prot · H30970 · 2016-02-25 00:00:00 — Vi har naturligtvis inget principiellt emot att vi kommer att ha ungdomar som inte vill göra värnplikten. Det hade vi . De gick till . De utbildades i olika delar i kommuner för att ingå i räddningstjänst, brandkår, sjukvård och så vidare. Så gjorde man . Det fungerade alldeles utmärkt, och så kan vi göra igen. Vi kan se över ett sådant system. Att ge den här möjligheten till vapenfri tjänst är betydligt bättre än att sätta ungdomarna i fängelse. Det måste man också tänka på när man inför det nya systemet, och det är jag övertygad om att man tittar på. Vi har lagt fram ett antal förslag i denna riktning som tyvärr inte fått utskottets bifall. Vissa frågor om Försvarsmaktens personal En annan konkret sak är att vi vill införa ett system för utbetalningar av till de nya soldaterna. Premierna ska utbetalas stegvis allteftersom man fullgör sina kontrakterade tid. Lite varianter av detta system finns i andra länder. Det är konkret det vi vill göra, och det motionerar vi om. Ni säger nej. Man kan titta på andra premiemodeller. Vi är inte helt låsta till det system som jag pratar om, men vi har motionerat om det. Sedan är det detaljer som vi tror påverkar. Till exempel matförmånerna och boendeformerna är problem som vi hade när jag var officer. Man satt ut i skogen och blev förmånsbeskattad om man satt på en stubbe och käkade med soldaterna. Det blev helt orimligt. Det blev bara fördyringar. Ta bort alla sådana här saker! Låt soldaterna äta! Varken kontrakterade gruppbefäl, soldater eller sjömän som är ute i fält ska förmånsbeskattas för sådant. Låt oss slippa det här! Regeringen behöver också utreda möjligheten för kontrakterade gruppbefäl, soldater och sjömän att bo kvar på sina logement och ha tillgång till de måltider som ofta finns lagade där. De ska också ha subventionerade hemresor, säg . Det har vi också motionerat om. Ni säger nej. Vi anser att skyldigheten att tjänstgöra utomlands för kategorierna gruppbefäl, soldater, sjömän samt reservofficerare ska avskaffas. vrider vi om det här. Försvaret av börjar i . Det är det viktigaste. Vi ska tillbaks igen till ett invasionsförsvar i någon form. Vi har nu kämpat för att vi ska satsa på försvaret. Det vet ni allihop, så jag tänker inte dra den historien. Men det känns jätteskönt att ni har anslutit er till uppfattningen att kontinuerligt ska ha ett starkt försvar. Vi tror, i likhet med vad någon sade här förut, att skyldigheten att tjänstgöra utomlands är rekryteringshämmande när försvaret nu vrids om. Vi anser att Försvarsmakten bör ges möjlighet att tillhandahålla bostäder. Den möjligheten fanns förr när jag ryckte in och blev befäl. Man fick naturligtvis betala hyran, men det tillhandahölls bostäder. Det gjorde att det var väldigt lätt att få folk att stanna kvar. Om du blev fast anställd fick du en bostad. Det här har man provat på lärosäten. Jag tror att det var 2009 som man fick en möjlighet att tillhandahålla bostäder till studenter och gästforskare. Det är alltså prövat och utvärderat, och det finns erfarenhet. Vi tycker att Försvarsmakten bör ges denna möjlighet att tillhandahålla bostäder till sina tillfälligt anställda. Vi har gett ett tillkännagivande till regeringen om detta. När vi i utskottet var på F 21 var vi alla överens, men jag ställde frågan: Vad är det absolut viktigaste – nu pratar vi personalförsörjning – om du fick bestämma? Då svarade chefen för F 21: Att öppna ett rekryteringskontor i . Det var det absolut viktigaste. Och säger ni nej. Eller gör ni inte det? Vi får se hur ni röstar . Jag säger till alla som lyssnar på den här debatten – och vi kommer att sprida detta – att de noga ska följa hur de andra politiska partierna röstar när det gäller motionen om det som var det viktigaste för F 21, att öppna ett rekryteringskontor i . Det ska bli mycket intressant att följa det. Det är en försumbar kostnad. Vi har ju fått föredragningar och hört att det skulle gå ganska raskt att öppna ett sådant kontor. Plats och personal finns. Det är en ganska försumbar kostnad i sammanhanget. Voteringen äger rum . Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Eftersom jag har lite talartid kvar tänker jag lite grann kommentera ledamoten anförande. Han försvann från kammaren. Nåväl, han kanske sitter på sitt rum och lyssnar. Han pratar om stöd till . Det han säger då är, enligt min uppfattning, att om skulle råka i konflikt med går vi i krig med , för den dagen vi skickar en enda soldat till för att göra motstånd mot – det är hans eget exempel – blir vi självklart anfallna av . Det är det han säger, och det är det som är konsekvensen. Stöd till kan lämnas i många olika former. Men med en enda soldat där förklarar vi krig. Jag är inte så säker på det. Frågan om Natomedlemskapet har glidit in här, och då tar jag mig rätten att kommentera det. uppfattning är att ett Natomedlemskap ökar spänningarna. Vår linje är solklar i detta. Ett starkt svenskt försvar, som vi har kämpat så länge för, och gärna i allians eller förbund med , skulle lägga oss på en ganska hög tröskelnivå. Och när man läser de ryska tidningarna märker man att de inte har något emot ett starkt svenskt försvar. Nato har inte heller någonting emot ett starkt försvar eller att vi står utanför, även om de gärna vill att vi ska vara med. I händelse av en konflikt, även med medlemskap i , måste ni satsa betydligt mer på försvaret i era budgetar. Nato kommer inte att betala om vi försöker smita från notan, som jag har sagt . Det är min bestämda uppfattning. I detta anförande instämde och (båda SD). 168 (M) replik: Det kan vara så att inför den här debatten inte har läst på handlingarna riktigt så väl som han månne borde. Vi får väl se vad som händer när vi voterar om den här frågan. Jag har, liksom , pratat med en del förbandschefer. Det finns förband inte bara i , utan det finns förband i , , . Det finns ju förband på väldigt många ställen. Men problemet som vi har identifierat, och kanske delvis ni också, är att många soldater får åka väldigt långt för att komma till rekryteringskontoren. Att då säga att man behöver ett till och att det ska ligga i är kanske lite snävt. Vi säger i vår reservation att vi tycker att det mobila rekryteringskontor som finns i skulle kunna användas över hela landet, för det är givetvis rimligt att den som ska börja arbeta eller söka en tjänst i exempelvis ska kunna göra prövningen i . Min fråga till är: Delar inte och synen att inte bara ska ha möjlighet att rekrytera soldater? 169 (SD) replik: Vissa frågor om Försvarsmaktens personal vill åka runt med ett ambulerande rekryteringskontor medan vi vill ha ett fast kontor i 3–5 månader i . Vi vill även ha ett i söder. Men vår motion gäller , och därför koncentrerar jag mig på det. 170 (M) replik: Det visar det sig att våra åsikter trots allt skiljer sig åt. Det är kanske tacksamt, för vi ser att detta behov finns såväl i som i . Om det finns en utrustning som kan användas på ett mer rörligt sätt, varför inte använda den? Ett av Försvarsmaktens största problem är att komma nära de medborgare man vill ha som blivande medarbetare i Försvarsmakten. Jag tror att ett ambulerande kontor skulle kunna användas både för att rekrytera soldater till Försvarsmakten och i syfte att upplysa och på andra sätt närma sig den befolkning man vill ha ett närmare samarbete med. Därför tycker jag att vår lösning är bättre än den har föreslagit. Det rekryteringskontor som finns i kanske inte skulle behöva användas alla årets . Varför inte använda de resurserna i andra delar av för att underlätta rekryteringen av svenska soldater och sjömän? Det är i alla fal vår utgångspunkt, men jag har uppfattat att har en annan. 171 (SD) replik: Principiellt har jag inget emot att man är på flera ställen. Jag tror att du hörde när jag sa att det inte ska vara stationerat i , men där finns lokaler och personal som ska användas . ska kanske 40 000 i en årskull mönstra. Då räcker det inte att fara runt med ett ambulerande kontor. Vi måste ha fasta ställen. tänker kanske på nuvarande situation med ett par tusen som ska mönstra, men jag talar om en årskull. Därur ska vi ta ut de bästa soldaterna och fylla upp våra krigsförband med kvinnor och män. När krigsförbanden sedan ska växa ännu mer ska vi ju öka antalet. Sett ur ett mer långsiktigt perspektiv räcker det alltså inte med tillfälliga lösningar som att fara runt med ett fordon. Vi måste ha rekryteringskontor på fler ställen i landet. Så hade vi det förr, och det fungerade alldeles utmärkt. Principiellt har vi inget emot den uppstart som är inne på för att det ska gå snabbt, men vi tänker lite mer långsiktigt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 11 Utvidgad miljöbrottsbestämmelse m.m. Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2015/16:MJU8 Utvidgad miljöbrottsbestämmelse m.m. (prop. 2015/16:35) 172 (SD): har ett flertal reservationer, men för tids vinnade yrkar vi bifall till reservation 3, punkt 5, om miljöorganisationernas talerätt. Konsekvenserna av miljöorganisationers talerätt bör utredas. Att de som är berörda av beslut ska anses ha talerätten är ju högst rimligt men att organisationer kan överklaga ett beslut trots att man saknar hemvist och förankring i området är desto märkligare. Kammarrätten i gav talerätt i jaktliga frågor med utgångspunkt i åtaganden enligt den så kallade Århuskonventionen. I Århuskonventionen används bland annat uttrycken ”berörd allmänhet” som har ett ”tillräckligt intresse” när det gäller de parter som ska erhålla talerätt. är i högsta grad berört av beslut i jaktliga frågor, och det är ett intresse som dessutom skyddas i 4 § i jaktlagen. Men domar har levererats där inte har ansetts ha rätt att överklaga beslut från om jakt. Det gäller till exempel överklagandet av ett beslut från som handlade om jakt på säl. Förvaltningsrätten avvisade överklagandet för att inte ansågs berörda av beslutet, vilket kan tyckas mycket märkligt. har ju erkänts talerätt av kammarrätten, men detta var ett exempel på att det ändå inte varit alldeles självklart alla gånger. Det är också minst sagt uppseendeväckande att små miljöorganisationer som uppnått 100 medlemmar, räknat i hela , ska ha talerätt och kunna överklaga och stoppa beslut. Detta kan få ödesdigra konsekvenser för lokalbefolkningen i skogsbygderna vars näringar och verksamheter drabbas. Talerätten borde väl rimligen ge större inflytande till den lokala opinionen, den berörda landsbygdsbefolkningen, jaktlag, hembygdsföreningar med flera än till miljöorganisationer som inte har den minsta förankring i de områden där de ändå tillåts överklaga jaktbeslut. Dagens regelverk är alltså i många avseenden minst sagt märkligt. Miljöorganisationer utan förankring i bygden, som vanligtvis är ideologiskt burna, kan också ha en väldigt tydlig agenda i en viss ideologisk riktning. Möjligheterna att bedriva en sund viltvård försvåras också av att lagen är problematisk i sin utformning. Här bör verkligen regeringen utreda konsekvenserna av lagstiftningen och återkomma med förslag om hur lagstiftningen ska utformas och tillämpas på bästa sätt ur förvaltningssynpunkt. Jag vill också flika in att inte ville förlänga jakttiden i –i väntan på domstolsutslag från Förvaltningsrätten i . Man önskade att förlänga jakttiden som gick ut till , men det gillades inte av . Det fanns inte tillräckligt starka skäl för att göra avsteg från föreskrifterna även om landets halva vargstam finns i och 23 vargar skulle skjutas plus 6 stycken gemensamt med län enligt jaktbeslut. Detta skedde trots att det beslutades om en hållbar rovdjurspolitik 2013 och att en av de viktigaste ansatserna i den nya politiken var att vargstammens koncentration skulle minskas där den är som tätast. Här finns verkligen synnerliga skäl att se över föreskrifterna för att få till en förlängd jakttid eftersom miljöorganisationernas talerätt år stoppar all möjlighet att verkställa myndighetsbeslut. För att ska kunna upprätthålla en hög internationell konkurrenskraft och levnadsstandard vill föra en energipolitik som säkerställer en prisvärd och tillförlitlig energiförsörjning för såväl hushåll som näringsliv och tillgodose högt ställda krav på miljövänlighet. Vid utbyggnad av förnybara kraftkällor såsom vind‑, sol‑, våg- och vattenkraft måste stor hänsyn tas till kultur- och landskapsmässiga värden samt till djurliv och biologisk mångfald. Stor hänsyn måste också tas till den lokala opinionen och till miljö- och naturintressen. Vindkraftverk bör företrädesvis placeras i glesbefolkade delar av landet. Om fastighetsägare drabbas av sänkt marknadsvärde till följd av en vindkraftsetablering ska de ersättas ekonomiskt av ägaren till vindkraftsparken. Utbyggnaden av vindkraft i miljöer med högt natur- och kulturvärde bör ses över med hänsyn till vår natur och miljö. Det kan inte anses försvarbart att slå upp vindkraftsparker i storslagna och vidsträckta landskap. Dessa kraftverk är också ett hot mot rovfåglar, fladdermöss och andra arter. Därför bör inventering och kartering också vara gjord innan man ansöker om uppförande av nya vindkraftverk. Det är mycket viktigt. 173 (C): Såväl stora som små miljöbrott påverkar oss i vår vardag. De kan skada miljön och de ekosystemtjänster som människan är beroende av. De kan också vara skadliga för människors hälsa. Ett vanligt förekommande miljöbrott är att någon släpper ut farliga ämnen i naturen genom vårdslöshet eller för att slippa betala vad det kostar att hantera avfallet, slippa de avgifter det kostar att göra sig av med avfallet på ett lagligt sätt eller helt enkelt tjäna en slant på den svarta marknad som uppstått kring hantering av avfall. Därför är det mycket välkommet att regeringen nu täpper till hålen och skärper kraven när det gäller hanteringen av avfall genom den proposition som ligger på bord. Men miljöbrottsarbetet får inte sluta där. Miljöbrott berör ofta flera länder och en rad olika myndigheter både inom och utanför . Visste fru talmannen till exempel att miljöbrott i form av illegal handel med bland annat farligt avfall är den största illegala verksamheten i världen efter narkotika och vapen? Samverkan mellan olika myndigheter, både i och internationellt, är av avgörande vikt för att kunna hantera miljöbrotten och för att dessa inte ska hamna mellan stolarna. Det är därför viktigt att polisen och andra berörda myndigheter ges skyldighet att samverka när det gäller miljöbrott. Det är också viktigt att miljöbrotten prioriteras lika i hela landet. Mycket av det arbete som utförs när det gäller miljöbrott måste skötas lokalt, men en specialistenhet skulle behövas för att tillföra kompetens och hjälpa den lokala polisen, för att arbeta proaktivt och identifiera framtida miljöbrottshot. Tyvärr är det många osäkra faktorer när det gäller kunskapen om hur omfattande miljöbrotten är i . Statistiken lämnar nämligen ofta en del i övrigt att önska, främst eftersom miljöbrotten oftast inte drabbar en enskild person och därmed inte anmäls i samma utsträckning. Dessutom kanske de inte upptäcks förrän tiotals år efter det att brotten har begåtts. Det är också sannolikt att många människor har brutit mot olika typer av miljöregler utan att veta om det och utan egentligt uppsåt. Därför är det viktigt att arbeta för en ökad information till allmänheten om miljöbrott och konsekvenserna av att till exempel dumpa saker i skog och mark eller slänga farligt avfall i soptunnan, för att allmänheten både ska agera miljöklokt och kunna identifiera och anmäla miljöbrott. Sist men inte minst när det gäller miljöbrott ser vi att det tyvärr finns företag som sätter i system att bryta mot reglerna och även företag som lägger in företagsboten i budgeten för det förorenande projektet. Eftersom det inte finns något registreringssystem för företagsbot kan samma företag begå miljöbrott hur som helst utan att vare sig straffas hårdare nästa gång eller få någon typ av prickning eller liknande. Med ett register för företagsböter skulle det kunna vara möjligt att utdöma en väsentligt högre bot vid upprepade brott. Men, fru talman, de företag som medvetet förstör vår miljö är lyckligtvis i minoritet i . Betydligt fler är de företag som vill utveckla sitt miljöarbete. Svensk industri är ledande inom miljö- och klimatteknik. Företagen har genom forskning, utveckling och investeringar minskat sin egen miljöpåverkan och skapat exportmöjligheter för grön teknik. Verksamheter som påverkar miljön negativt ska prövas noga och hårda krav ställas för att skydda miljön. måste tillståndsprocesserna utformas så att de inte i onödan hindrar eller försenar investeringar som moderniserar verksamheter, skapar jobb och tillväxt och i slutändan ofta minskar den samlade miljöpåverkan. och Alliansen inledde ett arbete med reformer i regeringsställning för att förbättra reglerna för prövning av miljöfarliga verksamheter. Detta arbete måste fortgå. Fokus måste ligga på att den omfattande processen kring miljökonsekvensbeskrivningar i första hand ska gälla där dessa krav verkligen kan göra skillnad för att säkerställa miljöskyddsintresset. De krav på underlag och prövning som ställs ska bara göra det i den omfattning som det är motiverat av miljöskäl. har lämnat förslag på hur man med bibehållet miljöskydd, genom ändringar i klassificeringen av olika typer av verksamheter, kan förenkla för både myndigheter och verksamheter. Det är ett första steg, men mer måste göras. Myndigheternas prövningar och krav på underlag ska vara enkla, förutsägbara och effektiva. Vi måste säkerställa att myndigheter deltar tidigt i samrådsprocesser. Mål för hur handläggning och olika typer av prövning får ta måste sättas. Inom ramen för en rättssäker process där alla berörda kan komma till tals bör möjligheterna för återkommande överklaganden och sena krav på kompletteringar ses över. Därför, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 2. Fortsätt att skärpa miljöbrottsarbetet för de företag som gör fel, men se till att den absoluta majoritet som sköter sig stöttas av ett regelverk som leder till utveckling i stället för inveckling! 174 (V): Jag vill börja med att instämma med föregående talare i att det är bra att vi med detta betänkande stärker och över lag stärker arbetet mot miljörelaterade brott. Det är inte okej att motorvägar läggs i ytläge med buller, avgaser, partiklar och förstörd närmiljö som följd i områden där det bor människor med låga inkomster eller som kommer från andra länder än medan samma vägar dras i tunnel i områden där svensk över- och medelklass bor. Detta är fallet till exempel här i med motorvägsprojektet . Den motorvägen dras i tunnel under och villaområdena, medan invånarna i miljonprogramsområden som , och endast får bullerplank att skydda sig med. Tunnlar åt rika – bullerplank åt fattiga, är det så vi ska ha det? Nej, jag tycker inte det. Det är heller inte okej att människor som bor i höghusområdena har sämre tillgång till grönområden än de som bor i villa, att människor som lever i miljonprogramsområden oftast har kortare liv att leva än de som bor i de mer välbeställda villaområdena eller att detta sannolikt har att göra med att de människor som bor i lågstatusområden, som påstås vara sämre områden, har en sämre närmiljö. Att människor drabbas olika beroende på inkomst och etnisk tillhörighet som en följd av olika miljöskadliga verksamheter brukar ibland gå under namnet miljöorättvisa. Att försöka motverka detta är vad miljörättvisa handlar om. För oss svenskar är detta ett tämligen obekant begrepp, men i den anglosaxiska världen, till exempel och , har man arbetat mer aktivt med frågan, som där brukar gå under termen environmental equity eller environmental , det vill säga miljörättvisa. Det borde vara en självklarhet i all politik, inte minst i samhällsplaneringen i stort, att vi vinnlägger oss om att olika samhällsklasser och grupper i samhället ska ha samma rätt till vår natur och att ingen grupp ska drabbas oproportionerligt värre än någon annan. Men så är det inte. I finns inget aktivt och systematiskt arbete med miljörättvisa. har exempelvis, enligt vad generaldirektör sa när jag var i kontakt med honom senast, inget uppdrag att arbeta med socioekonomiska frågor och analyser. Inte heller har det någonsin, i alla fall inte vad jag vet, gjorts någon analys eller utredning ur ett socioekonomiskt och etniskt perspektiv om hur olika grupper i samhället exponeras för miljö- och hälsorisker. Jag vill understryka att det inte är miljöpolitiken i sig det är fel på. Tvärtom, bra miljöpolitik är ofta utjämnande mellan klasser och grupper i samhället. Bra miljöpolitik gynnar ofta folkflertalet, om vi till exempel satsar mer på kollektivtrafiken, skyddar mer natur, inte minst den tätortsnära, och minskar massbilismen och därmed utsläpp, partiklar och buller. Nej, det är andra politikområden som måste bli mer miljörättvisa: samhällsplanering, infrastrukturpolitik, försvarspolitik och hela den ekonomiska politiken. Här finns mycket att göra. Därför tycker jag att motion 2183 i betänkandet, om just miljörättvisa, av miljöpartisterna , är bra. Den handlar om att vi behöver kartlägga hur olika grupper i samhället exponeras för miljö- och folkhälsorisker. Motionärerna föreslår att bör få en egen enhet som ska arbeta med miljörättvisefrågor. Men det svar som motionen får i betänkandet är under all kritik – ja, under all kritik. Att är nöjda med svaret kanske jag kan förstå, men inte att Socialdemokraterna och är det. Att ni, kära socialdemokrater och miljöpartister, röstar emot motionen och nöjer er med att den, som det står på s. 17 i betänkandet, ”lämnas utan vidare åtgärd” imponerar inte. Jag yrkar bifall till reservation 1 om miljörättvisa. Kopplat till detta, fru talman, är frågan om buller. Buller är ett omfattande problem för både miljön och folkhälsan. Över 100 000 svenskar störs bara av flygplansbuller. I i drabbas nästan varannan invånare av in- och utflygningarna från . I reservation 4 föreslår vi att ska få ett uppdrag att samordna de olika myndigheternas arbete och systematiskt arbeta för att människor inte ska utsättas för buller. Jag yrkar bifall till reservation 4. Avslutningsvis, fru talman, gäller det frågan om terrängkörning på snö – snöskoterkörning med andra ord. Nuvarande terrängkörningslag är . Där finns det i praktiken inga begränsningar för terrängkörning på snötäckt mark. Däremot är det i princip förbjudet att köra på mark som inte är snötäckt, såvida man inte har särskilda tillstånd. Den här lagen är nu drygt . har vi tio gånger fler snöskotrar än vad som fanns vid den tid då lagen kom till. Jag tror nog att alla här kan vittna om att det i vissa områden finns väldigt stora besvär med snöskoterkörning med inte minst utsläpp och buller som följd. Det vore verkligen på sin plats med en översyn av denna terrängkörningslag så att vi får bättre ordning ute i våra marker. har just föreslagit en statlig utredning om en översyn av terrängkörningslagen, och jag ser i detta betänkande att man öppnar för detta. Det tycker jag är bra. 175 (L): Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet förutom punkt 6 som handlar om buller. Där yrkar vi i stället bifall till reservation 4. När det gäller de ändringar som föreslås i som bygger på regeringens proposition och där man ska förtydliga vad som gäller hantering av avfall är det inte så mycket mer att säga om det. Det är bra att man gör förtydligandet att all hantering som är felaktig och som kan medföra risker för människors hälsa, djur och växter är straffbar. Då uppfyller även av allt att döma kravet i miljöbrottsdirektivet, och det är också bra. När det gäller motionerna som behandlas i betänkandet handlar de om lite olika ämnen. Det spretar en del. Jag kommer endast att ta upp diskussionen kring buller, där Liberalerna har ett motionsyrkande som vi reserverar oss till förmån för. Just detta yrkande ska egentligen sättas in i ett större sammanhang, för det ingår i en samlad motion från Liberalerna om folkhälsofrågor.