prot · H40948 · 2016-12-16 00:00:00 — Författningsändringarna är tänkta att träda i kraft , det vill säga tidsmässigt innan de första uppehållstillstånd som tidsbegränsats enligt den tillfälliga lagen upphör att gälla. 54 (M): Tack så mycket för svaret! Jag har skrivit denna interpellation mot bakgrund av att huvudregeln i den nya lagstiftningen på migrationsområdet är tillfälliga uppehållstillstånd, något som har efterfrågat . är alltså tiden för dem som får flyktingstatus, och 13 månader för dem som klassas som alternativt skyddsbehövande. är vi fortfarande i en situation med väldigt långa handläggningstider på . Myndigheten säger att det kommer att inkomma drygt 15 000 förlängningsärenden , och jag tror att handläggningstiden snart kommer att uppgå , kanske ännu längre; vi får se. Detta är dessutom i första instans. Det är vad jag förstår oklart exakt hur resurskrävande handläggningen kommer att bli. Vissa av ärendena kommer dessutom att behöva bedömas utifrån både ett asyl- och ett arbetsmarknadsperspektiv. prognos bygger på att personerna inte omfattas av LMA och behöver skrivas in i mottagningssystemet först när ett eventuellt avslag har vunnit laga kraft. Det kräver enligt myndigheten att lagen ändras. Risken är att en person som får tillfälligt uppehållstillstånd ansöker om förlängning och har fortsatta skyddsskäl men inte hinner få ett beslut om ett nytt tillfälligt uppehållstillstånd innan det första löper ut. Frågan är vad som händer i den situationen. Jag har skrivit denna interpellation delvis med tanke på de personer som berörs. Det krävs tydlighet så att de vet vad som gäller och inte hamnar i kläm mellan olika tidsgränser. Bakgrunden är dock även det som vi diskuterade i anslutning till den förra interpellationen, nämligen att vi måste ha ordning och reda i mottagandet. Det har vi inte haft i . Det har blivit bättre nu när situationen inte är lika ansträngd, men det finns fortfarande mycket stora problem: 100 000 personer väntar på beslut om asyl och ett nittiotal kommuner har anmält sig själva för att de inte klarar åtagandena enligt lagen, framför allt kopplat till de ensamkommande. Frågan är vem som har ansvaret för dessa personer när det gäller till exempel bostadsfrågan, speciellt i storstäderna. Vad händer med kostnaderna? Vem ska ansvara för dem, och hur stora kommer de att bli? Jag välkomnar ändå det besked som migrationsministern har gett i debatten. Det är bra att ny lagstiftning tas fram. Om jag förstod det rätt skulle den komma . Jag vill bara dubbelkolla för att vara säker: Är bedömningen verkligen att lagstiftningen kommer att hinna träda i kraft innan den här typen av fall blir aktuella så att personer inte ska behöva hamna i kläm mellan de olika tidsgränserna? 55 Justitie- och migrationsminister (S): Det korta svaret på den frågan är ja. Det är vår bedömning. Som jag säger i svaret är vi i slutskedet av den interna processen i . Vi kommer att remittera, som det står, . Jag skulle säga att vi förmodligen kommer att kunna remittera ett sådant här förslag . Gör vi det håller också tidsplanen för det jag pekar emot, det vill säga ett ikraftträdande . Då klarar vi också situationen med glappet. Vi måste också fortsätta jobba med handläggningstiderna. Det är inte längre så att det är 100 000 som sitter och väntar. Vi har betat av en del av de långa köerna, så nu är det lite drygt 80 000 som sitter och väntar medan det var nästan 150 000 människor som satt och väntade på att få besked. har jobbat oerhört intensivt och kommer att fatta uppemot 115 000 beslut under det här året. Bara fattade man 15 000 beslut. Både årssiffran och novembersiffran är naturligtvis all time high. Det har aldrig varit en så hög produktionstakt när det gäller beslut tidigare, och det beror både på att vi har förstärkt och mer än fördubblat antalet anställda och på att produktiviteten vid har ökat. Man gör alltså mer per anställd än vad man har gjort , och det är också väldigt viktigt. När det gäller handläggningstiderna visar novembersiffrorna som kom att genomsnittlig handläggningstid just nu för de beslut man har fattat ligger på 10,8 månader. Det finns en risk att det fortsätter att öka något, men håller man sig kvar vid nuvarande produktionstakt och effektivitet tror jag att ökningen inte kommer att bli så förfärligt stor. Ur integrationssynpunkt är det förstås viktigt att människor kan få beslut fortare, men det gäller också glappet, för annars tillkommer diskussionen om förlängningsärendena som man kommer att börja ägna sig åt . Jag uppskattar att sa att det är bättre , att man har bättre koll på verksamheten och att effektiviteten är bättre. Jag kan försäkra att vi från regeringens sida kommer att se till att både underlätta för och ge dem stöd så gott vi kan och också förstås sätta press på i den meningen att de ska fortsätta att leverera på det sättet som de har gjort tidigare. Glappet ska vi fixa till, och den nya lagstiftningen ska träda i kraft . 56 (M): Vi ska titta på lagstiftningen när den når , och vi ser med spänning fram emot detta. Jag kan av flera skäl inte nog understryka vikten av att effektiviteten och produktiviteten hos ökar, dels för att den enskilde inte ska behöva vänta onödigt länge på att få ett besked om asyl, dels därför att det här är en myndighet som finansieras med skattebetalarnas pengar. Det har varit en omfattande ökning av medel , vilket har varit motiverat mot bakgrund av den exceptionella situationen. Men det är också viktigt att skattebetalarnas pengar används på ett effektivt sätt. Där tror jag att det finns mer att göra. Till att börja med vill jag säga att jag är övertygad om att de som arbetar på , alla beslutsfattare i olika positioner, gör sitt yttersta och att de vill väl. Men jag kan också konstatera att internrevisionsrapporten har pekat på ett antal problem som jag tycker är bekymmersamma, till exempel att varje årsarbetskraft i snitt fattar ett beslut jämfört med tre . Vi kan inspireras av vårt grannland i öster, , där jag tror att varje årsarbetskraft i snitt fattar fyra beslut. Det är klart att här finns en mycket stor potential att både korta handläggningstiderna och använda skattebetalarnas pengar mer effektivt genom att just öka antalet beslut som fattas. Rapporten var problematisk också för att den beskrev en kultur där man inte vågade fatta negativa beslut. Sådana ville man lyfta till en högre chef, eftersom det var obekvämt. Det kan jag förstå. är det här inte bara en serviceinrättning, utan det är myndighetsutövning. I det ligger att fatta både positiva och negativa beslut, och jag tycker att det är viktigt att den rågången är väldigt tydlig. Där har regeringen såklart ett ansvar både när det gäller att trycka på detta i regleringsbreven framöver och när det gäller behov av en långsiktig ledning. Det är ju en tillförordnad generaldirektör . Jag hoppas att en permanent generaldirektör kan komma på plats , för jag tror nämligen inte att man gör de här förändringarna bara genom att anslå lite mer pengar. Det krävs ett systematiskt arbete från en tydlig ledning, och jag tycker att det är viktigt att den kommer på plats . Jag vill återigen säga att vi måste ha en långsiktighet inte bara på utan i migrationspolitiken i stort. Vi ska dra lärdom av det som vi har upplevt . Vi behöver en migrationspolitik som är långsiktig och som är hållbar. För del har vi varit tydliga med att vi inte ska återgå till de tidigare reglerna. Vi vill stifta en ny lag som tar vid där den gamla lagen löper ut. Då är det för oss självklart att den ska innehålla till exempel tillfälliga uppehållstillstånd och ett skarpt försörjningskrav vid anhöriginvandring. En ny lag ska helt enkelt få migrationspolitiken att fungera. Vi måste lämna den tid när hade helt andra regler än vad som fanns i vår omvärld utan att tänka på konsekvenserna. Jag noterar att gärna talar om vad oppositionen tycker och tänker i den frågan. Men frågan är vad regeringen tycker. Visst pågår det ett arbete inom EU, men om vill påverka det arbetet underlättar det faktiskt om man har en tydlig egen ståndpunkt. 57 Justitie- och migrationsminister (S): Här på hemmaplan kommer alltså att fatta fler beslut än vad man har gjort, uppemot 115 000 beslut – all time high. Effektiviteten och produktiviteten har ökat, det vill säga det fattas fler beslut per handläggare . Produktiviteten är faktiskt högre än vad den var under alliansregeringens sista år, 2014. Trots att vi har haft så mycket annat att göra med väldigt många som har kommit har vi klarat av att öka produktiviteten. har över 100 000 beslut fattade, och bifallsandelen ligger på . Det är klart att det skiljer väldigt mycket mellan olika grupper. De som kommer från får nästan aldrig uppehållstillstånd. Man granskar varje fall för sig för att se om det kan finnas individuella skäl, men det är väldigt låga beviljandegrader för dem, medan de som kommer från och som vi sakprövar har beviljandegrader på . Likadant är det för dem som kommer från , en av världens hårdaste militärdiktaturer. Beviljandegraden är något lägre för den som kommer från eller . När man tittar på beviljandegrad för olika månader är det viktigt att förstå att man i olika skeden ibland behandlar olika grupper, och då kan beviljandegraderna skilja sig åt. Graden av beviljande beror i huvudsak på individuella omständigheter och från vilket land man kommer. talade om vilka lärdomar vi kan dra av . Jag tror att vi kan dra två lärdomar. Den ena är att ett litet land kan göra otroligt mycket. när kriget i bröt ut har vi gett skydd åt 148 000 syrier. Det är människor som annars mycket väl hade kunnat gå under i någon bombkrevad i , Homs eller . 148 000 syrier – män, kvinnor och barn! Det är en fantastisk uppgift och vår största humanitära insats sedan . De vita bussarna räddade 25 000 från koncentrationslägren. Vi har under de här fem åren räddat 148 000 syrier, som har kommit till . Vi har gett dem skydd. Ett litet land kan göra otroligt mycket. Men den andra lärdomen är: Ett litet land kan inte göra allt. Ska vi klara en så stor internationell flyktingkris som vi har – det är 65 miljoner människor på flykt – måste vi hjälpas åt. Det är precis det som vi driver i EU-sammanhang, som var inne på. I driver vi att alla kommuner måste ta ansvar. Vi driver också att alla EU-länder måste vara beredda att ta ansvar. Det är de inte riktigt alltid, i alla fall inte alla. Det är en ganska hård förhandling med en del länder för att man ska få detta till stånd. Det har varit möte mellan stats- och regeringscheferna i . Jag såg att det hade kommit nyheter om att de hade bestämt sig för att äntligen försöka få ett nytt europeiskt asylsystem och nya asylregler på plats , det vill säga under det maltesiska ordförandeskapet. Det är i så fall väldigt goda nyheter för oss, för vi har drivit på för detta. Jag tror att det är helt nödvändigt för att vi ska kunna klara av detta på ett riktigt sätt i . 58 (M): Det är såklart glädjande att fattar fler beslut , men det är kanske inte så förvånande mot bakgrund av att vi har många fler asylsökande än tidigare och att resurserna har förstärkts till myndigheten. Jag tycker att det är ganska självklart. Det är bra om effektiviteten eller produktiviteten har gått upp lite grann. Men jag menar att det helt enkelt inte är tillräckligt. Det måste fungera bättre. Här finns en stor möjlighet att korta handläggningstiderna men också att använda skattebetalarnas pengar på ett än mer effektivt sätt. Jag vill i det sammanhanget lyfta fram det som jag sa i mitt tidigare anförande. Detta är myndighetsutövning. Det handlar om att fatta positiva beslut när det är påkallat och om att fatta för den enskilde negativa beslut – man får då ett nej på sin ansökan – när det är påkallat. Det är viktigt att myndigheten har den här rågången och inte tar genvägar för att korta handläggningstiderna. Det handlar helt enkelt om att man är noggrann. Ett ja ska vara ett ja, och ett nej ska vara ett nej. Det förutsätter jag att regeringen håller ögonen på framöver. Sedan gäller det lärdomar. Hur ska vi undvika att hamna i nya situationer med så här långa handläggningstider? Jag delar inställningen att ett litet land kan göra mycket men inte allt. Just därför menar jag att det måste finnas en långsiktighet och en tydlighet, inte bara mot staten och mot kommuner utan också mot den enskilde. Man ska veta vilka spelregler som gäller i när man överväger vilket land man ska söka asyl i etcetera. Det pågår ett arbete, och jag vill gärna som avslutning ge migrationsministern möjligheten att vara tydlig med om han anser att ska ha tillfälliga uppehållstillstånd framöver – ja eller nej. Jag skulle gärna önska god jul, men det är så lyckligt att vi ses även , för en ny interpellationsdebatt, så det får anstå till dess. 59 Justitie- och migrationsminister (S): Ja, somliga av oss har förmånen att jobba ända in i det sista. Min sista arbetsdag är faktiskt lilljulafton, fredag . Och vi ses för en interpellationsdebatt , tror jag. Är det förvånande eller inte med produktion och effektivitet? Det är inte förvånande att det fattas fler beslut när det är fler som jobbar. Men det som kanske är lite förvånande är att effektiviteten har ökat. När man går in med väldigt mycket resurser och anställer väldigt mycket ny personal finns det en risk att produktiviteten faktiskt faller, i varje fall inledningsvis. Det har vi inte sett. Tvärtom har man har lyckats öka sin produktivitet , . Det tycker jag är ett i grunden gott betyg för . Handläggningstiderna för de beslut som har fattats ligger i genomsnitt på 10,8 månader. Genomsnittet stiger lite månad för månad. Men det är ändå där det ligger. Mot bakgrund av hur mycket man har att jobba med tycker jag att det är godtagbart. Det fattades 15 000 beslut bara . Det är faktiskt mer än vad jag hade förväntat mig, skulle jag vilja säga. Jag har inte heller bilden att ryggar för att fatta negativa beslut. Som jag sa var det 100 000 beslut och 59 procents beviljandegrad. Det innebär att man har fattat knappt 59 000 positiva beslut. Men det finns också 41 000 negativa beslut. Jag kan inte se att det är särskilt uppseendeväckande. Det beror helt enkelt på hur världen ser ut och på hur de fall man hanterar ser ut. Vi får säkert återkomma med ytterligare diskussioner kring detta. Det ska, som vanligt, bli trevligt. Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2016/17:141 om beredningen av barnrättighetsutredningen 60 Statsrådet (S): har frågat mig när jag planerar att lägga fram förslag utifrån förslag. har också frågat mig vilka av förslag jag avser att arbeta vidare med. Jag välkomnar frågorna och uppskattar att vi delar ambitionen att gå vidare i arbetet med att stärka barns rättigheter. Regeringen avser att föreslå för att ska göras till lag. Redan i regeringsförklaringen framförde statsminister att arbetet med att göra till lag skulle påbörjas. En av regeringens målsättningar är att ska vara ett av världens bästa länder att växa upp i. Att göra till lag är en viktig del i arbetet för att förverkliga det. För att barnets rättigheter ska få genomslag för varje barn i varje situation krävs att beslutsfattare och yrkesverksamma tar på allvar. Som regering har vi därför ett stort ansvar för att ge en stark ställning i . Mot bakgrund av den nuvarande regeringens uttalade vilja att ge ställning som svensk lag beslutade regeringen att utvidga uppdrag till att också omfatta att lämna ett förslag om inkorporering av . Regeringen arbetar därmed vidare på och utvecklar det initiativ som den förra regeringen tog. tog jag emot betänkande blir svensk lag. I betänkandet lämnas förslag på en lag om inkorporering av . Vidare presenteras utredningens bedömning av åtgärder som behöver vidtas vid en inkorporering, liksom ett antal övriga författningsförslag för att stärka barnets rättigheter i svensk lagstiftning. Remissvar har inkommit från ett stort antal remissinstanser runt om i landet, bland annat från civilsamhället, myndigheter, kommuner och landsting. Det är positivt att det finns ett stort engagemang i frågan. I remissvaren finns mycket värdefull kunskap som vi tar med oss i det fortsatta arbetet. Mot bakgrund av att förslag och remissinstansernas synpunkter nu bereds i kan jag inte föregripa beredningsprocessen genom att redogöra för vilka förslag vi avser att gå vidare med. Regeringens avsikt är att göra till lag . Jag hoppas att det också finns ett starkt stöd från partier för att göra till lag. Erfarenheter från andra länder visar att en inkorporering av i nationell lagstiftning aktualiserar frågor om hur barnets rättigheter kan och bör omsättas i praktiken av offentliga aktörer på nationell, regional och lokal nivå. 61 (L): Tack, statsrådet, för svaret! Jag är väldigt glad över att statsrådet är så tydlig med att tala om att ambitionen är att ska bli lag . Vi är mer än halvvägs in i mandatperioden, och det tar tid att bereda ett sådant här ärende, eftersom det är ganska stort. Det var därför jag ställde de här frågorna. Mycket av det som kom fram i är nämligen sådant som man kan sätta igång med utan att det behöver beredas på det här sättet. Utredningen innehåller en rad förslag som, oberoende av frågan om inkorporering, skulle stärka barns ställning och rättigheter. Det handlar bland annat om ett kunskapslyft för att höja kompetensen i fråga om , om att myndigheter ska göra sin verksamhet känd, tillgänglig och anpassad för barn samt om tydligare kopplingar till i förvaltningsprocesslagen, utlänningslagen och inte minst LSS. I en undersökning fick 131 kommuner svara på om de hade inlett ett arbete med att identifiera vilka åtgärder som de behöver vidta för att klara de åtaganden som föreslås av bland andra . Sex av tio kommuner svarade nej, några kommuner kunde inte svara över huvud taget och bara tre av tio svarade ja. som lag var någonting som statsministern nämnde i regeringsförklaringen . Detta är sedan. Att regeringen vill arbeta med detta är med andra ord ingenting nytt, vare sig för oss här i eller ute i kommunerna. Att man avvaktar är en sak, men tycker jag att det borde börja hända saker. Någonting som utredningen pekar på är behovet av ett kunskapslyft. Man behöver höja kompetensen i fråga om , vilket vi i Liberalerna också har motionerat om . Man behöver visa att myndigheterna finns. De behöver vara tillgängliga för barn och göra sin verksamhet känd, och verksamheten behöver vara barnanpassad. Även detta har vi lyft fram , och det här är ingenting som vi behöver vänta på att göra. Tvärtom borde detta ha gjorts för länge sedan, vilket jag tror jag att statsrådet håller med om. Oavsett om är lag eller inte har vi ändå förbundit oss att följa den. som flera remissinstanser säger att vi har en så stark barnrättighetslagstiftning att inte behöver göras till lag fick skarp kritik från för att vi inte efterlever tillräckligt väl. Inte heller den kritiken är ny. Detta är kritik som vi har fått på olika områden. Här i antar vi dessutom lagar som går på tvärs mot , till exempel gällande familjeåterföreningar, som jag önskar att vi kunde backa från. Vad jag förstår finns det ett hyfsat brett stöd här i för att ska bli lag. Jag hoppas innerligt att det finns ett väldigt brett stöd för barns rättigheter. Oavsett vilket finns det ju saker som statsrådet kan göra, initiera och stötta. Detta kan hon göra delvis för att bereda mark inför att detta ska bli lag, men mest för att barns rättigheter behöver stärkas på många plan, här och . Det här gäller inte minst bland våra egna myndigheter. Vilka steg avser statsrådet att ta på detta område? 62 Statsrådet (S): Jag vill inledningsvis tacka för engagemanget , så att jag inte glömmer bort att göra det. Det är viktigt att diskutera de här frågorna. När man talar om att göra till lag – liksom i andra frågor, till exempel jämställdhetsfrågan – handlar det om att förflytta makt. Detta behöver man tala mycket om, och man behöver påminna om betydelsen av det, eftersom det alltid finns motstånd mot det när det kommer till kritan. Vi jobbar på med detta. Det här är ett pionjärarbete i , vilket jag har stor respekt för. Vi kommer förstås att gå vidare med det här. ska bli lag , som vi har sagt. har vi haft en remissrunda. Det har kommit in starkt stöd för att göra till lag, men det har också inkommit invändningar. Jag har stor respekt både för de genomarbetade invändningarna och för det stöd som finns för detta förslag. Vi kommer att vinnlägga oss om att lägga fram ett så bra, användbart och förutsägbart förslag som möjligt. Vi har exempel på ganska nära håll, från , där man har gjort detta. Det faktum att man har en sådan här lag, och processen som ledde fram till detta, har gjort att barns röster hörs mer, både i rättsprocesser och när myndighetspersoner fattar beslut som rör barn. Man hör barn mer och ser i större utsträckning till barns bästa, vilket jag tar fasta på. Kunskapen har ökat i det norska samhället och i norska myndigheter och rättsliga instanser i och med att man har lagen, och transformeringen har också påskyndats. Jag hoppas att detta händer även i . Vi ska fortsätta att transformera, det vill säga att vi ska spegla den här lagen i annan lagstiftning och inte bara göra till lag. Därför går vi vidare med att höja kunskapen även i , och inom väldigt kort kommer vi att fatta konkreta beslut om hur detta ska gå till. Vi kommer att återkomma i frågan om myndigheter. Jag återkommer till den väldigt snart, när det handlar om regleringsbreven . Exakt hur detta ser ut går jag igenom då, men precis som ledamoten säger är detta viktigt. Vi har också inrättat en barnrättsdelegation, som framför allt har till uppgift att följa arbetet med omhändertagandet av rekommendationerna från FN:s granskning av arbete med . Denna delegation består av frivilligorganisationer som vi rådgör med, både i arbetet med att ta hand om rekommendationerna från FN och i detta beredningsarbete. Vi kommer att bidra och stödja kommuner, landsting och myndigheter i arbetet med kunskapen om . Vi vet att det är viktigt, och därför tar vi verkligen fasta på det. 63 (L): Kompetensen är en oerhört viktig fråga. Jag tycker också att det är bra att statsrådet nämner myndigheterna, för flera av remissvaren som kom in var lite oroväckande. Det fanns rena sakfel i det utlåtande som kom från JO, som man senare backade lite grann från och försökte förklara och förtydliga. Man sa att det kan finnas olika uppfattningar om huruvida i alla delar ska ses som en konvention om mänskliga rättigheter. Detta är lite knasigt, för att uttrycka det milt, för det är klart att i alla delar är en konvention om mänskliga rättigheter och ska ses som en helhet. Jag är bekymrad över att bland andra JO menar att vissa delar i är otydliga och att de inte skulle fungera som lag. Detta är ju en konvention, och den är skriven som en konvention och inte som en lag, så det är klart att texten ser ut därefter. Men precis som statsrådet säger har man gjort detta i , och samma invändningar fanns där. Då kan jag tycka att man från våra myndigheters håll skulle ha kunskaper om detta och inte behöva göra samma misstag igen. Vi borde kunna lära oss därifrån. Faktum är att springer ifrån oss på det här området. De har kommit väldigt långt vad gäller barns rättigheter. Man hittade där flera luckor i befintlig lagstiftning som man nu har täppt till. Jag vill ta upp en annan sak som hör ihop med det här. Det är tråkigt och ganska olyckligt att tilläggen inte ingick i direktiven för . Vi från Liberalerna är glada att vi över huvud taget fick till utredningen när vi satt i regeringsställning. Det var inte alldeles enkelt – som statsrådet säkert har erfarit får man både ge och ta i en koalitionsregering. Det hade dock varit bra att också få med tilläggsprotokollen. tilläggsprotokoll är förtydliganden av de risker som barn kan utsättas för i modern tid. Tilläggsprotokollen är helt enkelt flera steg av utveckling av konventionen.