prot · H309110 · 2016-05-24 00:00:00 — Om statsrådet är tydlig med att man vill införa kvotering är statsrådet i stället otydlig med hur man vill uppnå jämställdhet mellan män och kvinnor. Man räknar upp bidrag. Jag förstår inte hur bidragen ska få fler kvinnor att driva företag. Jämställdheten påverkas inte av att ett fåtal styrelseproffs får fler uppdrag. Ni säger att ni är en feministisk regering. Hela reformen handlar om att ge ett fåtal redan privilegierade kvinnor ett uppdrag till. Jag skulle vilja påstå att både högutbildade och högavlönade kvinnor kan få ett bidrag till, och alla de andra får kämpa på. Det är svårt att i välfärdsföretag tjäna pengar på det de gör, vilket männen kan göra i byggbranschen och andra företag som också tar del av skattepengar. Ni brukar säga att man skattar för andras skattepengar och tar ut vinster. Det gör man i byggbolagen och de starka fackförbunden som drivs av gubbarna. Kvinnorna i välfärdsföretagen ska inte få tjäna pengar på sina företag. Det blir inte heller några företag där. De har minskat i antal sedan ni har infört begränsningar, hotat med att begränsa vinster i välfärden och minskat . Socialdemokraterna ger ett antal privilegierade kvinnor ett uppdrag till. Det är vad er jämställdhetsreform handlar om. 81 Statsrådet (S): Det gläder mig att meddela att i fråga om bidrag har vi avskaffat vårdnadsbidraget. Det var verkligen ett urdåligt bidrag. Det låste in kvinnor. Det var utvärderat och uppföljt att det var så. Lågavlönade kvinnor höll sig hemma med den reform ni stod bakom, inte bara en utan två gånger, även när ni visste att utvärderingen visade att bidraget höll kvinnor borta från arbetsmarknaden. Regeringen är inte emot företagande över huvud taget. Det är inte det som frågan om vinster i välfärden handlar om, men det vet mycket väl. Vi har gjort en rad insatser, och vi kommer att fortsätta när det gäller jämställdhetspolitiken. Det är till exempel 100 miljoner till lokala kvinnopooler. 10 miljarder till kommunerna kommer att komma kvinnor till del eftersom många kvinnor arbetar där. Det finns fortfarande stora problem när det gäller kvinnors inkomster. Det faktum att kvinnor får ut bara av männens pensionsnivåer speglar ett ojämställt arbetsliv och privatliv. Därför måste vi jobba med många saker . Vi har fortfarande inte förstått varför vi ska lämna frågan. Jag vill inte lagstifta för lagstiftandets skull. har inte en sådan tradition. Det går bra att lösa denna fråga inom näringslivet självt. Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2015/16:632 om bättre måltider för våra äldre 82 Statsrådet (S): har frågat mig varför jag inte genomfört Alliansens måltidssatsning som tog beslut om 2014, om jag har tagit några initiativ för att påbörja arbetet med Alliansens måltidssatsning och vad jag avser att göra för att öka de äldres möjligheter att själva välja mat. Näringsrik och god mat är en självklar del i äldreomsorgen. Det är även viktigt att det finns tillräckligt med tid för att skapa en trevlig och inbjudande måltidssituation. Regeringen avsätter 2016–2018 för att öka bemanningen med målet att höja kvaliteten inom äldreomsorgen, öka tryggheten för de äldre samt förbättra förutsättningarna för en jämställd, likvärdig och jämlik äldreomsorg i hela landet. Med en ökad bemanning inom äldreomsorgen ökar utrymmet för att kunna erbjuda måltider av god kvalitet. beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att ta fram förslag till en nationell kvalitetsplan för äldreomsorgen. Syftet är att genom långsiktiga insatser inom strategiskt viktiga områden säkra utvecklingen av god kvalitet i den framtida äldreomsorgen. En tryggad personalförsörjning är en viktig del av uppdraget. Som ett komplement till den ökade bemanningen har regeringen även avsatt 200 miljoner för att stärka kompetensen hos baspersonal i verksamheter inom äldre- och funktionshindersomsorgen. För att skapa långsiktiga planeringsförutsättningar för kommuner och landsting har regeringen även meddelat att den kommer att föreslå att tillförs kommunsektorn . Välfärdsmiljarderna skapar förutsättningar för kommunerna att bland annat tillgodose äldres rätt till mat av god kvalitet. har fått ett fortsatt uppdrag att driva och vidareutveckla för måltider i vård, skola och omsorg. ska tillhandahålla kunskaper inom till exempel sensorik, måltidskunskap, hållbara matvanor, nutrition, hygien och säkerhet. föreskrifter och allmänna råd om förebyggande av och behandling vid undernäring gäller . I sin kommun- och enhetsundersökning konstaterar en ökad tillämpning av rutiner för att förebygga undernäring. Andelen äldre personer som har en aktuell genomförandeplan som innehåller information om den äldres önskemål och behov i samband med måltiderna har ökat jämfört med föregående undersökning. Genomförandeplanen ska inkludera när, var och hur den äldre personen vill bli serverad, liksom den äldres önskemål vad gäller olika maträtter eller drycker, oavsett vilken måltid det handlar om. Jag kommer också fortsättningsvis att noga följa utvecklingen på det här området. Det är dock inte aktuellt med någon förändrad lagstiftning. 83 (M): Tack för inlägget, ministern, även om det inte var något svar på min interpellation. Jag hoppas ändå att vi här kan få svar på de frågor jag ställde i min interpellation. ställde jag en skriftlig fråga till äldreministern om hon avsåg att genomföra Alliansens måltidslyft och för äldre införa en laglig rätt till god mat enligt förslag. Statsrådet svarade så här på den frågan: ”bereder regeringen frågor om äldrepolitiken både och för . Regeringen avser att följa beslut om en måltidssatsning inom äldreomsorgen men ser inte förändrad lagstiftning i fråga om mat och måltid för äldre som någon lösning för att tillgodose äldres rätt till mat av god kvalité.” Så sa ministern . kan vi konstatera att ingenting har hänt. Den här måltidssatsningen blev aldrig av, trots att detta är ett riksdagsbeslut och ett budgetbeslut och att ministern också har stått här i kammaren och talat om att det ska genomföras. Därför måste jag ställa en följdfråga: Varför skedde inte det som beslutade om måltidssatsningen? Var gjorde ni av den satsningen och de pengarna i stället? Minister rabblar upp en massa nya satsningar här, men ingen av dessa satsningar, fru ålderspresident, nämner ordet ”mat” och äldres möjlighet att välja mat i sitt boende, vilket jag tycker är det mest självklara för en människa. Att i slutet av sitt liv sitta och vara beroende av andra människor och i det läget varken kunna välja mat eller hur man vill ha det den sista delen av livet tycker jag är undermåligt med tanke på vilket välskött land ändå är i övrigt. Alliansen införde i budgeten en måltidssatsning som den nuvarande regeringen ledd av Socialdemokraterna fullständigt nonchalerade och struntade i. Då tycker jag att det är märkligt att man inte tar det initiativet att faktiskt pröva den här möjligheten för våra äldre att välja mat och få den kvalitetshöjning som det innebär på ålderns höst. Återigen, vart tog måltidssatsningen vägen? Det finns inte i ministerns svar. Varför genomförde man inte det som beställde och som vi alla hade förväntat oss skulle genomföras? 84 Statsrådet (S): Jag tror att jag kan lugna . När jag svarade på hans förra fråga om måltidslyft hade , som han sa, just klubbat en borgerlig budget . Där ingick ett måltidslyft. I det läget arbetade jag naturligtvis utifrån de förutsättningar och den budget som – de borgerliga partierna och – beslutat om. Under samma vår förändrades dock läget, och beslutade om en ny budget med bland annat 1 miljard till mer personal i äldreomsorgen 2015 och sedan 6 miljarder ytterligare . Vi anslår alltså 2 miljarder , faktiskt nästan dubbelt så mycket som ni själva sammanlagt anslår till äldreomsorgen, plus 200 miljoner för kompetensutveckling, till exempel demenssatsning, vilket det här också har stor bäring på eftersom man måste förstå dem i äldreomsorgen som har demens och som behöver för måltider. Jag reser runt mycket och har följt upp bemanningssatsningen. Den har gått åt väldigt fort, eftersom det fanns ett stort behov av den. Bland annat säger man att man använder den till just kvalitetshöjande åtgärder som att vara närvarande , skapa lugn och ro runt måltiderna och diskutera hur måltiderna ska gå till och också vad de ska innehålla. Er satsning var 100 miljoner och skulle gälla äldreomsorg och förskola. Det var ett bra initiativ, men det förslår ju inte speciellt mycket, får jag lov att säga, jämfört med 2 miljarder plus 200 miljoner. 85 (M): Tack för svaret, ministern! är det ju så att det som fattar beslut om också ska verkställas och genomföras. Det är uppenbart, och det kan väl ministern erkänna, att ni helt enkelt struntade i den här satsningen. Så enkelt är det. Ni har helt enkelt inte gjort detta, och det är därför jag ställer den här interpellationen . Trots att ministern så tydligt sa, och det finns både i skrift och i uttalanden, att man skulle genomföra detta hoppar man helt enkelt över det. Sedan försöker man säga här, , att det var en så liten satsning så det var inte så mycket värt. Men om det var en liten satsning hade ni väl kunnat genomföra den i så fall. Ni valde dock att gå en annan väg. I stället pratar ministern och regeringen om att man kommer att satsa 2 miljarder som ska gå till mer personal. Då måste min följdfråga bli: Hur kommer 2 miljarder till mer personal att förbättra maten och valfriheten för de äldre ute på äldreboendena? Jag förstår att det ökar personalantalet, och det tycker jag är jättebra, men hur förbättrar det maten därute? Hur förbättrar det de äldres möjlighet att välja sin mat? Den tredje frågan är: Hur ska ni utvärdera dessa 2 miljarder, hur mycket bättre maten har blivit och hur valfriheten ökat? Vilka incitament har ni byggt in för att kunna utvärdera att maten verkligen blir bättre? står faktiskt ministern här och lovar att maten kommer att bli bättre och att det ska bli en ökad valfrihet med dessa 2 miljarder, trots att det inte står någonstans i skrift. Jag är intresserad av hur man ska utvärdera detta och sätta press på kommunerna att genomföra det när man inte skriver med ett enda ord att man tycker att just det här är viktigt. Återigen: Jag kommer att stå här och upprepa ministerns löfte om eller och göra en uppföljning av hur maten har förbättrats av det initiativ som regeringen nu tar i sin budget. Jag utgår från att det som ministern säger här stämmer och att man då verkligen har genomfört den här satsningen. Jag välkomnar den, för jag tycker att det är oerhört viktigt att våra äldre får tillgång till bättre mat och en ökad valfrihet och att de kan äta den mat de vill på ålderns höst. Jag stannar där så länge men vill gärna ha svar på mina frågor. Hur kommer ni att följa upp detta? Och kommer ministern att kunna svara att den här satsningen har förstärkt matkvaliteten och valfriheten för våra äldre när jag ställer frågan för att stämma av att detta verkligen genomförs? 86 Statsrådet (S): Regeringen har rätt att regera, och jag har följt beslut. Som jag förklarade i det tidigare inlägget här avsätter vi – vi ska alltså inte avsätta pengar utan gör det redan – 1 miljard , det som var kvar, och 2 miljarder resten av mandatperioden. Eftersom jag är ytterst närvarande i kommunerna och för många systematiska samtal med olika aktörer inom äldreomsorgen vet jag att de här medlen används bland annat för att föra dialog med de äldre om hur de vill ha det runt måltider, om vad man kan göra för att förhindra fallolyckor och om hur man kan förbättra livskvaliteten över huvud taget för de äldre. För övrigt finns det ett samband mellan att äta ordentligt i lugn och ro och ha koll på vad man får i sig och att förebygga till exempel fallolyckor. Det är bland annat sådant som den här satsningen ska kunna bidra till genom ökad personal i äldreomsorgen. har ett uppdrag att följa upp den här bemanningssatsningen, och jag är ganska trygg i att äldres måltidssituation kommer att förbättras väldigt mycket med hjälp av den här historiskt stora satsningen på bemanning i kombination med satsningar på kompetensutveckling och annat som vi gör inom äldreomsorgen. Vi kan gärna diskutera det här igen; det ser jag fram emot. 87 (M): Det är jättebra att ministern är ute och för systematiska samtal, men det är ännu bättre om man faktiskt skriver in i villkoren för pengarna man levererar till kommunerna att man förväntar sig att detta blir genomfört. Det hade varit tydligare och ett klokare beslut i detta läge än att åka runt i landet och säga: Det här kan nog vara viktigt, fast vi har inte skrivit det och vi har inte själva aviserat att det ska landa där. Det är ett annorlunda sätt att arbeta, och det ökar inte mitt förtroende för satsningen direkt. Vi får utvärdera om resultatet har blivit lyckat när vi ska stämma av om våra äldre har fått både bättre mat och ökad valfrihet. Jag tycker att det är allvarligt att ministern och regeringen har struntat i matsatsningen och kallat den liten – tydligen obetydlig – och menat att man inte gjorde detta. Ja, detta var en satsning som Alliansen och faktiskt fattade beslut om för att man ville prioritera den här möjligheten och se vart det kunde ta vägen. Vi ser också att regeringen och ministern heller inte med tydlighet har satsat några nya pengar på valfriheten eller maten i den här budgeten. Man har skapat andra satsningar, men man har heller inte öronmärkt de här pengarna för mat. står ministern ändå och säger att detta kommer att bli en satsning för mat och valfrihet och annat ute i kommunerna, vilket jag tycker är önskvärt och självklart bra. Jag uppfattar det också som att ministern och regeringen inte bara är nonchalanta mot beslut, utan man är faktiskt mycket nonchalant mot våra äldre där ute när man struntar i deras valmöjligheter. 88 Statsrådet (S): Ett annorlunda sätt att arbeta, sa . Ja, jag tycker att det är ett lite annorlunda sätt att arbeta. Om man brinner så mycket för en fråga och har så mycket engagemang i den som uppvisar här undrar jag lite varför man avsätter 100 miljoner till både äldreomsorg och förskola, vilket är ungefär hälften av vad regeringen avsätter bara till äldreomsorgen. Det tycker jag verkar vara ett annorlunda sätt att arbeta. Jag hävdar att vår satsning främjar de äldres väl och ve, och det kommer vi att se i de utvärderingar som vi gör. Det är jag övertygad om. Jag återkommer gärna till den här debatten, och jag tror att det i grunden är jättebra att vi är så här engagerade. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2015/16:641 om ojämställdhet för personer med funktionsnedsättning 89 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder jag har vidtagit i syfte att öka jämställdheten mellan kvinnor och män med funktionsnedsättning och om jag avser att ta några initiativ för att eliminera skillnaderna i stöd som erbjuds till kvinnor och män med funktionsnedsättning. lyfter särskilt fram i sin fråga ojämställdheten bland bidragstagarna av aktivitetsstöd och lönebidrag. Målet för regeringens jämställdhetspolitik är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina liv. Det gäller alla kvinnor och män oavsett funktionsförmåga. Här är ekonomisk jämställdhet naturligtvis en förutsättning. Regeringens jämställdhetspolitik har som mål att kvinnor och män ska ha samma möjligheter till utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Det finns mycket arbete kvar att göra på det området. Regeringens huvudsakliga strategi för att nå de jämställdhetspolitiska målen är jämställdhetsintegrering. Det gäller jämställdhetsintegrering inom men också ett program som heter , Jämställdhetsintegrering i myndigheter. Regeringen har utökat antalet verksamheter som ska omfattas av programmet till 60. För att komplettera programmet har fått i uppdrag av regeringen att stödja myndigheternas arbete med jämställdhetsintegrering och sammanställa och analysera resultaten. I en jämställdhetsanalys av levnadsvillkoren och möjligheterna till delaktighet för personer med funktionsnedsättning från Myndigheten för delaktighet, numera en , framkommer att det finns skillnader i tillgång till stöd mellan flickor och pojkar och kvinnor och män som personer med funktionsnedsättning har rätt till. Inom ramen för regeringens satsning om jämställdhetsintegrering i myndigheter har berörda myndigheter vidtagit många åtgärder för att komma till rätta med oskäliga skillnader, men det behövs ett vidare arbete för att åtgärda osakliga skillnader i tillgången till stöd. Arbetsförmedlingen, som är den myndighet som hanterar lönebidraget, har i sin handlingsplan för jämställdhetsintegrering 2015–2018 formulerat att kvinnor och män ska ha tillgång till förmedlings- och programverksamhet på lika villkor. För att uppnå detta har myndigheten identifierat en rad utvecklingsbehov. De innefattar att bland annat utveckla utbildningarna för medarbetare och chefer så att de beaktar ett jämställdhetsperspektiv i verksamheten men också ett behov av att utveckla kompetensplaneringen för att klara av uppdragen inom jämställdhetsbehoven. , som hanterar ärenden om aktivitetsstöd, har i sin tur tagit fram en motsvarande handlingsplan för jämställdhetsintegrering 2015–2018 med målet att det inte ska förekomma osakliga skillnader mellan kvinnor och män, vare sig i handläggning, beslut eller bemötanden. Utgångspunkten för arbete är att jämställdhetsarbetet ska genomsyra hela myndigheten. Vår ambition är att genom ökad medvetenhet och kunskap om osakliga skillnader i hanteringen av ärenden beroende på kön samt ett strategiskt utvecklingsarbete åstadkomma en ökad jämställdhet bland bidragstagarna inom lönebidraget, aktivitetsstödet och andra bidrag. 90 (M): Tack, ministern, för svaret! Min utgångspunkt för den här interpellationen är den rapport som Myndigheten för delaktighet fick i uppdrag att göra i enlighet med regleringsbrevet 2015. Rapporten redovisar en jämställdhetsanalys rörande levnadsvillkor och möjlighet till delaktighet för personer med funktionsnedsättning. Ett av analysens perspektiv är funktionshinder och genus. Analysen visar oroande skillnader mellan könen. Av svaret från ministern framgår att berörda myndigheter kommer att vidta åtgärder för att komma till rätta med dessa genusskillnader. Det ger upphov till ytterligare frågeställningar från min sida. Personer med en eller flera funktionsnedsättningar är ingen homogen grupp. Här i luras vi ofta att prata, tycker jag, om människor indelade i grupperingar som om de har samma behov och samma kompetens. Jag tror att samhället i stort har gjort det lätt för sig genom att snävt gruppdefiniera personer med någon form av nedsättning. Därför är en av mina slutsatser att genusperspektivet har glömts bort just när det gäller funktionshinderspolitiken. Man har lagt sig vinn om att den som är funktionsnedsatt ska vara delaktig i samhället på lika villkor, men man har tappat bort genusperspektivet. Ett av regeringens jämställdhetspolitiska delmål är att kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. I rapporten som Myndigheten för delaktighet har gjort finns det en mängd skrämmande fakta för något som har funnits . Men det borde kunna åtgärdas ganska enkelt i dagens samhälle om man har ett annat perspektiv, ett annat förhållningssätt, när man tar sig an det. När det gäller utbildningsområdet visar studier och statistik att personer med funktionsnedsättning har lägre utbildningsnivå än övriga i befolkningen. I den totala befolkningen har kvinnor högre utbildningsnivå än män. Men det finns en paradox i att pojkar med funktionsnedsättning får anpassat stöd i skolan i högre utsträckning än flickor med funktionsnedsättning får. Den låga utbildningsnivån bland personer med funktionsnedsättning kan enligt rapporten till exempel bero på attityd, didaktiska förmåga eller svag lyhördhet för elevens behov. Där tror jag att det går att göra mycket utan att det behövs tillsättas mer resurser. Det handlar om attityd. Det har skett en stor ökning av diagnostiserade barn som har behov av särskilt stöd. Det finns en tydlig övervikt av att pojkar får individuellt stöd. Och det som sker under elevernas skoltid påverkar förstås möjligheten till jobb och delaktighet. Vad anser ministern är orsaken till ojämställdheten? Det är en ganska stor fråga. Är flickor underdiagnostiserade eftersom pojkar generellt sett är mer utåtagerande? Det är de tysta flickorna som riskerar att inte få det stöd de behöver. Är den tysta flickan dessutom funktionsnedsatt, kanske inom olika områden, är risken oerhört stor att hon inte får det stöd hon behöver. Hur ser ministern på det hela? Hur arbetar regeringen för ökad jämställdhet i skolan för de här eleverna? Vi kan börja med utbildningen. Rapporten visar på att genusperspektivet och ojämställdheten verkligen är oroande. Ministern säger att man jobbar med myndigheterna. Men hur kommer det att ta innan vi kan se konkreta exempel i samhället? 91 Statsrådet (S): När jag fick interpellationen tänkte jag: Vad roligt att få diskutera det här! För det gör vi ganska sällan. Och jag håller med dig om det mesta du säger i ditt inlägg. Det finns oförklarliga könsskillnader, oftast till pojkars och mäns fördel. Det är nog dessutom på det sättet att diskussionen inte har kommit lika långt av en massa olika skäl, liksom på andra områden i samhället. Det känner jag som jämställdhetsdebattör och jämställdhetsarbetare också ett ansvar för. Det finns alltså mycket att göra här. Vi vet ändå en hel del mer, och det finns underlag, vilket vi just har nämnt. Vi kommer att få förslag från just Myndigheten för delaktighet . De har gått igenom den tidigare funktionshinderspolitiken, och med utgångspunkt i den ger de förslag för en vidare sådan strategi. I den ska könsaspekterna vägas in, just för att vi vet att det finns skillnader. Min avsikt är att verkligen försöka bidra till åtgärder som ställer orättvisor som beror på kön till rätta. Vi hade en diskussion här i kammaren tidigare om lagen om stöd och service och assistansersättningen. När det gäller det vet vi också att pojkar och män får mer insatser än flickor och kvinnor. Jag träffade barn som på olika sätt har varit föremål för insatser hos . Det var tydligt att flickor som fått till exempel adhd-diagnos hade fått vänta och snurrat runt i olika utredningar, eftersom man helt enkelt inte hade ställt de frågorna och tyckte att flickor inte uppvisade ”rätt” symtom. Det är verkligen någonting att hålla ögonen på. Det är en observation som också har gjort. Dessvärre vet vi också att våld mot kvinnor med funktionshinder är vanligare än våld mot andra kvinnor. Det finns alltså viktiga frågor att ta tag i. Vi försöker göra det. I utredningen om LSS till exempel kommer det här att vara en viktig del. I uppdraget till Myndigheten för delaktighet är det en viktig del. I fråga om de 100 miljonerna till kvinnojourer ska det här beaktas och så vidare. Jag kan bara säga: Ja, det här är en stor och viktig fråga. Vi försöker arbeta systematiskt med den. 92 (M): Tack, ministern, för svaret! Jag tror, som jag inledde med, att samhället vill att funktionsnedsatta ska vara delaktiga. Det är självklart. Vi är ändå ganska bra på det i . Men vi har tappat bort genusperspektivet eftersom den som hörs och syns får mera. Då gäller det att kvalitetssäkra stöd och råd som personerna behöver, så att det inte ges på ett orättvist sätt beroende på vilket kön man har. Vi går från utbildningen, där det verkligen är ojämställt när det handlar om att få stöd utifrån sin funktionsnedsättning, till Arbetsförmedlingen och den kodning som görs där. I rapporten står det att Arbetsförmedlingens klassificeringskodning kan spela roll. Om den arbetssökande tidigt får en funktionsnedsättningskod ges mera stöd och riktade åtgärder.