prot · H30985 · 2016-03-23 00:00:00 — Det borde vara en fråga för . Vi menar i fempartireservationen att det är en rimlig tanke att inte ta ställning åt men att ge rätt att själv ta ställning. 147 (S): Betänkandet vi hanterar har titeln , och det handlar om just trossamfund. Från allmänna motionstiden när alla riksdagsledamöter får väcka motioner om precis det våra hjärtan är fulla av har fem motioner som har kommit in till utskottet tagits upp i betänkandet. Vi riksdagspolitiker har ett ansvar för hela . Vi arbetar framför allt i våra egna valkretsar. Om man tillhör ett större parti med flera ledamöter per utskott brukar ansvaret fördelas mellan ledamöterna. På mitt bord ligger bland annat denna fråga. Därför besökte jag ett antal trossamfund, och stift under förra plenifria veckan. stift är till ytan största stift, och det omfattar såväl som . Det täcker en tredjedel av yta. Trots det bor bara en halv miljon människor där, och de är fördelade på 57 församlingar. Vid besöket hos stiftet fick jag träffa biskopen, som berättade om verksamheten som bedrivs i stiftet. Han beskrev de olika förutsättningarna för församlingarna. Det är ofta är kyrkan som är knutpunkten på orter där resten av samhället har dragit sig undan. Jag skulle också vilja återge vad stiftsdirektorn sa, som jag också fick chans att träffa under besöket. Hon sa att hon skulle inte vilja se skiljandet av kyrkan och staten som en skilsmässa utan snarare som en relationsförändring. Trossamfunden fyller en viktig funktion i samhället, bland annat genom att vara en sammanhållande kraft genom att visa medmänsklighet och att vara en röst för människor som annars inte har någon röst. För att samfunden ska ha förutsättningar att agera som samhällsaktörer, vara aktiva och långsiktiga i sin religiösa verksamhet i form av gudstjänster, själavård, undervisning och omsorg, har regeringen utökat stöden till trossamfunden med , vilket vi socialdemokrater förstås både uppskattar och uppmuntrar – speciellt när det känns som att omvärlden blir alltmer orolig. nämnde i sitt anförande gårdagens tragiska händelser. När grupper ställs mot varandra spelar trossamfunden en allt större roll, inte minst . En av motionerna i betänkandet rör fri församlingstillhörighet och huruvida det är en fråga som ska avgöras i riksdag eller inom . Det är en fråga som det har väckts motioner om tidigare både i och inom kyrkan. Det kan verka konstigt att staten ska bry sig om vilken församling jag har mitt medlemskap i. Den tveksamheten kan jag förstå. Men med tanke på den trakt jag själv kommer från kan jag dock se vilka konsekvenser det kan få om medlemskapet skulle vara fritt. Vissa församlingar skulle få svårt att överleva. Garantin för att ha en rikstäckande folkkyrka skulle därmed försvagas. Det har dessutom inte kommit några önskemål från kyrkan om att förändra lagstiftningen. Därför ser vi socialdemokrater inte någon anledning till förändring av nuvarande ordning. Det är dessutom inget problem att vara verksam i en annan församling eller att besöka en annan församling än där man är skriven. Jag vill yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga motioner. Jag vill också, med tanke på vilken dag det är , passa på att önska talmannen samt mina fina kollegor i utskottet en glad påsk. 148 SKÅNBERG (KD) replik: Jag vill tacka för svaret! har på ett utmärkt sätt redogjort för majoritetens uppfattning. Den är väl grundad, och hon uttrycker förståelse för reservanternas tveksamhet. Det är ett bra sätt att hantera en fråga där man landar olika. Det låter väl. Vidare går igenom att hon har varit i kontakt med . Från dem som hon har haft kontakt med i kyrkomötet finns det inget önskemål om att förändra förhållandena. Alltså fullgör hon linjen också i . Det är en helt hedervärd och mycket vettig ståndpunkt. Det innebär också att , och majoriteten med henne, fattar ett beslut som egentligen skulle tillkomma och inte ligga på vårt bord. Jag kan hålla med om att det finns nackdelar med möjligheten till fri församlingstillhörighet. Det är inte självklart vad ska välja. Jag kan dras åt båda hållen, om jag nu skulle ha engagerat mig i frågan. Men egentligen är det inte min sak, utan det är sak. Jag är alldeles övertygad om att hade skilt sig från frågan på ett sätt som hade passat dem bäst. Skulle som representant för majoriteten kunna tänka sig att ompröva det här om det skulle visa sig att det gagnar att få bestämma om sig själv? 149 (S) replik: Skånberg från frågar mig om jag skulle kunna omvärdera det här beslutet. Som jag sa i mitt anförande: Om det skulle komma önskemål från till skulle det definitivt vara värt en fundering och någonting som vore bra att tala blocköverskridande om. Där jag kan tänka mig att vi skiljer oss åt är i frågan om hur vi ser på fri församlingstillhörighet över huvud taget. Skulle det komma ett önskemål från skulle jag alltså kunna tänka mig att ompröva det här. Men som det är nu vill vi inte ha ett tillkännagivande när åsikter från inte har presenterats för oss i utskottet. 150 SKÅNBERG (KD) replik: Jag tackar för svaret. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2015/16:KrU9 151 (M): Det är snart påsk, men vi i Alliansen tycker att detta är en viktig fråga. Jag ser att regeringen och dess stödparti inte tycker det eftersom de är så fåtaliga här i kammaren. Men det här är en viktig fråga. Vårt kulturarv är viktigt. Jag står bakom våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 5. Betänkandet är uppdelat i flera delar. Jag ska uppehålla mig vid två av dem. Den första gäller museerna. är det fri entré för vuxna på vissa statliga museer här i . Vi som kommer från landet tycker inte att det är riktigt sjyst. Vi i Alliansen anser att det först och främst är våra barn och unga som ska ges tillgång till kultur. Det är det viktigaste att se till. kan du straffbeskattas när du går på bio, men som vuxen kan du gå gratis på museum – om du är stockholmare. Regeringen har påpassligt förbjudit museerna att ta ut besöksavgifter, som inbringade , och skickar med endast . Men man kräver att museerna ska ta reda på dels vilka nya besöksgrupper som kan komma, dels hur man kan öka besöksantalet. När det gäller besöksantalet är det klart att Östermalmsdamerna går på museerna i . Det gör också de besökande turisterna. Vi kommer att få återkomma till den här frågan , herr talman, för det är oerhört viktigt att se hur man missleder politiken från allas tillgång till någras tillgång. Den andra delen, herr talman, är proveniensforskning. Reservation 5 gäller detta. Vi har i flera internationella sammanhang åtagit oss att ställa upp och gå igenom vilka rov gjorda av nazisterna under som kan finnas på de statliga museerna. Vi ska ta reda på om det finns några och i så fall se till att de som har äganderätt kan få tillbaka sina värdeföremål. Vi vill helt enkelt att man tillsätter en oberoende kommission som tar reda på om vi i våra samlingar har stulna föremål som kan återbördas till sina rättmätiga ägare. Det är den reservation som och Liberalerna står bakom. Eftersom vi snart går in i påskledighet stannar jag där och låter nästa talare få komma fram. 152 (SD): Vi behandlar kulturarvsfrågor. Som jag ser det kan man närma sig kulturarvsfrågorna på flera sätt. Det första är att ta del av levande arv, miljö och minnen. Man kan ägna en stunds uppmärksamhet åt samtal med sina far- eller morföräldrar. Det kan bli en av de bästa investeringar man gjort, kanske inte i kalla stålar men i socialt kapital och i möjligheten att ta del av det kollektiva minnet. Det andra är att studera – att förkovra sig i kulturarvsstudier utifrån axeln globalt–nationellt–lokalt och att förstå kulturens ständiga utveckling men också nationella unicitet och lokalt knutna arv. Det tredje är att vi utifrån våra olika vägledande principer ser vad som är politikens ansvar. Vilket arv har våra förfäder lämnat oss, vad lämnas oss , vad har vi att förvalta och hur förvaltar vi det? Varför är det viktigt? Om det må det råda delade meningar i denna kammare. Men baserat på empiri vet vi att något unikt har lämnats åt oss på just den här delen av jorden. Vi har ett ansvar att förvalta det kulturella arvet, som utgör fundamentet på vilket hela samhällsbygget vilar. Det är en grund som ger kollektiv och individ trygghet och orientering och som utöver att utgöra grunden utgör kittet i våra fönster och ramverk mot omvärlden, sammanhållningen och de bärande väggarna i samhällsbygget. Vi politiker är samhällsarkitekter. Vi har ritbord med olika skisser för samhällsutvecklingen beroende på politiska preferenser. Men i kulturarvsfrågor har vi ett gemensamt ansvar att vara nationella byggnadsvårdare. Vi i har presenterat en palett av omfattande reformpaket och stöd för kulturarvets former i vår budget. På bordet har vi ett betänkande som behandlar ett rikt svenskt kulturarv, från slott och kyrkor till immateriellt arv och museer. Det finns ett antal kloka förslag och reservationer i betänkandet. Jag beklagar utskottsmajoritetens avstyrkanden av flera välbehövliga tillkännagivanden – i flera fall med mycket tunna motiveringar, i andra fall genom partipolitisk låsning framför pragmatism. För att nämna några av de frågor där har reserverat sig vill jag börja med , där jag har varit på studiebesök. Det är en fantastisk kulturmiljö i ett slottsrikt landskap och ett av ståtligaste barockslott. Varför är det viktigt att kulturutskottet engagerar sig i en sådan fråga? har som ansvarig myndighet pekat på ett behov och föreslagit att detta ska kunna fungera som nationellt byggnadsvårdscentrum. Ägandeform och framtid är under process, men vi anser att kan förklara sitt stöd för statlig ägo. En annan fråga handlar om kyrkor som tas ur bruk. tusenåriga kristna historia står inför en historisk utmaning. Demografiska och organisatoriska förändringar i våra stift och församlingar gör att våra närmare 4 000 kulturhistoriskt bevarandevärda kyrkor står inför många utmaningar. På många håll kommer man inte att ha råd att behålla och bevara kyrkorna, oaktat den kyrkoantikvariska ersättningen. egen fastighetsutredning har belyst ett angeläget behov av en nationell handlingsplan. Vår motion i ämnet är ett första steg, men fler lär följa, för detta är en angelägen och aktuell fråga som jag utgår från att fler partier kommer att bevaka noga framöver. Den tredje frågan rör tryggande av det immateriella kulturarvet. har ju givit direktiv till nationen om förteckningar över bevarandevärt, immateriellt kulturarv. och folkminnen har tagit detta till sig och arbetar nu intensivt med insamling och sammanställning, och kommer ett nomineringsförfarande. Ålfisket, särskilt på , är ett immateriellt kulturarv av stort värde. Jag har varit där på studiebesök och sett ett fantastiskt levande kulturarv, en hotad näring med omgivande kulturturism och miljö med utmaningar. Vi ska ge detta allt stöd, men vi är inte beredda att föregripa institutets pågående arbete. Däremot anser vi att väsentliga uttryck om tryggande och bevarande saknas i utskottets ställningstagande, därav vår motivreservation. Kulturarvsfrågorna ett av våra största kulturpolitiska fält i utskottets beredningsområde. Det gjordes 18 miljoner besök vid museer, kulturmiljöer, hembygdsgårdar och friluftsmuseer. Vi söker historia, rotsystem och samtidsorientering. ser vi en polarisering och ett kraftigt approcherat paradigmskifte i museivärlden. Man säger sig vara beredd att stänga friluftsmuseer och berätta andra berättelser. I förlängningen kan det handla om att kapa rötter och att sudda ut det kollektiva minnet. Det är ytterst allvarligt. Dels skiftar det fokus från det primära uppdraget, dels försvårar det integration. Flera har reagerat på de rapporter på kulturarvsområdet som presenterats senare tid. Så här resonerade den debattören för Riksutställningars påstående om att svenska museer skulle vara exkluderande genom att skildra just svensk historia: ”Dessutom inrymmer förändringen av museerna uppfattningen att de med utrikes bakgrund skulle känna sig förfrämligade av att ta del av svensk historia. Det är inte bara en sällsynt korkad föreställning, den är direkt nedlåtande då den behandlar de med utrikes bakgrund som överkänsliga barn. Vi klarar oss utan er felriktade omtanke.” Allt fler inser och uttalar värdet av kulturell självkänsla. Men ängslighetsanpassning oroar. Verksamheter måste få vara trygga i sin kärnverksamhet utan att pådyvlas rådande, snäva politiska doktriner. Museisektorn både gläder och oroar. Det görs ett fantastiskt arbete av stora och små runt om i landet. oroar diskussioner om att man ska utmana den så kallade vithetsnormen och rekrytera på basis av etnicitet. Man snuddar vid farliga tendenser till etnisk kvotering och diskriminering. Det är en tyst kulturrevolution, som ger oss obehagliga kopplingar till hur auktoritära stater ibland använt kulturen för att omdefiniera den nationella identiteten. Vad vi behöver är trygghet, inte rotlöshet. styr sedan valet . Det förvånade en del, då många bedömde att partiet saknade kulturpolitik. I vilket fall som helst saknar man framför allt kulturarvspolitik. Man skjuter det framför sig: Det kommer , upprepar man. Man har förpassat kulturarvet till städskrubben i hörnet och drar ned anslagen till kulturmiljövård i en situation där sektorn är underfinansierad och efterfrågar politisk vilja och stöd. må ha gröna fingrar, men man får rött kort som samhällsarkitekter och byggnadsvårdare. Vi får aldrig inbilla oss att är kulturellt rotlöst. Det är falskt, lögn och förbannad lögn, men bra påhittigt. Det är lika konstnärligt kreativt som att kulturarvets aktörer bör omdefiniera sina uppdrag efter diffusa doktriner. Kultursverige och Kulturarvssverige behöver samling, samtal, konstruktiv dialog och långsiktiga spelregler. Det kulturella glappet och alienationen behöver överbryggas. behöver framtidstro, och det får vi inte utan den solida grunden att ta spjärn emot. Låt mig avsluta med en kort reflektion i samtidens brokiga kulturlandskap. Tvivel, ängslan och förnekan leder lätt till hel censur. Stolthet, fördom, sunt förnuft, Vad är sant och vad är luft? Släkten följa släktens gång, minns respekten för fädrens sång. Jag står bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 8 och 10. Jag önskar också herr talmannen och utskottskollegorna en glad påsk. 153 PER LODENIUS (C): Jag vill inleda med att säga att jag står bakom båda Alliansens gemensamma reservationer, men jag väljer här att yrka bifall endast till reservation nummer 6. Vi har en utmaning – en utmaning att värna vårt kulturarv och förena detta arv med det moderna samhällets krav: krav på utbyggd infrastruktur, krav på att bygga nytt och krav som ibland kan tyckas gå stick i stäv med att bevara det fantastiska kulturarv vi har i vårt land. Alliansregeringen visste detta och såg problemen men också möjligheterna i detta. Man ville ha en helhetssyn på förvaltningen av landskapet som innebär att kulturmiljön tas till vara i samhällsutvecklingen. Rätt hanterat kan företagande och nybyggnation, byggt kring kulturarv, bidra till både tillväxt och sysselsättning. Därför är det viktigt och rätt att alliansregeringens kulturmål om helhetssyn på kulturlandskapet också kommer att gälla framöver. I vårt kulturlandskap finns många riksintressen. är systemet för att skydda dessa riksintressen föråldrat, och många kallar det också otympligt. har också kritiserat statens hantering av riksintressen och hur det bland annat försvårar för kommunerna att planera nya bostäder. I de nationella målen för kulturmiljöarbetet som antog 2012 tar man bland annat upp människors delaktighet och möjlighet att förstå och ta ansvar för kulturmiljön. Kulturmiljön är också viktig för kunskap, bildning och upplevelser. Dessutom ska en mångfald av kulturmiljöer bevaras och användas och utvecklas. Man ska främja en helhetssyn på förvaltningen av landskapet, som innebär att kulturmiljön tas till vara i samhällsutvecklingen. Det är viktiga mål. Och det är viktigt att också orden ”användas” och ”utveckling” finns med, liksom att kulturmiljön ”ska tas tillvara i samhällsutvecklingen”. Det handlar, som jag ser det, om kulturmiljöer som lever och används. Men självklart kan det uppstå konflikter och motsättningar mellan ett strikt bevarande och en ibland för kulturmiljön kanske för långtgående utveckling och förändring. Vi behöver underlätta bostadsbyggandet i vårt land. Bostadsbristen är ett betydande problem. Byggprocessen behöver påskyndas i alla led för att underlätta och ge bättre förutsättningar för byggandet. Bland annat kan då förändringar, moderniseringar, behöva genomföras i kulturmiljökraven och i reglerna för arkeologiska undersökningar för att underlätta för byggande. Kulturvården är viktig; det vill jag understryka. Det är angeläget att skydda och vårda vår kulturmiljö. Men måste vi kunna möta dagens samhälles krav vad gäller byggande och tillväxt. ligger mycket av den nationella expertisen inom kulturområdet i stort i storstäder eller i huvudstaden. Vi missar massor av den talang och kreativitet som finns ute i landet och som borde komma fler till del. Det är inte heller hållbart. I stället bör vi hitta en modell som gör att vi lyfter fram spetskompetens där den finns på olika platser i landet. Det bör ske i samverkan mellan regionerna och staten. Det kanske är dags för en ny modell för den nationella kulturpolitiken? Vad jag menar är att man borde bygga vidare på de tankar som gjort samverkansmodellen framgångsrik och göra en liknande modell för den nationella nivån. behöver de statliga kulturinstitutionerna, som våra statliga museer och deras verksamheter, göras mer tillgängliga över hela landet. Det kan exempelvis ske genom att digitalt tillgängliggöra samlingarna och genom goda villkor för utlåning av föremål. Men det kan också handla om att institutionerna, museerna, får i uppdrag att sammanställa utställningar som kan turnera runt om i landet. Varför till exempel inte ordna föreläsningar och utställningar anpassade för mindre ytor, som bygdegårdar, nykterhetsloger och Folkets Hus? Det skulle ge fler möjlighet att ta del av museernas samlingar och kompetens som det också skulle ge många andra fördelar. Exempelvis kan då skolor liksom andra kommunala institutioner få större möjlighet att ta del av kulturarvet och historien. Man bör också se över möjligheten att förlägga statliga museers mer permanenta verksamheter till fler platser i landet. Det här är ett bättre sätt att göra vårt kulturarv tillgängligt för fler än fri entré för vuxna som bor i . Jag avslutar med att önska herr talmannen och talmansstaben en glad påsk. 154 (L): För oss alla kommer aldrig mer att vara som alla andra. EU:s hjärta skakades av blod, rök, splitter och död. På sätt och vis kan man säga att bomberna var riktade mot oss. Det man försökte spränga var allt denna kammare och denna talarstol representerar. debatterar vi kulturarv. Öppenheten, toleransen, friheten och samarbetet är vårt arv. Det står vi enade kring och måste värna. Jag står naturligtvis bakom samtliga av Liberalernas reservationer i betänkandet KrU9, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 2 under punkt 1 och reservation 6 under punkt 5. Vår historia berättas och definieras av den tid vi lever i och av dem som har eller anser sig ha tolkningsföreträdet för varje given tid. De fragment, bilder och händelser som samhället väljer att belysa och bevara är det som nästkommande generationer kommer att se som vårt arv. Med andra ord talar historieberättandet om för oss vad som har ansetts viktigt av dem som har haft möjligheten att spegla verkligheten. Om en särskild grupps historia osynliggörs finns den inte. Genom historien har det nog varit det allra vanligaste sättet att marginalisera, ställa utanför, begå övergrepp på eller, i allra värsta fall, försöka utrota människor och grupper. En av de främsta och över allt bärande aktörerna för historieberättande är våra museer. Detta medför givetvis att museernas roll i att definiera vad som är viktigt är central och betydande. undrar jag om inte våra svenska museer går igenom någon form av identitetskris och känner sig näst intill tvungna att omdefiniera sitt uppdrag för att komma i takt med rådande samhällsutveckling. Denna utveckling är vid första anblicken enkel att hylla. Men den innebär också en risk för att man väljer att bli så allmän och så korrekt i sin verklighetsbeskrivning att själva arvet går förlorat och att man missar andra viktiga delar i sitt arbete med att skapa morgondagens kulturarv. Museerna måste självklart vara moderna och relevanta i sin samtid men också bevarande och genomtänkta i sitt beskrivande. Ett erkänt faktum är att samtliga svenska museer har samlingar som i huvudsak innehåller heterosexuell historia. Trots att det finns tydliga riktlinjer för bevarande av hbtq-gruppens kulturarv tas detta fortfarande 2016 inte riktigt på allvar. Det är djupt problematiskt eftersom arvet riskerar att gå förlorat. arbetar flera organisationer, bland annat RFSL, hårt för att hbtq-gruppens representation och rättigheter ska synliggöras också i kulturarvet. Det är alldeles utmärkt. Men precis som de befintliga museerna i arbetar organisationerna inte med hbtq-personers kulturarv på djupet och på det sätt som bäst behövs för att arvet inte ska gå förlorat. För att hbtq-gruppen ska erhålla högst berättigad representation och vi ska få berättelser på ett rättvist, brett och djupt sätt och därmed få gruppens situation erkänd är synliggörandet centralt. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reservation 2. lider av kronisk bostadsbrist. Det har inte minst eftermiddagens debatt i kammaren belyst tydligt. har också enorma behov av infrastruktursatsningar. Utvecklingsbehoven är enorma. För bara någon tid sedan var detta begränsat till storstadsområdena, men så är det inte längre. Det är en myt att detta bara gäller i städerna. Bostadsbristen och behovet av infrastrukturutveckling finns i alla delar av vårt land. är stora arealer med naturvärde och kulturvärden skyddade från exploatering och nybyggnation. är dessa värden endast av begränsad art. I stället ligger det andra skäl bakom. Här är uppenbara konflikter inbyggda mellan miljö‑, kultur- och landskapsvärden och behovet av samhällsutveckling, byggnation och utveckling. Det bör noteras att den sammanlagda arealen i kulturmiljöområden i är en ganska liten del av den totala ytan. Problemen är att miljöer som varit attraktiva för människor fortfarande i mångt och mycket är det. Det är därför behovet av nya lösningar är akut. Det finns starka skäl att utpekade områden uppmärksammas, skyddas och varsamt utvecklas för att kunna bestå och överlämnas till kommande generationer. får byggande av attraktiva boenden, modern infrastruktur och produktiva odlingsmarker inte hindras. Liberalerna är ett teknik- och utvecklingsvänligt parti. Vi anser att det med modern teknik går utmärkt att förena bevarandevärden med ett starkt utvecklingsbehov. Jag yrkar bifall till reservation 6 och önska herr talmannen, talmanspresidiet, kammarkansliet och mina utskottskamrater en glad och vilsam påsk. 155 (KD): Vi behöver kulturen. Den ger oss rötter till vår historia, mening i , visioner för framtiden och möjlighet att ingå i ett sammanhang. Det är denna helhetssyn som ligger till grund för den kristdemokratiska kulturpolitiken. Kärnan och livskraften i kulturella uttryck går inte att väga och mäta i pengar och mängd. Men den påverkar oss, och vi är en del av den genom hela livet. Det är viktigt att ta vara på goda traditioner och seder som markerar årets gång och årstiders växlingar. Våra högtider skapar skillnad mellan vardag och helg. De håller ihop ett samhälle och är en del av ett kitt som skapar en gemensam kultur, och runt midsommarstången finns plats för alla som vill vara med i dansen. Ordet kultur betyder odling.