prot · H30986 · 2016-04-05 00:00:00 — Och det hoppas jag verkligen att vi kommer att fortsätta ha. Men min uppfattning som östgöte är att vi halkar efter och . Den uppfattningen har även andra partier och politiker i . och äger sina infrastrukturfrågor och kan dra makt från staten och hantera frågor bättre än vi klarar av i det splittrade området mellan och som har i väster. Om den här ordningen skulle bestå är vi oroliga för att några starka regioner drar makt från och alltmer hanterar sina angelägenheter medan länsregionerna är för små. vill börja om på nytt. Det är tydligt att de inte gillar starka och färre regioner som kan dra makt från och lindra trycket på kommunsammanslagningar. Visst är det långt från till . Men utan regioner hamnar det på riksnivå. Och det är ännu längre mellan och . Det kan jag försäkra er om. Jag ser regioner som ett viktigt fortsatt instrument för att förvalta regionala frågor, sjukvårdsfrågor och så vidare. Det är som sagt uppenbart att Alliansen inte lyckades med detta. Vi var inte helt överens i frågan. Jag tror att det är dags för en regionindelning. Jag hoppas att kan samla sig bakom detta. Det vore trist att fortsätta diskutera detta i en ny alliansregering. Vi behöver lägga energi på annat. Jag har uppfattat det som att det finns en ganska bred uppslutning över landet och i kring frågan. Jag hoppas alltså att den landar där och att mina hedervärda moderata kollegor kanske inser storheten i det som är på gång. 131 (M): Medan skyndar för att hjälpa statsrådet blir blåsten kring frågan inte bara starkare utan också kallare. Jag ser inte stora regioner som panacea för den rådande problematiken. Jag skulle vilja likna statsrådet vid . När han inte kunde lösa upp den gordiska knuten tog han fram sitt svärd och med det berömda alexanderhugget avslutade han och stod för lösningen. Med ett alexanderhugg planerar regeringen att dela upp i sex regioner från att ha varit indelat i 21 län. De sex nya regionerna innebär rationaliseringar, nedlagda sjukhus, mindre personal, längre avstånd för patienterna och sämre kommunikationsservice. Ska en sådan grannlaga uppgift skötas centralt, med ett alexanderhugg? Eller ska man, för att visa respekt för medborgarna, låta nuvarande verksamhet förbättras genom initiativ som kommer från golvet? Jag vill reflektera kring detta genom att här och säga rent ut att regeringens planer präglas av demokratiunderskott. Man visar inte den respekt som krävs gentemot de medborgare som kommer att beröras av regeringens planer. Varför så pass tajt tid för remisser, inspel och konsekvensanalyser när det gäller ett så grannlaga projekt? Det undrar jag och många med mig. Precis som min kollega kommer jag från , som är en alldeles utomordentlig region och som inte minst inom sjukvården gör de bästa insatser som finns. Den uppmärksammas ständigt i landet. Jönköpingsborna gillar sin region. Varför ska vi tvingas att slås ihop med andra? Varför kan vi inte styra vår egen framtid? Vi har bevisat att vi är kapabla att göra det i den existerande organisationsskissen, om uttrycket tillåts. Kan statsrådet här i kammaren redovisa de egentliga orsakerna till detta framhastade agerande? Är det demokratiska motiv, ekonomiska motiv, effektivitetsmotiv, samhällsdrivna motiv eller är det kanske regeringens maktmotiv? Vilka motiv utgör bränsle till att förändra bild till det sämre? Det är inte bara jag som tycker det, utan det är väldigt många som gör det. Till och med statsrådets partivänner ute i landet reagerar. Det vore intressant om statsrådet belyste motiven till demokratiunderskottet. 132 Statsrådet (S): Tack alla, riksdagsledamöter, för denna debatt! Flera av våra län är för små för att kunna vara ur alla synpunkter funktionsdugliga. Det är inte min åsikt; det är en slutsats års länsutredning. Den här frågan har utretts genom länsindelningsutredning, länsutredning, regionutredning, regionberedning, ansvarskommitté och utredning om den statliga regionindelningen. Mycket kan man säga, herr talman, om regionfrågan, men att det skulle vara ett hafsverk, en snabb process, är lite överdrivet. Den här frågan har diskuterats när arbetet med utredning sattes igång. Vi har haft en gedigen diskussion under de senaste 10–15 åren om hur man ska garantera likvärdigheten och effektiviteten i den svenska förvaltningen. Det är inte så att det inte finns utmaningar i svensk förvaltning. Vi har bland de högsta urbaniseringstakterna i med enorma effekter för den offentliga sektorn. Det skapar regionala klyftor som vi borde vara väldigt bekymrade för, som utgör ett hot mot likvärdigheten i den svenska välfärden, som i grunden utgör ett hot mot sammanhållningen i vårt samhälle. Vi har en demografisk utveckling som vi delar med resten av västvärlden. Allt färre ska försörja allt fler som konsumtionen av välfärdstjänster ökar, som medborgarna kräver mer och mer av sjukvården – detta för att vi blir rikare och för att välståndet ökar. Då kräver vi också mer av välfärden. Detta sker som sjukvårdens teknologi utvecklas för som går. Det som är högspecialiserad sjukvård kommer inte att vara det , för då har den tekniska utvecklingen gått ännu längre. Jag lägger en ganska stor del av min tid på att åka runt för att träffa landets kommuner och landsting. Vi är överens om en sak, och det är att vi har allvarliga utmaningar i den svenska offentliga sektorn. Svaret på dessa utmaningar kan inte bara vara skattehöjningar och privatiseringar. Vi har också en skyldighet gentemot medborgarna att ständigt jobba med modernisering och utveckling av den offentliga sektorn. Vi borde ju vara överens, herr talman, om att det är den offentliga sektorn och systemen som ska anpassas till människorna, inte människorna som ska anpassas till systemen. Rörelsemönstren har förändrats. Det borde innebära att staten tar ansvar för att modernisera den offentliga sektorn så att dess struktur motsvarar de behov som finns i dagens samhälle. Det är alltså inte utan anledning som en enig styrelse i Kommuner och Landsting uppvaktade denna regering efter maktskiftet och sa: Snälla, gör någonting åt den här frågan. Vi har diskuterat den för . Det är inte utan anledning som denna regering bestämde sig för att välja en modell där vi har dialog med alla berörda landsting och kommuner. Det är ingen process som drivs uppifrån. Två förhandlingspersoner, en med ett statligt perspektiv och en med ett landstingskommunalt perspektiv, har satt sig ned för att jobba tillsammans med alla berörda aktörer. Vi ska decentralisera. Jag är stolt över att jag tillhör en regering där vi har sagt att det regionala utvecklingsansvaret ska ut till regionerna. Jag är stolt över att tillhöra en regering som har sagt att regionalisering inte är ett hot mot likvärdighet, tvärtom. Det är den decentraliserade välfärdsmodellen som håller ihop vårt samhälle. Då är det att också stå upp för den. 133 (M): Jag tycker att genomgången av alla utredningar visar att den här indelningen – som Axel med flera åstadkom på 1630- eller – stod sig ganska bra, men den historiken kan vi lämna därhän. Jag undrar varför man vill genomföra detta . Jag tycker att landet och regeringen borde se de andra problem och utmaningar som finns i landet och som måste lösas. De löses inte med en ny regionindelning. Den kritiska massan finns ju i kommuner. Däremot borde vi diskutera på ett helt annat sätt hur många små kommuner med 3 000–10 000 invånare som ska klara utmaningarna. sker det en del samverkan mellan små kommuner, men jag tror inte att det räcker. Det är den stora reformen som vi i stället borde diskutera. Det vore intressant om statsrådet skulle kunna förklara en sak för mig. Bara för att man slår ihop fyra Norrlandslän med röda siffror, hur ska det helt plötsligt kunna förvandlas till svarta siffror? Vad är den gordiska knuten som statsrådet avser att lösa med ett alexanderhugg? Det är väldigt allvarligt om vi befinner oss på ett sluttande plan. tillhör ett parti som är för decentralisering, men jag tror inte att detta leder till decentralisering. Medborgarna, som vi är satta att tjäna och få förtroende från, och kommunerna kommer att uppleva det som en centralisering. Det kan finnas frivilliga samarbeten. Jag kan tänka mig att exempelvis skulle vilja ingå i en annan region. Det må vara hänt, men det perspektiv som jag har tagit del av väcker väldigt många frågor och farhågor. Jag skulle vilja be en stilla bön att regeringen, precis som den förra regeringen gjorde, stoppade den här utredningen i papperskorgen, för det är där den hör hemma. Jag har ställt ett antal frågor, och det är många som är uppe i debatten. Jag kanske tillhör de politiker som inte är de allra bästa på att svara på alla frågor rakt och enkelt. Jag har med talmannens tillstånd, hoppas jag, tagit en kopia på mina frågor, och jag tänkte överlämna den till statsrådet, så att han kanske kan fundera på dem till nästa anförande. 134 (M): har ministern på sig att avge svar. Inte en enda gång nämner han . Det tycker jag är svagt. Under de ministern har till sitt förfogande nämns inte med en enda stavelse. Om ministern inte vill peka ut var en eventuell regionhuvudstad ska ligga i ett eventuellt Stornorrland skulle man åtminstone kunna avkräva av ministern att han svarar på frågorna kring vad som skulle vara viktigt i en sådan framtida regionhuvudstad. Har storleken på den stad man väljer ut någon betydelse? Är det viktigt med utbildning och med den sjukvårdsstruktur som redan finns? Spelar kompetens och rekryteringsmöjligheter någon roll i en framtida regionhuvudstad? Är det viktigt med geografisk tillgänglighet? Det rör sig om en yta som omfattar halva . Är det viktigt att alla medborgare har rimlig tillgång till regionhuvudstaden? Jag skulle väldigt gärna vilja veta vad ministern tycker. Sedan får han mycket gärna också nämna i sitt nästa anförande. Jag hoppas mycket starkt på det. Jag stannar kvar för att höra om det är på det sättet. 135 (M): Jag har frågor från mina väljare i , och även jag efterlyser riktiga svar. När det gäller de fortfarande tämligen teoretiska argumenten: På vilket sätt blir det fler invånare i för att man flyttar regionhuvudstaden till ? Det är en fråga man måste ställa sig. Jag vill spinna vidare på fråga om den föreslagna . På vilket sätt blir de röda siffrorna i de ingående landstingen svarta bara för att man ritar andra kartor och slår ihop regioner? Det enda sättet att se till att det ska kunna bli så, herr talman, är att man lägger ned sjukhus, centraliserar sjukhusen och lägger ned vårdcentraler. Det enda sätt som man skulle kunna uppnå ekonomiska vinster på med storregioner är i ärlighetens namn att man minskar antalet sjukhus och vårdcentraler och minskar tillgängligheten. Annars får man inte ihop den kalkylen. Återigen: Börja komma med riktiga och viktiga argument! Om man nu har diskuterat den här frågan finns det nog en speciell poäng, herr talman, med att ingen regering slutligen har sagt att det här kanske inte riktigt är den stora framtidsfrågan. Slutligen vill jag kommentera statsrådets argument att detta är oundvikligt. Jag misstänker, om jag ska ta en liknelse, herr talman, att det på något sätt var oundvikligt att Titanic skulle segla. Därmed inte sagt att det var en bra idé att vara ombord på henne. 136 (M): Vi har debatterat den här frågan , som jag sa tidigare. I grunden hoppas jag att vi inte kommer att debattera den till. Men när diskussionen återigen kommer upp hoppas jag att det statsråd som är för att bilda storregioner kommer att säga: När vi debatterade det här 1959 och alla andra år, även 2016, sa vi det här, men kom ändå inte till skott. Jag håller med från om att det är trist att vi kommer att ha en fortsatt debatt också om vi får en framtida alliansregering. Vi satte punkt för den förra gången för att detta inte var lösningen på nutidens problem. Att skapa storregioner skulle inte ha löst sjukvårdens utmaningar, tillväxtfrågorna och utmaningen med urbaniseringen. Som sa är det självklart längre mellan och än det är mellan och Långflon i . Men är det inte så att jag står här och förespråkar att vi ska göra hela sjukvården nationell. Vi har landsting , och det sköts på länsnivå. Framöver vill man från vissa håll att detta ska ske på nivån av gigantiska regioner. Jag tror att har en god intention. Jag tror att det handlar om en strävan efter att vi ska flytta ned makten, decentralisera och överföra mer makt från central nivå till regional nivå. Det är detta min fråga till statsrådet gäller. Jag tror nämligen inte på det. Jag tror inte att vi kommer att flytta arbetsmarknadspolitik, utbildningspolitik, tillväxtpolitik och annan politik från regeringsnivå till regional nivå. Är det statsrådets uppfattning att kommande regeringar kommer att vräka ut ansvar och avsäga sig makt och beslutsamhet till regionernas förmån? Jag tror inte det, och därför tror jag att det här är en dålig idé. 137 (C): Att diskutera är härligt! är man inte helt överens. menade att ska samarbeta åt alla håll, som man gjort , med olika län hit och dit, och så vidare. Visst kunde länen fortsätta att göra det. Då behövs det ju ingen förändring. Men nej, jag tror att tiden har gått ifrån detta. Det blir för lite, för splittrat och för ostrukturerat. Vi har släppt fram och . De regionerna bildades snabbt och okomplicerat, och de finns. Vem vill återgå till de tidigare länen? Om vi sätter stopp nu blockerar vi övriga möjligheter till lika rationell indelning. Det håller inte. Utan reform finns det risk för att regionnivån försvinner, att makt koncentreras hos staten och att kommunerna blir färre och större. Det är det syftar till, och det vore betydligt sämre, enligt min uppfattning. Jag slår vakt om regionnivån, men det måste ske en modernisering. Jag instämmer helt och fullt i statsrådets engagerade anförande och argumentation. Jag vet att för att uppnå sina syften använder positiva värdeord: underifrånperspektiv, decentralisering, den lilla skalan. Det gläder mig i och för sig. Men det finns en bockfot dold i argumentationen. Syftet är att få en starkare och mer centraliserad stat och färre och större kommuner. Jag vill ha starka regioner som kan dra makt från och göra att vi kan behålla de allra flesta av dagens kommuner . Därför hoppas jag att statsrådet och regeringen i samarbete med lyckas landa i ett beslut före Alliansens nästa maktövertagande. Jag hoppas att en alliansregering kommer att ta över och samarbeta väldigt bra när vi har klarat av den här frågan. 138 (M): Stordriften präglar statsrådets narrativ. Det känner jag igen. Jag ägnar mig åt den politiska uppgiften i tro att en demokrati startar och grundar sig på plats och ställe. Det vill jag kommunicera till min valkrets. Det sker inte genom centralproducerade kartor, utan det är de lokala krafterna som avgör om planerna lyckas. Man måste ha människorna med sig när man planerar sådana förändringar. Det stödet saknar regeringen. Jag återkommer till de historiska markerna. Om reformen genomförs kan statsrådet gå till historien på samma sätt som den gamle generalen , som vann en seger men offrade hela sin armé. Det tycker jag är ett stort offer, som demokratiunderskottet kommer att prägla regeringens handling. 139 Statsrådet (S): Vi har förmodligen bland mest decentraliserade välfärdsmodeller. Driften och den direkta beslutandemakten över välfärdsverksamheterna har flyttats till kommunerna och landstingen. Man måste ställa sig frågan hur det kommer sig att har lyckats med detta. Hur kommer det sig att vi har lyckats ha en effektiv välfärd som beslutas nära människorna? Jo, för att man orkade, vågade och lyckades driva igenom en kommunreform , vilket skapade kommuner som hade brukarunderlag som möjliggjorde en decentralisering av välfärden. När välfärden byggdes ut kunde det göras ute i kommunerna i en decentraliserad modell. Sedan kompletterades detta med nationell reglering och utjämning mellan kommunerna, vilket gjorde att vi kunde säkerställa likvärdighet. Det är förmodligen en av de starkaste sidor som vi har i vår modell, att vi kan garantera likvärdighet i de offentliga välfärdsverksamheterna. Det är inte så att denna förändring inte genomförs på landstingskommunal nivå. Det har hänt saker . Problemet är att det bara har hänt runt storstäderna, som var inne på. Det har hänt runt , när bildades, det har hänt runt , när bildades, och det har hänt runt , när bildades. Frågan är: Ska vi tillåta att storstäderna drar i väg, eller ska vi vidta förvaltningspolitiska åtgärder i syfte att garantera likvärdig tillväxt och utveckling i hela vårt land? Frågan är: Kan vi vända oss till medborgarna och säga att det kommer att spela roll var i landet man bor vad gäller kvaliteten och tillgängligheten i sjukvården? Eller ska vi ha enheter som klarar av att utveckla sjukvården och behålla och höja kvaliteten där? Om vi nu hamnar i slutsatsen att vi måste säkerställa likvärdigheten måste vi gå till den kunskap som finns. Det är inte tyckande från min sida att vi behöver ha ett visst brukarunderlag, utan det är en slutsats som har tagits fram efter ett noggrant utredningsarbete i flera utredningar. Det är också kunskap som vi kan inhämta från erfarenheterna från , och andra europeiska länder. Hur stort brukarunderlaget ska vara för att vi ska kunna säkerställa en likvärdig och effektiv sjukvård har vi kunskap om. Frågan är: Ska vi klara av att basera politiska beslut på kunskap, eller ska vi låta det gå? Om vi låter det gå, som vi har gjort , kommer den regionala klyftan att växa i vårt land. Det finns de i svensk politik som inte ser den regionala klyftan som ett problem, men denna regering ser den regionala klyftan som ett stort problem. Vi ska vidta de åtgärder som vi kan vidta för att minska den regionala klyftan. Det gör vi när det gäller lokaliseringen av statliga jobb, det gör vi när det gäller stöden till de svenska kommunerna och det ska vi också göra vad gäller moderniseringen av den offentliga sektorn. Den decentraliserade välfärdsmodellen ska vi försvara, men för att kunna försvara den måste den ha en modern struktur som motsvarar de behov som dagens samhälle har. Det är regeringen och som har skyldighet att verkställa detta. 140 (M): Jag misstänker att statsrådet känner sig smickrad över alla liknelser – och , även om kanske inte var menat som smicker. Men det tror jag inte att statsrådet uppfattade heller. När jag läste i kom det ut en bok som hette Lögn, djävla lögn och statistik. Det innebär att man kan visa precis vad man vill med statistik som passar ens syfte. Man kan också i denna fråga hävda att går åt totalt fel håll om vi inte gör exakt som kommittén föreslår. Jag tror inte det. Vi är ett litet land, ungefär 10 miljoner. Jag tycker att det är en sak att , som har 90 miljoner invånare, har sina förbundsstater. Någonstans tycker jag att vi måste diskutera storleksfördelar. Det finns inget samband mellan stora regioner, utveckling och goda resultat. Det handlar om annat, om att administrera och se till att det blir bra processer och samarbeten. Flera av de frågor som statsrådet har fått kvarstår att besvara. Hur ska vi få fritidspolitiker att ställa upp i dessa gigantiska regioner? Ska det bli två- eller tredagarsmöten? Ska man åka från till , eller om det nu ska vara ? Om nu inte blir regionhuvudstad, var ska den då hamna någonstans? Jag vill gärna ha svar på ett par frågor. Det är frivilligheten respektive att driva igenom det med tvång. Socialdemokraterna i har pratat om en folkomröstning. Hur ställer sig ministern till det? Kommer resultatet, oavsett vad det blir, att respekteras? Sedan tycker jag att det är viktigt att fundera på detta med enhetsstat till förbundsstat – då tror jag att vi är på ett sluttande plan. 141 Statsrådet (S): Jag vill tacka debattörerna för en mycket intressant diskussion. Detta visar att det finns ett otroligt engagemang i denna fråga, och det är något i grunden positivt att vi faktiskt bryr oss om strukturen för den offentliga förvaltningen. Denna struktur påverkar också verksamheternas kvalitet och utveckling. Inte minst effektiviteten påverkar demokratin i de offentliga verksamheterna. Den process som vi haft bakom oss och som vi har framför oss är en process där två förhandlingspersoner utsedda av regeringen för en dialog främst med landstingen i fråga. Man har också en dialog med kommuner och andra aktörer som verkar lokalt och regionalt. Man kan beskriva denna process som en mellanväg mellan den förra regeringens förhållningssätt, där man uppmanade landstingen att själva sköta detta, och den modell där man ritar kartan i huvudstaden. Vi har en dialog där vi tillsammans jobbar med att ta fram en lösning som tillgodoser de behov vi har. En aspekt har inte berörts här , herr talman, och det är att den statliga regionala indelningen är unik för varje myndighet. Det är en effekt av att vi inte har tagit tag i denna fråga. Att ha en ordning där alla statliga myndigheter har sin unika regionala indelning och där vi har landstingsgränser som inte motsvarar de statliga indelningarna är inte en bra lösning om man ska ha en bra samordning och ett bra samarbete mellan de statliga myndigheterna och mellan staten och kommunerna. Det är ännu ett skäl till att vi måste ta tag i detta, och har jag inte hört något argument mot den aspekten. För övrigt älskar jag , men jag kommer inte att lägga mig i debatten om regionhuvudstad. Vi har den decentraliserade modell vi har, och det gäller också i denna process. Jag ser fram emot att ta del av de samtal som landstingen i för. Överläggningen var härmed avslutad. Följande dokument anmäldes och bordlades: 2015/16:120 Tillsyn över att EU:s marknadsmissbruksförordning följs 2015/16:143 Läkemedel för särskilda behov 2015/16:155 Utökade möjligheter till förverkande 2015/16:RR3 redogörelse om revisionsberättelsen över Stiftelsen årsredovisning 2015 med anledning av prop. 2015/16:95 Vissa begravningsfrågor 2015/16:3338 av m.fl. (L) 2015/16:3349 av m.fl. (C) med anledning av prop. 2015/16:96 Informationsutbyte med 2015/16:3347 av m.fl. (V) med anledning av prop. 2015/16:97 Uppföljning av smittskyddsläkemedel 2015/16:3345 av Per Ramhorn m.fl. (SD) med anledning av prop. 2015/16:110 Staten och kapitalet – struktur för finansiering av innovation och hållbar tillväxt 2015/16:3355 av m.fl. (M) 2015/16:3356 av m.fl. (SD) 2015/16:3357 av (KD) med anledning av prop. 2015/16:119 Svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i 2015/16:3352 av m.fl. (SD) 2015/16:3362 av m.fl. (M, C, L, KD) med anledning av prop. 2015/16:122 Deltagande med väpnad styrka i utbildning utomlands 2015/16:3343 av m.fl. (L, M, C, KD) 2015/16:3350 av m.fl. (V) 2015/16:3351 av och (SD) med anledning av prop. 2015/16:125 Skuldsanering – förbättrade möjligheter för överskuldsatta att starta om på nytt 2015/16:3339 av m.fl. (L) 2015/16:3340 av m.fl. (SD) 2015/16:3342 av och (KD, C) 2015/16:3344 av m.fl. (M) 2015/16:3348 av m.fl. (V) med anledning av prop. 2015/16:128 Ett särskilt skydd mot repressalier för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden 2015/16:3341 av och (SD) 2015/16:3353 av m.fl. (V) 2015/16:3359 av m.fl. (L) med anledning av prop. 2015/16:129 Interimistiska beslut vid överprövning av upphandlingar 2015/16:3346 av och (SD) 2015/16:3358 av m.fl. (M) med anledning av skr. 2015/16:115 Verksamheten i Europeiska unionen 2015/16:3360 av m.fl. (SD) med anledning av redog. 2015/16:ER1 Från delegation vid 2015/16:3361 av och (SD) § 24 Anmälan om interpellationer Följande interpellationer hade framställts: 2015/16:496 Villkoren för svenska mjölkbönder av (M) till statsrådet (S) 2015/16:497 Lagstiftning om jakt i fjällmiljö av (M) till statsrådet (S) 2015/16:498 ROT-avdragets påverkan på svartjobb av (M) till finansminister (S) 2015/16:499 Öresundspendlares möjlighet till bolån av (MP) till statsrådet (MP) 2015/16:500 Fortsatta satsningar på av (M) till statsrådet (S) 2015/16:501 räddningshelikoptrar av (M) till statsrådet (S) 2015/16:502 Bärgning av bussar av (M) till statsrådet (S) 2015/16:503 Svenskt förarbevis för snöskoter i