prot · H30967 · 2016-02-12 00:00:00 — Risken är annars att vi skapar en samhällssituation med en stor otrygghet för människor som har flytt från krig och förtryck. De som har gjort sig skyldiga till brottsliga gärningar ska vi vidta rätt och konkreta åtgärder mot. 11 (KD): Jag instämmer i huvudsak i det som inrikesministern anför i kammaren. Jag har pratat med poliser som möter den här verkligheten att man ser att brott begås men där det också är politikers, polisers och mediernas ansvar att inte dra alla över en kam. När den här typen av diskussioner dras upp i medierna handlar det om att inte peka ut hela grupper utan om att ha en nolltolerans, inte bara mot den här typen av brott utan såklart mot all kriminalitet. Jag har några exempel på rubriker från medierna. skrev om det, och SVT hade rubriken ”Polisen mörkade övergrepp på festival”. har också skrivit om det, och det har varit hård kritik bland annat mot polischefen. Som jag sa i mitt inledningsanförande, herr talman, har det här lutat åt många olika håll. Vi har också ett medieläge där det lätt blir den här typen av rubriker. Det är breaking-news-läge , så det blir stora rubriker och man drar på. Jag tror att det är viktigt att man som medborgare upplever att polisen, och också vi politiker, säger som det är och kommer med förslag och lösningar på de utmaningar och problem som man upplever. Annars är det risk att man i det här breaking-news-läget spär på den oro som vi kan se tilltar. Jag välkomnar en del av de förslag som inrikesministern har presenterat, och vi ska också följa den här utredningen som polisen gör. Hur tror statsrådet att de här händelserna påverkar förtroendet för polisen? Om det påverkas negativt, hur avser statsrådet att arbeta för att stärka polisens förtroende framgent? 12 Statsrådet (S): Naturligtvis ska man säga som det är. Det är ju hela poängen med att ha en konsekvent och transparent kommunikation. Den brottslighet som riktas mot flyktingar och brottslighet där flyktingar är gärningsmän begår flyktingar inte fler brott än kristdemokrater, socialdemokrater, sverigedemokrater, stockholmare, göteborgare eller Malmöbor. Självklart begår de brott, det ska vi inte sticka under stol med, och de som begår brott ska bli föremål för rättsväsendets insatser. Om de vid en prövning i domstol befinns skyldiga ska de sättas bakom lås och bom. Har den här diskussionen skadat polisens förtroende? Det tror jag att den initialt har gjort. Det är klart en diskussion där det framstår som att polisen mörkar relevant information för samhällsmedborgarna är ingen bra diskussion. Det enda sättet att bemöta detta är ju att visa att man är transparent och relevant i sin information och att man inte mörkar någonting, oavsett av vilken anledning det skulle vara. 13 (KD): Jag välkomnar statsrådets besked om att vi ska invänta utredningen. Det är viktigt att alla kort läggs på bordet för att man ska kunna återskapa förtroendet för polisen, om det eventuellt har skadats, vilket det kan ha gjort som inrikesministern var inne på. Jag var själv ute med polisens ensamkommandegrupp här i för att följa deras arbete. Det var ett mycket bra arbete som polisen tillsammans med utförde. Det gäller inte minst det arbete som riktades mot de ensamkommande barn som finns i . Här finns mer eller mindre gatubarn. Det är en komplicerad verklighet som polisen möter och som dessa barn lever i. Barnen, som kommer från landområden i , är väldigt utsatta med misärartade förhållanden. I sin utsatthet riskerar de att utsätta andra för brott. Här gör polisen ett väldigt gott arbete. var det ett hundratal maskerade män som hade bestämt sig för att gå ut och ta saken i egna händer. Det var en omskakande upplevelse att se på oron och rädslan som fanns där på . Vi måste givetvis ha nolltolerans mot den här typen av medborgargarden eller vad de kallar sig som ska så att säga hjälpa polisen. ska man fortsätta att bedriva ett bra arbete för att förhindra att utsatta ensamkommande barn riskerar att utsätta andra för brott. När det gäller festivaler har i fört fram ett krav på kameraövervakning. En fråga till statsrådet: Hur ser du på möjligheten att i större utsträckning ha kameraövervakning vid den här typen av evenemang? 14 Statsrådet (S): Först vänder jag mig emot språkbruk. De som maskerar sig, misshandlar poliser och hotar väktare tar inte lagen i egna händer. De utgör en fara för rättssamhället och de rättsvårdande myndigheterna. Vi måste vara kristallklara över att detta inte är acceptabelt. Vi kan inte ha – som i det här fallet – högerextrema polacker som rusar omkring på och hotar människor. Det har ingenting med rättskipning eller medborgargarde att göra, det är en lynchmobb, ingenting annat. Vi vill utvidga möjligheterna till kameraövervakning under vissa omständigheter, och vi har tillsatt en utredning som ser över frågan. Jag är osäker på om det kan vara ett verksamt verktyg i det här avseendet. Här handlar det om täta folksamlingar i mörker, och då är det tveksamt om kamera är så bra som bevissäkringsverktyg. Men jag är inte främmande för kameraövervakning. Vi har tillsatt en utredning som ska titta på frågan. Jag är inte beredd att avvisa kameraövervakning, däremot är jag kanske inte lika förhoppningsfull som om att det är en verkningsfull åtgärd. Jag är mer ute efter att jobba med arrangörerna. Det ställs krav, oavsett om det är ett fotbollsarrangemang eller ett konsertarrangemang, på arrangörerna att de ska kunna trygga säkerheten för besökarna. Om det förekommer så många incidenter som det gjorde till exempel på Bråvalla där det begicks våldtäkter måste festivalarrangörerna skärpa sitt säkerhetsarbete. Polisen ska kanske också ställa skarpare krav på säkerhetsarbetet. Med dessa ord vill jag tacka för en bra debatt. Överläggningen var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2015/16:327 om samhällets krisberedskap i migrationsfrågan 15 Statsrådet (S): har frågat statsministern vilka åtgärder han är beredd att vidta för att migrationskrisen granskas med avseende på såväl regeringens som myndigheternas hantering. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Flyktingsituationen har inneburit betydande påfrestningar för samhällets funktionalitet. Även om arbetet i huvudsak utförs av kommuner, landsting, länsstyrelser, myndigheter, civila, samhällets organisationer och näringsliv har regeringen naturligtvis ett övergripande ansvar för att hantera situationen. Regeringen har kontinuerligt fört samtal med myndigheter och andra berörda aktörer. Lägesbilder och annan information har kommit in från olika håll. Dessa samtal och underlag var viktiga och nödvändiga för att regeringen skulle få en bild av utvecklingen. Som ett resultat av detta samlade underlag och den information som successivt kommit in har regeringen fattat ca 60 beslut som en del i att hantera flyktingsituationen. Det svenska samhället är i grunden robust, men förmågan att förebygga, stå emot och hantera kriser och andra påfrestningar behöver kontinuerligt utvecklas. I utvecklingsarbetet måste hänsyn tas till förändringar i omvärlden och till erfarenheter från hanteringen av tidigare inträffade händelser. Det är därför naturligt och viktigt att arbetet med flyktingsituationen granskas, inte minst för att få möjlighet att dra lärdomar för framtiden. Utvärderingen måste ta sikte på både regeringens och myndigheternas arbete. Jag konstaterar att har beslutat att inleda en granskning av regeringens och berörda myndigheters hantering av flyktingkrisen. Som tidigare aviserats avser även regeringen att initiera en oberoende utvärdering. Den granskning som efterlyser kommer alltså att ske. 16 (L): Det är alldeles korrekt att kansliet för krishantering i har flyttats från Statsrådsberedningen till . Klokskapen i den omorganisationen kanske vi kan återkomma till. En förutsättning för effektiv krishantering är bland annat insikten om att det föreligger en kris. tidigt gick från att vara ett land som tycktes välkomna alla som sökte sig till våra gränser till att påbörja resan mot det som justitie- och migrationsminister numera betecknar som EU:s miniminivå. Inte minst regeringens och inrikesministerns egen bedömning är att uppemot hälften av de 162 000 asylsökande som kom kan tvingas återvända reser ju frågor kring den förda politiken. Det är viktigt att poängtera att det också handlar om våra myndigheters beredskap. Som boende i kunde jag under några veckor sent konstatera att det vistades över 1 000 personer inne i en enda lokal, nämligen i nere i hamnen. ansåg att dessa människor befann sig i en väntsal, så därför fanns det inte tillgång till andra hygienutrymmen än toaletter med tvättfat. Man fick inte möjlighet att hämta utskrivna mediciner – antibiotika och annat – därför att det inte var tillåtet att lämna anläggningen. Så är det med bristande krisberedskap, herr talman, att den leder till onödigt mänskligt lidande och till ekonomisk skada. Därför är jag utomordentligt glad över att inrikesministern nu vill ha en oberoende granskning. Men den givna följdfrågan är naturligtvis: Vilken typ av granskning är det som regeringen ser framför sig? Är det en traditionell, statlig, offentlig utredning eller är det en mer oberoende kommission – en sådan kommission som regeringen tillsatte efter , den så kallade katastrofkommissionen där både sammansättningen och direktiven bestämdes efter överenskommelse med den politiska oppositionen? En sak som slår mig i interpellationssvaret – som jag tror att jag inledningsvis glömde att tacka för – är att inrikesministern inte använder begreppet ”migrationskris” utan refererar till ”flyktingsituationen” . Min fråga är: Anser inrikesministern att det som började tidigt och som fortfarande i någon mening pågår ska betecknas som en kris eller inte? 17 Statsrådet (S): Vi börjar i slutet: Ja, jag anser att det här är och har varit en kris. Vi har också utlöst de mekanismer för krisberedskap som har funnits i . Som jag beskrev i svaret har vi fattat ett sextiotal olika regeringsbeslut, och det sker ett oräkneligt antal andra aktiviteter. Vi har också exempelvis gett i uppdrag till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap att både samordna verksamheten och informera regeringen. Det leder till den insinuation som hade i början av sitt inlägg. Statsministern har valt att skärpa krisberedskapen i genom att ha ett samlat ansvar för ordning, säkerhet och krisberedskap under inrikesministern på , vilket gör att den som är ansvarig för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, räddningstjänsten, polisen och Säkerhetspolisen också är ansvarig för regeringens krisberedskap och krishanteringskansliet. Jag tror att det är en ordning som tjänar oss väl och som gör oss bättre rustade att möta den här typen av extern påverkan. frågade om formen. Vi är inte riktigt där . Men vi ska komma ihåg att gör sin granskning och att KU kommer att göra en omfattande granskning. Jag har sett ett omfattande frågebatteri som inkommit till departementet om det. Jag ser väl framför mig att den här regeringen kommer att göra en oberoende utvärdering av de insatser den har gjort ungefär på samma sätt som den tidigare regeringen gjorde i samband med branden i , som var en väldigt omfattande händelse. Naturligtvis vill vi att det här underlaget blir så bra som möjligt. Jag tycker från min horisont att har klarat den här utmaningen väldigt bra. Men det gör inte att det inte kan finnas sådana som har andra perspektiv och kan se andra brister än dem jag kan se från min horisont. Det är viktigt att vi i det arbetet kan lyssna och ta del av andra bilder från olika myndigheter och från olika delar av landet, inte minst från , som redogjorde för. I det häradet tänker vi oss arbetet. Det kommer alltså inte att ha samma form som arbetet efter , utan mer likna det som gjordes i samband med branden i . Vi ska titta åt olika håll och jämföra. Det är klart att det var ett umbärande för dem som fick vara eller två på . Men jag tycker ändå att man ska sätta in den här krisen i dess sammanhang. Under tog vi emot 20 000 människor som flydde. Under tog vi emot 60 000 människor. tog vi emot 163 000 människor, och huvuddelen var koncentrerad . Det är inte bara det största antalet någonsin, utan det är mer än dubbelt så mycket som det tidigare största. I denna extremt svåra situation klarade samhället i allt väsentligt uppgiften. Bara en enda natt under hela var det någon som inte kunde beredas sängplats och tak över huvudet. Det är ändå ett ganska gott betyg för svensk krisberedskap. Men med det sagt tycker jag att vi ska vara ödmjuka och se vad vi kan lära av det här. Jag benämner dessa personer flyktingar, men vi har inte klargjort vilka av dem som är flyktingar och inte, utan det är och migrationsdomstolen som gör det. Den beskrivning som har tillskrivits mig i medierna om att ungefär hälften får stanna är svaret på frågan hur många som fick stanna då parti satt i regeringsställning. Om det skulle bli samma proportioner mellan avslag och bifall nu skulle det bli de siffrorna. 18 (L): Jag ber om ursäkt för min stämma. Inrikesministern säger att det blir mycket effektivare nu för att man samlar regeringens krisberedskapsfunktioner under ett och samma tak. Det låter naturligtvis oerhört bra på många sätt, som det väl är något av en sanning med modifikation, eftersom ansvaret för det militära försvaret, som är en viktig del i den samlade krishanteringsförmågan, finns under försvarsminister , medan det civila försvaret finns under inrikesminister . Det kan nog på många sätt vara bra att göra en sådan här samordning. Men när de riktigt stora kriserna inträffar är det inte bara ett departement eller någon enstaka myndighet som berörs, utan då är ”impacten” på det svenska samhället långt mycket bredare. Och det är då som frågan ställs på sin spets. Är det en statsminister som bäst kan hantera departementsöverskridande frågor, med den konkurrens och det revirtänkande som vi vet finns inte bara mellan departement utan också mellan myndigheter, eller är det en fackminister? Jag är glad för att poängterar detta med 60 fattade regeringsbeslut. När inträffade fattades det över huvud taget inga regeringsbeslut som dokumenterades och i efterhand kunde följas upp. Detta är en god grund, kan man säga, för den oberoende granskning som både jag och inrikesministern nu hoppas kommer. Att hänvisa till granskningsarbete är väl på ett sätt relevant. Men det handlar då om den konstitutionella granskningen. Jag menar att granskningen av den migrationskris som inträffat 2015–2016 måste vara långt mycket bredare och också omfatta de praktiska aspekterna. Inrikesministern säger att det var en enda natt som vi inte kunde bereda sängplatser och tak över huvudet till människor. Det där är väl lite av en definitionsfråga, herr talman. När jag åkte nattåg och morgontåg från kunde jag konstatera att ett stort antal människor blev liggande på golvet inne på stationen. Det föreföll inte på något sätt organiserat. Som svar på min fråga om vilken typ av oberoende granskning regeringen ser framför sig hänvisar nu inrikesministern, som jag förmodade, till offentlig utredning och till . Men han tar, som jag uppfattar det, tydligt avstånd från tanken på en kommission av den typ som tillsattes efter och där både sammansättning och direktiv grundades på politisk enighet mellan den dåvarande regeringen och den politiska oppositionen. Jag beklagar detta, herr talman. Om man inte gör en grundlig och oberoende utredning riskerar varje annan granskning att brista i förtroende hos allmänheten. Det är viktigt att säga att rejäla, breda och oberoende granskningar är en förutsättning för att vi ska kunna hantera nästa kris bättre än den föregående. 19 Statsrådet (S): Den här situationen kommer inte bara att granskas av den opartiska utredning som kommer att tillsättas. Den kommer också att utvärderas opartiskt av , som jag nämnde. Sedan kommer den att granskas av KU. Jag skulle naturligtvis önska att kollegor betonade den konstitutionella inriktningen på granskning lika tydligt som gör; det har av och till i debatten ”konstitutionsanmälts” en hel del saker som inte främst är av konstitutionell natur. Det återstår att se om vi kan nå politisk samsyn om direktiven till den granskningen. Det är naturligtvis min förhoppning, och det är ingenting vi söker strid om. Oavsett om det handlar om att granska regeringen eller regeringen hantering är syftet med granskningen att kunna dra lärdomar, så att vi vid nästa kris, vad det än månde vara, kan hantera den bättre och stå bättre rustade. Där är jag och helt eniga. Naturligtvis vill vi att det mandat och de direktiv som den här utredningen har ska göra det möjligt att säkerställa att vi drar de lärdomar som vi behöver dra. Då styrks det också av att den konstitutionella delen granskas av och att gör sin granskning. Om det är tre granskningar kan vi förhoppningsvis dra kloka lärdomar . 20 (L): För mig framstår det som lite osäkert i vilken mån kan värdera de insatser som regeringen gör inom ramen för den förda politiken. Däremot kan – det gör – granska myndigheternas agerande när det gäller både kostnadseffektivitet och andra aspekter. Jag har själv suttit i . Jag vet att det tyvärr kanske ibland inte enbart är det rent konstitutionella som prövas. Det beklagar jag, för en sådan förflackning hotar naturligtvis tilltron till och respekten för främsta granskningsorgan: . Jag konstaterar emellertid, herr talman, att inrikesministern tycks villig att ha en dialog med den politiska oppositionen kring direktiv och kanske också sammansättning av en oberoende granskning. Det tycker jag bådar gott för framtiden. Jag tror att det kommer at stärka den här granskningen på ett sätt som gör att den får större tilltro inte bara hos den politiska oppositionen utan också hos hela den svenska allmänheten. Jag ser fram emot en från regeringen utsträckt hand i frågan. Jag vill också passa på att tacka inrikesministern för interpellationsdebatten. 21 Statsrådet (S): Jag välkomnar diskussionen. Jag välkomnar att vi kan jobba tillsammans med att se till att dra kloka lärdomar av den kris som vi delvis fortfarande befinner oss i. Jag hoppas på Liberalernas konstruktiva bidrag när det gäller att förbättra krishanteringsförmåga. Överläggningen var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2015/16:335 om polisens resurser och beredskap 22 Statsrådet (S): har frågat mig om regeringen kommer att bevilja ytterligare resurser till polisen och om jag och regeringen står fast vid bedömningen att inte återinsätta beredskapspolisen. har också frågat mig om vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta för att säkerställa att polisen kan hantera kraven på polisiär beredskap med anledning av den höjda terrorhotnivån utan att det går ut över den ordinarie brottsförebyggande verksamheten. Min uppfattning är att svensk polis har visat att myndigheterna har flexibiliteten och förmågan att lösa många och besvärliga uppgifter under svåra förhållanden. Ombildningen av polisen till en myndighet är en viktig förklaring till att har kunnat kraftsamla för att hantera både migrantströmmarna och den förhöjda terrorhotnivån. Det står dock klart att den uppkomna situationen tvingar att göra prioriteringar inom verksamheten och att detta kan komma att påverka verksamheten negativt. Det är därför rimligt att se över om det behövs långsiktiga resursförstärkningar. Fokus bör ligga på att upprätthålla en stark polisverksamhet och inte på att bygga upp begränsande sidoverksamheter. Jag står därför fast vid att det inte är fråga om sådana förhållanden att beredskapspolisen bör återinföras. Mot bakgrund av den senaste tidens omvärldsutveckling kom in med ett underlag till regeringen. Av underlaget framgår det att myndigheten fram kan behöva öka antalet poliser med mellan 1 500 och 2 500 och antalet civilanställda med mellan 1 000 och 1 600 personer. Myndigheten bedömer att tillskott av medel på mellan 1,8 och kommer att behövas för att finansiera satsningen. I det budgetunderlag som ska lämna avser myndigheten att specificera sina resursbehov. Därefter kommer regeringen att, i vanlig ordning, bereda detta inom ramen för arbetet med nästa års budgetförslag. Det är viktigt att har förmåga att ingripa för att avvärja en potentiell terrorattack. I enlighet med den breda överenskommelse som ingåtts mellan regeringen och ett flertal riksdagspartier avser regeringen att ge i uppdrag att utreda hur insatsförmågan kan säkerställas. Den nuvarande höjningen av terrorhotnivån innebär dock inte i sig att de resurser som används för det ordinarie brottsförebyggande arbetet tas i anspråk för andra åtgärder. Tvärtom är det brottsförebyggande arbetet centralt för att långsiktigt förhindra terrorism. 23 (L): Tack så mycket, inrikesminister , för svaret! Liberalerna lämnade in den här interpellationen med ett antal frågor med anledning av att rikspolischefen, , som inrikesministern utnämnde , hemställde till regeringen om en rejäl resursförstärkning, 2–3 miljarder, . Det var , herr talman. Men det var egentligen inga nyheter. , november och så sent som vid en utskottsdialog med justitieutskottet framfördes den informationen till . Det låter på inrikesministerns svar som att man menar: Ja, låt oss titta på den här frågan! Låt oss följa den här frågan! Om situationen förvärras eller om migrationsströmmarna inte bemästras eller om den förhöjda terrorhotnivån fortsätter ska vi se över vad polisen behöver och Säkerhetspolisen behöver. Jag tycker inte att det är en rimlig analys eller en rimlig bedömning av hur allvarlig situationen är, herr inrikesminister. Det här var uppe . Regeringen har kunnat agera tidigare utifrån den informationen. Vi har haft debatter . Ja, då var det en helt annan omvärld. Det var en helt annan verklighetssituation. Vi sa då att vi båda hade förhoppningar om att den nya polisorganisationen skulle landa i mer resurser i yttre tjänst. Vad har hänt ? Ja, rikspolischefen säger att det är en väsentligt ökad arbetsbelastning dels i gränspolisverksamheten, dels när det gäller den yttre säkerheten. Vi har en rikspolischef i som enligt tidningen är överraskad över att det är oroligt i flera av våra förorter och områden i svenska städer. Han är överraskad. Jag begriper inte hur man kan göra sådana uttalanden när man innehar den positionen. Jag vill höra om inrikesministern också är överraskad över att vi nu har 53 utsatta områden, varav 14 är särskilt utsatta områden. I min hemkommun, , har vi ett område som jag har följt som tyvärr klassas som utsatt. sa i en kommentar i VLT , herr talman, att det var tur att området inte hamnade bland de särskilt utsatta. Det visar på att många politiker tyvärr inte tar det här på allvar. Den andra frågan som vi har försökt lyfta utöver polisens resurser och beredskap handlar om beredskapspolisen. Vi ställde en skriftlig fråga till statsrådet. Vi fick svar . Där står det att det inte blir någon beredskapspolis. Det är inte aktuellt. Dagarna efter det var det ett tv-inslag i SVT, där inrikesministern svarar kommun – där vill faktiskt återinföra beredskapspolisen som förstärkning. De har gjort en positiv tolkning. De fick till och med ett skriftligt svar där det står att frågan är högst upp på agendan. Det är en högaktuell fråga. Det är därför vi måste ha ett förtydligande. Vi kan inte ha olika besked från inrikesministern om beredskapspolisen. Är det på gång, eller är det inte på gång? Det vill jag gärna veta . 24 Statsrådet (S): Låt mig inledningsvis säga att jag är lite förvånad över tonläge. För det första avskaffade , dåvarande , , beredskapspolisen. Skälet till att den borgerliga regeringen gjorde det var att den inte hade använts. Jag planerar inte att återinföra beredskapspolisen. Det har jag gett uttryck för i svaret, i den SVT-intervju som hänvisar till och i det brevsvar som politikerna i fick. Jag är däremot beredd att titta på olika mellanformer. Vi har polisens volontärer . Sedan är glappet ganska stort upp till vår välutbildade poliskår.