prot · H40942 · 2016-12-08 00:00:00 — Jag tror att jag är välinformerad om alla aspekter man kan ha på det ärendet. Längre än så vill jag inte gå . Vi får kanske ha tanken att vi alla på något sätt är besjälade av det bästa för och att vi alla på något vis, utifrån de lagmöjligheter och andra möjligheter som finns, försöker verka för att lösa det som är problem. Egentligen är det väl inte någon som på något sätt vill försätta i en försämrad situation. Försvar och samhällets krisberedskap finns det också bred kunskap om det nya säkerhetspolitiska läget. Det fanns när vi behövde slå varandra i huvudet ordentligt i de frågorna. Jag var en del av den processen, kan jag säga, men upplever jag att vi har en rätt bred samsyn i grunden. 184 HANS (M) replik: Jag börjar där försvarsministern slutade, med Nord Stream 2. Jag är helt övertygad om att om fakta får tala i målet och man tar till sig hela den bild som finns kring Nord Stream 2 finns det egentligen inget annat beslut man kan komma till på eller i än att man borde medverka till att förhindra att det blir ryska rör och rysk aktivitet på de båda ställena. I den delen kommer vi inte längre, så jag önskar försvarsministern och hans medarbetare lycka till. Jag vet att kloka argument går hem, för jag pratade med på och i . De verkade förstå att det inte finns något lagligt förbud mot att sätta nationens intresse främst. Jag tror också att det är viktigt, herr talman, att vi inser att vi här i kammaren är besjälade av att öka den operativa effekten här och . Men vi måste ha förmågan att se bortom försvarsbeslutet, och det gäller att hitta den balansen. Därför är det också viktigt att understryka – jag vill bara understryka det; jag tänker inte stressa försvarsministern mer – hur viktigt det är att en del andra regeringsbeslut är kopplade till vår egen operativa förmåga. Om vi skulle medge etableringen av vindsnurrorna i på det sätt och i den omfattning man önskar, då kommer det att få konsekvenser. Det kommer att kosta pengar, vilket ytterst riskerar att gå ut över den operativa förmågan. Blir det så att Nord Stream drar fram ledningen i kan det också få konsekvenser. Dessutom önskar jag Försvarsdepartementet lycka till nu när man ska ta fram nya riktlinjer för statsflyget. Det är inte någon stor post, men det är en av många olika poster där man urlakar försvarsbudgeten. Jag hör till dem som menar att försvarsbudgeten ska användas till att stärka den svenska försvarsförmågan i en vrång tid. 185 Försvarsminister (S) replik: Reglerna som gäller för statsflyget var någonting som beslutades av den förra regeringen, så där har vi också ett arv. Vi ska naturligtvis försöka titta på vad som är den rimliga balansen när det gäller kostnaderna för Försvarsmakten. Jag vet inte varför man fattade de beslut man gjorde, men så var det. Jag får tacka för alla lyckönskningar. Det är nästan så att jag känner att jag skulle behöva önska god jul också. När det gäller försvarsbeslutet kommer vi att inleda den här processen. Det blir naturligtvis många aspekter på en försvarsberednings arbete, och det kommer att bölja fram och tillbaka. Jag hoppas bara att alla ledamöter i beredningen är besjälade av försvaret av och suveräniteten och att vi försöker hitta en väg att vara eniga så långt det går, med en bred majoritet i för en höjd militär förmåga. Vi måste ändå betrakta det vi nu gör, och då är det viktigt att vi levererar det nuvarande försvarsbeslutet för att ha en plattform för nästa försvarsbeslut. Det är en trovärdighetsfråga. Försvar och samhällets krisberedskap Det är viktigt att vi ser den här processen som en steg-för-steg-process som kan avslutas med ett brett beslut som tar nya steg. Vi lever ju i en värld som är osäker på många sätt. Det har skett en förändring som är reell och som jag tror att de flesta ser . Det gör att vi måste ta gemensamma tag även . 186 (L) replik: Jag ställde ju under mitt anförande en fråga till försvarsministern om han kände till någon som hade kontaktat och kunde förklara deras plötsliga vändning i frågan om bemyndigandet. Jag förstod efter att ha lyssnat på att det är den berörda industrin som har varit i kontakt. Jag blir alltid lite konsternerad när försvarsministern använder uttrycket försvarsuppgörelsen. I min värld antyder det snarare en sorts förlikning än en egentlig samsyn. Emellertid är det nu snart ett och halvt år sedan denna försvarsuppgörelse kom till stånd. Min fråga till försvarsministern är: Bedömer försvarsministern att säkerhetsläget i förhållande till är detsamma , eller är det försämrat och i så fall hur försämrat? Försvarsministern talar gärna och länge om de olika bilaterala avtal som har när det gäller samarbete inom försvarssektorn. Min fråga är om dessa bilaterala avtal som träffar med andra länder innehåller några som helst garantier om hjälp och stöd i händelse av kris eller krig. , vår förutvarande överbefälhavare, uttalade sig för – det är fyra nu – om att han kunde försvara i en riktning . Han avslutade med att säga att sedan måste hjälpen komma. Min fråga är om försvarsministern delar den dåvarande överbefälhavarens bedömning. Om så är fallet, varifrån ska hjälpen komma? 187 Försvarsminister (S) replik: är mästare på att hitta på begrepp som gör att tyngden och det positiva i en händelse på något vis degraderas. var det förlikning i stället för försvarsuppgörelse. Det är ett sätt att tona ned betydelsen av en 70-procentig majoritet i riksdag. Jag gillar inte den typen av debattmetodik, för det är bara ett sätt att försöka göra någonting bra lite dåligt eller skakigt. Jag ser detta som en bra plattform . Man kan ta ett exempel på ett bilateralt samarbete för att vara väldigt tydlig när det gäller betydelsen av detta. Om , och flygvapen inom ramen för Cross Border Training övar i stort sett på uppstår en gemensam styrka som kan göra övningsverksamheten betydligt mer omfattande, större och mer komplex än om varje land gör detta självt. Detta blir i praktiken en säkerhetspolitisk signal som uppfattas också av andra. Det vi övar är interoperabilitet och samarbete i praktiken, och det är ett sätt att höja tröskeln. Detta är avgörande för om man kan göra något gemensamt i en krissituation. bygger många samarbeten nu just för att bygga upp interoperabiliteten och därmed kunna agera tillsammans med andra i en krissituation. Men vad vi gör, hur vi gör det och var vi lägger oss i ett sådant läge avgör vi då. Vi har på ett oerhört bra sätt fördjupat samarbetet med i många stycken, och den processen fortsätter. Försvar och samhällets krisberedskap Jag diskuterar detta – hur man skapar förutsättningar – mycket utifrån ett rent praktiskt perspektiv. diskuterar oftast avtalsunderskrifter och hur det kan se ut om man går med i en organisation. 188 (L) replik: Jag vidhåller nog ändå att just begreppet uppgörelse mer antyder en avslutad meningsmotsättning än en genuin samsyn. Men jag ska inte hänga upp mig på detta. Jag delar dock försvarsministerns bedömning att det just nu skakar ordentligt i den så kallade försvarsuppgörelsen. Först och främst är omvärldsläget drastiskt försämrat ; det är detta som skakar allra mest i uppgörelsen. Erkänner man detta, vilket försvarsministern rimligen måste göra med tanke på hans egen retorik, kan vi konstatera att de pengar som ansågs vara i nivå med omvärldsläget är det. Då är det varje ansvarskännande politikers uppgift att se till så att man kompletterar de politiska besluten, helst så fort som möjligt. Försvarsministern var mångordig kring värdet av bilaterala samarbeten, men sanningen, herr talman, är att alla dessa samarbeten förutsätts upphöra i händelse av kris och krig. Därmed kan man egentligen inte ens definitionsmässigt kalla dem för försvarssamarbeten. Jag fick ju inget svar på min fråga om den bedömning som general gjorde , och jag uppfattar därför att försvarsministern delar den bedömningen men inte alls är beredd att besvara den efterföljande frågan: Varifrån ska hjälpen komma? 189 Försvarsminister (S) replik: Jag tycker att debatteknik blir mer och mer intressant. Om man inte har hunnit kommentera förutsätter han att man helt plötsligt delar en uppfattning. Han talar om ansvarskännande politiker ungefär som om det bara finns en slutsats man kan dra om man är ansvarskännande. Jag ser detta som ett rätt så brett lagarbete, och jag uppfattar att i stort sett alla som är med i försvarsuppgörelsen är ansvarskännande politiker. Jag betraktar även som i någon mening ansvarskännande. Sedan har vi olika uppfattningar i olika sammanhang. Men det lite försåtliga sättet att nedvärdera andra tycker jag inte är riktigt sjyst, om jag ska vara ärlig. Det påstås att uppgörelsen skakar – den skakar väl inte! Det vi gör nu är att kämpa för att leverera det som har beslutat. De bilaterala samarbetena, som inte är värda någonting, står av bakom. Att inte har ställt upp på försvarsuppgörelsen är väl hans sak. Men av har gjort det. Ingen har sagt åt mig att avtalet med eller 53-punktsavtalet med är meningslöst. Är det så att jag inte ska fortsätta diskus-sionen med om ett avtal? Säg det i så fall! Är avtalet med meningslöst? Det är inte så det funkar. Försvar och samhällets krisberedskap Du säger att detta inte har något värde i kris – vad vet du om det? Vi var överens om analysen: De flesta av dessa länder riskerar att bli indragna i en kris. Då måste vi kanske också ha en tanke om hur vi agerar i kris, och det är detta som dessa samarbeten öppnar upp för. Jag diskuterar praktik; du pratar teori. 190 (C) replik: Tack, herr minister, för möjligheten till denna viktiga dialog! Jag som oftast ägnar mig åt praktiska åtaganden, i kombination med viss tankeverksamhet, ser behov av bägge delarna. På detta område handlar det väldigt mycket om att få det att fungera i praktiken. Jag är både tacksam över att vi landade i överenskommelsen och oerhört angelägen om att den ska vara en grund för våra fortsatta samtal. Den överenskommelse som ingicks bygger försvarsförmågan och ger en viktig inriktning för vad vi ska tänka på och framåt. Inte minst de utredningar som regeringen har dragit igång efter försvarsuppgörelsen är viktiga för att få ett bra underlag och sedan kunna landa praktiska delar. En av de utredningar som har presenterats är personalutredningen. Att regeringen nu har möjlighet att fatta ett beslut kopplat till detta förslag innebär ju en betydande påverkan på det ekonomiska utrymmet för 20-talet. Förslaget innebär 2 miljarder på en nivå där 8 000 utbildas och åren därefter. Ett av motiven till att jag tycker att det är viktigt att komma igång med försvarsberedningen är att denna typ av beslut kommer att påverka helheten och nästa försvarsperiod. Det är också ett skäl att fördjupa dialogen i närtid för att ha tid på sig att dra igång de processer som behövs utöver nuvarande försvarsbeslut. Delar ministern den uppfattningen? 191 Försvarsminister (S) replik: Jag tror inte att vi i grunden har så olika synsätt. har vi en praktisk process att genomföra när det gäller att leverera besluten. Sedan behöver vi parallellt komma igång med försvarsberedningen , och det är då vi bygger grunden för det som ska komma efter 2021. Det är bra att den debatten redan har börjat föras i viss mening, för det kan ge input till en kommande beredning. kom också perspektivplanen från Försvarsmakten; det är ett viktigt dokument som man kan utgå från. Sedan är det alltid en fråga om helhet, och vi har exempelvis en oerhörd utmaning när det gäller helheten i totalförsvaret, med den militära, den civilmilitära och den rent civila krisberedskapen. När det gäller den personalutredning som vi genomfört mot bakgrund av det vi sa i inriktningsbeslutet och den politiska uppgörelsen kommer jag så snart remissomgången är klar att kalla partierna till en diskussion om hur vi ska gå vidare. Jag har klargjort vår inriktning rätt så tydligt, och jag vet att det finns många andra som har likartade ståndpunkter. Så där kanske vi kan hitta ett nytt projekt tillsammans. Försvar och samhällets krisberedskap Sedan har vi materielsidan, som är en oerhörd utmaning. Där kommer vi också att tillsätta en utredning som ska gå igenom reparations- och underhållsfrågor men också materielberget och de stora utmaningar inom exempelvis marinen som vi har framför oss. Man ska leverera in ett material till försvarsberedningen, och jag tror att denna utredning är närmast historiskt unik eftersom den går till botten med materielproblematiken i svensk försvarsmakt. Där kommer försvarsberedningen att få en rejäl utmaning att hantera. 192 (C) replik: Det som ministern lyfte fram om totalförsvarsplaneringen är mycket viktigt i detta sammanhang och hör ihop med helheten. När vi landade i försvarsuppgörelsen låg fokus på försvarsutgifterna, och sedan skulle vi återkomma till dialogen om vad som krävs i övrigt för att kunna nå en så bra totalförsvarsberedskap som möjligt. Med tanke på det ännu mer osäkra läge vi har i vårt område och i närområde är jag angelägen om att totalförsvarsplaneringen verkligen blir så bra som möjligt, , i praktiken. Det kommer att krävas resurser där också, och detta måste in i samtalet. Det är ytterligare ett skäl att påbörja det långsiktiga beredningssamtalet omgående, för stora resurser kommer att krävas. Om man har en nivå på 2 miljarder för att kunna ha en personalförsörjning 2022 och åren därefter är vi snart uppe i närmare 9−10 miljarder för nästa försvarsperiod, bara på personalsidan. Detta motsvarar den nivå vi landade på för den första delen . Därutöver nämnde ministern materielutmaningar. Vi kan lägga till ytterligare miljardbelopp som kommer att behövas för att bygga upp försvarsförmågan i detta land. Sedan har vi den civila försvarsberedskapen, som kommer att involvera många människor och myndigheter. Där saknas i praktiken många uppdrag för att kunna göra detta mycket bättre. är hotbilden med hybridhot, propaganda, desinformation och störningar mot vårt civila samhälle en realitet som måste mötas , inte . Det hoppas jag att ministern och regeringen verkligen aktivt jobbar för, med tanke på att och Socialdemokraterna har ansvaret för styrningen av landet. 193 Försvarsminister (S) replik: Som sa har vi utmaningar när det gäller såväl personal och materiel som civilförsvarssidan. Jag tänker inte gå in på vilka ekonomiska nivåer eller belopp som ska gälla , utan det är förmågan som vi måste öka steg för steg. Hur detta ska se ut exakt och vilka olika komponenter som ska ingå måste en framtida försvarsberedning ta ställning till och mejsla fram. När detta väl är klart och man kommer fram till någon sorts nivå man känner sig någorlunda överens om får vi börja titta på pengarna och hur vi ska kunna klara den delen. För min del är jag inte beredd att börja med pengarna och titta på innehållet sedan, utan min väg är att försöka göra tvärtom. Försvar och samhällets krisberedskap I det stora hela upplever jag att vi har en likartad syn på dessa frågor, och ska man också kunna hitta vägar att åstadkomma saker i praktiken. Hur det än är så är ju försvaret av det viktiga i sammanhanget. Vi har inte råd att hamna för djupt i partipolitiska trätor, utan det viktiga är att leverera för allmänheten, också som en signal till omvärlden. Jag önskar även god jul. 194 (KD) replik: EU:s säkerhetspolitiska utveckling står inför avgörande utmaningar. Den alltmer auktoritära utvecklingen i skapar en ny säkerhetspolitisk situation inte bara i utan i hela . EU-ledare ser verkligheten och vill agera med kraft. Vi ser förslag som en EU-armé, som man bedömer skulle kunna vara lösningen. Jag vill fråga försvarsministern: krishanteringsförmågor anser regeringen att EU främst behöver utveckla, och vilka länder kan man tänka sig att gå framåt tillsammans med? 195 Försvarsminister (S) replik: Inom EU är vi överens om att vi ska stärka stödet till de missioner som vi har framför allt i , i länder som , och och på olika sätt se till att de kan fungera bättre. Vi ska också stärka den civila krisberedskapen inom ramen för EU. Det är tydligt att Nato har sin uppgift och att EU har sin och att dessa måste komplettera varandra. Vi ska inte bygga parallella strukturer och organisationer; det är viktigt. Något EU-försvarshögkvarter och någon sorts EU-armé är inte aktuellt, och det är vi överens om. Samarbetsområden som kan vara viktiga är bland annat hybridfrågan och cyberfrågan. Där tror jag att både EU och Nato skulle kunna göra en hel del tillsammans. Det finns också många andra områden där vi skulle kunna utveckla vår relation. Detta är naturligtvis processer och inte något som bara sker över . När man väl har fattat denna typ av beslut får man jobba för att fullfölja dem. Inom ramen för finns ett samarbete där man försöker hitta olika sätt att stimulera och stärka kapaciteten på materielsidan. Från svensk sida har vi varit väldigt tydliga med att försvarsindustrifrågan är nationell och att man måste utgå från ett mellanstatligt samarbete. Över huvud taget är den svenska positionen mellanstatligt samarbete. Den regering jag företräder är inte federalistisk, utan vi står för mellanstatlighet. 196 (KD) replik: Tack så mycket för svaret! Hybrid- och cyberfrågan är självfallet viktig och ett bra område att samarbeta kring, men jag tror inte att vi ska tro att frågan om en EU-armé på något sätt är död. Ju tuffare vi ser att den säkerhetspolitiska situationen blir, desto starkare kommer länder att vilja gå framåt. Jag vill passa på att fråga försvarsministern om battle groups och hur regeringen ser där? Är det dags för en översyn för att se huruvida dessa battle groups bör användas mer frekvent? Tillfällen att använda dem har inte saknats, men de har aldrig använts. 197 Försvarsminister (S) replik: Försvar och samhällets krisberedskap När det gäller frågan om en EU-armé finns det bestämda uppfattningar. Det är tydligt att Nato och EU inte ska bygga organisationer som konkurrerar eller blir spänningsfält i förhållande till varandra. Detta uppfattar jag att vi var eniga om. Jag tror inte att det med enkelhet går att bygga en EU-armé eller ett EU-försvar. Försvaret är i grunden en nationell angelägenhet. När det gäller battle groups är förutsättningen att alla är överens om att de ska användas. Vi kan titta på olika organisationsformer, och jag och regeringen har ingenting emot det om vi på olika sätt kan hitta idéer för hur man kan utveckla dem. Men kom ihåg att alla måste stå bakom det om vi ska utnyttja dem. Det har kanske varit en begränsande faktor i sammanhanget när det gäller att få fram det som du efterfrågar, själva användandet. God jul och gott nytt år! 198 (M): Det har talats en del om samhällets krisberedskap. Men det har kanske inte funnits så mycket krismedvetenhet i dessa frågor utan snarare väldigt mycket rosenröda färger. Låt mig därför få anlägga ett annat perspektiv på frågan. Jag kan börja med att konstatera det som regeringen skriver: att målen när det gäller samhällets krisberedskap endast delvis har uppnåtts. Vidare kan jag konstatera att med regeringen har delar till och med försämrats. Jag tänker i första hand på deltidsbrandkårerna och deras personal. Låt mig vara tydlig: Det är inte den befintliga personalen som är problemet, utan problemet är avsaknaden av personal. Den personal som finns inom skulle jag säga har mer kompetens, bättre utbildning och större förmåga än vad våra brandmän någonsin har haft. Men man kan konstatera att alla kommuner i större eller mindre utsträckning har problem att rekrytera deltidsbrandmän. I det sammanhanget är viktigt att veta att deltidsbrandmännen utgör två tredjedelar av vår samlade brandmannakår. Vad händer då när man hamnar i en situation? Ja, givetvis måste man stänga stationen vid minskad service. De deltidsbrandmän som är kvar får kanske jobba dubbla skift. Detta leder till en negativ spiral som gör det ännu svårare att rekrytera deltidsbrandmän. Detta är i grunden ett kommunalt ansvar, men det innebär inte att regeringen saknar ansvar i dessa delar. Det icke-engagemang som man har sett i denna fråga gör givetvis att kommunernas möjlighet att lösa uppgiften försvåras. Jag har trots allt uppfattat det som att regeringen har en större politisk ambition än att vara en nattväktarstat. Men när man ser att inte ens den grundläggande nattväktarstaten ges förutsättningar att fungera blir man givetvis orolig. När det gäller denna fråga kan jag slutligen konstatera att regeringen i regeringsställning inte har lyckats presentera en enda åtgärd för att förbättra för rekryteringen av deltidsbrandmän. Regeringen skriver att den reella personalen är en sak, att räddningstjänstens personalsammansättning ”i högre grad bör spegla hur samhället ser ut”. Det är till väldigt liten hjälp för de brandkårer som inte har någon personal att regeringen vill att man ska ha en annan sammansättning. Försvar och samhällets krisberedskap De klimatförändringar som sker och som förväntas ske kommande år innebär inte bara skillnad i temperatur utan även skillnad i nederbörd. På vissa ställen kommer nederbörden att öka, och på andra ställen kommer den att minska. Det har vi redan märkt av. Att det sker är ingen hemlighet, varken lokalt eller globalt. När det kommer till regeringens instruktion till sina myndigheter verkar de dock ha förbisett detta. Myndigheternas resurser står nämligen till förfogande endast i det fall nederbörden ökar. I det fall regnet uteblir finns det inga möjligheter att få stöd från statliga myndigheter. Det kan man givetvis fundera en del på. Hur ska staten stödja när olika kriser uppstår? Två principer kan vara bärande. Den ena är att det ska kunna vara förutsägbart, och den andra att kostnaderna har uppkommit på grund av kommunen eller på grund av att kommunen har varit involverad på annat sätt. När det gäller förutsägbarhet kan man fråga sig om Ölandskommunerna exempelvis skulle ha kunnat förutse att det skulle bli extrem torka detta år. Man kan såklart säga att det är en ö som har låg nederbörd och speciell geografi som gör så att vattnet inte samlas upp som på samma sätt som på andra ställen. Men det var väl ändå ingen meteorolog eller någon annan som tyckte att det kunde förutses. Den andra principen gäller om kostnader har uppkommit på grund av kommunen. Det är svårt att leda i bevis att vård, skola och omsorg på har lett till klimatförändringarna. Det tror jag att få skulle kunna argumentera för. Vad blev följden? Följden blev att kommunerna på fick vidta extrema åtgärder för att lösa vattenbristen. Om det inte hade gjorts hade vi hamnat i en omfattande kris. Hushållen hade inte kunnat få vatten. Och förutom att arbetsplatser och djur hade fått vara utan vatten hade det påverkat samhällets alla grundläggande funktioner. Det här ska givetvis inte vara ett sätt att få jordbruks- eller företagsstöd. Det ska finnas när samhällets grundläggande funktioner inte fungerar. Då bör samhället ha en roll. När situationen uppstod kontaktade Ölandskommunerna Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och fick svaret: Nej, vi har inte mandat för att hjälpa er med någonting. Kommuner ska såklart förbereda sig för det som kan hända. Men alla kommuner kan inte förbereda sig för allting. Det måste vara ändå rimligt att saker kan hända. Annars blir det dålig ekonomisk hushållning. Det har kostat de två Ölandskommunerna ca 150 miljoner att vidta åtgärder för att få vatten, bara detta år. Skulle vi omsätta det till skattekollektivet i motsvarar det 13 miljarder. Det är en stor insats, och staten har inte bidragit i någon del. Man kan tycka – och det gör vi moderater – att naturolyckor, som regeringen säger att det är, ska omfattas om de är en konsekvens av förändrat klimat. Det är därför märkligt att den första regeringen i historia som har en klimatminister inte mäktar med att se att klimatförändringar leder till både ökad och minskad nederbörd. Försvar och samhällets krisberedskap 199 (SD): Åhörarledet har tunnats ut. Debatten handlar om utgiftsområde 6. Jag tycker att de satsningar som vi gör bör nämnas. Vi satsar ungefär 26 miljarder mer den här perioden.