prot · H40943 · 2016-12-09 00:00:00 — Från hade följande skrivelse kommit in: består enligt 13 kap. 15 § riksdagsordningen av en ordförande och två andra ledamöter. De väljs var för sig av efter ett ordinarie val till för tiden till dess att ett nytt val till nämnden har ägt rum. Härutöver har även ersättare för ordföranden i nämnden utsetts. till nämnden bereds av (tilläggsbestämmelse 13.15.1). föreslår enhälligt att för tiden till dess ett nytt val har ägt rum till ordförande i omväljer f.d. hovrättspresidenten och till ersättare för ordföranden omväljer hovrättspresidenten samt till ledamöter omväljer f.d. landshövdingen och f.d. landshövdingen . hade enhälligt föreslagit att för tiden till dess nytt val ägt rum skulle omvälja f.d. hovrättspresidenten till ordförande i och hovrättspresidenten till ersättare för ordföranden i samt f.d. landshövdingen och f.d. landshövdingen till ledamöter i . och valde därmed till dess nytt val ägt rum till ersättare för ordföranden i § 2 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 3 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2016/17:TU1 Utgiftsområde 22 Kommunikationer 2016/17:TU4 Infrastruktur för framtiden 2016/17:NU1 Utgiftsområde 24 Näringsliv 2016/17:NU2 Utgiftsområde 19 Regional tillväxt § 4 Svar på interpellation 2016/17:163 om beräkningar av minskade klimatutsläpp 1 Statsrådet (MP): har frågat mig hur stora minskningar av klimatutsläppen som budgeten ger upphov till, när riksdag och allmänhet får ta del av de bakomliggande beräkningarna, om det förekommer insatser som inte är kostnadseffektiva sett till minskningen av klimatutsläpp och om jag i så fall kan redogöra för vilka beräkningar och motiv som ligger bakom dessa insatser. I enlighet med klimatkonventionen som antogs 1992 ska de industrialiserade länderna gå före genom att minska utsläppen i snabbare takt än utvecklingsländerna och göra det utifrån ansvar och förmåga. Det är också grunden för EU:s klimatpolitik. Det är inget vi kan välja att göra eller inte göra. från trädde i kraft . Det är nu dags att öka tempot i genomförandet. Det gäller alla världens länder. Förhandlingarna pågår om EU:s system för handel med utsläppsrätter – EU:s viktigaste verktyg för en kostnadseffektiv klimatpolitik. Att reformera systemet och göra det dyrare att släppa ut skulle påskynda åtgärder för att minska utsläppen i de sektorer där det är billigast. Regeringen ser i det sammanhanget fram emot ett tydligt stöd i för åtgärder som stärker EU ETS. Enligt vetenskapen måste vi globalt ned till nollutsläpp, eller till och med negativa utsläpp, under detta århundrade. Eftersom utsläppen ackumuleras och stannar i atmosfären är det bättre ju snabbare vi vidtar åtgärder. Vi behöver ställa om våra industriprocesser, energisystem och transportsystem. Ska vi nå våra långsiktiga klimatmål räcker det inte att köpa billiga internationella utsläppskrediter. En sådan politik bidrar inte till den omställning av samhället som är nödvändig. Regeringens politik ska bidra till att ny teknik och nya lösningar för en fossilfri ekonomi utvecklas och exporteras. Regeringen genomför viktiga klimatsatsningar i . Exempel är Klimatklivet, stadsmiljöavtal, elbusspremie och supermiljöbilspremie som stöttar ambitionen att få en fossilfri transportsektor och klimatsmarta städer. Hela satsningen på Klimatklivet förväntas exempelvis minska de årliga utsläppen med drygt . Vi satsar på järnvägsunderhåll och kollektivtrafik. Kostnadseffektiviteten i klimatsatsningar är viktig, men regeringens åtgärder levererar så mycket mer än klimatnytta. Vi investerar i det hållbara samhällsbygget. Satsningarna skapar attraktivare städer med renare luft, nya innovationer och jobb i . 2 (M): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Klimatfrågan är en enormt viktig fråga, och de allra flesta är överens om att det är bråttom att få ned klimatutsläppen, precis som statsrådet är inne på, och därmed minska människans negativa påverkan på klimatet. är ett parti som brukar betona vikten av ordning och reda. Ofta handlar det om ekonomi och om behovet av ordning och reda i statsfinanserna eftersom det riskerar att skapa många andra problem om vi inte har ordning och reda där. Men om det finns något område där det är ännu viktigare med ordning och reda är det i klimatpolitiken. Just eftersom det är bråttom att få ned utsläppsmängderna är det otroligt viktigt att vi vet att de insatser som vi gör verkligen leder till så stor klimatnytta som möjligt. Det måste finnas beräkningar över vilka utsläppsminskningar som olika åtgärder leder till. Som jag ser det finns det minst två stora problem med regeringens klimatpolitik. Det första problemet är att regeringen verkar sakna samlade beräkningar över hur stor total utsläppsminskning den förda politiken förväntas leda till. Det framgår också av statsrådets svar att jag inte kommer att få någon sådan siffra. Det är faktiskt smått häpnadsväckande, för det betyder att regeringen famlar i blindo. Hur ska man veta om man gör rätt saker om man inte har några beräkningar över vilka resultat som den förda politiken förväntas få? Hur ska man då veta om man gör tillräckligt? Det andra problemet med regeringens klimatpolitik är att för de åtgärder där det faktiskt finns beräkningar, till exempel Klimatklivet, är klimatnyttan per satsad krona besvärande låg. Den genomsnittliga kostnaden per ton minskade utsläpp är nästan enligt . Det ska jämföras med exempelvis mekanismer för ren utveckling, CDM, där priset är per ton. Klimatutmaningen är global. Det betyder att varje ton utsläpp är lika skadligt oavsett var det sker i världen. Det betyder också att varje ton som vi kan minska utsläppen är lika viktigt oavsett var det sker. För klimatet gör utsläppsminskningen lika stor nytta oavsett om den görs i , i eller i . Regeringen slår sig ofta för bröstet och talar om hur mycket pengar man spenderar på klimatpolitiken. Men det är faktiskt helt ointressant. Det viktiga är vilket resultat som nås och vilket resultat som hade kunnat uppnås med mer kostnadseffektiva åtgärder. säger nej till regeringens klimatkliv, och vi satsar i vår budget i stället mer än regeringen på just internationella insatser såsom CDM. De här åtgärderna ger 50 gånger större klimatnytta än regeringens klimatkliv. Jag tänkte visa en bild som åskådliggör det, men talmannen talade om för mig att man inte får lov att visa sådana bilder i kammaren, så jag får beskriva den i stället. Bilden skulle åskådliggöra den tydliga skillnaden mellan den 50 gånger högre stapeln som våra i budgeten ger i utsläppsminskningar jämfört med stapeln för av Klimatklivet. Regeringens klimatkliv ger för i utsläppsminskningar. Våra till CDM ger nästan 1,7 miljoner, 1 670 000, ton i utsläppsminskningar. Det framgår således att regeringen fokuserar på dyr och ineffektiv symbolpolitik med mycket begränsad klimatnytta. Varför väljer regeringen att fokusera på de begränsade utsläppsminskningarna, per 100 miljoner, i stället för de stora utsläppsminskningarna på nästan ? 3 Statsrådet (MP): Tack, , för tillfället att klargöra den mycket grova missuppfattning och missräkning som ledamoten framför här i kammaren. Den totala investeringskostnaden för Klimatklivet är icke per ton. Den är per ton. Jag föreslår att ledamoten går tillbaka till sin kammare och tittar på hur han har kommit fram till de helt felaktiga siffrorna. Investeringskostnaden innefattar statligt stöd. Resten är delfinansiering från kommuner, från företag och från dem som går in i projektet för att få de mest klimateffektiva åtgärderna som annars inte hade kommit till stånd. Att då kommer med ett förslag om 100 miljoner till CDM-projekt, som ett billigt sätt för att komma undan att göra en omställning, är häpnadsväckande. Vi har beräkningar för Klimatklivet. De 582 projekt som har godkänt – det senaste antalet kom – motsvarar utsläppsminskningar i motsvarande av all uppvärmning av bostäder och lokaler, eller utsläppen från 140 000 bilar . Det är vad Klimatklivet gjort . bedömer också att den här regeringens politik kommer att leda till ytterligare utsläppsminskningar, som kommer att sluta det utsläppsgap som alliansregeringen lämnade efter sig. Man menade, precis som i felaktiga argumentation, att skulle köpa sig fri från utsläppsminskningar genom CDM-projekt i utvecklingsländer. Vi bedriver en politik för investeringar i järnvägen, stadsmiljöavtal med kollektivtrafik och mycket annat. Jag vill fråga vilka beräkningar har. Vad kommer det att innebära att ni vill sänka skatten på fossila drivmedel med 8,1 miljarder när vi behöver höja skatten? Ni är alltså emot det. Ni är emot en vägslitageavgift. Ni är emot flygskatt. Ni är emot kemikalieskatten som regeringen har föreslagit. Ni är emot Klimatklivet. Ni är emot stadsmiljöavtalen. Ni är emot precis allt utom att gynna gammal, fossil, omodern och smutsig teknologi. Den tycker ni ska få fortsätta. Ni vill inte ha höghastighetståg. Ni vill inte ha flygskatt. Vad vill ni ha? Vill ni fortsätta subventionera stora, smutsiga suvar som ska åka runt i våra innerstäder? Vilka beräkningar har för hur det ska minska utsläpp? Jag vill understryka att vi har ett ansvar gentemot utvecklingsländerna. Vi har faktiskt skapat vår utveckling genom att släppa ut stora mängder CO2 i atmosfären. Tycker inte att vi då också har ett ansvar att gå före, även om det kostar lite mer än dubbelt så mycket som att köpa billiga CDM-projekt? Är kilot per ton i statligt investeringsstöd för klimatsmarta åtgärder för mycket? 4 (M): Statsrådet påstår att vi tycker att det inte behöver göras någonting i , att allt ska göras i andra länder och att vi skulle köpa oss fria, som det uttrycktes här. Det är helt fel. Jag vet ingen, i alla fall inte från , som har påstått att vi inte ska göra någonting alls här i . Vi är tydliga med att den svenska utmaningen finns. Och den finns framför allt i transportsektorn. Vi ser att vi framför allt behöver få fram en ny fordonsbeskattning som styr klimatprestanda på ett bättre sätt. Trots mycket prat har regeringen ännu inte levererat något sådant förslag. I avvaktan på det har regeringen förvisso förlängt den supermiljöbilspremie som alliansregeringen införde. Det tycker vi är bra. Vi matchar också det fullt ut i vårt budgetförslag. Det är en viktig del av omställningen, i väntan på det bättre förslaget som förhoppningsvis kommer . Vi säger som sagt nej till regeringens ineffektiva klimatkliv. Men vi lägger i stället separata pengar till laddinfrastrukturen för elbilar, eftersom vi tror att det är en viktig del av omställningen. När det gäller fordonsbränsle, som kanske är det allra viktigaste, vill vi se ett system med reduktionsplikt där utsläppen minskar successivt. Det är ett marknadsbaserat system som premierar bränslen med bra klimatprestanda. Det ger dessutom långsiktiga spelregler för de aktörer i branschen som ligger i startgroparna för att kunna producera biodrivmedel storskaligt. Det belastar inte heller statsbudgeten i någon större omfattning. Det är återigen inte hur mycket pengar man spenderar som är det viktiga. Det är resultatet som är det viktiga. Tyvärr lyser regeringsförslagen helt med sin frånvaro även här. Poängen i vår politik när det gäller det här är att vi inte är ute efter att straffa transporter. Det är inte transporterna i sig som är problemet. Det är utsläppen. Kilometerskatt och flygskatt slår direkt mot transporterna och har begränsad effekt på utsläppen. Det gäller särskilt flygskatten. De riskerar att i stället slå mot jobb och tillväxt på landsbygden. Vi har beräkningar för hur det här ska gå till. När det gäller utsläppen i transportsektorn tycker vi att man ska följa den bana som Miljömålsberedningen har tagit fram. Det underlaget står vi bakom. Det gör faktiskt och Socialdemokraterna, regeringspartierna, också. Det handlar om en reduktionsplikt som följer den utsläppsbanan och som leder till just de utsläppsminskningar som vi i har åtagit oss och sagt att vi vill göra. har alltså visst förslag. Men skillnaden är att vi inte väljer att lösa problemen genom chockskattehöjningar som slår hårt mot jobb och tillväxt på landsbygden och som riskerar att bita oss i svansen i nästa steg. Vi förordar ett marknadsbaserat system när det gäller till exempel reduktionsplikten och en förändring av fordonsbeskattningen, som jag också nämnde. Problemet med Klimatklivet är som sagt kostnadseffektiviteten. Men det finns ett annat problem också. När man har utvärderat motsvarande åtgärder tidigare – jag tänker framför allt på Klimp – visar utvärderingarna att det inte bara är dålig kostnadseffektivitet. Pengar går också i stor utsträckning till åtgärder som skulle ha vidtagits i alla fall. Det kallas för bristande additionalitet, det vill säga att pengarna som regeringen satsar går till åtgärder som ändå skulle ha vidtagits. Det innebär i praktiken att det är pengar i sjön. Det är alltså pengar som hade kunnat användas för att åstadkomma klimatnytta och som egentligen inte innebär någon ökning alls. Våra siffror kommer från . Hela Klimatklivet kostar . Det beräknas ge i utsläppsminskningar. Det blir en kostnad på nästan per ton. Det är vad staten lägger i detta. Om har en annan beräkning och andra siffror får hon gärna redogöra för dem. 5 Statsrådet (MP): De siffror som jag redovisar är baserade på utsläppsminskningar om per investerad krona. Det betyder att en investering på ger utsläppsminskningar på ett ton. Av detta är den statliga investeringen i genomsnitt , det vill säga ca per ton. Om ledamoten känner sig osäker på de siffrorna kan vi reda ut det efteråt. När det gäller additionalitet har det i allra högsta grad varit en fråga också när det gäller CDM-projekt. Men genom att gå in med 40 procents medfinansiering katalyserar, frigör, vi en mycket större summa pengar som går till de klimatsmarta investeringarna. När regeringen tillträdde fanns det ca 2 000 laddstolpar för elbilar i . närmar vi oss 7 000 i landet. kan man åka med elbil från till på . Vi ser nu att är mest elbilstäta stad. Det här är ju en investering. Vi bygger upp en infrastruktur för att vi ska kunna gå över till en i princip nästan koldioxidfri och väldigt snål privatbilstrafik. Regeringen jobbar med reduktionsplikten och andra styrmedel. Vi kommer naturligtvis att återkomma med hur man ska få in mer förnybart också i de så att säga traditionella bilarna. Man kan ändå konstatera att 100 miljoner för laddstolpar står sig ganska slätt mot de 3,3 miljarder som regeringen satsar på stadsmiljöavtal, Klimatklivet och andra lokala satsningar med bäring på klimat och miljö. vill också avskaffa regeringens höjningar av skatter på fossila drivmedel. För att sänka bensinskatten satsar man nu 800 miljoner och totalt 8,1 miljarder fram . Man vill också sänka koldioxidskatten för diesel som används inom jord-, skogs- och vattenbruk. Man vill ta bort det ökade stödet till de centrala miljömyndigheterna. Man vill inskränka kommunernas rätt att inrätta naturreservat. Man satsar för att göra det möjligt för tyngre lastbilar att trafikera vägarna, och man säger nej till vägslitageavgift. Ni säger, som sagt, nej till flygskatt trots att flygbränslet är helt skattebefriat. Till skillnad från bensin som vanliga bilister tankar i pump är flygbränslet helt skattebefriat. Ni säger också nej till kemikalieskatten som regeringen har föreslagit och som en del av era allianskollegor tycker är bra. Jag har mycket svårt att se att 100 miljoner på internationella klimatinvesteringar eller 100 miljoner på laddstolpar väger upp detta. Jag vill också upprepa: Tycker att en snöd vinst och kostnadseffektivitet är det perspektiv som anstår i ett läge när nu har varmare än normalt? Vi måste ställa om snabbt, och kan vara ett föregångsland. 6 (M): Det är just därför som det är så angeläget att vi genomför kostnadseffektiva åtgärder. Det är ju då som vi kan åstadkomma så stora utsläppsminskningar som möjligt . Det är ju just för klimatets skull som detta är så viktigt. Vi har inte råd att spendera pengar på lyxprojekt som kostar per ton utsläppsminskning när vi kan genomföra åtgärder som är 50 gånger mer kostnadseffektiva. Vi har inte varit emot kemikalieskatten, vi är emot den utformning som skatten har. Vi hade velat se en annan utformning. Vi tycker inte att den träffar rätt, men vi har inte sagt nej till den skatten i vårt budgetförslag – bara så att det noteras till protokollet. Sedan undrar jag om menar att räknar fel. Det är siffra som ligger bakom de . Det är inte något som vi har hittat på, och har också räknat på detta och bekräftat samma uppgifter till oss. När det gäller styrmedel är det än en gång väldigt tydligt att regeringen fokuserar på att bekämpa fel problem. Regeringen är väldigt upptagen med att försöka minska transporterna, men det är inte transporterna i sig som är problemet, det är utsläppen. Låt oss fokusera på att minska utsläppen! Statsrådet säger att vi vill sänka skatten på drivmedel, men det är en sanning med modifikation. Vi säger nej till den överindexering, den extra höjning, av drivmedelsskatterna som regeringen vill införa. Vår väg framåt är inte att beskatta drivmedlen utan den är att tvinga in en högre andel biodrivmedel enligt den bana som Miljömålsberedningen har föreslagit. Med den här typen av skatter minskar man utsläppen utan att det slår hårt mot landsbygden, jobb och tillväxt. När det gäller flygskatten är det ännu värre. Dessa utsläppsminskningar kostar per ton som ska betalas av resenärerna på landsbygden. Det är en väldigt dålig klimatpolitik, statsrådet. 7 Statsrådet (MP): Om jag minns rätt sa några av allianskollegorna nej till utredningens förslag innan utredningen hade presenterat det eller innan det var känt för allmänheten vad det skulle innehålla. Jag tycker att det är en väldigt oseriös attityd mot ett förslag som är ganska modest i förhållande till hur fossila bränslen beskattas för vanliga människor jämfört med att just flyget ska vara helt undantaget. Jag har märkt av opinionsundersökningar att också svenska folket tycker att det är ganska rimligt. Sedan handlar det om vad vi använder dessa skatteintäkter till. är så besjälade av att sänka skatterna att det inte blir några pengar över för att stötta dem som faktiskt vill gå före och investera i klimatsmarta åtgärder. Ni sänker skatten och går inte med på en höjning av den på bensin och diesel. Era allianskollegor är med på 8,1 miljarder som skulle kunna användas till att återinvestera i att ställa om för ett klimatsmart transportsystem där vi investerar i höghastighetståg, i laddstolpar och i biogasanläggningar. som har gått sedan Klimatklivet infördes har användningen av biogas ökat . Antalet laddstolpar har tredubblats. Det är detta som måste till för att vi på lång sikt ska komma ned till nollutsläpp. Det handlar inte om några små justeringar i marginalen. Vi ska bygga om och visa att det är möjligt att leva i ett välfärdsland med ren luft att andas, med levande städer där människor får plats och där vi har en positiv utveckling också för landsbygden. Överläggningen var härmed avslutad. § 5 Svar på interpellation 2016/17:159 om balansen mellan miljömål och produktionsmål i skogen 8 Statsrådet (S): har frågat mig om det är mitt ställningstagande att staten på ett rimligt sätt balanserar miljömål och produktionsmål, vilka effekter jag bedömer att försämrade möjligheter till aktiv skogsförvaltning och ett väl fungerande skogsbruk leder till avseende miljömålen samt om jag och regeringen vidtar eller planerar några åtgärder för att stärka äganderätten avseende skogen och underlätta för skogsägarna att bedriva ett långsiktigt och väl fungerande skogsbruk, och vilka åtgärder det rör sig om i så fall. Jag vill inleda med att säga att det är av stor vikt för regeringen att skogsbruket bedrivs på ett långsiktigt ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbart sätt. Skogspolitiken bygger på två jämställda mål: miljömålet och produk-tionsmålet. Det finns behov av att utveckla bägge dessa delar. Likaväl som att skydd och miljöhänsyn ska öka är en ökad produktion av skoglig råvara viktigt i omställningen till ett biobaserat samhälle och för att fasa ut fossil energi. I en skrivelse till regeringen har och bedömt att det finns behov av att utreda artskyddsförordningen för att säkerställa att den är tillämpbar, effektiv och rättssäker. Frågan om huruvida en översyn av artskyddsförordningen ska göras bereds inom . Regeringen har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas. Vad gäller nyckelbiotoper är det statens ansvar att, i linje med strategin för formellt skydd av skog, bland annat prioritera områdesskydd för nyckelbiotopsrika fastigheter. Det bedöms ge stor naturvårdsnytta och ökar förtroendet för naturvårdsarbetet i skogen. Regeringen har vidare genom den så kallade kompletterande arbetsmetoden Nya Komet möjliggjort för skogsägare från hela landet att själva anmäla intresse för ett långsiktigt skydd av skogar med höga naturvärden. Jag tolkar frågorna som att de ställs mot bakgrund av att är orolig för att äganderätten inskränks av regeringen. Äganderätten av skog är grundlagsskyddad och inte ifrågasatt av regeringen. I propositionen En skogspolitik i takt med tiden fastställde regeringen att skogspolitikens två jämställda mål, miljömålet och produktionsmålet, samt det delade ansvaret mellan samhället och skogsägarna, förutsätter en tydligt definierad och långsiktig äganderätt. Frihet under ansvar innebär att den enskilda äganderätten till skog ska värnas, som skogsägaren har en betydelsefull del i det gemensamma ansvaret att förvalta skogsresursens alla nyttigheter på ett långsiktigt hållbart sätt i enlighet med ekosystemansatsen. Jag kan bara konstatera att inriktningen av skogspolitiken ligger fast. Just nu genomför regeringen två större arbeten på skogens område: en rättslig översyn av skogsvårdslagstiftningen och arbetet med det nationella skogsprogrammet. I detta har många av skogens intressenter deltagit i en dialogprocess och spelat in förslag till regeringen för att skogen ska bidra till jobb och hållbar tillväxt i hela landet och till utvecklingen av en växande bioekonomi. Vi analyserar just nu remissutfallet av arbetsgruppernas rapporter. Min förhoppning är att insatserna ska leda till att arbetet mot de jämställda målen utvecklas på ett positivt sätt. Det finns ett behov av fortsatta åtgärder som möter framtidens alla utmaningar. Regeringen avser att återkomma till avseende det nationella skogsprogrammet. 9 (M): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Bakgrunden till denna interpellation är mycket riktigt att jag, och säkert också många andra ledamöter, har blivit kontaktad av skogsägare som uttrycker oro över det som de uppfattar som en successiv urholkning av äganderätten. Det som beskrivs är en successiv förändring av en rad saker. handlar det om större förändringar, men det gäller även en del små steg och åtgärder som var för sig kanske inte alltid uppfattas som dramatiska. Sammantaget är dock uppfattningen tydlig, nämligen att äganderätten befinner sig på ett sluttande plan och att det lutar allt kraftigare. I interpellationen tar jag upp tre konkreta exempel. Det handlar om artskyddsförordningen som ställer till det när man exempelvis ska avverka skog. Vi har nyckelbiotoperna som utgör en olycklig juridisk gråzon. Det handlar om en märkning som i praktiken innebär att man inte kan använda skogen. Man kan inte sälja virket men finns inget formellt skydd, och som skogsägare får man ingen ersättning. Detta skapar som sagt en olycklig gråzon som i praktiken är en urholkning av äganderätten. Vi har dessutom frågan om avverkning och talerätten. Regeringen verkar vara inne på att ytterligare utöka möjligheten till talerätt för fler att kunna ha synpunkter på avverkningar i skogen, vilket vore ett stort bekymmer. Enligt skogsvårdslagen ska produktionsmål och miljömål väga lika tungt, och det nämner statsrådet även i sitt svar. I praktiken hänger dessa båda mål intimt ihop.