prot · H309129 · 2016-09-01 00:00:00 — 19 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Vi har levererat den lägsta ungdomsarbetslösheten , trots att har varnat och sagt att det skulle få förödande konsekvenser om man slutade med generösa skattesänkningar av arbetsgivaravgiften för unga. Vi har sett motsatt utveckling: Ungdomsarbetslösheten sjunker snabbt, trots att vi har normal arbetsgivaravgift för ungdomar. Det betyder att vi har kunnat halvera underskotten i staten. När den borgerliga regeringen tog vid hade staten ett överskott på . När man lämnade över till oss hade staten ett underskott på lika mycket. Det var ingen särskilt framgångsrik politik som arbetslösheten var hög och långtidsarbetslösheten bet sig fast. Vi har börjat vända detta. Det är självklart så att vi har nytta av att det är högkonjunktur. Konjunkturer är inte beroende av regeringens initiativ, men vilken politik man för i ett givet konjunkturläge spelar stor roll för vilket utfall man får. Jag skulle säga att regeringen för precis rätt politik i det här konjunkturläget. Vi satsar stort på utbildning i ett läge där vi har stor efterfrågan på utbildad arbetskraft. Vi styr om byggresurser till bostadsbyggande. Det behövs verkligen, både för att klara av att ge bostäder till ungdomar, nyanlända och andra som behöver tillträde till bostadsmarknaden och för att skapa en större rörlighet på arbetsmarknaden, så att människor har möjlighet att flytta till jobben och ta sig dit där jobben finns. Äntligen har vi fått fart på bostadsbyggandet väldigt låga nivåer. När den gamla regeringen styrde var vi ju i ett läge där vi hade så hög ungdomsarbetslöshet – den var uppe på som värst – att andra EU-länder fick betala till . Vi fick EU-stöd för ungdomsarbetslösheten. Jag tycker att det är skämmigt att vi inte kunde klara detta med egna medel. är vi äntligen i ett läge där ungdomsarbetslösheten faller snabbt. Vi har den lägsta ungdomsarbetslösheten , och jag vill ha ned den ytterligare. Jag vill säkerställa att ingen ung människa går arbetslös utan att få vettiga insatser. Det ska ta max . Vi behöver göra ännu mer för detta, men går utvecklingen väldigt starkt i rätt riktning. Att i det läget ropa att vi borde ha fler ungdomar i arbetsmarknadspolitiska åtgärder tycker jag är fel väg att gå. Vi kommer att behöva arbetsmarknadspolitiska åtgärder, men kanske inte i första hand i stora volymer för ungdomar – många av dem får ju nu jobb ändå – utan kanske för andra grupper. Det gäller till exempel nyanlända eller långtidsarbetslösa som har varit fast i fas 3. Där kommer vi att behöva arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Men vi kommer också att behöva stora utbildningssatsningar, och det kommer regeringen att leverera. 20 (M): Den som lyssnar kunde återigen höra att den här regeringen har levererat. Man har levererat den låga ungdomsarbetslösheten. Då vill jag bara säga att den här regeringen inte har levererat någonting, fru talman. Det jag vet att man har gjort så här långt och som möjligen har haft någon som helst betydelse är att man har gjort det dyrare att anställa unga människor. Vi har dock en global högkonjunktur som gör att efterfrågan på arbetsmarknaden har ökat. Den här regeringens ekonomiska politik har verkat . Låt oss göra ett experiment, fru talman! Låt ministern svara på följande fråga: Vilken av de ekonomiska reformer, eller någon annan reform, som regeringen har genomfört som dess ekonomiska politik har verkat ligger till grund för att ungdomsarbetslösheten har minskat de senaste sju eller åtta åren? Vilken av regeringens reformer ligger till grund för den fantastiska utveckling som ministern talar om? Om ministern inte kan ge något svar på frågan är detta bara bluff, fru talman. Då står ministern här och tar åt sig äran för att det återigen har varit sommar. kommer ministern återigen att ta åt sig äran för att det blir sommar. Frågan är alltså vilken av de reformer den här regeringen har genomfört som ligger till grund för detta. Sedan har ministern rätt i att politik ska utformas efter konjunkturläge – självfallet. Det är därför samtliga ekonomiska experter i vårt land dömer ut den här regeringens budgetpolitik. Man lånar nämligen i en global högkonjunktur, vilket är det sämsta man kan göra. Den senaste av kritikerna var nya chef, som i går varnade för att regeringen lånar i högkonjunktur. Det är det sämsta man kan göra, för då har man inget försvar när konjunkturen vänder. 21 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Regeringen ställde om politiken från dag ett. Arbetsmarknadspolitiken fick en ny inriktning direkt då jag tillträdde. Jag ändrade styrningen av Arbetsförmedlingen, och jag reste runt och träffade alla kommunledningar för att etablera ett gott samarbete med kommunerna. Vi påbörjade avregleringen av arbetsmarknadspolitiken. började vår nya budget att gälla, där vi också gör stora satsningar på utbildning. Vi satsar på de delar som behövs just . Vi har fått fart på bostadsbyggandet ute i kommunerna. Det beror inte huvudsakligen på regeringens budget utan på annat som har dragit igång bostadsbyggandet ute i kommunerna – men som regeringen är ansvarig för. Vi har sett en utveckling där vi har många fler anställda i välfärden, vilket också beror på att stora resurser har tillförts välfärden. Man anställer fler personer i skolan och i andra delar av välfärden, där de gör stor nytta och verkligen behövs. Det är alltså rätt insatser i detta konjunkturläge. Om man vill lyssna på ekonomiska experter kanske man ska höra allt de säger. Jag tror inte att det finns någon som stöder stora, ofinansierade skattesänkningar i det här läget, när vi har en högkonjunktur. Ändå fortsätter att föra precis den politiken. Den är direkt kontraproduktiv i det konjunkturläge vi just nu har. Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellationerna 2015/16:750 och 755 om utfasning av sysselsättningsfasen 22 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): har frågat mig var det är tänkt att de drygt 100 000 långtidsarbetslösa ska få sin arbetsträning, praktik eller anställning om varken löftet om insatser för arbetsintegrerande sociala företag eller extratjänster infrias. har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder med anledning av de siffror som Arbetsförmedlingen presenterat om de fåtaliga extratjänsterna och om bedömningen att löftet om 20 000 extratjänster kommer att kunna uppfyllas. Vidare har jag fått frågan om jag i min tjänsteutövning som minister i regeringen gjort rätt bedömning angående möjligheterna att ersätta sysselsättningsfasen fas 3 med extratjänster. Varje människa är en resurs, och alla som kan arbeta ska arbeta. Ett arbete innebär möjlighet till egenförsörjning, tillhörighet, gemenskap och makt att forma sitt liv och sin framtid. Därför är regeringens högsta prioritering att fler människor ska komma i arbete. Ett land med hög sysselsättningsgrad, högt arbetskraftsdeltagande och låg arbetslöshet blir rikare, tryggare och öppnare. Det är avgörande för att hålla ihop . Svensk ekonomi och arbetsmarknad utvecklas positivt. Sysselsättningen ökar i god takt, och efterfrågan på arbetskraft är stor. Sedan regeringen tillträdde har sysselsättningen ökat med 120 000 personer. Över hälften av ökningen har tillkommit bland kvinnor och utrikes födda. minskar arbetslösheten påtagligt, inte minst bland ungdomar. Även långtidsarbetslösheten minskar efter att ha bitit sig fast på mycket höga nivåer och är bland vuxna lägst i EU. Den goda utvecklingen på arbetsmarknaden är således bred och berör flera grupper. Trots den goda utvecklingen på arbetsmarknaden kvarstår det faktum att sammansättningen bland de arbetslösa har förändrats och att arbetslösheten har blivit alltmer ojämnt fördelad i befolkningen. Deltagare med låg utbildningsnivå utgör en allt större andel av de långtidsarbetslösa i jobb- och utvecklingsgarantin. Aktiv arbetsmarknadspolitik kombinerat med utbildningsinsatser är viktiga hörnstenar för att stärka och därmed få ut långtidsarbetslösa på arbetsmarknaden. Till skillnad från den tidigare regeringen, som ansett det tillräcklig att i jobb- och utvecklingsgarantins tidigare fas 3 bara förvara människor i sysselsättning utan utvecklingsmöjligheter, anser regeringen att långtidsarbetslösa ska erbjudas riktiga jobb eller utbildning men också ha möjlighet att ta del av aktiva insatser som för dem närmare arbetsmarknaden. finns det runt 1 000 extratjänster ute i landets kommuner. Även om antalet extratjänster är lägre än önskat ökar de stadigt . Detta är en ökning som kan förväntas fortsätta. har regeringen stoppat inflödet av nya deltagare till fas 3, och sysselsättningsplatserna ska vara helt avvecklade till . ökar regeringen möjligheterna för dem som har varit arbetslösa att ta del av arbetsträning. Personer som står långt ifrån arbetsmarknaden behöver ofta flera insatser som följer på varandra. Regeringen anser att arbetsträning är en viktig byggsten som, till skillnad från sysselsättningsplatserna, ställer krav på anordnare att anpassa insatser utifrån de behov som deltagaren har för att komma närmare arbetsmarknaden. Ytterligare förändringar som skett från är att jobb‑ och utvecklingsgarantins fasindelning och kravet på specifik nivå av aktiviteter avskaffats och att samtliga deltagare i jobb- och utvecklingsgarantin har möjlighet att deltidsstudera vid sidan om deltagande i garantin. Regeringen har också förlängt möjligheten till studier i svenska för invandrare inom garantin från . En ny satsning på yrkesinriktade kurser inom bristyrken på folkhögskola har dessutom inletts. infördes en möjlighet för deltagare i jobb- och utvecklingsgarantin att studera upp till på heltid inom vuxenutbildning på grundläggande eller gymnasial nivå eller motsvarande utbildning inom folkhögskolan med bibehållet aktivitetsstöd. har endast deltagare i den tidigare fas 3 haft möjlighet att bedriva studier på detta sätt. har regeringen utvidgat traineejobb och yrkesintroduktionsanställningar till långtidsarbetslösa och nyanlända. Jag vill återigen understryka att regeringen anser att det finns många arbetsintegrerande sociala företag som gör ett fantastiskt arbete när det gäller att stärka och skapa arbetstillfällen för människor som varit arbetslösa . Många av de företag som anordnar sysselsättningsplatser i tidigare fas 3 är också anordnare av arbetsträning i jobb- och utvecklingsgarantin. De utvidgade möjligheterna till arbetsträning är på så sätt en viktig insats för att även kunna tillvarata befintliga arbetsintegrerande sociala företag. Därutöver beslutade regeringen om att genomföra en treårig satsning där totalt tillförs för sysselsättningsfrämjande insatser genom arbetsintegrerande sociala företag. har fått i uppdrag att i samverkan med Arbetsförmedlingen utarbeta och genomföra ett nationellt program med insatser som stimulerar till att fler arbetsintegrerande sociala företag startar och växer för att därigenom öka antalet sysselsatta. Med de förändringar som görs bedömer jag att arbetsintegrerande sociala företag ska kunna ha en fortsatt mycket viktig roll när det gäller att ge dem som står långt ifrån arbetsmarknaden en väg tillbaka. Sammantaget innebär regeringens politik flera nya satsningar men också att förvaringen av människor i sysselsättning som inte leder vidare upphör. Det är en stor förändring att Arbetsförmedlingen nu kan erbjuda insatser som utgår från varje individs behov och att förutsättningar ges för att fler ska få ett arbete eller börja studera. 23 (KD): Tack, , för svaret! Detta kanske blir en annorlunda interpellationsdebatt än vad statsrådet är van vid, för jag tänker till huvuddelen vara positiv. Jag är positiv till att regeringen har tagit dessa initiativ till insatser speciellt för långtidsarbetslösa. Av ungefär 400 000 arbetslösa är det alltid ungefär en fjärdedel av dessa som är långtidsarbetslösa med någon form av arbetshinder som gjort att de inte kommit ut på ordinarie arbetsmarknad. Det krävs extra insatser för dessa personer. Därför är jag oerhört glad för att regeringen har fortsatt den satsning på de arbetsintegrerande sociala företagen som alliansregeringen påbörjade. Jag var själv med på den träff där statsrådet tillsammans med statsrådet lanserade denna satsning. Problemet är inte att det tagits initiativ för dessa grupper. Problemet är att man avsätter 60 miljoner för att stötta start och utveckling genom exempelvis affärscheckar för arbetsintegrerande sociala företag. Genom detta drar man undan mattan på andra sätt vilket gör att grunden för dessa företag med själva affärsidén fullständigt dras undan. I arbetsintegrerande sociala företag finns något som heter ”en dubbel affärsidé”. Den dubbla affärsidén är dels att företaget måste ha en affärsidé som vilket annat företag som helst, där man har en tanke kring att producera produkter och tjänster, dels att kunna sälja tjänster inom arbetsträning, rehabilitering och annat. Jag delar statsrådets uppfattning att fas 3 inte alls har varit någon idealisk lösning för många människor. Men i det här fallet, när fas 3 har använts i ASF-sammanhang och det faktiskt har skapat stabilitet för dessa personer enligt den metod som arbetsintegrerande sociala företag jobbar med, att få människor att kunna arbeta till av sin förmåga, har fas 3 fungerat väldigt väl. När man nu har ordnat så att företagen ska kunna ta emot människor och få ersättning ställer man just dessa personer i princip på bar backe. Man har ingen annan som vill ta emot dem och arbetsintegrerande sociala företag kan ju inte fortsätta att ta emot personer när de inte får någon ersättning. Detta är en brist i hanteringen som inte alls är optimal. Dessutom är behovet av arbetsträning och praktik enormt. Där har de arbetsintegrerande sociala företagen en jättestor chans att kunna ta emot fler, men man får aldrig något stöd till verksamhetsledare eller handledare, vilket är garantin för att dessa små företag över huvud taget ska kunna ha en stabilitet i tillvaron. Jag vill gärna få ett svar från ministern om hur regeringen tänker åtgärda de här problemen för att nå sina syften. 24 (M): Tack, ministern, för svaret! En av de viktigaste förutsättningarna för delaktighet och inkludering i samhället är att ha ett arbete, sysselsättning och arbetskamrater. Den som saknat arbete av olika orsaker måste få individuellt utformad hjälp och stöd för att kunna komma tillbaka. Det skriver också arbetsmarknadsministern väldigt tydligt i sitt svar. Det är någonting som jag inte riktigt förstår i sista stycket: ”Det är en stor förändring att Arbetsförmedlingen nu kan erbjuda insatser som utgår från varje individs behov – – –”. Menar ministern att det inte är så som Arbetsförmedlingen har arbetat tidigare? I så fall är det väl bra att man gör en översyn av hur det faktiskt ser ut. I valrörelsen var tonläget högt från nuvarande arbetsmarknadsministern avseende löftet om att avskaffa fas 3. Den var i många delar inte alls särskilt bra. Det fanns de som trivdes väldigt bra hos sina fas 3-anordnare, men det fanns också de som inte fick det som de behövde ha; så är det ju. Om Socialdemokraterna vann valet skulle alla få ett riktigt arbete. Extratjänster skulle namnet vara på den nya åtgärden. Arbeten skulle ges inom välfärdssektorn, men det var framför allt inom äldreomsorgen som jag hörde att det handlade om. De liknar tidigare plusjobb och beredskapsjobb. Om ministern liksom jag anser att individuella lösningar, råd och stöd är viktigt för den som stått utanför arbetsmarknaden länge, varför är då just äldreomsorgen en lämplig sektor? Det är där det behövs fler kvalificerade händer. Men om man har stått väldigt långt från arbetsmarknaden och inte alls har arbetat inom äldreomsorgen tidigare blir det ju oerhört svårt för den som ska vara handledare men också för den enskilde att som första arbete efter en lång sjukskrivning eller långtidsarbetslöshet gå in i en väldigt arbetskrävande miljö som just äldreomsorgen. Orkar den ordinarie personalen att introducera den som har stora behov av stöd och hjälp när det är väldigt tufft där ute? Den ideella sektorn har generellt sett gjort ett mycket bra arbete inom fas 3 när det gäller sysselsättning och medmänsklighet. Jag tycker att har pratat väldigt bra kring sociala företag, som är ett bra exempel på arbetsintegrering när den är som bäst. Där får man dessutom precis den delaktighet och den samhörighet som många som har stått långt ifrån arbetsmarknaden behöver ha. har det högljudda vallöftet inte infriats mer än till väldigt liten del. Jag har nya siffror från Arbetsförmedlingen och från en rapport som vi låtit göra. Många människor berättar om den stressande ovisshet som avvecklingen av fas 3 innebär. Många var nöjda med sina anordnare, medan andra tyckte att det verkligen var riktigt illa. När man efter många års frånvaro från arbetsmarknaden äntligen hade kommit igång, fått rutiner och arbetskamrater, fick man gå hem och vänta. lämnade totalt 1 738 personer sysselsättningsfasen. Det kan jämföras med 3 858 som lämnade . Avvecklingen har alltså gått fortare än beräknat. Majoriteten av dem som lämnade fasen 2016 gick till insatsen program- och aktivitetsstöd. Det kan jämföras med då de flesta gick till att vara öppet arbetslösa, så där har det skett en förbättring. Totalt har närmare 20 000 lämnat sysselsättningsfasen till nu 2016. Det vi ser är att det är väldigt få extratjänster som har tillkommit av de utlovade 20 000. Vad anser ministern att detta beror på? 25 Arbetsmarknads- och etableringsminister (S): Jag vill gärna återgälda ett positivt svar till . Jag vet att hon har ett genuint engagemang och en stor kunskap i frågorna, inte minst när det gäller arbetsintegrerande sociala företag. Jag uppskattar verkligen starka engagemang i detta. Jag är också oroad. Jag träffar enskilda arbetsgivare i sociala företag som har fått uppgiften från lokala företrädare för Arbetsförmedlingen att man inte kan fortsätta att vara på företaget om man inte har en sysselsättningsplats inom fas 3. Men det kan man självklart. Det är därför vi har öppnat just för arbetsträning. Många arbetsintegrerande sociala företag har ju i praktiken jobbat med arbetsträning, fast det inte har hetat så, för man har ett stort socialt engagemang för de här människorna. Jag har också förstått att det har funnits en missuppfattning lokalt att alla som har funnits i fas 3 skulle in i en extratjänst. Alla kommer inte att vara lämpliga för det, och alla kommer inte att vilja det. Det här är en fråga som jag tar på stort allvar och som oroar mig. Jag har också tagit upp frågan med Arbetsförmedlingens generaldirektör för att säkerställa att informationen går ut ordentligt om att vi förstås ska fortsätta att arbeta med bra arbetsintegrering i sociala företag på det här sättet. Det är viktigt att se den förändring som sker av sammansättningen av långtidsarbetslösa. Av dem som befunnit sig i fas 3 är hälften utrikes födda. Det betyder att möjligheten att kombinera insatsen med till exempel studier i svenska är viktig för att man varaktigt ska stärka sin ställning, för även om man har deltagit i viss sfi-undervisning tidigare tappar man språket om man inte får använda det. Det är viktigt med kombinationen att vara på en arbetsplats och att kunna stärka språkkunskaperna. Till vill jag säga som svar på frågan att själva definitionen av fas 3 var i förordningen sådan att när en person kom dit fick Arbetsförmedlingen inte göra någon annan insats för den personen. Det blev stopp för alla andra insatser. Det enda man fick göra var att placera i en sysselsättningsplats. Det är det som jag nu har ändrat; jag har tagit bort det förbudet. Man har tillgång till hela verktygslådan för dessa personer. Själva definitionen av fas 3 var att man inte fick göra några andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder, och det har jag tagit bort. Man har tillgång till alla arbetsmarknadspolitiska åtgärder för dessa personer. Det betyder att man kan göra en individuell bedömning. Jag har också öppnat för nya vägar när det framför allt gäller utbildning, för vi ser att många personer som står långt ifrån arbetsmarknaden, har varit borta länge eller aldrig kommit in på den, som det också handlar om, behöver stärka sin kompetens, inte minst när det gäller yrkeskunskaper. Vi har skapat nya stora möjligheter till yrkesutbildning, till exempel inom folkhögskola upp till . Vi kommer senare också med förslag om ett så kallat studiestartsstöd som ger goda ekonomiska förutsättningar att delta i utbildning, inte minst för personer som har befunnit sig i fas 3. Men det kan också vara aktuellt med helt andra insatser. öppnar vi som sagt hela verktygslådan, och det är det viktiga. Det är fortfarande min bedömning att vi kommer att nå 20 000 extratjänster. Men det kommer att krävas en del förändringar. Regeringen återkommer med ytterligare förslag i budgetpropositionen. 26 (KD): Tack, , för ditt svar igen! Jag vill passa på att lyfta fram några saker som har bärighet på vad som händer efter fas 3. Många har åsikter om . Jag är positiv till grunduppdrag, men dessvärre får jag konstatera, efter att ha haft direktkontakt med generaldirektören och så vidare, att har fått ett förändrat uppdrag. Det gör att de som står allra längst ifrån ett ordinarie jobb har hamnat i fas 3 och inte kommer ut därifrån annat än till en arbetsträning. De skickas inte från Arbetsförmedlingen till , för de är ofta i för dåligt skick, fysiskt, psykiskt, socialt och så vidare, för att kunna hålla det tempo som kräver för de tjänster eller den produktion som bedrivs i . Det gör att man ibland tar chansen att skicka över de här personerna till ett arbetsintegrerande socialt företag. Och det vore fine om det vore så att ersättningen hade varit i paritet med den som får för sina personer som är i bättre skick, om jag får uttrycka mig på det viset, än just de personer som de här små företagen får. Återigen vill jag trycka på den stabilitet som krävs för att man ska kunna bedriva en verksamhet med god lönsamhet, i alla fall att verksamheten går runt. Det är ändå ett företag vi pratar om med näringsverksamhet som måste kunna gå runt. Det är det som är själva idén med det här. Då måste man ha människor som kan jobba åtminstone för att verksamheten ska upprätthållas och för att kunna leva upp till begreppen om av var och ens förmåga och så vidare. Här saknas fortfarande, vågar jag påstå, en kunskap hos Arbetsförmedlingen och . Trots att man har nationella samordnare i varje myndighet som ska jobba med frågan når det uppenbarligen inte ut till de respektive tjänstemännen på lokal nivå. Jag kräver inte att statsrådet här ska ha någon för att se till att alla vet och kan allting . Men jag vill ändå poängtera vikten av att det finns en kunskap över hela landet där människor får känna att de behandlas likvärdigt. Kontakten mellan de arbetsintegrerande sociala företagen är väldigt stor. De är måna om att få samma villkor för sina verksamheter och för de människor som de tar emot i företagen. Därför undrar jag: Hur skulle statsrådet kunna medverka till att det blir en större likvärdighet i villkoren för de arbetsintegrerande sociala företagen över landet, som vi är överens om är viktiga som insatser efter fas 3? 27 (M): Jag är förvånad över hur nöjd och säker ministern tycks vara trots att endast 773 extratjänster av utlovade 20 000 finns på plats. Vi befinner oss i en högkonjunktur. Den som har gymnasiekompetens och pratar svenska har inte svårt att få ett arbete. De som vi talar om i debatten är de som står längst från arbetsmarknaden av olika skäl. Majoriteten av dem som lämnat fas 3, eller sysselsättningsfasen, har hamnat i program- och aktivitetsstöd. De har aktiviteter på i genomsnitt . När man läser i sociala medier om dessa frågor ser man att det är det många som är upprörda över att de får lön på av en heltid när de får extratjänst. Det är lägre än vad de i sysselsättningsfasen har i aktivitetsstöd. De som har högst aktivitetsersättning får en sänkning.