prot · H30962 · 2016-02-03 00:00:00 — Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 1 och 7. Att sitta i ett klassrum och inte se vad som står på tavlan, att plötsligt få en boll i huvudet på idrotten utan att ha en aning om varifrån den kom eller att ständigt ha huvudvärk – så ska självklart inga barn behöva ha det. Synfel är ärftligt, och det är inte ovanligt alla i en familj bär glasögon eller för den delen linser. För vissa familjer där glasögonen behöver bytas ofta – det kan vara på grund av att synfelet förvärras, på grund av en rolig fotbollsmatch på skolgården eller på grund av att ren tankspriddhet och glömska är boven – blir det ibland dyrt. Liberalerna tycker att det ska finnas nationella riktlinjer för stöd till glasögon till barn. Bostadsort och plånbok ska inte avgöra om ett barn ska kunna få glasögon eller inte. Landsting och regioner borde erbjuda bidrag till barnglasögon, och det jobbar vi för – i landstingen och regionerna. Om man är riksdagsledamot och vill bedriva landstingspolitik kandiderade man nog i fel val 2014. Vi liberaler för en diskussion om vilka skillnader mellan landstingen eller regionerna som är rimliga. Vilken sida om en länsgräns man bor på bör inte innebära att man får olika god vård eller olika tillgång till hjälpmedel. Vi lutar åt att staten nog bör styra mer och att det är dags att göra en ordentlig genomlysning av ansvarsfördelningen mellan stat och landsting. Det regeringen och dess stödpartier gör är dock någonting helt annat. Det verkar faktiskt inte finnas någon analys alls bakom vad som ska regleras nationellt och vad landstingen ska göra själva. Det förslag vi diskuterar kan vara det allra tydligaste exemplet. Vi ska alltså reglera i lag att barn i åldern 8–19 ska få bidrag till glasögon men att landstingen när det gäller yngre kan göra i stort sett som de själva vill, precis som med alla andra hjälpmedel. Är inte det lite knepigt? Det tycker Lagrådet i alla fall, även om det har ett annat språkbruk än jag. Man säger: ”En mycket preciserad regel för en särskild situation är också svår att förena med ramlagstanken.” Om man nu ska göra ett nationellt system, vilket vi som sagt absolut inte helt avvisande till, måste man tänka till lite grann kring hur ett sådant ska se ut. Regeringen har dessutom ett utmärkt sammanhang att göra det tankearbetet i. En tillsatt utredare ska se över avgifter och regelverk för hjälpmedel och fundera på nationell reglering och huvudmannaskap. Glasögon är ett hjälpmedel, och sysslar vi med avgifter och regelverk för dem. Då passar det ju alldeles utmärkt att utredaren får se över även detta. Det utredaren då också bör fundera på är om det verkligen är så ändamålsenligt med just ett bidrag på några hundralappar till alla barn som behöver glasögon. Här har mitt eget parti en hemläxa att göra, och jag tackar för inspirationen! Ett par standardglasögon till barn kostar nämligen strax under tusenlappen. Flera av de stora optikkedjorna har olika erbjudanden som till exempel kan innebära att man bara betalar för synundersökningen, att man bara betalar en del eller att man får två par glasögon till priset av ett. Det är en utgift som de allra flesta familjer klarar av. De som verkligen inte gör det kan få annan typ av stöd. Bidrag för glasögon till barn och unga finns det barn som behöver glasögon som kostar flera tusen. Även ögonen växer hos barn som växer, och synen kan förändras oerhört snabbt. Ett par glasögon kan behöva bytas . Det svider i plånboken även för föräldrar med hyfsade inkomster, och då är de där en ganska klen tröst. Kanske vore det bättre med ett högkostnadsskydd? I stället för lite pengar till många som inte behöver kanske man borde ge mer till lite färre – till dem som verkligen behöver? Jag läser också på flera ställen att det nu blir gratis glasögon till barn. Det är ju lite tokigt, för det är faktiskt inte sant. Det handlar inte om gratis glasögon, utan det handlar om ett bidrag. Det de mest utsatta barnfamiljerna behöver allra mest är en politik för fler jobb, med sänkta trösklar in på arbetsmarknaden och goda villkor för företagande. Där har ni en betydande hemläxa att göra! För att förbättra villkoren för dem som ändå hamnar utanför är till exempel bostadsbidraget, riksnormen för försörjningsstöd, flerbarnstillägget och underhållsstödet mer träffsäkra stöd än ett glasögonbidrag som även betalas ut till mångmiljardärer och riksdagsledamöter. Fritidspengen var för övrigt också ett sådant stöd, men det har ni redan tagit bort. Liberalernas slutsats av detta är att det behövs en bred och förutsättningslös diskussion om ett förstatligande av sjukvården som kan bidra till att säkra sjukvårdens kvalitet och likvärdighet över hela landet. Svaret är inte självklart. Det kan vara så att dagens ansvarsfördelning mellan stat, landsting och kommuner i huvudsak är som den ska vara men att några områden behöver starkare statlig styrning. Självklart ska inga barn, oavsett vilka föräldrar de har eller var föräldrarna kommer ifrån, behöva gå utan de glasögon de behöver. Det här är dock en felriktad satsning. 10 (S): Herr talman och åhörare! I detta betänkande föreslås att antar propositionen 2015/16:71, som innebär en skyldighet för landstingen att lämna bidrag för kostnad för glasögon och kontaktlinser till barn och unga mellan . Lagförslaget är tänkt att träda i kraft . Politik gör skillnad. håller på att staka ut en ny väg. har vi infört fria läkemedel för barn och unga. Vi har ökat resurserna till sjukvården. Vi har satsat flera miljarder på bemanning inom äldreomsorgen. Vi har kraftigt förstärkt . Politik gör skillnad. håller på att få en ny väg. I stället för skattesänkningar har vi en helt annan fördelningspolitik. Som representant för Socialdemokraterna kan jag stolt meddela kammaren att vi debatterar ytterligare en reform, en satsning som gör att våra barn och unga får möjlighet att se. Redan i vårpropositionen aviserade regeringen avsättandet av för stöd till synhjälpmedel. Det ska ges som ett bidrag till pojkar och flickor, oavsett vilken bakgrund eller funktionsförmåga de har, för att de ska kunna delta på lika villkor i skolan och . Det ska också ge mer jämlik tillgång till glasögon, vilket ger barn i ekonomisk utsatthet bättre förutsättningar och minskar utanförskapet. Bidrag för glasögon till barn och unga Det är sant som en del debattörer redan har sagt att landstingen ger bidrag till standardglasögon för barn i åldern 0–med stöd av hälso- och sjukvårdslagen. Men även inom det spannet, herr talman, kan man se en variation i bidragets storlek och utformning. Tittar man på de äldre barn och ungdomar som det här förslaget gäller, de , kan man se enormt stor variation mellan landstingen i . Det är därför regeringen föreslår att vi riktar ett stöd till barn och unga mellan . Regeringen förutsätter att stödet till barn fortsatt kommer att ges, precis som . Som sagt innefattar målgruppen inte bara våra egna medborgare utan även barn i familjer på flykt, ensamkommande flyktingbarn och barn som av något annat skäl vistas i landet utan tillstånd. Vi väljer att se alla barns behov. Ett barns syn utvecklas snabbt. Från födseln fram till ungefär ålder har de flesta utvecklat en synskärpa nästan som hos en vuxen. Vid 10, 11 eller – det finns naturligtvis individuella variationer – har man i princip fullt utvecklad syn. Därför är det oerhört viktigt att man får rätt hjälp i rätt tid. fanns det i ca 1,3 miljoner barn och unga i åldern 8–. gör utifrån rapporten till glasögon för barn antagandet att ca 12–av barnen i åldern 8–är i behov av synhjälpmedel. man att behovet ser lika ut i åldern 17–skulle det innebära att ca 160 000 barn och unga i landet berörs. Ett par enkla glasögon inklusive glas och bågar till målgruppen kan kosta runt . Men så fort man behöver glasögon eller kontaktlinser som är särskilt utformade stiger priset till . Enligt förslaget får regeringen meddela föreskrifter om stödets storlek och villkor och hur återbetalningsskyldigheten ska se ut. Reformen kommer att göra bidragsgivningen jämnare och tydligare för den enskilde, oavsett landsting. Regeringen avser i förordningen att bidraget till glasögon eller kontaktlinser ska uppgå till ett visst belopp per person. finns inga enhetliga regler inom landstingen för vad som ingår när stöd ges. Vi tror att kloka landstingspolitiker i stor utsträckning själva kan hantera stora delar av reformen och få ett bra resultat. Dock föreslås att får i uppdrag att följa upp och utvärdera reformen. Regeringen har också gett kommittédirektiv till en utredning om hjälpmedel, teknik och metoder för delaktighet och självbestämmande. En särskild utredare ska se över tillgången till och användningen av hjälpmedel och lämna förslag i syfte att öka likvärdigheten och minska skillnaderna i fråga om avgifter och regelverk. Naturligtvis kommer vi att följa dessa åtgärder. Jag yrkar mot denna bakgrund bifall till utskottets förslag och avslag på motionen och reservationen. 11 (M): Bidrag för glasögon till barn och unga En av grundbultarna i vår gemensamma välfärd är att så gott det går ge alla barn likvärdiga förutsättningar i livet. Det innebär en skolgång som ger varje barn rikligt med kunskap för att delta i samhället och skapa sin egen försörjning. Det innebär vård och en beredskap för alla de sjukdomar som plötsligt och oväntat kan dyka upp. Det innebär även rätten till en trygg uppväxt. Dessa insatser gör att även om barn föds med olika förutsättningar gör vi vad vi kan för att ändå ge alla barn en god chans i livet, en god uppväxt och möjligheter att bli vad de vill och nå sina drömmar. Synfel är en av de mest förekommande funktionsnedsättningarna hos barn, så vanlig att vi ibland glömmer att det är en funktionsnedsättning. antar att 12–av alla barn i åldern 8–är i behov av glasögon. Det är ungefär vart åttonde barn. Att inte kunna se ordentligt är inte bara ett hinder för att lära sig läsa, skriva och räkna. Det hindrar också deltagandet i fritidsaktiviteter och gör livet svårt i vardagen. En så enkel sak som att säkert korsa en väg blir en stor utmaning om man inte kan se vart man går. Det är oerhört viktigt att alla barn som är i behov av glasögon också får det. Men det är inte alltid en självklarhet. Olika familjer har olika ekonomiska förutsättningar, och som vi har hört i tidigare anföranden är glasögon en dyr investering. Landstingen är ansvariga för att bistå med stöd till glasögon. Trots det ser det väldigt olika ut i olika landsting, och det finns skillnader mellan landstingen i fråga om vilka barn som får rätt till stödet och i vilken omfattning de får stödet. Därför menar vi att det ändå finns skäl att utjämna skillnaderna mellan landstingen och på så sätt förbättra likvärdigheten för barn med synfel. Det är också i linje med de vallöften vi utställde inför riksdagsvalet . Vi har dock valt att addera ett särskilt yttrande. kom ungefär 160 000 asylsökande till . Det är ungefär dubbelt så många som året innan. 35 000 är ensamkommande barn. Vi har föreslagit en rad åtgärder för att vårt samhälle ska kunna klara av att ta hand om de människor som har kommit till . Men vi tror att det utöver detta behövs en diskussion om vilka välfärdstjänster som ska komma de människor till del som bara vistas här tillfälligt. Det är inte en självklar utgångspunkt att personer som inte bor permanent i och inte har arbetat här ska ha samma tillgång till tjänster i välfärden som de som har svenskt medborgarskap eller permanent uppehållstillstånd eller har arbetat ihop kvalifikationer för att komma in i de svenska välfärdssystemen. Den här gången har vi valt att inte reservera oss, men vi anser att det finns anledning att noga följa utvecklingen i frågan och förbehåller oss rätten att återkomma i den större diskussionen om vad som ska ingå i det svenska samhällskontraktet och vad som inte ska göra det. 12 (MP): Politiker borde mycket oftare tala om helheten. Politiker borde mycket oftare tala om att olika politikområden hänger ihop och påverkar varandra, att en reform på ett område kan ha effekter på helt andra samhällsområden. Politiker borde oftare argumentera utifrån vad de vill med samhället än med fakta från just det stuprör där ämnet hör hemma. Utifrån det perspektivet tänkte jag argumentera . Bidrag för glasögon till barn och unga Den rödgröna feministiska regeringen har en mycket genomtänkt jobbpolitik. Vi föreslår inte sänkta löner i när tillväxten mer än någonsin är beroende av köpstarka slutkonsumenter. Det vore kontraproduktivt ur ett jobbpolitiskt perspektiv. Den feministiska regeringen vet nämligen att det bara är genom ökad välfärd vi skapar stabila samhällen. Vi prioriterar inte heller sänkta skatter i när förutom medvetna konsumenter den offentliga sektorn är den enda säkra, stabila och köpstarka inhemska kund som kan ställa krav på leverantörer att ligga i framkant i utvecklingen. Den rödgröna feministiska regeringen satsar . Vi gör det i många olika former: mer forskning, ökat bostadsbyggande och utveckling av all den infrastruktur som krävs för ett modernt, fungerande samhälle. Vi satsar på de små och medelstora företagen, men främst satsar vi på de unga. Vi vet att utan ständigt nya välutbildade generationer kommer vårt samhällsbygge inte att kunna fortsätta utvecklas. Vi läser alltmer i , inte bara skönlitteratur utan även för kunskapsinhämtning. Allt fler i varje ny ung generation förväntas klara av allt fler år av krävande utbildning. finns det mesta av det studiematerial som våra elever och studenter ska tillägna sig på nätet, och allt fler studerar på distans. Det ställer krav. Att då börja skolan med en suddig bild av bokstäverna i boken och otydliga konturer av det läraren ritar och skriver på tavlan är inte någon bra start. Det har vi hört många påpeka. Det har vi insett , och därför är det tur att vi har en så väl utvecklad barnhälsovård. Synfel upptäcks ofta tidigt, och landstingen ger därför redan bidrag till glasögon för barn i åldern . Så var det inte . Mitt eget synfel upptäcktes först . I takt med att barn växer kan synfelen förändras ganska snabbt, vilket också har påpekats. Glasögonen kan alltså behöva bytas med bara intervall eller oftare för att ge fullgott stöd. Att glasögon är en dyr historia har alla debattörer påpekat, och det vet jag av egen erfarenhet. Vi vet också att klyftorna i samhället växer. Så var det även före alliansregeringens tillträde 2006, så Socialdemokraterna kan inte heller slå sig för bröstet och säga att de har lyckats väl på det området, vare sig tidigare eller . Men ökade takten med vilken klyftorna i samhället växte. Allt fler fick och får tyvärr fortfarande allt svårare att klara det nödvändigaste. Risken finns därför att stora investeringar som glasögon inte blir av och att många ungdomar från familjer med små resurser får svårt att följa skolarbetet. Det är inte lätt att förstå hur partier i opposition kan påstå sig sätta sysselsättning högst på den politiska agendan när de har invändningar mot ett stöd till det kanske mest grundläggande redskapet för framtidens arbetskraft: en synförmåga som gör att man kan följa en utbildning. Det är en brist på helhetssyn. De flesta landsting ger tyvärr inte stöd till glasögon för barn , vilket gör att villkoren för skolbarn är olika i olika delar av landet. Så kan vi inte ha det. Därför bör en regering och en riksdag ta ett initiativ. Bidrag för glasögon till barn och unga Redan i den budget som antog anslogs medel för denna reform, så den oro för undanträngningseffekter som står beskriven i en del motioner anser jag är ganska obefogad. Krav på ytterligare utredningar och, som det står i en motion, en eventuell utredning av ett förstatligande av sjukvården innebär bara en långbänk. Det är klart att förslag och beslut kan bli bättre om vi utreder mer och väntar. Men det skulle förmodligen innebära att många generationer skolbarn framöver får sämre förutsättningar för skolarbete och går ut med sämre resultat än om vi gör det som regeringen föreslår . Oppositionspartiernas förhoppning om att landstingen ska lösa detta utan statlig inblandning ser jag mest som en förevändning att hitta på ett motiv för att motsätta sig regeringens förslag. Det kan ju knappast vara så illa att allianspartierna outtalat och indirekt motsätter sig möjligheterna för dem från samhällets bottenskikt att ta sig upp till toppen, kanske hit till . Vill man vara illvillig kan motståndet mot ett statligt stöd, även om det inte är den bästa formen, till glasögon för dem i åldern 8–19 tolkas som en ovilja att möjliggöra klassresan i vårt land. Jag tror givetvis inte att det finns en sådan medveten tanke från oppositionspartierna eftersom jag vet att de flesta som engagerar sig politiskt, oavsett vilket parti man tillhör, vill att alla ska få möjlighet att utveckla sin fulla potential. Det är ju så vi skapar ökad sysselsättning och ett gott samhälle. En genomtänkt politik för fler i arbete förutsätter att alla politikområden medverkar. Det är därför det är så viktigt att staten tar ett tydligt initiativ för alla barns och ungas rätt till en bra start i livet med god synskärpa. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. 13 (V): Jag tänkte tala lite om reformpolitik, för det är precis vad detta handlar om. avsätter vi för att även barn och unga i åldern 8–ska få bidrag till glasögon på motsvarande sätt som de som är noll till får genom landstingen. Det är en generell välfärdsreform. Några i denna sal tycker att det är en bättre idé att de barn som lever i ekonomiskt utsatta familjer i stället ska knacka på dörren till , lite med mössan i hand. Var sjätte svensk barnfamilj lever på en ekonomisk nivå som ligger under EU:s fattigdomsgräns. Utan barnbidraget och underhållsstödet skulle var fjärde familj vara fattig. Jag ber er fundera på det. Det är stor variation mellan landstingen som ger denna typ av bidrag till glasögon. Det borde ni kanske ha tagit tag i de där åtta åren när ni styrde landet och såg att variationerna mellan landstingen ökade. Det blir orättfärdigt. Mot bakgrund av att samtliga landsting ger bidrag till barn noll till föreslår vi detta. Vi tycker att det är en bra reform. Vi förutsätter att bidraget till barn mellan noll och kommer att fortsätta att ges av landstingen. Målgruppen innebär att även familjer som söker asyl, ensamkommande flyktingbarn och barn som vistas i utan nödvändiga tillstånd får ta del av denna reform. Bidrag för glasögon till barn och unga I denna diskussion har jag hört att närmar sig i synen på välfärd. Vissa ska ha, vissa ska inte ha. Jag vill poängtera det. Med denna reform blir det mindre tombola för barn och familjer och mer jämställt i hela . ska få i uppdrag att följa reformen. Det tycker vi är bra. Alla reformer som sjösätts ska följas och utvärderas, tycker vi. Om man tittar på vilka av den förra regeringens sjösatta reformer som har utvärderats ser man dessvärre inte många man kan pricka av. Politiker på högerkanten tycker jag har låtit den solidariska generella familjepolitiken förfalla. Den här typen av reformer såg vi inte så många av som de borgerliga partierna styrde. Klyftan mellan de rikaste och fattigaste hushållen har ökat kraftigt. Då pratar vi inte bara om utan om . Om man tittar på SCB:s siffror över disponibel inkomst, det vill säga inkomst efter skatt, ser man att den rikaste tiondelen av befolkningen har fått se sina inkomster öka med medan de fattigaste 10 procentens inkomster har ökat . Då kan man förstå skillnaden och vilka som behöver reformer. Det är inte de rikaste. De ökade klyftorna i samhället har drabbat barn i oerhört hårt. Det kan vi se på många områden. Precis som sa hänger politiken ihop. Detta är ingen megareform. Trots det sticker den i ögonen på vissa av de borgerliga politikerna. Jag vill återigen påminna om att av alla svenskar under levde i relativ fattigdom . Det är en hård siffra. Andelen har ökat . Det är den högsta nivå som SCB har uppmätt. Fundera på det! Det är nytt rekord i barnfattigdom, på grund av den orättfärdiga politik som den förra regeringen förde. Det är därför vi måste ha fler generella reformer. Det behövs fler reformer som minskar klyftorna, och de måste vi arbeta med på lång sikt. Det är just därför det är bra att även barn till föräldrar med skral ekonomi kan känna sig något uppgraderade av den budget som har varit med och komponerat. Barn och unga i åldern 8–ska till exempel få bidrag för glasögon på motsvarande sätt som barn åldern 0–. Man ska komma ihåg att det sett till hela utskottet är vansinniga nedskärningar på högerkanten utifrån den liggande budgeten. Jag vill påminna om att vill ha ungefär 4 miljarder mindre till välfärden, Liberalerna 2,4 miljarder mindre och KD i runda slängar 4 miljarder mindre. leder listan med 6,1 miljarder mindre till välfärden. Så ser det ut. Vänstern vill se att välfärden byggs upp och utvecklas. Vi hade gärna sett större satsningar och en helt annan fördelningspolitik, för det är precis vad vi behöver. Jag måste ställa en basal fråga. hade ni i de borgerliga partierna regeringsmakten. Ni såg att landstingen gled isär. Det handlar om var man bor om man ska få olika typer av bidrag och så vidare. Varför gjorde ni så lite? Det är en fråga som jag vill ställa till er. Bidrag för glasögon till barn och unga Jag yrkar avslag på samtliga motioner och stöder det liggande förslaget. 14 (KD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Jag står självklart bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till den första. För är det självfallet viktigt att alla barn kan lära sig att läsa och skriva och får möjlighet att få glasögon om de har synnedsättning. Därför har verkat för att den politiska nivå i vårt land som ansvarar för hälso- och sjukvård och för hjälpmedel, nämligen landstingen och regionerna, ska se till att man lokalt inför stöd för att barn som behöver glasögon ska få det när föräldrarna inte har råd. Vi har, inte minst i regeringen då hade ansvaret för barnfrågor, verkat för att minska barnfattigdomen och risken för att barn inte ska få det de behöver. Glasögon är självfallet ett sådant grundläggande behov. Det är viktigt att det finns försörjningsstöd för familjer som inte har något annat sätt att få sin vardagsekonomi att gå ihop. Men framför allt är det viktigt att barnfamiljer får möjlighet att klara sin egen försörjning. Att föräldrar får arbete är det viktigaste för att barn ska få det de ekonomiskt har behov av. Vi har därför sett till att öka de generella stöden i form av barndelen i bostadsbidraget. Vi har sett till att de familjer som lever i störst ekonomisk utsatthet ska få möjlighet att behålla försörjningsstödet lite längre så att de kommer på rätt köl och får en egen försörjning. I propositionen sägs att landstingen ska vara skyldiga att tillhandahålla glasögon för de lite äldre barnen. Vi vänder oss emot att det bara är de äldre barnen, för vi ser en risk för att det kommer att innebära att landstingen, om det blir obligatoriskt för vissa grupper av barn, tar bort glasögonstödet för de yngre barnen. Det är en skevhet i lagstiftningen som inte beror på några principer utan bara på att man inte tror att landstingen kommer att göra så. Därför gör man en lag som gäller de lite äldre barnen och hoppas sedan på det bästa för de yngre. Det blir en skevhet i lagstiftningen. Det finns ingen argumentation för lagstiftningen, utan det är bara en budgetteknisk lösning. Budgetteknik kan man behöva använda ibland, men det är knappast bra som princip när man ska skydda de mest utsatta. kommer att fortsätta att verka för att landstingen tillhandahåller glasögon för de barn som behöver det. Det är ett hjälpmedel, men det bör hanteras som ett sådant. Ansvaret för det bör ligga hos landstingen, enligt vår lagstiftning och de principer som jag tror att vi alla står bakom. 15 (V) replik: Jag måste fråga dig något, . Ni hade möjlighet att göra något när ni såg att landstingens vilja att betala ut bidrag ser väldigt olika ut i .