prot · H30968 · 2016-02-23 00:00:00 — Det är ett lagom byråkratiskt svar, om ni frågar mig. Det betyder ju att och regionförbund ska få pengar för att göra det de redan borde göra. Ska man dela ut 36 miljoner för att jämställdhet ska bli en naturlig del i de beslut som tas inom offentlig sektor? Det begriper jag mig inte alls på. Det låter tyvärr som att det kommer att bli en toppstyrning av jämställdhetspolitiken, och det beklagar jag. Med tanke på att Socialdemokraterna är sprungna ur en folkrörelse är detta väldigt underligt, måste jag ändå säga. Ni om någon borde väl veta värdet av gräsrotsarbete, eller hur? 84 (C): Statsrådet står här och skryter om att regeringen arbetar brett, och jag måste ge honom rätt i det. Varje insats som har inneburit satsningar på att kvinnors företagande ska öka har regeringen konsekvent sett till att plocka bort, bit för bit. Det kan handla om kvinnors ambassadörskap, Styrelsekraft och Winnet, men det handlar också om att ge sig på förutsättningar för företagande i branscher där kvinnor generellt sett är mer verksamma. Ja, regeringen jobbar tyvärr brett – på att ta bort varje del som faktiskt stöder kvinnor i deras företagande. Det är också intressant att konstatera att ministern i svaret utgår ifrån att det finns en ändamålsenlig struktur för arbetet med jämställdhetsintegrering. Det är ju ingen ny struktur som sätts på plats och ges 36 miljoner, utan det är redan existerande strukturer. De har funnits länge och haft ansvaret ett bra tag – och visat sig inte vara vuxna ansvaret när det gäller jämställdhetsfrågorna. Det är just därför Winnets ansvar och område har utökats under tidens lopp. Man har fått riktade insatser som har blivit en kraft som faktiskt har sett till att man måste ta även den delen i sitt uppdrag på allvar. Resurserna man nu ger de instanser som redan tidigare hade uppdraget finansieras med de pengar som har kommit 80 föreningar med 8 000 medlemmar till del. Det är föreningar som har varit en viktig del i att se till att de som har uppdraget faktiskt tar med kvinnors företagande i arbetet. Jag tycker att det är dåligt hanterat. Jag tycker att det är illa hanterat, och jag tycker att det vore en skam om regeringen fick komma undan med den här typen av insatser med så kort varsel för de ändrade förutsättningarna. Dessa 80 föreningar står just nu inför att behöva säga upp både personal och lokaler, för det som inte har kommunicerats är att det är stora förändringar på gång. Jag tycker att detta är oerhört illa hanterat och oerhört illa skött. Det gäller en organisation som har jobbat mycket konsekvent och strukturerat med viktiga frågor, och den har fortfarande ett uppdrag att göra. Jag tycker att detta är skamligt. 85 (M): Jag tackar statsrådet; det har varit intressanta debattinlägg här. ”Toppstyrt” har varit ett av begreppen som har använts, alltså att det är så det har fungerat. Sanningen är dock att det är precis tvärtom. Det är ju bottom-up, det vill säga nedifrån och upp, detta har växt fram. Det talades om gräsrotsnivå här tidigare. fanns det en märkt pott för att stärka jämställdhetsarbetet och synliggöra det. Det är det som är skillnaden. Det ska inte styras från , utan har delat ut pengar just för att stimulera extra mycket så att jämställdhetsdiskussionen hålls synlig och så att ett antal saker kan göras. Syftet med bidraget är att genom verksamheter på lokala och regionala resurscentrum för kvinnor förbättra kvinnors villkor och förutsättningar genom det regionala tillväxtarbetet. Verksamheten ska bidra till hållbar tillväxt och stärka kvinnors företagande. Ett nyckelbegrepp har varit mötesplatser för kvinnor. Det har varit en del i det hela. Man har också haft idéforum för tillväxt och entreprenörskap, sysselsättning och utbildning. Nätverksorganisationer för kvinnor har handlat om företagande och att lära av varandra, och underifrånperspektivet har blandats med det lokala perspektivet – det som ofta kommer in även när det gäller landsbygdsfrågorna, vilket också har nämnts här. Det har handlat om genusperspektiv och jämställdhetsperspektiv och om opinionsskapande, liksom om samverkan med myndigheter, organisationer och andra aktörer. Det har handlat om att öka kvinnors inflytande i samhället och arbetslivet och om jämställda villkor. Det har handlat om att bidra till god utveckling av lokala resurscentrum och nätverk för kvinnor, liksom om bidrag till kontakter mellan dessa resurscentrum. Det har handlat om att öka kvinnors delaktighet nationellt och internationellt. Man har också skrivit ett antal rapporter det inte har funnits kraft till att skriva på andra ställen, och man har varit med och deltagit i demokratifrågor – inte minst när det gäller Östersjöstrategin. En regering kan ju göra det den tycker att den behöver göra för att stärka någonting. Jag tar upp det citat som även från hänvisade till tidigare. ”Regeringens jämställdhetssatsningar ska leda till hållbara resultat genom att jämställdhet ska integreras i ordinarie verksamhet, exempelvis i beslutsprocesser, arbetssätt och rutiner. Det är ett kvalitets- och utvecklingsarbete som måste ske i ordinarie system hos aktörer som arbetar med att utveckla och stärka den regionala tillväxten.” När jag läser det här tänker jag att den sittande regeringen och statsrådet med andra ord har ansett att arbetet som tidigare gjorts vid de här resurscentrumen nu är överflödigt. Ska jag tolka det som att det inte längre behövs och att jämställdheten nu kommer att gå framåt på ett annat sätt, eftersom man nu tar bort det? 86 Statsrådet (S): Alla projekt måste utvärderas. Så har också gjorts med det här projektet ett antal gånger. Projektet startade , och det har hänt väldigt mycket . Den regionala nivån fanns inte alls på det sättet när det här startade . Den regionala nivån har fått en betydligt större roll för att utveckla regionerna, inte minst när det gäller tillväxt och företagande. I de utvärderingar som har gjorts sägs det, precis som säger, att det har fungerat bra på vissa ställen men att det fungerat mindre bra på andra. Regeringen har gjort en sammanvägd bedömning utifrån att regionerna har jobbat med att ta fram handlingsplaner för hur man kan arbeta med jämställdhetsarbete konkret i vardagen. Handlingsplanerna ligger till grund för det sammanvägda ställningstagandet att stärka jämställdhetsarbetet genom att se till att regionerna har dessa medel. De som har ansvaret för regional utveckling och tillväxt måste också tydligt ta ansvaret för jämställdhetsfrågor och har även resurserna för det. Sedan tror jag, som jag sa i mitt förra inlägg, att där det har fungerat bra finner jag det inte alls för otroligt att man kommer att ha en samverkan. Men det är ändå så att det måste bestämmas i regionerna, inte av här i , hur pengarna ska fördelas och hur de ska nyttjas. Vi måste tordas ge regionerna det ansvaret. Det har hänt så väldigt mycket. Regionerna sitter alltmer i förarsätet när det gäller utvecklingsfrågor och måste ha med jämställdhetsfrågorna i sina bedömningar kring tillväxtfrågor. 87 (C): Tack, ministern, för förklaringen! Det jag egentligen tycker är tråkigast med ert beslut att avveckla stödet till Winnet är att ni inte har kommunicerat det med dem. Det är de som berörs av det. De ville ha ett möte där de ville diskutera: Hur kan vi utveckla den här verksamheten? Finns det någonting som ni tycker att vi mer skulle kunna göra? Då tycker jag att man ska ta den handen. Har man jobbat har man nog bidragit till någonting. Annars skulle man nog aldrig ha fått vara kvar , eller hur? Och självklart är nog Winnet medvetna om att vissa regionala organisationer har funkat jättebra och andra kanske mindre bra. Men det är inte en orsak till att gå bakom ryggen på Winnet och fatta beslut i slutna rum utan att träffa Winnet förrän den dag då man har fattat interna beslut. Det är absolut inte okej. Det är inte ens demokratiskt på en fläck. Ministern säger att det blir mer regionalt och lokalt förankrat och mindre styrt från om regionerna får mer att säga till om och får 36 miljoner för att jobba med jämställdhet. Men ursäkta, Winnet är väl om någon en gräsrotsorganisation med både lokal och regional förankring. Mycket mer gräsrot kan man knappast få i offentlig sektor. Ska länsstyrelser och regionförbund få 36 miljoner för att, som jag sa tidigare, jobba med jämställdhet i beslut? Det ska de väl för sjutton göra i alla fall, och har de inte gjort det tidigare blir jag då verkligen beklämd. Jag tror inte att man behöver 36 miljoner för att göra det. Åter till Winnet: Jag tycker att det är jättetråkigt, som jag sa tidigare, att man går bakom ryggen på 8 000 kvinnor som är medlemmar där. Tycker ni att det är okej att osynliggöra en organisation och alla dess medlemmar på det här sättet? De förtjänar mer, . 88 (C): I alla politiska uppdrag ingår alltid att göra avvägningar, att välja väg. Pengarna räcker inte till allt – det hade ju varit roligt om de gjorde det. Men det är bara att acceptera att så är det. Jag tycker att det är riktigt olyckligt när en organisation som Winnet får betala för ett uppdrag som redan borde ha varit gjort och på ett bättre sätt. Jag är också oroad över vad det innebär för den här organisationen på lokal och regional nivå, för genom att så snabbt rycka undan de ekonomiska möjligheterna att jobba vidare eller att ändå ha en period av omställning riskerar man att den slås sönder. Det som är styrkan i en gräsrotsorganisation är att det är väldigt många som finns med underifrån och trycker på och granskar både de beslut som vi fattar här i och de beslut som fattas på regional nivå. Och de behöver granskas. Det är inte bara så att vi har att fatta kloka beslut, utan de beslut vi fattar behöver också granskas. Där finns NGO:er på många ställen som en oerhört viktig kraft, särskilt när det gäller jämställdhetsfrågorna. I kampen om pengarna känns det som att med den feministiska regeringen finns det en stor blind fläck, och det är alla frågor som rör kvinnors företagande. Alla insatser och åtgärder som på något sätt stärker kvinnors företagande har systematiskt och konsekvent plockats ut. Det här är bara ytterligare en pusselbit i det pusslet, och jag tycker att det är väldigt olyckligt. 89 (M): Jag tycker att mina företrädare här i talarstolen uttryckte väldigt bra vad det handlar om, en process som känns väldigt olycklig och inte har kommunicerats på ett bra sätt. Som sagt, har man kontakt är det ändå därefter. Det blir då problematiskt när pengar dras undan så snabbt och på ett sådant sätt att man inte ens hinner förbereda sig för att vara med om en sådan resa. Har man jobbat har man gjort en hel del saker. Visst, det har växt fram regioner och det ser annorlunda ut, och en regering bestämmer hur den vill använda sina pengar. Grejen är att det är NGO:er och på de lokala och regionala gräsrotsnivåerna som man har tagit fram dataunderlagen vilka har blivit rapporter som har synliggjort kvinnors förutsättningar på ett bra sätt. Man har jobbat fram bättre processer och tankar som har fört kvinnor framåt, inte minst inom företagandet. Jag avrundar med att konstatera att statsrådet nu sagt att han anser att det här arbetet i stort sett är överflödigt, eftersom man nu tar en annan väg, vilket vi kan konstatera är fallet. 90 Statsrådet (S): Det handlar faktiskt om att stärka jämställdhetsarbetet ute i regionerna. Det ni förfäktar här är att regeringen här i ska säga: Så här ska medlen delas ut till regionerna. Regionerna ska inte själva få ta det ansvaret. Det är det ni säger när ni vill fortsätta att ha den centraliseringen. I stället fick regionerna ett uppdrag att ta fram dessa handlingsplaner som de har jobbat med – mycket förtjänstfullt. Och vi måste tordas ge regionerna ansvaret att också hantera de här sakerna. Jag och regeringen är feministisk. Vi tror att regionerna kan driva jämställdhetsarbete på ett bra sätt. Jag är övertygad om att de kommer att nyttja de duktiga krafter som finns i regionerna på ett bra sätt för att öka jämställdhetsintegrering, framför allt i tillväxtfrågor, så att fler kvinnor kan starta företag. Jämställdhetsfrågorna måste också tas med mycket tydligare i statistiken på regional nivå. Det har inte fungerat. Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2015/16:395 om minskad köttkonsumtion 91 Statsrådet (S): har frågat mig om jag delar bedömningen att köttkonsumtionen har ökat i , om det är min bedömning att en ökad svensk köttkonsumtion är ett problem för miljön och klimatet samt vilka åtgärder jag i så fall avser att vidta för att minska köttkonsumtionen. Jag vill börja med att tacka för att han tar upp denna debatt och att jag därmed får möjlighet att förtydliga min syn i denna fråga. All livsmedelsproduktion påverkar klimatet, men kött är ett av de livsmedel som har störst klimatpåverkan. På ett globalt plan står animalieproduktionen för nästan en femtedel av världens totala utsläpp av växthusgaser. Både i och i övriga världen har köttkonsumtionen ökat . En lägre köttkonsumtion i både och andra länder skulle vara bra för klimatet och i många fall även av hänsyn till andra miljöaspekter. Konsumentens val har därför betydelse. tillhandahåller information om hur man kan äta både hälsosamt och hållbart. Näringsmässigt är kött en viktig järnkälla och en bra källa till protein, men äter många svenskar mer kött än vad rekommenderar. Jag anser inte att vi politiker ska bestämma vad människor ska äta utan i stället arbeta för att var och en ska kunna göra informerade egna val. Det är viktigt att konsumenter får bra information om hälsoeffekter och köttets miljöpåverkan. Köttproduktionen behöver också bli mer miljöanpassad. Regeringen anser att en större andel av det kött som konsumeras i och världen bör vara producerat på samma resurseffektiva sätt som i . Svensk produktion står sig bra ur hållbarhetssynpunkt, och svensk produktion av kött och mjölk har ofta lägre utsläpp av växthusgaser än motsvarande produktion i omvärlden. Vi har gott om mark, ett klimat som gynnar vallproduktion och gott om vatten. I stora delar av landet, där förutsättningarna för växtodling är sämre, bidrar en vallbaserad produktion till ett öppet och varierat landskap. Djur som betar på naturbetesmarker gör dessutom en viktig insats för att bevara den biologiska mångfalden i . Svensk produktion har också en fördel när det gäller högt djurskydd och låg antibiotikaanvändning. Om en större andel av produktionen i världen såg ut som den i skulle klimat- och miljöpåverkan från djurhållningen vara betydligt lägre. Även om vi har kommit långt i så behöver vi fortsätta att utveckla och förbättra produktionen. En central del är en förbättrad produktivitet och resurseffektivitet, vilket både näringen och myndigheterna arbetar med. Jag vill särskilt lyfta fram att regeringen har förstärkt metangasreduceringsstödet till jordbruket . Det ger lägre utsläpp av metangas som gasen nyttjas som biogas. Den framtida livsmedelsförsörjningen och dess miljöpåverkan är globala utmaningar som är nödvändiga att arbeta med både inom EU och internationellt. Här spelar internationella avtal och samarbeten en viktig roll. Genom har vi tagit ett viktigt steg framåt mot att alla länder tar ett ökat ansvar för de utsläpp som den egna produktionen genererar. förstärker vi också stödet till länder med sämre förutsättningar. Regeringen kommer att fortsätta att vara aktiv i klimatarbetet både internationellt och inom EU. Jag vill avsluta med att säga att regeringen anser att vi bör utnyttja den potential som har för en hållbar livsmedelsproduktion. Regeringens mål med arbetet med en livsmedelsstrategi är att stärka konkurrenskraften och öka exporten, innovationskraften och lönsamheten i livsmedelskedjan som de relevanta nationella miljömålen nås. 92 (V): Jag tackar landsbygdsminister för svaret på min interpellation om minskad köttkonsumtion. Det finns många goda skäl att verka för att vi ska äta mindre kött. Precis som sa står animalieproduktionen för en stor del av världens utsläpp av växthusgaser, ungefär en femtedel av de totala utsläppen. I står animaliekonsumtionen också för stora utsläpp, totalt ungefär om vi räknar med även det importerade köttet. utsläpp av växthusgaser motsvarar ungefär de samlade utsläppen av våra 4,4 miljoner personbilar. När det gäller bilarna är vi helt överens om att vi måste minska utsläppen och åka mer kollektivt och cykla mer. Men när det gäller det vi äter verkar ministern inte vilja ta några som helst politiska beslut. Vi vet också att en stor köttproduktion förvärrar övergödningen av våra vattendrag och hav. Uppfödning av djur och produktion av foder till djur leder till utsläpp av kväve och fosfor som förvärrar övergödningen. Det är också en solidaritetsfråga med världens folk i fattiga länder. Jag tycker inte att det är okej, , att vi i importerar 200 000–sojabönor från – inte för att föda upp svenska vegetarianer utan för att föda upp grisar, kossor och kycklingar. Produktionen av dessa sojabönor leder dessutom till en förödelse av viktig naturmark i , till skövling av regnskog. Det är också en folkhälsofråga. rekommenderar en minskad köttkonsumtion, vilket ministern var inne på, och , , gick ut med att vissa köttslag kan leda till cancer och förespråkar därför också en minskad köttkonsumtion. Listan är lång på alla rapporter från våra myndigheter och mest välrenommerade lärosäten som säger att det inte är hållbart att konsumera så mycket kött som vi gör i och västvärlden . När landsbygdsministern frågades ut i om han ansåg att den höga köttkonsumtionen i var ett miljöproblem tyckte han inte det utan refererade i stället till att kött är gott. Ministern kunde inte ens svara på om köttkonsumtionen hade ökat i trots att det står i och rapporter att konsumtionen har ökat med . får jag ett lite annorlunda svar, vilket jag tackar för. Det känns som att det finns en större insikt hos ministern om att en för hög köttkonsumtion är ett stort klimatproblem som också påverkar miljön negativt på andra sätt. Det är bra, . Men om det är ett sådant stort miljöproblem, borde vi då inte vidta åtgärder för att minska konsumtionen? Vi har ju styrmedel för att minska utsläppen från bilismen. Då vore det väl inte så konstigt att främja mer hållbar, vegetarisk mat och minskad köttkonsumtion. Är det så farligt, , att vara med och fatta sådana beslut? Man skulle till exempel kunna ha med det inom ramen för den livsmedelsstrategi som du just nämnde. 93 (L): Jag tackar för både frågan och svaret från respektive landsbygdsministern. I diskussionen kan jag konstatera att detta är en komplex fråga. Den tenderar att bli lite svart och vit, men egentligen har den en gråton. Det handlar både om konsumtion och om produktion, som redan har diskuterats här. Denna helhet måste man kunna ta med, och det kräver att vi har en bredare diskussion där åtminstone de flesta faktorer finns med. Jag tror att det är svårt att få med alla faktorer som kan vara relevanta i sammanhanget. Precis som landsbygdsministern sa i sitt svar har vi väl ändå utgångspunkten att kött i grunden är ett viktigt födoämne, en viktig protein- och järnkälla och så vidare. Vi måste titta på köttproduktionen. Den är inte densamma på alla ställen i världen. Det finns många saker att förbättra, även om jag i grunden vet att vi måste minska köttkonsumtionen. Det är viktigt att diskutera vilket slags kött vi pratar om. Det är olika klimatpåverkan från olika kött. Det handlar om förbättrad teknik i jordbruket, där man till exempel kan minska utsläppen från stallgödsel. Det är också viktigt att diskutera miljönyttan av de betande djuren. Det har vi varit inne på när det gäller att skapa biologisk mångfald och det öppna landskap som vi alla vill ha. I jordbruket får man över huvud taget diskutera brukningsmetoder, energianvändning och sådant. Men i potten ligger också att vi ska ha en levande landsbygd och en stark landsbygdsekonomi. Det är ytterligare en faktor. När vi pratar om svensk produktion vill jag även passa på att lyfta fram att det finns viktiga svenska mervärden. Det handlar om produktionsmetoder, inte minst den låga antibiotikaanvändning och det starka djurskydd vi har i . Jag vill lyfta upp ett regionalt projekt som har startats upp i . Grunden till det är att man har sett att av ängs- och betesmarken har vuxit igen. Man har förlorat artrikedomen på många av dessa marker, bara . Projektet går ut på att regionen, och tillsammans ska försöka utveckla och integrera naturvård, produktion och ekonomi och få dessa att samspela så att lönsamhet kan skapas. En av de intressanta saker man vill ta fram är allmänhetens värderingar. I grunden tycker vi liberaler att konsumentperspektivet är oerhört viktigt i detta. Man kan som tala om skarpa styrmedel och sådant, men från vår sida är det konsumentperspektivet och konsumentens informerade val som är grunden för vad vi har på tallriken. Det vill jag lägga fast. När det gäller allmänhetens värderingar pratar vi i förlängningen om betalningsvilja just för de svenska mervärden som jag lyfte fram. Sammanfattningsvis anser Liberalerna att köttproduktionen naturligtvis ska minskas totalt sett men att det finns oerhört många andra faktorer som vi måste ta hänsyn till. 94 (C): Landsbygdsministern har givit ett balanserat svar. slår på stora trumman för att klimatfrågan främst löses genom minskad köttkonsumtion. Visst ska även jordbruket granskas och göra sitt i denna fråga. Visst ska miljövänligt kött prioriteras – då blir det mycket närproducerat kött från . Visst finns det uppfödningsformer som behöver minska i världen – där är vi överens. Men jordbruk har alltid funnits. Människan har alltid varit allätare och mår oftast bäst av det. Det kan gå med annat, men det är tuffare. är mycket vegetabiliskt och ekologiskt inriktad. Ekomat baseras ofta på hög animalieproduktion; det får man inse om man gillar det. Jag delar uppfattningen att jordbrukets klimatutsläpp ska diskuteras och ändras i en mer uthållig riktning. Men blåses utsläppen upp till enorma proportioner, och jag vill försöka nyansera detta lite. Jag har med mig en intressant artikel av från . Han är kunnig inom energifrågor och förnybar energi, och jag ska tala in lite om det till protokollet. Han vänder sig emot att det har påståtts i medierna, till exempel i svensk kvällspress, att köttkonsumtionen står för en femtedel av världens totala utsläpp av växthusgaser och att den globala kött- och mejeriproduktionen påverkar klimatet mer än vad bilar, flygplan, båtar och lastbilar gör tillsammans. Enligt är detta inte med sanningen överensstämmande, och det tror jag stämmer. Han har läst den rapport som underbygger detta påstående, nämligen IPCC:s rapport : ”Den gäller de globala utsläppen , fördelade på sektorer. De totala utsläppen av växthusgaser är koldioxidekvivalenter. Man har räknat om metan, lustgas och andra växthusgaser till … ekvivalenter för att kunna ge ett samlat värde för klimatpåverkan. är koldioxid och övriga växthusgaser står tillsammans för resten. … Den absoluta merparten av utsläppen hänger samman med energiproduktion och energianvändning i el- och värmeproduktion, industri och transporter. Transporter står för av de totala utsläppen … I transporternas fall handlar det uteslutande om koldioxid. En knapp fjärdedel av de totala utsläppen sker inom AFOLU-sektorn. Förkortningen står för ’Agriculture, Forestry and Land Use’. Här har man klumpat ihop alla utsläpp kopplade till jordbruk, skogsbruk och markanvändning, inklusive avskogning. De totala ’utsläppen’ från denna sektor är av , dvs . En del av de här utsläppen är koldioxid, men här finns också mycket metan och lustgas.” Vad ingår då i denna AFOLU-sektor? ”Av utsläppen kom ungefär hälften från avskogning, dränering av torvmarker, torvbränder och utsläpp från odling på organiska jordar, där avskogning stod för den absoluta huvuddelen. Den punkt som direkt kan kopplas till kött- och mjölkproduktion är utsläppen av metan … Det handlar om … ekvivalenter.