet bör ha rätt att få svar på om deras verksamhet är inte bara laglig utan kanske framför allt önskvärd av regeringen. Då håller det inte att hänvisa till att EU kanske kommer med nya direktiv . Det Wikimedia har gjort var att göra möjligt för människor att ladda upp egna fotografier av konstverk, och därefter var det möjligt för andra att söka dessa bilder. Egentligen gör Google och alla andra sökmotorer samma sak med den skillnaden att de normalt inte tillhandahåller själva serverutrymmet. Dock sägs det i avgörandet från mycket tydligt att det är att överföra verken till allmänheten som är problemet. Jag citerar från domen: ”förklarar att bestämmelsen i 24 § första stycket i upphovsrättslagen, där inskränkningen i upphovsmannens ensamrätt är begränsad till avbildningar, inte ger Wikimedia rätt att från sin databas med fotografier av konstverk, stadigvarande placerade på eller vid allmän plats utomhus, överföra verken via internet till allmänheten. Huruvida förfogandet sker i kommersiellt syfte saknar betydelse.” verkar alltså ha hängt upp sig på att Wikimedia gör bilderna av verken tillgängliga. Jag kan inte tolka detta på något annat sätt än att alla sökmotorer nu ligger risigt till och även systersidan , som i huvudsak innehåller text men som ofta när man skriver om offentliga konstverk har med en bild för att visa vad man menar. Eftersom sökmotorer gör samma sak som Wikimedia, det vill säga att de överför verken via internet till allmänheten, kan allmänheten i stället för att använda Wikimedia använda till exempel Google för att få fram i grunden samma sak. Om jag till exempel googlar på ”torget ” får jag upp bilder på det konstverk som finns där, vilket är precis det som Wikimedia inte tillåts göra. Om jag dessutom vet att konstnären heter och blir antalet bilder på konstverket nästan obegränsat vid en vanlig googling. Detta är nästan uteslutande bilder som inte har blivit godkända av konstnären. Visst, med Google får jag även fram en massa andra bilder som föreställer allt möjligt annat, och därför finns det en marknad för tjänster som Wikimedia. Men det kan knappast vara det som avgör om Google är lagligt, att Google tar med även andra bilder. hänvisar i sitt svar till att jag drar för långtgående slutsatser av domen i ett enskilt mål. Men detta är inte vilket mål som helst. Det är ett särskilt avgörande av landets högsta instans av just frågan vad som gäller bilder av offentlig konst på nätet, som är vägledande, eller prejudicerande som det heter på byråkratsvenska, för samtliga andra domstolar i landet och troligtvis kommer att vara det framöver. Med största sannolikhet kommer ingen domstol i att våga gå emot och göra en annan tolkning. Vet inte hur rättsväsendet fungerar? Att Högsta domstolens domar blir vägledande för alla andra rättsinstanser bör ha koll på, och jag tror att han mycket väl vet detta. 41 (SD): Frågan om upphovsrätt och immaterialrätt har alltid varit en aktuell fråga. har jag dock märkt att frågan har dykt upp över ytan och att allt flera aktörer pratar om den, trots digitaliseringen. Och jag vill här betona framför allt ordet ”trots”, för någonstans har digitaliseringen ställt till det för lagstiftningen. Lagen har inte hängt med, som så ofta när vi pratar om och behandlar olika former av digitaliseringen. Senast kunde vi höra debatten om filmpolitiken, som jag vet att ministern har varit delaktig i, med tanke på den illegala nedladdningen och Piracy. Jag har några frågor till ministern: Hur avser man att följa upp lagen om upphovsrätt så att såväl privatpersoner som konstnärer, fotografer och alla andra aktörer inom branschen får en lösning som alla kan känna sig trygga med? Då menar jag ekonomiskt, eftersom det är ett verk som synliggörs digitalt, oavsett om man tar del av konstverket på plats, om man ser det via Wikimedia eller om man söker på Google. För en konstnär handlar det kanske främst om att synliggöra sitt verk, och i den digitaliserade världen görs det främst och lättast via de exempel som tog upp före mig. Hur säkerställer ministern att båda perspektiven tillgodoses, det vill säga att konstnären får den ersättning som man har rätt till? Men även en privatperson ska kunna ta del av ett verk via den lagliga vägen. 42 Justitie- och migrationsminister (S): Jo, , jag vet nog visst hur rättsväsendet fungerar; annars skulle jag nog inte stå där jag står. Det är också just därför jag är försiktig med att göra alltför långtgående tolkningar av olika domslut.