prot · H30973 · 2016-03-02 00:00:00 — När det gäller barngrupperna är det nog ingen politiker här inne, herr talman, som inte ser vikten av barngruppernas storlek. Men vi bör inte stirra oss blinda på antalet barn per vuxen. Då skulle vi kunna ha en lokal med 200 personer och 200 barn och sätta en vuxen per barn. Det blir fel. Vi måste titta på vad det är för rum vi har för barnen. Inom skolväsendet finns barn med inlärningssvårigheter. Det är alla dessa olika bokstavskombinationer och olika andra varianter. Hur arbetar skolan med dem ? Jo, oftast – tyvärr oftast – tillsätter man inte den person som är mest kompetent för att ta hand om de här barnen. Man tillsätter personer som man hittar på arbetsmarknaden, kanske för att det är billig arbetskraft. Dessa personer sätter man utan utbildning, stöttning eller hjälp på de barn som behöver allra mest hjälp. Jag vet inte om vi skulle göra samma sak inom vården. Sätter man verkligen den minst kunniga läkaren på att utföra de svåraste operationerna? Barnen som har de här kombinationerna av bokstäver och allting har ofta väldigt svårt att tillgodogöra sig vad skolan har att erbjuda. Vi behöver de bästa pedagogerna för de svagaste barnen. Just förskolan är extremt viktig för den sociala individen. Vi kan titta på vad forskningen har kommit fram till. Det visar sig vara så fantastiskt att barn som mår bra också presterar bra. Det är kanske inga stora forskningsrön att lyfta fram. Men för att barn ska kunna prestera bra och må bra krävs det en del hårda faktorer. Man måste titta på hur lekmiljön, luftmiljön, ljudmiljön och ljusmiljön ser ut och hur den totala arbetsmiljön är för barnen. Om de grundförutsättningarna inte finns blir det svårt för barnen att tillgodogöra sig saker. Hur ser lekytan utomhus ut? Har barnen möjlighet att utvecklas fysiskt och motoriskt och kanske rasa av sig? Har de inte det, är ytan för liten, hur blir det då? Jo, barnen sitter rastlösa i klassrummet. Alla dessa hårda faktorer påverkar det mjuka barnet. vill gärna se att kopplingen mellan forskning och förskollärarnas utbildning blir starkare. är den enligt forskningen själv i princip obefintlig. har varit inne och tittat lite på kvaliteten. Jag tycker att det är lovvärt att man tittar på just det här. Men vi måste också våga titta på utbildningen. Vad innehåller utbildningen? Vid en undersökning som vi i gjorde visade det sig att bokanalys som görs exempelvis på förskollärarutbildningen görs på vuxenlitteratur, inte på barnlitteratur. Det fanns också ett exempel där man hade satt sig och tittat på hur alla slott och prinsessor hörde ihop. Det är kanske fantastiskt intressant och viktigt att göra, men jag tror inte att det är utvecklande för förskollärarens roll. I stället borde man fokusera på saker som faktiskt, i verkligheten, påverkar förskollärarnas utbildning. Det handlar om sådana små och enkla saker som hur man tränar upp fingermotoriken. Vilka saker gör att barnen interagerar och utvecklas som sociala individer? De sakerna är kanske viktiga att lägga fokus på i förskollärarutbildningen. Det finns något som heter genuspedagogik. Det är varken evidens- eller forskningsbaserat men ligger som krav på förskollärarutbildningen. Man tar sig för pannan. Är det verkligen viktigt för våra barn? Det finns två saker jag skulle vilja tala extra om. Det ena är den pedagogiska omsorgen, alltså dagbarnvårdare eller på vanlig svenska dagmamma eller dagpappa. har vi ett extremt stort mottagande av barn. Ungefär 71 000 har kommit till . Alla dessa ska inte gå i förskolan, men många tusentals fler barn än dem vi redan har ska komma in i förskoleverksamheten. Vad är det största problemet ? Jo, det är utrymme. Vi har inte lokaler nog för alla dessa personer. ser att alla barn inte passar för att vistas i den stora miljön. Vissa barn kräver den lilla gruppen. Vi behöver inte bygga något alls om vi återinför och stöttar dagmammor och dagpappor, för lokalerna finns redan. De kan ta emot barnen i sitt hem. Här ser vi i en enorm möjlighet att se till att barnen har en miljö att vistas i, i stället för att klumpa ihop dem i ännu större grupper, som vi alla här inne är emot. Vi har haft inställningen att förskolan är så viktig att vi nästan tagit bort kontrollen från föräldrarna. Hur har det då gått när vi i allt högre grad klumpat in barn i förskolan och näst intill omöjliggjort för dagmammor och dagpappor att ha barnen hemma? Ja, betygen har ju inte direkt ökat . Jag skulle drista mig att säga att en bidragande orsak är att vi har för stora barngrupper där individen inte får synas. Det är en bidragande orsak till att betygen också går ned. Jag tror att KD har varit inne och snubblat på den här frågan också. Det är i så fall lovvärt och mycket bra. Det andra jag ska ta upp är barnomsorgspengen till nära anhöriga. Det är också ett komplement. för en pragmatisk politik. Vi måste se hur verkligheten ser ut i . Det är 71 000 barn som ska in i skolväsendet. Detta är lösningar som håller . Det kan bidra till att lokaler inte är begränsningen. Det kan också möjliggöra för familjer som bor lite otillgängligt och som har svårt med tre eller fyra barn i olika åldrar att hinna lämna alla. Det finns fortfarande många familjejordbruk. Där skulle man lätt, med hjälp av föräldrar eller nära anhöriga, få en stöttning för barnpassning , så att man inte behöver lägga ned massor med restid och annat som förstör arbetsdagen. Detta är bara ett exempel av många. Återigen är det ett sätt att få landsbygden att leva. Detta och mycket annat som lägger förslag om fungerade i det gamla för inte alltför . Det är en lösning som jag tror håller även . Vi måste våga titta bakåt för att ibland kunna titta framåt. I detta anförande instämde (SD). 105 i (C): Jag vill inleda med att säga att jag yrkar bifall till reservation 1, men vi står givetvis bakom alla våra reservationer. Alliansen stärkte förskolan på ett antal olika områden. Vi jobbade med kompetens. Förskolelyftet var en del. Att förskolan faktiskt blev en del av utbildningskedjan och också finns med i skollagen var en viktig del för att stärka kvaliteten. Läroplanen förtydligades, och det finns ett antal ytterligare punkter som har varit viktiga för förskolans utveckling. Jag blir lite beklämd när jag lyssnar till , som talar om att vi har ”klumpat ihop barn i jättestora grupper”. Det finns en massa exempel på motsatsen. hade jag förmånen att få besöka en I ur och skur-förskola utanför , ett personalkooperativ med tre pedagoger och 21 barn. Det är en fantastisk verksamhet. Förskolorna har 22 mål att jobba mot. Det handlar om barns trygghet, om individens utveckling och om att kunna vistas i grupp. Det handlar om språket och om matematik. Det är en helhetsbild av barnets utveckling som förskolan har att jobba med. Det är en fantastisk verksamhet där det finns möjligheter. har möjlighet att också laga mat på plats och att verkligen utveckla det. Om det går i Stöpen utanför är det klart att det går på en massa ställen i , men det kräver ett engagemang. Det kräver ett engagemang från föräldrar, som givetvis är måna om sina barns förskola. Det är en möjlighet för förskollärare att tillsammans i ett personalkooperativ jobba utifrån de idéer man tror allra mest på. Från allianspartiernas sida har vi stärkt satsningen på matematik och naturvetenskap i förskolan. Här har man fantastiska möjligheter att få barnen att utvecklas på just detta sätt. Stå inte och tala illa om den svenska förskolan! Sedan finns det en problembild i vissa kommuner där man av olika anledningar inte har ändamålsenliga lokaler eller en acceptabel ljudnivå. Men det handlar inte bara om lokalerna utan också om arbetssättet. Ni drar alltför stora växlar på detta, och när ni sedan drar in att ni ska tillbaka till tid och det gamla jordbrukssamhället gör mig alldeles mörkrädd. Var vill ni att vi ska hamna någonstans? Min tidigare allianskollega höll ett bra anförande om förskolans utvecklingspotential och så vidare, så jag tänker inte gå in på de frågorna ytterligare. Den svenska förskolan har stora möjligheter. Jag skulle vilja se att fler partier lyfte fram valfrihetsfrågorna när det gäller förskolan. Det finns olika driftsformer. Jag nämnde personalkooperativ, men vi vet också att det finns familjekooperativ och enskilda utförare, liksom en del större koncerner som misstänkliggörs utifrån att de inte skulle brinna för barns utveckling utan att det bara handlar om att tjäna pengar. Men man bygger upp spännande förskolekoncept, och det som finns i de lite större koncernerna är också oerhört intressant för länder utanför gränser. Man exporterar tanken med den svenska förskolan. Det är en spännande utveckling, som jag skulle vilja se att man på olika sätt främjade för att på olika sätt lyfta kvaliteten. Det vore också bra om förskolan kunde följas av en tioårig grundskola, som tog vid där förskolans läroplan slutar, kopplat till de 22 målen där. Givetvis finns det många fler mål i , men det vore bra om man kunde jobba vidare i stället för att, som det ofta blir , stanna upp i den så kallade förskoleklassen. Då kan barnens utveckling verkligen bygga vidare på förskolan. Det handlar om att se barnets hela utvecklingspotential och också vikten av språket. Jag blir väldigt fundersam när diskuterar utformningen av förskollärarutbildningen och säger att man inte ska läsa vuxenlitteratur i förskollärarutbildningen. Jag ser det som en självklarhet att man på olika sätt tar del av vuxenlitteratur och lär sig litteraturkritiskt förhållningssätt. Barnlitteratur är naturligtvis också viktigt, men att vi politiker skulle gå in och bestämma på det sättet känner jag mig väldigt främmande inför. Jag rekommenderar er alla att besöka I ur och skur i Stöpen. Om ni inte kan besöka finns det I ur och skur-förskolor på andra ställen. Det handlar om att se möjligheten med bra förskolor som gör en bra verksamhet. Då kan vi lyfta den, så att föräldrar kan lita på att den verksamhet deras barn finns i är så bra som de skulle önska. Det är otroligt viktigt. 106 (SD) replik: Tack, , för att du talade om just föräldrakooperativ! Jag har först en kort fråga till . Har läst förslag om just föräldrakooperativen? Vi ställer oss väldigt positiva till detta, och vi lyfter framför allt fram möjligheterna att ekonomiskt överleva som föräldrakooperativ. Där ska man administrativt plocka bort en massa saker. 107 i (C) replik: Ja, jag har sett det förslaget. 108 (SD) replik: Det är bra. Ett rakt svar från en politiker är alltid trevligt att höra. Jag trodde aldrig att jag skulle höra stå här i talarstolen och racka ned på bondesamhället, men jag fick höra detta, herr talman. Det talades om I ur och skur-skolan. Det talades också om att väldigt gärna står i talarstolen och rackar ned på de problem som finns i det svenska skolväsendet. Ja, jag tror som lärare – det är också – att vi måste våga prata om problemen och inte bara glorifiera. Vi har stora problem i skolväsendet. Det måste vi faktiskt våga samtala om här inne. Däremot har jag inget problem med att lyfta fram goda exempel. Jag skulle med mina tio fingrar kunna ställa mig här och räkna upp många goda exempel som jag själv har bevittnat. Jag behöver inte gå längre än till min egen släkt. Min kusin har jobbat som lärare på I ur och skur-skola . Den enda nackdelen som hon har berättat om när det gäller den skolan och de barnen är att barnen aldrig är sjuka. Det är väldigt positivt, för de kan tillgodogöra sig sin utbildning till fullo. 109 i (C) replik: Jag ber om ursäkt om jag på något sätt rackade ned på bondesamhället. Det var absolut inte min mening. Men det gör mig lite förvånad när man står och glorifierar. Det handlar alltså om att man vill tillbaka till en annan tid, att man vill tillbaka till tid eller till det gamla bondesamhällets tid. Det gör mig lite förvånad, för jag tror också att ser landsbygdens utmaningar på ett sätt som handlar om mer än att bara ropa tillbaka någonting som har varit. Man har ett utvecklingsperspektiv på det. För att vi ska komma till rätta med kvalitetsbrister är det oerhört viktigt att vi vågar peka på dem. En viktig del handlar om ledarskapet. Vi har i debatten inte varit inne på förskolechefernas möjlighet och den delen av ledarskapet. Det ser jag som en oerhört viktig del för att kunna driva kvalitet. Jag vet att det på olika sätt görs väldigt bra insatser. Jag vet också att Skolinspektionen har fått ett uppdrag från regeringen att se över kvaliteten i förskolan. Det blir en viktig del för oss alla att följa på vilket sätt som man lyfter kvalitetsfrågorna. När det handlar om på vilket sätt vi vill skapa valfrihet för både föräldrar och barn blir det oerhört viktigt, precis som tidigare pekade på, att en del barn behöver mindre barngrupper. Därför är det viktigt att det finns en flexibilitet. Men jag tror inte på tillbaka till framtiden som strategi för att lösa de utmaningarna utan snarare på ytterligare kompetenslyft, som man behöver på olika sätt, och att man jobbar med ledarskapet. 110 (V): Den feministiska rörelsen i har haft många segrar . Inte minst har utvecklingen av den svenska förskolan och barnomsorgen haft en stor betydelse. Det är en barnomsorg och förskola som har en särställning bland liknande skolformer runt om i världen och som vi ska vara stolta över. Men som vi har nämnt vid många tillfällen är förskolan i mycket större än endast en feministisk vinst. Det handlar också om vilken framtid våra barn får. Som vi också ofta talar om avgörs barnens framtid inte framöver utan . Vilken barnomsorg och förskola vi erbjuder våra barn kommer att ha en påverkan längre fram i utbildningssystemet. När vi har haft förskoledebatter vid tidigare tillfällen har de enligt mig bestått mycket av upprepningar. Vi säger i princip samma saker, i mångt och mycket. Vi kan ha våra skiljelinjer kring om stora barngrupper är viktiga eller inte eller om de påverkar barnens utveckling eller inte. Vi kan ha synpunkter på om vi ska ha fler anställda inom förskolan eller inte. Men är det någonting som alla de demokratiska partierna i är överens om är det att svensk förskola har en särställning och är unik runt om i världen. Jag skulle vilja ta upp två av reservationer. Den ena handlar om arbetsmiljölagen. Det handlar om att vi har en arbetsmiljölag som gäller för grund- och gymnasieskolan men inte för förskolan. Frågan om huruvida arbetsmiljölagen även ska omfatta förskolan och fritidshemmen har diskuterats och utretts . Frågan om arbetsmiljölagens tillämpning handlar inte bara om ett långsiktigt systematiskt arbetsmiljöarbete utan också om konkreta och mer eller mindre akuta arbetsmiljörisker. hänvisas det till att eller skyddsombud kan vidta åtgärder när stora risker finns, till skydd för personalen. På så sätt skyddas även barnen indirekt. Man kan läsa kommentarerna i betänkandet. Det står att det finns en rad dokument som innefattar dessa åtgärder men att man helt enkelt inte har beslutat i riksdag att arbetsmiljölagen också ska omfatta förskolan. Detta menar jag är ganska allvarligt. Det finns förstås flera olika vägar att gå för att förbättra arbetsmiljön för barnen i skolan. Men vi menar från sida, herr talman, att arbetsmiljölagen bör vara ett av dessa verktyg. Därför säger vi i vår reservation och motion att regeringen bör återkomma med förslag om att arbetsmiljölagen ska omfatta barnen i förskolan på ett liknande sätt som den omfattar elever i grundskola och gymnasieskola. Jag vill, innan jag glömmer det, passa på att yrka bifall till reservation nr 10 under punkt 8. Den andra frågan som jag skulle vilja ta upp handlar om barnlitteratur. Vi vet vilken betydelse det har även för de mycket små barnen och deras kreativitet och fantasi och i förlängningen för deras framtida möjligheter i samhället att de kommer i kontakt med böcker och litteratur på ett tidigt stadium, långt innan de själva ens kan läsa. Vi vet också att könsroller formas i ett barns liv och att pojkar senare i livet i genomsnitt läser mindre litteratur än flickor. Särskilt då är det viktigt att uppmärksamma att pojkar och flickor i förskolan får en likvärdig stimulans när det gäller bokprat eller bokläsning och att personalen är medveten om de könsroller som böckerna redovisar och har kunskapen att prata om detta tillsammans med barnen. Mot bakgrund av detta ställer vi från ett krav på att man ska se över hur man kan öka detta och satsa på att barnen ska få komma i kontakt med böcker tidigare. har frågan om kravet på skolbibliotek diskuterats gällande förskolan. Tyvärr gäller inte den lagen förskoleverksamheten . Det finns en risk att man i den nuvarande ordningen inte beaktar förskolebarnens behov av litteratur. Folkbibliotek ligger inte alltid i anslutning till de förskolor som barnen går i. Och personalen på förskolorna hinner bara undantagsvis, om alls, gå med barnen till dessa bibliotek. Därför menar vi från sida i reservation 9 under punkt 7, som jag också yrkar bifall till, att regeringen bör vidta åtgärder enligt vad som anförs i reservationen. Jag skulle vilja avsluta mitt anförande med att ta upp en kärnfråga för som inte enbart berör förskolan utan som berör hela välfärden. Men tänker jag fokusera på just förskoledelen. Det kan låta tjatigt att ett parti tydligt står upp och säger: Vi är inte till salu. Välfärden är inte till salu. Men skulle jag vilja fortsätta med att säga att vi inte vill att förskolan ska vara till salu heller. I politiska debatter försöker man på ett retoriskt sätt hävda att på något sätt skulle vara emot kooperativ eller stiftelser vars syfte är att se till att ge en bra barnomsorg och förskola till barn. Alla vet vid det här laget att det inte stämmer. Det som vi däremot vänder oss emot är när barnen anses vara vilken vara som helst, när logiken för att starta en förskola är densamma som logiken för att sälja kläder på och när logiken för att satsa på barns utveckling helt plötsligt blir en fråga om pengar och hur mycket vinst man kan göra. har vi sett en explosionsartad utveckling av fristående grundskolor och gymnasieskolor. signalerar de allra största aktörerna inom och gymnasieskolan – aktörer som har riskkapitalbolag som EQT bakom sig – att det är dags att ge sig in i den svenska förskolan. Visserligen har vi en överenskommelse med regeringen om en vinstutredning, som förhoppningsvis lägger fram konkreta förslag för att sätt stopp för denna experimentverkstad med den svenska skolan och förskolan och välfärden som sådan, men man blir ändå oroad när bland annat efter att ha fört samtal med näringslivet helt plötsligt ändrar sin uppfattning i frågan och väljer att vara riskkapitalisternas bästa vän. Därmed försvåras också vår kamp för att sätta stopp för vinsterna. Sedan den fria etableringsrätten för förskolan infördes har vi sett hur det har skett en rad försämringar på olika förskolor och barnomsorgsverksamheter runt om i landet. De uppmärksammade knäckebröd-och-vatten-skandalerna där vd:n helt uppriktigt stod upp i tv och försvarade det faktum att han hade gjort enorma vinster på bekostnad av barnen är ingenting som får glömmas bort. Det var inte heller sista gången detta skedde. Med det sagt skulle jag vilja säga att vi kommer att fortsätta att arbeta för att ha en förskola där barnen inte ses som varor som man kan göra vinst på, utan som individer som vi ska vara med och utveckla till att senare komma vidare i utbildningssystemet och vara med och bygga upp det här samhället. 111 (L): varnade för att debatter ibland låter likadant år . Han uppfyllde verkligen själv den kvoten väl. från sa tidigare att det krävs engagemang om förskolan ska bli riktigt bra. Man ser detta, . När det bristande engagemanget visar sitt ansikte ser man vilka effekter det blir. Läs granskning av akutförskolor i ! Där berättas till exempel om akutförskolan . Ett sextiotal blöjbarn är placerade i en lägenhet i ett miljonprogramsområde. Man har rivit ned väggar för att alla ska få plats. När journalister kommer dit möts man av ett antal barn som kravlar runt på golvet och gråter. Man möter personal som gråter för att de känner att de inte kan leverera det som de vill leverera. Bristande engagemang har lett till att man har en lång förskolekö i . Man får etablera akuta förskolor för dem som inte får plats i vanliga förskolor. Det blir akuta förskolor i lägenheter som inte är gjorda för detta. Ventilationssystemen fungerar inte. Man har alldeles för många barn. Man har svårt att rekrytera personal. Personalen blir sjukskriven. Man har inte en verksamhet som föräldrar känner sig trygga att lämna sina barn i. Det som talade om tidigare – att det krävs engagemang för en bra förskola – ser vi på så många olika ställen. Men vi ser också ibland hur bristande engagemang i förskolan leder till dåliga förskolor. Personalen på akutförskolan kan inte ta ut barnen eftersom de inte kan bära alla dessa ettåringar nedför trapporna i fastigheter där det inte finns hiss. Detta beror på ett bristande engagemang som har lett till att det finns köer, inte bara i utan också i och i några andra kommuner som gör att man inte klarar barnomsorgsgarantin utan att inrätta akuta förskolor i lokaler som inte är gjorda för förskolor. Ditt engagemang behövs för att alla barn ska få det lite bättre – inte för att motarbeta privata alternativ. Svensk förskola är bra. Det finns undantag som är dåliga, och det finns kommuner som är dåliga. Men i stort sett är svensk förskola någonting som är bra och som vi kan vara stolta över. Flera kommuner har tyvärr köer. Flera kommuner tvingas göra som och starta akuta förskolor. Flera förskolor har långa köer och för stora grupper. På sina ställen är de pedagogiska ambitionerna för låga. Men det finns nog ganska starka skäl att säga att detta är undantagen. Vi har en ganska bra kvalitet på förskolan, om engagemanget finns i kommunerna för att se till att det blir så. Det bristande engagemanget var en av anledningarna till att Alliansen gav Skolinspektionen i uppdrag att också granska kvaliteten i förskolorna. Det var därför vi sa till dem att granska kvaliteten och måluppfyllelsen och att gå in inte bara på huvudmannanivå utan också i den enskilda förskolan. Det var därför vi ville ha en bild av läget generellt, och det var därför vi ville att fler kommuner skulle få en bedömning av kvaliteten. Fler förskolor skulle kunna se skillnader och hur man skulle kunna bli bättre. Det var därför alliansregeringen satsade på förskolan. Vi byggde ut fortbildning för förskollärarna, och vi byggde ut förskollärarutbildningen. Vi gav också fortbildning till förskolecheferna. Vi tog initiativ för att bryta med gamla könsnormer och för att öka jämställdheten. På alla dessa områden är vi liberaler beredda att gå längre och vidare. Man ska också komma ihåg att det är en ganska stor utmaning att möta de större barngrupperna, som delvis beror på att vi har många nya i , delvis på andra faktorer. Detta gäller särskilt i de kommuner som år har struntat i de signaler som har funnits om att man har större behov än det som har funnits i utbudet. Vi måste se till att vi och den kommande tiden med stora utmaningar behåller kvaliteten. Det är självklart att inte kan vara ett land som anses ha en bra förskola. Det kräver engagemang i den här kammaren men också från kommunpolitiker. Det kanske allra viktigaste är att se till att vi har kvalitet i mottagandet av nya barn. Men vi ska också se till att vi lever upp till de krav som finns i förskolan. Det är därför jag nu yrkar bifall till reservation 1 om att förbättra implementeringen av den mycket bra läroplan för förskolan som vi har. Regeringen väljer att lägga den kraft man lägger på förskolan på att diskutera riktmärken för barngruppernas storlek. Det är säkert ganska bra. Jag tror att många föräldrar som lämnar sina barn till akutförskolor i skulle bli glada om det inte bara fanns riktmärken utan också om de följdes. Men det är klart att riktmärken inte är någon garanti för att det blir bra kvalitet i just den förskola där man finns.