prot · H40923 · 2016-10-28 00:00:00 — Min slutfråga blir: Om ni tror att kvotering bidrar till jämställdhet, varför vill ni då inte bidra till jämställdhet där jämställdheten är som sämst? Var är det? Jo, inom de stora fackförbunden och deras styrelser. Antingen tror ni inte att kvotering hjälper, eller så bryr ni er inte om jämställdheten i er egen rörelse. 22 (M): Det är jättebra att man visar tydligt vad man anser i en debatt. Det hedrar statsrådet. Men jag tror att statsrådet har missat att det som kan leda till förändringar inte enbart handlar om tvång. Det handlar också om värderingar och värderingsförskjutningar i samhället, det handlar om goda exempel och det handlar om att män vill vara mer med sina barn. Så är det. Det kan vi inte blunda för. Man kan gå till sitt lilla lokalsamhälle och titta. Mina vänner är alltid med sina barn. Det är inget konstigt . Förut var det kanske märkligt att en man skulle vara hemma med sitt sjuka barn, men det är det inte längre. Vi har visserligen mycket att göra på området. Men det handlar inte bara om tvång. Det handlar om värderingsförskjutningar i samhället. Statsrådet kan fortfarande inte komma ifrån att det aldrig har satsats så mycket på jämställdhet som under alliansregeringen. Inte en enda socialdemokratisk regering har kunnat visa på mer satsningar på jämställdhet än vad alliansregeringen satsade under sina . Med tanke på Socialdemokraternas rötter i exempelvis fackföreningsrörelsen är det nästan pinsamt att till exempel har män i styrelsen. Det är pinsamt, om man står för en jämställdhetspolitik. LO sitter till och med i Socialdemokraternas verkställande utskott och är med och bestämmer. Ändå kan de inte föregå med gott exempel när det gäller att öka jämställdheten. Nej, de privata bolagen ska först tvingas, men inte fackföreningarna. Det tycker jag är uselt, herr talman. 23 Närings- och innovationsminister (S): Kul med en jämställdhetspolitisk diskussion! Socialdemokraterna var det första partiet i som bestämde att vi utan kvotering skulle ha varannan damernas och varannan herrarnas på våra valsedlar. Den första jämställda regeringen i världen var en socialdemokratiskt ledd regering. Vi har jobbat med jämställdhet under hela vår historia. Det har tyvärr inte gjort. Ni har motarbetat varje stor jämställdhetspolitisk reform. Ni har sagt: ”Det där ska inte styras politiskt. Det kommer nog av sig självt. Det utbildas nog fram en förändring.” Så har det inte varit. Varför utnämns till världens mest jämställda land? Jo, därför att vi har vågat genomföra reformer som ger kvinnor större möjligheter att utvecklas . Ni säger att vi inte talar om barnen. Varför utnämns då till världens bästa land för barn att växa upp i? Jo, bland annat därför att vi har bedrivit ett jämställdhetsarbete som ger kvinnor och män möjlighet att kombinera förvärvsarbete med att vara hemma med barnen när de är små. Vi har byggt ut förskolan och en offentlig service som ger kvinnor och män stöd när man har barn. Det är otroligt viktigt. Och vi har världens högsta förvärvsfrekvens för kvinnor. Det är frihet för kvinnor. Det handlar om egna pengar. Ärligt talat, när det gäller jämställdhetsreformer, gynnades män framför kvinnor konsekvent i era budgetar . Ni finansierade en del jämställdhetsprojekt. Men om man tittar på den hårda budgeten kan man se att män alltid gick före kvinnor. Det duger inte. kommer det återigen att stå i historieböckerna att var på fel sida i den här jämställdhetsdiskussionen också. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera sammanträdet till , då en aktuell debatt om personlig assistans skulle äga rum. § 9 Aktuell debatt om personlig assistans 24 (KD): Aktuell debatt om personlig assistans Dagens debatt handlar om människor. Den handlar om alla dem som har ringt och skrivit brev och som har kommit hit till . De har fyllt våra mejlkorgar i hopp om att ge oss en liten insikt om den situation de har och för att hjälpa oss att förstå vilken frustration och vilken ångest de upplever när förutsättningarna plötsligt förändras för dem som är i störst behov av andras stöd för att kunna leva ett vanligt liv. Den som inte kan klä på sig utan hjälp ska ändå kunna få göra sig fin för att gå på första dejten eller på den viktiga anställningsintervjun. Den som inte kan förflytta sig själv ska ändå kunna få känna friheten på hästens rygg i stället för att tillbringa sina dagar instängd på en institution. Någon som kan formulera tankarna kan behöva någon annans hjälp för att vi ska höra när den människan säger: Jag vill inte bara överleva – jag vill leva. Vi kristdemokrater har inte begärt dagens debatt för att prata om fusk och brottslighet. Om det finns det nämligen inget att debattera. Vi är alla överens. Det ska upptäckas, och man ska straffas för det. Men de som är beroende av personlig assistans ska inte straffas – det är vad som sker . Jag hoppas att vi från regeringen kommer att få besked och erkännanden. Jag hoppas att regeringen erkänner att man har bidragit till, och fortsätter att bidra till, att vi inte kan vara säkra på att de som har rätt till stöd enligt lagen om stöd och service faktiskt får vad vi genom lagstiftning har lovat dem. 25 Statsrådet (S): Lagen om stöd och service och lagen om assistans är viktiga frihetsreformer för människors delaktighet och självständighet. Det är väsentliga ambitioner i ett välfärdssamhälle som jag och regeringen står för. Då måste också lagen om stöd och service och lagen om assistans fungera bättre. Därför ska lagstiftningarna ses över. Vi vill av de här skälen ha mer träffsäkra och likvärdiga insatser som faktiskt möjliggör just den delaktighet i samhällslivet som var intentionen med de båda lagstiftningarna. Aktuell debatt om personlig assistans Vi vill stärka individerna, barnrättsperspektivet och jämställdheten i dessa system. Vi vill ha en långsiktigt hållbar kostnadsutveckling, inte minst inom personlig assistans, där kostnaderna har ökat markant utan att antalet personer har blivit fler i samma utsträckning. Flera tunga rapporter – till exempel två statliga utredningar , två rapporter från Inspektionen för socialförsäkringen samt en granskning från – visar att det finns problem med att medel inom systemet används till annat än assistans och att vinstincitamenten ger skäl att driva upp antalet timmar. Det finns enligt ISF många bolag som gör vinst på varje timme. Det är över 1 000 bolag på en marknad där de privata företagen utgör ungefär två tredjedelar. Det är stora summor pengar som skulle ha kunnat användas just till personer som har rätt till stöd. Men en del går till annat. Att se till att medlen används till rätt saker är en stor utmaning på detta område, men det finns fler. LSS och lagen om assistans är lagstiftningar som är komplexa och som börjar bli gamla. Detta är viktiga rättighetslagar. Det finns prejudicerande domar. Företrädare för funktionshindersrörelsen har upprepade gånger framfört till mig och andra att de inte alltid tycker att lagarna fungerar som det var tänkt. Det är ett annat skäl till att regeringen har tillsatt en utredning som ska se över detta. Bristen på träffsäkerhet inom både LSS och lagen om assistans är en utmaning som är väldigt viktig att uppmärksamma. Vi måste hitta bra sätt att säkerställa att varje individ får rätt till sitt stöd. När en person inte får det stöd som hon eller han har rätt till är det en personlig krissituation. Det är vårt ansvar att se varje sådan situation och varje människa. LSS och assistansersättningen har brister som vi onekligen måste komma till rätta med. Det är viktigt att beskriva utvecklingen baserat på fakta. Å ena sidan ökar totalt sett antalet personer som får insatser inom de två systemen LSS och assistansersättning. Antalet timmar per person fortsätter att öka även inom assistansen. Å andra sidan finns det en del insatser som minskar i omfång. I det sammanhanget vill jag vara tydlig med att regeringen inte har fattat några beslut som inskränker den enskildes rätt till personlig assistans eller föreslagit några sådana lagändringar. Jag har hört en del partiföreträdare säga att det är fler som har blivit av med sin assistans . Det är intressant, för de uppgifterna har inte den ansvariga myndigheten. Det vi däremot vet är att det just nu är ungefär 300 personer färre i den statliga assistansen än . var det 150 personer som tidigare haft statlig assistans som inte längre fick det. Åren , 2013 och 2014, var det 280 personer som lämnade detta. Vi vet ännu inte hur det kommer att vara – det vet ingen. Däremot måste vi följa det. Jag träffar människor som berättar att de upplever att det har blivit svårare att få stöd. Det tar jag på stort allvar. Vi måste följa utvecklingen särskilt noga just . Jag får mejl och samtal. Jag träffar personer som tror att regeringen skär ned både i den statliga assistansersättningen och i insatserna inom LSS. Vi har inte fattat några sådana beslut. I de möten som jag har framförs också flera förslag på hur systemen skulle kunna förändras och förbättras. Jag hade bland annat ett möte med neuroförbunden , och i går hade jag ett samtal med en mamma som har två barn med personlig assistans. Aktuell debatt om personlig assistans Regeringen får snart en översyn som berör frågan om egenvård inom assistansen, och jag ser ett behov av en analys av det femte grundläggande behovet. Självklart ska staten, landstingen och kommunerna gemensamt leva upp till våra åtaganden enligt lagen. Jag är angelägen om tre saker. För det första ska den som har rätt till assistans eller andra insatser inom LSS få det stödet. För det andra ska vi komma åt det överutnyttjande som flera rapporter har visat finns, där medel går till annat än assistansen. För det tredje har jag ett stort ansvar för att skattebetalarnas pengar används till det ändamål de är avsedda för. Det ansvaret tar jag på stort allvar. 26 (M): I går pratade jag med pappa , vars dotter har svåra hjärnskador som ger multifunktionshinder. Det kräver många vård- och omsorgsbesök. De har en vardag som de flesta av oss över huvud taget har svårt att sätta oss in i. Han sa: räcker det. Vi kan inte ha en välfärd som sviker där de svagaste behöver den som bäst. är det egna webbdesignföretaget nedlagt. Mamma har varit sjukskriven , eftersom orken inte har räckt till. Det har kostat samhället mer än det som sparats på de assistanstimmar som dragits in. Varje människa har olika förmågor och möjligheter att utvecklas. Att födas med eller få nedsatta funktioner innebär att man behöver mycket stöd från familj och anhöriga, som gör den absolut största insatsen, men ytterst också från samhället. De med störst behov ska få mest stöd. Vi har berörts djupt av den senaste tidens beskrivningar av människor som har samma omfattande behov av insatser som i går, men som har fått besked om att mindre insatser är det som ska gälla . Dessa bedömningar har inte gjorts utifrån behov. Regeringen har föregripit sin egen utredning genom att , i regleringsbrev, förändra förutsättningarna. Det skedde innan hela analysen kring hela människan var färdig. Om regeringen och statsrådet på allvar menar det som framfördes här i talarstolen borde regeringen göra om och göra mer rätt från början. Vi tycker att det är bra att regeringen har tillsatt denna utredning, men den är långt ifrån tillräcklig när regeringen nu har sjabblat bort det hela och haft analysen klar innan jobbet är färdigt. Vi moderater presenterar därför ett antal förslag på konkreta åtgärder som regeringen redan nu kan vidta om man sätter behoven främst och om de svagaste prioriteras. Det gäller att återskapa ordning och reda i välfärden. Vi ska se människan, inte systemen. Vi kan inte ha en välfärd som sviker. De brister som finns måste rättas till. Vi ska säkra kvaliteten och motverka fusk och missbruk. Alla ska ha rätt till en välfärd som fungerar när man behöver den som allra mest. Assistansreformen syftar till att åstadkomma möjligheter. Den syftar till att ge ökad självständighet för dem med svårast funktionshinder för att fler ska få komma till sin rätt. Det är en frihetsreform under ansvar. Aktuell debatt om personlig assistans För familjer och anhöriga till personer med stora behov handlar mycket om att orka – orka med familjeliv, orka arbeta, orka ha möjlighet att försörja sig. Assistansreformen syftar till att möjliggöra för fler att komma till sin rätt än vad som var fallet innan denna frihetsreform kom på plats. är stolta över den genomgripande assistansreform som den borgerliga regeringen genomförde 1994. Den har varit – och är fortfarande – avgörande på många sätt. Den vill vi värna. Därför ska assistansreformens syfte och legitimitet långsiktigt säkras. Principerna ska vara hög kvalitet, helhetstänkande, öppenhet och transparens. Därför föreslår vi att regeringen redan nu agerar med nolltolerans mot brister. Bristande kvalitet kan aldrig accepteras. Den som inte levererar kvalitet ska inte jobba med de svagaste i vårt samhälle. Vi vill se nolltolerans mot fusk, missbruk, bedrägeri och brottslighet. Valfrihet, konkurrens och tydliga kvalitetskrav leder till bättre välfärd, men utan kontroll riskerar man missbruk. Vi vill även se ett effektivt användande av skattebetalarnas gemensamma resurser. Välfärden är ingen marknad. Välfärden ska byggas på mångfald som förenas med noggrann kontroll av gemensamma resurser och kostnadsutveckling, och det ska ske på ett rättssäkert sätt. Det råder brist på helhetstänkande vad gäller assistansen och de olika insatserna från kommuner, landsting och . Att skruva åt ett anslag innebär övervältring och belastning på ett annat. Detta sätter människan i kläm eftersom behoven kvarstår. Det är dags för regeringen att se hela människan i stället för ett system. Vi har inte råd med att det går fel. förutsätter därför att statsrådet efter debatten lämnar och går tillbaka till för att skriva ett nytt, tydligt uppdrag till . Man ska inte bara se ett anslag, utan man ska se över och åtgärda helheten i konsekvenserna av besluten gällande assistans och insatser – vi vill se ett tydliggörande av detta. Det handlar om att skapa en bättre bild. Enskilda människor, familjer och anhöriga påverkas av de beslut som fattas – man har ju till exempel inte lyckats om en ökad belastning på föräldrarna leder till att någon tvingas lämna sitt arbete och blir sjukskriven. Mer helhetssyn är också något centralt för att upprätthålla den långsiktiga legitimiteten. Självklart gäller det också att se över och få kontroll på kostnadsutvecklingen. Det duger inte att vänta till nästa regleringsbrev. Det duger heller inte att vänta , då regeringen ska ha avslutat utredningen. Det är dags för denna regering och för ansvarigt statsråd, som bär det fulla ansvaret för instruktioner till myndigheter, att ge ett nytt, tydligt uppdrag. När kommer statsrådet att göra detta? Och vilka av de åtgärder som jag har räknat upp kommer regeringen omgående att gå vidare med? 27 (SD): Jag vill börja med att säga att jag är glad att har initierat dagens aktuella debatt. Vi sverigedemokrater tycker att personlig assistans och lagen om stöd och service, LSS, är en jätteviktig fråga att diskutera, speciellt i ljuset av den senaste tidens utveckling och debatt kring just personlig assistans och LSS. Aktuell debatt om personlig assistans hyllades införandet av LSS som en av de viktigaste sociala reformerna på mycket . Jag skulle vilja hävda att det faktiskt var den viktigaste reformen på många årtionden. Vi fick en rättighetslag på plats som skulle garantera att personer med funktionsnedsättning, som är i behov av stöd och service, får den hjälp som krävs för att kunna leva ett liv som andra. Så här i backspegeln kan man ju undra varför den inte kom på plats ännu tidigare – det borde vara en självklarhet i ett välfärdssamhälle att man tar hand om människor som är i behov av extra stöd. Införandet av reformen LSS och personlig assistans var en väldigt viktig frihetsreform. Den innebar att individer med funktionsnedsättning fick möjlighet att leva ett liv som andra. De fick möjlighet att studera, att arbeta och att delta i fritidsaktiviteter precis som andra – de kunde få ett värdigt liv. Det var också en viktig rättighetsreform, eftersom LSS inte är en lag som alla andra. Det är en rättighetslag. Med andra ord är det inte en dispositiv lag som man från regeringens sida kan nedmontera, utan de rättigheter som framgår där ska gälla fram till dess att vi här i riksdag fattar ett annat beslut. Det handlar trots allt om att man även med funktionsnedsättning ska kunna ha livskvalitet och ett värdigt liv, sådant som många av oss andra tar för givet. Det är som sagt en rättighetslag. Därför är vi oroade över att vi har kunnat se ett antal rättsfall som har blivit prejudicerande – det vill säga vägledande – för beslut och som begränsar rätten till personlig assistans. Det är främst tolkningen vad gäller de grundläggande behoven som har varit väldigt restriktiv i dessa rättsfall, vilket har drabbat många människor. Det har lett till personliga tragedier när rätten till assistans antingen har begränsats och dragits ned eller dragits in helt. Mot den bakgrunden är jag som sverigedemokrat väldigt orolig över utvecklingen, som tyvärr inte kan ses som något annat än en nedmontering av den personliga assistansen. Vi hör andra vittna om det. Vi hör näst intill rapporter i medierna om hur denna nedmontering har drabbat folk. Vi kan läsa berättelser från verkliga livet där den ena är mer tragisk än den andra. Det handlar om dödsfall till följd av indragen assistans. Det handlar om personer med funktionsnedsättning som inte kan få det stöd de behöver och vars föräldrar i stället tvingas ta ett övermäktigt ansvar. Det handlar om personer som sondmatas eftersom det inte anses vara ett grundläggande behov att få i sig den dagliga näringen. Listan över nedslående rapporter kan göras lång. Man blir verkligen berörd i hjärtat av dessa berättelser, som kommer direkt från verkligheten. Därför är dagens debatt väldigt viktig. Vi som vill värna den personliga assistansen får en chans att ställa regeringen till svars för vad som verkligen håller på att hända . Låt mig förklara vad jag anser är problemet med regeringens nuvarande hållning. Lagar ska tolkas i ljuset av det förarbete som har föranlett dem, och de ursprungliga intentionerna bör tydligt framgå där. Vad som i stället hänt är att man har fått ett antal rättsfall där jurister har tolkat vad som ska ingå i det som vi kallar rättighetslag. Det har lett till inskränkningar i rättigheterna för den grupp personer som behöver till exempel personlig assistans, vilket inte var intentionen med LSS. Aktuell debatt om personlig assistans Det kan inte heller vara värdigt en rättsstat och demokrati att det som vi politiker – eller i detta fall våra föregångare – har beslutat tillåts att inskränkas av juristers och tjänstemäns beslut. Då är det vårt ansvar att som politiker träda in och se till att göra om och göra rätt. Detta handlar om att undvika att lagens ursprungliga intentioner urholkas och att individen tillförsäkras det som den har rätt till. Det måste också fungera i praktiken. Jag har sedan jag kom in i motionerat om en översyn vad gäller just bedömningarna om grundläggande behov. Jag har motionerat om en översyn av tvåårsprövningarna. Jag har motionerat om en koordinator för att underlätta för de anhöriga. Men varje gång har svaret blivit att det är en utredning på gång. har vi en utredning på gång. Men fokus i den ligger, enligt mig, en aning fel. Vi är alltså positiva till att man från regeringens sida har initierat en översyn i form av en utredning. Men fokus bör inte ligga på att minska kostnaderna, utan fokus måste ligga på hur vi kan upprätthålla syftet med den lag som vi en gång stiftade. Med tanke på de rättsfall som visar på att det uppenbarligen finns oklarheter och tveksamheter om hur lagen ska tolkas vore det bra om utredningen kunde bidra till att ta fram underlag för hur en tydligare lagstiftning skulle kunna se ut. Vi är därför öppna för att man i lag gör ett försök att definiera vad de grundläggande behoven verkligen innebär i stället för att överlåta åt andra att tolka det. Vi kan inte lagstifta med tydliga intentioner för att sedan inte agera när dessa inte upprätthålls, utan politiken måste vara tydlig och återta sin makt i denna fråga om vi verkligen menar allvar. Därför ska det bli intressant att se om statsrådet verkligen tar initiativ till att tydliggöra detta. 28 (MP): Att LSS är en frihetsreform kan nog de flesta hålla med om. Syftet att kunna leva sitt liv som andra, något som egentligen borde vara självklart, var revolutionerande. Lagen har sedan den stiftades haft en mycket stor betydelse för tusentals människor med funktionsnedsättningar. LSS ger tidiga insatser, förutom personlig assistans exempelvis ledsagarservice, avlösarservice, bostad med särskild service och korttidsvistelse. Dessa insatser är viktiga för att göra det möjligt att leva som andra, men det behöver jag nästan inte säga till er som lyssnar på debatten. Jag vill också instämma med statsrådet om att LSS-reformen måste värnas. Från sida är vi mycket måna om reformen. Vi är också glada över den särskilda konvention för mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning som kom för . Den var en viktig draghjälp. Vi i är mycket angelägna om att reformen fungerar som den ska. Den oro som en del människor känner ska tas på stort allvar. Jag kommer dock här i mitt första anförande att uppehålla mig en del vid det som handlar om ramarna för reformen. Aktuell debatt om personlig assistans För att långsiktigt kunna värna LSS-reformen är det viktigt att skattemedlen används på rätt sätt. När Inspektionen för socialförsäkringen gjorde en översyn 2012 underströk de att privata anordnare gjort betydande vinster och snabbt expanderat sin andel av marknaden. Det är alltså pengar som inte används till personlig assistans, utan det är skattemedel som i stället försvinner ur systemet. Det är inte hållbart om man ska värna reformen. har inget emot privata aktörer, men skattemedlen ska naturligtvis användas till det som de är avsedda för. Att det förekommer oseriösa företag, och i vissa fall organiserad brottslighet, i branschen är väldigt allvarligt. Särskilt allvarligt är det när enskilda människor blir utnyttjade och inte på något vis får den assistans eller det stöd som de bör ha. Enligt beräkningar kan av utbetalningarna vara felaktiga, och en stor del misstänks gå till organiserad brottslighet. Dit läcker mycket pengar som i stället ska gå till personlig assistans. Här talar vi alltså inte om privatpersoner – det är ett begränsat problem – utan om oseriösa företag och rent brottsliga handlingar. Det har också visat sig att en del av timschablonens ersättning kan gå till reklam, marknadsföring och sponsring, vilket inte är avsikten med timschablonens ersättning som ska gå till personlig assistans. Systemet med en fast schablon, i princip lika för alla utförare och brukare, är alltför trubbigt, som vi ser det. Eftersom behoven ser olika ut kan det finnas skäl att inte ha en och samma nivå. Utformningen av timschablonen anses också vara en viktig orsak till de stora vinstuttag som jag redogjorde för tidigare. Av det skälet är det bra att se över möjligheten att ha flera olika timschabloner. Regeringen har tillsatt en utredning för att se över hela LSS-reformen. Även den förra regeringen har sett den snabba kostnadsutvecklingen. Om inte regeringen tar tag i de fel i systemet som finns blir det svårt att på lång sikt värna LSS-reformen, vilket vore mycket olyckligt. Att vara beroende av andras bedömningar vill de flesta slippa. Det är också essensen bakom LSS att man ska ha rätt till insatser. Därför är det förstås begripligt att många människor är oroliga över det man uppfattar som signaler. För regeringen är dock just värnandet av reformen det som är i fokus.