prot · H30995 · 2016-04-20 00:00:00 — Vi kan återigen, herr talman, påminna oss om att det inte är som vi hörde borgerliga politiker på ett ganska flagrant sätt vifta bort den alltmer oroande omvärldsutvecklingen i . har vi en regering som inte bara ser över utan faktiskt tar initiativ, lägger ut beslut och pekar till myndigheterna: är det att börja jobba. Det är en tydlig ny inriktning, skulle jag säga. säger att vi inte har någon brådska. Jag talade med tjänstemän som jobbar med civilt försvar , och de tyckte att det var lite stressigt. De har mycket jobb att göra på ganska när det gäller att ta fram gemensamma lägesbilder. Vi har bråttom med detta. Vi vill få detta på plats. Vi vill sätta igång arbetet och se resultat. 85 (SD): Jag vill börja med att kommentera diskussioner och påståenden om arbetsmiljön i försvarsutskottet. För oss sverigedemokrater är det viktigast att vi har en sammanhängande egen försvarspolitik, vilket vi har. Sedan händer det från tid till annan att vi röstar för både rödgröna och blå motioner när vi tycker att de är bra. Men det händer aldrig att de andra blocken röstar för våra motioner. Vi är öppna för förhandlingar för att diskutera olika motioner och förslag , för att få fram att bra politik. Vi är öppna, men ni är slutna. Försvarsmakten får inte dimensioneras för att stödja det civila samhället. Det får vissa följder. Exempelvis har våra Herculesplan inga vattenskopor för att släcka skogsbränder. Det är synd att de inte har det, men Försvarsmakten har ingen användning av skogsbrandssläckningsförmåga. Det förslag vi funderar på är att man ska ha ett särskilt anslag inom utgiftsområdet som är till för civila ändamål så att man kan köpa vattenskopor till och annat som är bra för samhället om det finns. Vi funderar på vår kammare och ni på er kammare. Vi kan fundera tillsammans och förhandla om förslagen, men då får ni vara öppna för det. Vi är öppna för det. Jag kommer till mitt egentliga anförande. Jag yrkar bifall till reservation 2. har iakttagit och kritiserat att länsstyrelserna satsar ojämna resurser på sin förmåga till krisberedskap. Det kan ha flera orsaker. Krisberedskap och civilt försvar är snarlika verksamhetsområden. När det civila försvaret mer eller mindre avvecklades blev det mindre anslag totalt för dessa snarlika verksamheter. Eftersom verksamheter brukar kräva en kritisk massa, ett visst omfång, för att bli effektiva har också krisberedskapen vid länsstyrelserna blivit lidande. Det är lätt att förstå men måste åtgärdas. har blottlagt ett problem, nämligen att krisberedskapsarbetet ofta vilar på projektanslag i stället för på förvaltningsanslag. Det gör krisberedskapsarbetet mindre kontinuerligt. Krisberedskapsarbete behöver vara kontinuerligt för att ge oss den trygghet som det är tänkt. Därför föreslår vi att regeringen ser över anslagsstrukturen för att skapa mer jämna villkor för länsstyrelsernas krisberedskapsarbete. Vi föreslår även att den övergripande bilden av kommunernas arbete enligt lagen om skydd mot olyckor ska bli tydligare och mer användbar för analys. Det är vad vi kan göra . Det är positivt att vi i försvarsbeslutet beslöt att återta det civila försvaret. Det civila försvaret är den verksamhet som gör det möjligt för samhället att hantera situationer då beredskapen höjs. När vi har återtagit det civila försvaret har vi tillsammans med det militära försvaret åter ett totalförsvar. När funktioner upprättas nationellt, regionalt och lokalt för det civila försvaret kommer också krisberedskapsfunktionerna indirekt att gynnas. För att detta ska bli verklighet krävs naturligtvis att det finansieras. Det civila försvaret torde kosta i statens budget. Det är partiernas ansvar att anslå dessa medel. Det får inte bli som i det militära försvaret: en upprustning utan väsentligt höjda anslag. Såväl det militära som det civila försvaret bör inriktas och planeras så att man undviker kraftiga svängningar i totalförmåga samt kraftiga girar i inriktning. Det har tyvärr inte varit fallet i . En tidigare hög förmåga har avvecklats nästan helt, och har vi beslutat om att försöka hastigt återta försvarsförmåga. Inriktningen har girat fram och åter. Från invasionsförsvar till insatsförsvar och tillbaka till invasionsförsvar. Vi borde göra som polackerna och införa en säkerhetspolitisk integrator i grundlagen. Genom att i lag reglera en miniminivå för det militära respektive civila försvaret genom parametern kostnad i relation till bnp skulle svängningarna minska betydligt . Mitt förslag är för det militära försvaret och för det civila försvaret. Vad gäller planering för krisberedskap och civilt försvar hade ett mycket starkt och genomtänkt system tillika infrastruktur. Jag fick höra att vid en rökdykarträning i ett berg i , fann rökdykarna en dörr inne i berget och innanför dörren en bortglömd fabrik för granattillverkning. Mycket är bortglömt, men en del kunskap finns kvar som vi kan tillägna oss genom att titta på det gamla systemet för civilt försvar. Viktigt är att bygga ett system där ledarskapet är tydligt. I det militära försvaret har vi befälhavare som kan hantera snabba lägen och ta beslut efter hand. Samma måste gälla i det civila försvaret. Civila befälhavare måste ha beslutsrätt och tränas i denna beslutsmiljö. Det finns en tam diskussion som säger att om vi samverkar kommer ledarskapet att lösa sig av sig självt myndigheterna emellan. Så är det inte, och det visade om inte annat den stora branden i . Som en stomme i vårt återtagande av ett civilt försvar bör vi upprätta en civilförsvarsmyndighet. Vårt samhälle utsätts med jämna mellanrum för kriser som epidemier, terrorism, naturolyckor och störningar i teknisk infrastruktur. Därtill kan kriser uppstå som är helt nya för oss. För att inte stå helt handfallna är övningar viktiga. Krisberedskap såväl som civilt försvar måste övas. Inte minst gäller det små kommuner. I små kommuner blir avdelningen för beredskap liten och allt därigenom känsligare. Den lägsta beredskapsnivån är individen. Många kommuner har redan börjat uppmärksamma invånarna om att alla bör vara beredda att klara sig på egen hand i innan det civila försvaret hunnit mobilisera. Vi är tidigt ute med detta eftersom det civila försvaret ännu inte är klart. Jag brukar få frågan om jag själv klarar , och jag har en svag punkt eftersom jag saknar en transistorradio för batteridrift. Det är min läxa i sammanhanget. Låt oss tillsammans ta tag i dessa viktiga trygghetsfrågor. I detta anförande instämde Per Klarberg (SD). 86 (L) replik: Jag är inte helt säker på att pendeln har svängt fram och tillbaka under när det gäller vårt lands försvarsutgifter och vilka ambitioner vi har haft med vårt försvar. I realiteten har det varit en enda lång nedåtgående rörelse ekonomiskt sett då vi låg på 3 ½ procent av bnp till det som den nya regeringen kommer att uppnå , nämligen att trillar av bnp i försvarsanslag. Jag bedömer nog att värdering är korrekt. måste försvarsanslag uppgå till av bnp. Däremot, herr talman, tror inte vi liberaler att detta är någonting som behöver befästas vare sig i vanlig lag eller i grundlag, utan det måste vara upp till politikerna och deras förmåga till ansvarstagande att se till att man har en sådan kontinuerlig ekonomi i försvaret. satt i den försvarsberedning som i total enighet beslöt att föreslå en översyn av den så kallade stödförordningen. Han talar sig nu också här i talarstolen varm för idéer som handlar om att förse med vattentunnor för skogsbrandssläckning. Mot den bakgrunden, herr talman, blir det lätt obegripligt varför inte stöder yrkandet om den rättsliga regleringen som är själva verktyget för att kunna göra de här sakerna när det uppenbarligen helt sammanfaller med egen politik. Jag lyssnade noga till vad sa beträffande dialogen med Socialdemokraterna i utskottet. Är det rätt uppfattat att dementerar de uppgifter som gav här i kammaren? 87 (SD) replik: Miljön i försvarsutskottet är bra. Alla pratar med alla. Men att prata och att förhandla är två olika saker. Vi är öppna för att förhandla med alla partier om de har tagit fram bra förslag. Men de andra partierna är inte öppna för det. Det finns alltså ingen förhandling. Men vi pratar alla mycket med varandra. Vad gäller olika förslag är vi inne på samma linje, nämligen att man på något vis ska öppna för att delar av Försvarsmakten ska dimensioneras för att kunna hjälpa samhället vid en kris. Men våra förslag och era förslag, , är inte alltid exakt likadana. Vi kommer att prioritera vårt förslag när det gäller stöd till samhället vid en kris. Att anslaget minskar är sant. Att det var Socialdemokraterna som lade ned nästan alla förband är också sant. Men de åtta åren med Alliansen var också förödande för försvaret då anslaget fortsatte att minska. Det är bedrövligt att det minskar även , även om det kanske mest drabbar internationella fredsoperationer. 88 (L) replik: Enligt är det som kommer att komma ned på av bnp i försvarsanslag. Under de flesta alliansåren var regeringens försvarsanslag förvisso blygsamma, men Socialdemokraternas försvarsanslag var ännu blygsammare. När det var som värst satsade man 2 miljarder mindre än den dåvarande regeringen anslog. Jag kan inte uppfatta svar på något annat sätt än att de uppgifter som lämnades tidigare inte var korrekta. Liberalerna förhandlar och samarbetar inom Alliansen, med de partier som vi förbereder ett maktövertagande med till 2018. Vilka man förhandlar med är en sak. Men det är svårt att förstå att man när det lagts fram förslag i kammaren som skulle möjliggöra förverkligande av visioner, om att utrusta både helikoptrar och C‑130 för skogsbrandssläckning, likväl tackar nej – uppenbarligen bara för att man upplever att man inte har fått tillräckligt många förhandlingsinviter. Då är politiken illa ute, herr talman. 89 (SD) replik: Verkligheten är den att alla partier lägger fram bra förslag till och från, även i försvarspolitiken. Och ni röstar aldrig för våra förslag, . Ni röstade inte ens för vårt förslag om ett nytt rekryteringskontor för Försvarsmakten i . Det önskar alla däruppe. Ni i partiet var också för det när vi besökte . Men bara för att det var vi som lade fram förslaget dog frågan. Det är alltså snarare på det sättet att ni inte kan rösta för våra förslag när de är bra. Vi är inne på samma spår när det gäller att öppna upp för ökad möjlighet för Försvarsmakten att lägga resurser på stöd till samhället vid en kris. Men de resurserna måste naturligtvis tas i ett civilt perspektiv. Vi är inne på samma linje. Men vi bedömde att er motion inte var den absolut bästa. 90 (SD): Jag känner igen retorik. Han fastnar i detaljer och har inga stora perspektiv. Du tycker att det är smart, . När du talar om och annat fastnar du i detaljerna. Men jag tror att du måste vidga det här och försöka tänka lite annorlunda. När vi samtalar med olika partier frågar vi dem – lyssna nu noga – vad de tycker, varför de tycker så och hur de har kommit fram till det ställningstagandet. Prova det , ! Du har aldrig någonsin ställt en sådan fråga till någon av oss, såvitt jag vet. Du verkar helt ointresserad. Men om något enda ord skulle kunna missuppfattas är du där, när det handlar om de små detaljerna. Jag vill vara tydlig . Vi samarbetar inte med Socialdemokraterna. Vi frågar dem: Hur tycker ni? Vi får svar. Vi pratar om varför de tycker på det sättet. Vi pratar om det, för att bilda en uppfattning om vad försvarsministern tycker. Och vi tycker att han är totalt överlägsen vad ni åstadkom på den posten. I detta anförande instämde Per Klarberg (SD). 91 (L) replik: kanske tycker att vilka partier i som samarbetar, förhandlar och resonerar med varandra är en detalj. Men finns det en försvarsuppgörelse mellan fem av åtta partier. Det är klart att uppgifter som för tankarna till att det sker förhandlingar utanför den gruppen inte är någonting mindre än politisk dynamit. Jag skulle inte kalla det för detaljer i sammanhanget. Jag har förstått, inte minst av det anförde, att det inte sker några samtal, att det inte resoneras och att det inte samarbetas med den rödgröna majoriteten. 92 (SD) replik: Det är korrekt uppfattat. 93 (L) replik: säger att varken eller något alliansparti någonsin har frågat: Hur kom ni fram till detta, hur har ni resonerat och hur tänker ni? Det kan vara intressant att veta att jag aldrig har fått någon sådan fråga från representanter för heller. 94 (SD) replik: Jag har talat färdigt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 19.) betänkande 2015/16:TU13 95 (M): dog åtta personer, världen över, i hajattacker – åtta personer. Trots det är rädslan för hajar påtaglig hos oss människor. Om vi är på semester i delar av världen där det finns haj är det något vi funderar över. Jag minns sommaren då jag och en kamrat olovligen fick tag i filmen tittade på den. Den sommaren var det riktigt läskigt att gå och bada i en vanlig, grumlig svensk insjö. Min dotter ska hålla ett tal i skolan – det är en uppgift i svenskan – om just trafiksäkerhet. Hon gjorde kopplingen mellan antalet omkomna i den svenska trafiken med hur många människor som mister sina liv på grund av hajattacker. Det var en så pass bra jämförelse att jag valde att låna den. miste 260 människor livet i den svenska trafiken. Det är alldeles för många som inte kommer hem till sina nära och kära. Men det innebär att är ett av världens säkraste länder när det gäller trafiksäkerhet. Det innebär också att vi nästan har halverat antalet omkomna i trafiken . Men det var fortfarande 260 människor som omkom i trafiken . var det bara åtta människor i hela världen som dog i hajattacker. De flesta av oss fruktar hajattacker mer än en bilresa till jobbet eller en cykeltur till affären . Rädslan är aldrig rationell. Men den påverkar vårt beteende. Att vi människor inte ser riskerna i trafiken gör att vi beter oss på ett oacceptabelt sätt så fort vi sitter bakom ratten i en bil. Om vi tycker att någon gör fel i trafiken kan vi helt ogenerat åka i kapp, peka finger, skrika, tuta och bete oss på ett sätt som är helt oacceptabelt i andra delar av civiliserade samhällen. Ändå gör vi så. Vi utsätter då medpassagerare och medtrafikanter för risker. Vårt beteende som människor i trafiken kommer att vara en viktig pusselbit i det fortsätta arbetet med att nå nollvisionen. Det gäller att faktiskt förstå riskerna och sannolikheten för att dödas och skadas i trafiken. Den skräck som vi känner inför hajattacker borde vara väldigt mycket större när vi vistas i trafikmiljöer. Vi bygger bort risker i trafiken genom mitträcken, två-plus-ett-vägar, förlåtande vägkanter, planskilda järnvägskorsningar, sänkt hastighet utanför skolor och äldreboenden och mycket mer. Nollvisionen är en vision om en framtid där människor inte dödas eller skadas för livet i vägtrafiken. Den perfekta människan finns inte. Nollvisionen accepterar också olyckor som inträffar till följd av mänskliga fel och brister, men inte att människor ska dö eller allvarligt skadas till följd av sådana olyckor. Det finns en bred politisk uppslutning kring nollvisionen, och det är bra. Det garanterar att arbetet med att minska antalet dödade och allvarligt skadade i trafiken fortsätter, oavsett färg på regeringen. Den nya regeringen har tydligt deklarerat att man tänker fortsätta arbetet med nollvisionen, och det tycker vi är mycket bra. Men mot den bakgrunden har jag faktiskt lite svårt att förstå varför regeringen väljer att skära ned med på vägunderhållet i . Då blir det ju mindre pengar till det som ska bidra till att reducera riskerna. Det blir mindre pengar till exempelvis viltstängsel. Detta är fel väg. Här gör regeringen fel, herr talman. och Alliansen vill gå vidare och ge i uppdrag att återkomma med en strategi för att i kommande infrastruktursatsningar göra vägarna mer säkra för alla trafikslag. Mittseparerade körfält räddar väldigt många liv för bilister som motorcyklister utsätts för nya risker som de tidigare inte var utsatta för. Men detta går att göra någonting åt. Det går att göra mitträcken säkra också för motorcyklister. Jag tänker också prata lite om reservation 10 som handlar om olagliga trafikskolor. gjordes en större razzia mot misstänkt olaglig trafikskoleverksamhet i . Det är en pågående förundersökning, och mot den bakgrunden finns det inte så mycket mer att säga i det enskilda ärendet än det som man har kunnat ta del av via offentliga medier. har jag kontaktat olika personer på för att få en bättre bild över hur det ser ut. De som jobbar med dessa frågor är väldigt tydliga med att det är ett stort och i hela utbrett problem med just olagliga trafikskolor. Det är ett brott som är resurskrävande att utreda och svårt att bevisa. De som bedriver denna olagliga verksamhet saknar utbildning och tillstånd. Det gör att i första hand trafiksäkerheten äventyras. De olagliga trafikskolorna betalar inga skatter, och det urholkar finansieringen av vår gemensamma välfärd, av skolor och sjukvård. De lagliga trafikskolorna där man har rätt utbildning, trafiktillstånd och betalar skatt förlorar kunder och därigenom också intäkter. I slutändan riskeras den lagliga verksamheten om vi inte lyckas stävja den olagliga verksamheten. Dessutom menar de på som jag har samtalat med att man befarar att det också finns kopplingar till människohandel och annat i dessa ärenden som man behöver göra någonting åt. Vi moderater yrkar att bör ge regeringen i uppdrag att ta krafttag mot de svarta olagliga trafikskolorna. Alliansregeringen införde begränsningar i antalet handledarskap som en person kan inneha. Vi moderater anser nu att det finns starka skäl att ytterligare begränsa detta och vidta ett antal nya åtgärder för att försvåra olaglig körskoleverksamhet. Gör man det blir det också enklare att utreda och bevisa olaglig verksamhet. Det är ju det som är ett av problemen , att det är så resurskrävande för polisen att utreda dessa brott att man knappt mäktar med att göra det. kommer med största sannolikhet aldrig att göra en film om nollvisionen. Jag vet inte säkert, men jag tror att sannolikheten är stor för att det inte blir så. Trafiksäkerhet lämpar sig kanske inte så bra på bioduken som skräckinjagande hajar. är helt enkelt mer skrämmande än bilar och cyklar. Trots det skördas åtta människoliv till följd av hajattacker som långt över 1 miljon människor förlorar sina liv i biltrafiken. Det handlar om hur man ska värdera risker. Även om man inte spelar in filmer om nollvisionen är det fortsatt det enträgna arbetet med att göra trafiken säker som kommer att rädda väldigt många människoliv, se till att familjer inte förlorar personer som man bryr sig mycket om. Jag står bakom samtliga reservationer där ingår, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 1. I detta anförande instämde och (båda M), (C) samt (KD). 96 (SD): ska vi prata om trafiksäkerhet. Oj, nu ringer min telefon. Det jag tänkte prata om ganska mycket är just den handburna mobiltelefonen. Den stör mycket. Vi är väldigt mottagliga för information. Vi ska vara nåbara dygnet runt. Vi använder oss av sms, mejl och telefonsamtal. fick man sitta hemma och vänta på att telefonen skulle ringa. I bästa fall kunde den ringa , i annat fall inte. Den handburna mobiltelefonen är ju med oss också i våra bilar. Som sa handlar det om en nollvision. Vi ska försöka att få så få dödade i trafiken som möjligt. Den lag om mobiltelefoner som vi har är tandlös. Om det händer en olycka där man kan påvisa att mobiltelefonen är en del av orsaken, ja, då kan föraren fällas. Annars finns det egentligen inget förbud. Jag ska ta upp ett exempel. När jag jobbade i hamnen hade jag en liten paus, och tyckte jag om att spela wordfeud. Wordfeud kräver en hel del koncentration. Man ska tänka, räkna ut siffror och räkna ut poäng. Min kollega som hade ett så kallat glid åkte hem tidigare. Helt plötsligt plingade det till i min telefon. Jag tänkte inte mer på det, utan jag skickade ett nytt ord, och så plingade det till igen. Då tänkte jag: Men herregud, den här kollegan är ju inte ens på jobbet. Så jag ringde upp honom och frågade: Var är du någonstans? Han var på väg hem, och han bor en bra bit från jobbet. Det innebär att den här killen satt och körde bil som han spelade wordfeud. har också många behov av Facebook. De kan inte låta bli att kolla. skickade regeringen ut ett pressmeddelande om att man skulle göra en översyn av den lag som infördes . Det gjorde mig jätteglad, men när jag läste pressmeddelandet lite mer noga var innehållet fullständigt tandlöst. Jag vet att de flesta partier i denna kammare är positiva till att förbjuda handburna mobiltelefoner under bilfärd. Jag har hört ordet teknikfientlig. Man är teknikfientlig om man vill förbjuda handburna mobiltelefoner under färd. På vilket sätt skulle man vara teknikfientlig? Det undrar jag. Vi har bluetooth, som man kan koppla upp i bilen utan att behöva använda telefonen om man prompt måste prata. Använder man telefonen som gps lägger man den på instrumentbrädan eller sätter fast den på någon anordning. I dagens bilar står det till och med på de fastmonterade gps:erna att man inte ska trycka på gps:en under färd. Med det sagt vill jag att vi ska förtydliga uppdraget till regeringen att de ska införa en lag om förbud mot handburna mobiltelefoner under färd. Får vi sedan autonoma bilar är detta inget problem, för då är man inte förare; bilen kör själv, och då kan man göra vad man vill. Jag hoppas att kammaren bifaller detta. Jag tänkte prata lite om fortkörningsböter och fartkameror. Vi har väckt en motion om att man ska ha ett större ägaransvar vid fortkörning. Det är väldigt många som åker ”genom kameran” vid fortkörningar, gömmer sig och klarar sig från bötesvite. Det här är inte helt okej. har man ingen skyldighet att uppge vem som använt ens bil. Självklart går det inte att ha en lag som säger att man kan bli av med sitt körkort när det är någon annan som framfört ens bil. Men vi anser att man bör ha ett bötesbelopp och att ägaren till fordonet ska få boten och delge billånaren denna. En uthyrningsfirma vet mycket väl vem som har kört bilen och kommer således att ge denna bot till den som hyrt bilen. Detta är också en bra utredning – om regeringen tar den på sig – där man kan göra det mycket svårare för bilmålvakter. Om man lägger bötesbeloppet på fordonen skulle kronofogden kunna beslagta dessa fordon. På så vis kunde man också enkelt göra sig av med målvakterna. Jag ska gå in lite grann på en gammal motion från oss om vägutformning, framför allt om vägbulor. Vi föreslår att man ska få in harmoniserande farthinder och vägbulor. Vad jag förstår av utskottets text är detta arbete på gång, vilket gör mig väldigt glad. Jag har pratat med många yrkeschaufförer som har problem med ryggen. Farthindren förstör också fordonen. De förstör flödet i körningarna på grund av gasandet och bromsandet. Det blir ingen harmonisering över huvud taget på gatorna. Många busschaufförer och taxichaufförer som kör i städerna, där det är mycket fartdämpande åtgärder, framför allt vägbulor, som kan se ut hur som helst, lider starkt av detta. När vi var på ett seminarium med VTI visade de oss en fartdämpande åtgärd som jag kallar för fallucka. Kör man för fort faller luckan ned, och det blir som ett farthinder. Kör man inom hastighetsbegränsningen blir det ingen åtgärd alls. Dessa farthinder är väldigt dyra, men de är också väldigt effektiva. De finns på . Har du kört över en sådan i för hög hastighet gör du det inte en gång till, vad jag förstår. Jag vill också nämna en resa vi gjorde till . Bland annat var med på denna taxiresa. Vi frågade taxichauffören hur han såg på vägbulor. Det var lite intressant. Enligt honom körde han över ca 1 000 vägbulor per dag. Jag tyckte att det lät lite mycket. Men som sagt finns det väldigt mycket vägbulor i vissa städer, och detta påför skador både på bilar och naturligtvis på dem som framför fordonen. Vägbulor förstör också miljön genom ryckig körning med gas och broms. Man får mycket mer slitage från bromsar, som sprider partiklar.