prot · H40943 · 2016-12-09 00:00:00 — I ingressen står det: ”Att hyra bostadsrätt i andra hand kan vara dyrare än att ha ett förstahandskontrakt, visar vår granskning. Men ingen klagar hos hyresnämnden – eftersom det är lönlöst.” Jag har hållit på med bostadspolitik ett tag , och jag är oerhört förvånad över det regelverk vi har och som egentligen syftar till att den enskilde inte ska kunna ta till vara sina rättigheter. Du kan alltså inte i efterhand få tillbaka den överhyra du betalt. Du kan med kort varsel direkt bli av med ditt kontrakt – förmodligen i samband med att du till exempel går till hyresnämnden, även om man har kommit överens om någonting annat. Här har vi alltså ett regelverk där en person är helt rättslös. Det finns i verkligheten inget tak för hyrorna i bostadsrätt, kan man säga, för i praktiken kan du aldrig ta till vara din rätt. Ministern menar – ganska snällt, skulle jag vilja säga – att det är en kostnadsbaserad hyra. Det är det inte; det är en marknadsbaserad hyra. Har du till exempel fått en bostadsrätt av dina föräldrar som är cashad och klar och du därför betalar en kostnad på kanske kan du fortfarande begära i hyra och själv bo någon annanstans. Anledningen till att jag ställer frågan om regeringen har ändrat åsikt är att jag i ministerns svar ser att det fortfarande från regeringen finns en betoning på nyttjande. Det ”tycks råda” vissa otrygga förhållanden, säger ministern. Han är inte säker på det. Jag skulle säga att detta är en grav underdrift av vad som sker på andrahandsmarknaden . Jag vill också ifrågasätta hela idén om ett ökad nyttjande. Det är ju inte ett ökat nyttjande när vi ser att folk köper upp bostadsrätter och utnyttjar det faktum att människor är i stort behov av bostäder genom att ta ut enorma andrahandshyror, medan de själva bor i en annan satellitbostad. Detta har inte ökat nyttjandet av beståndet. Det är någonting annat. Det har däremot ökat bostadsspekulationen. I har vi jobbat ganska hårt med att inte underlätta den här typen av spekulation på det egna boendet. Det är precis det som är väldigt farligt för ekonomin. Vi säger ibland så här i : Nej, det kommer förmodligen inte att bli en bostadsbubbla som brister, för vi har inte den typen av spekulation som man har i andra länder. Sådant kan man höra . Men lagstiftningen underlättar precis den typen av spekulation. Många människor har hört av sig till mig efter att jag sa att jag skulle ställa den här interpellationen till ministern. Det här är nämligen ett problem som bara blir större och större. Jag talade med en person som sa att nu har de köpt en bostad, men personen kommer naturligtvis inte att bo i den själv, utan rummen i den här jättebostaden kommer att hyras ut för styck till olika individer. Det är alltså bara ett sätt att köpa upp bostäder och tjäna pengar på dem på ett starkt spekulationsartat sätt. Jag menar att ministern skulle behöva ta det här lite mer seriöst än vad jag upplever att man gör. 90 Statsrådet (MP): Jag menar att den bostadsbrist vi har i skapar en hel del problem av olika karaktär inom en rad olika områden. Olika andrahandshyror är ett av de problem som vi ser men också de kraftigt ökade priserna på villor och bostadsrätter är ett väldigt stort problem, eftersom det är väldigt många människor som inte kommer in på bostadsmarknaden. Det är en växande grupp som inte har råd att ta plats på bostadsmarknaden. Detta är kanske i grunden det allra största problemet på området, men det är också i förlängningen ett problem att fler och fler människor hamnar i en stor skuldsättning som de är osäkra på om de klarar av om vi får en ändrad ekonomisk situation i landet. Hushållen som grupp får kraftigt ökade problem om vi får en ändrad situation i form av försämrad konjunktur eller ökade räntor. Människor med mindre inkomster får trängas på en allt mindre del av bostadsmarknaden, vilket gör att priserna på till exempel andrahandskontrakt ökar. Också kriminella organisationer växer upp i takt med att det här problemet växer i olika delar av landet. Jag håller alltså verkligen med om att den stora bristen på bostäder är ett stort problem som vi måste försöka komma till rätta med, annars skapar vi situationer som riskerar att orsaka stora problem för hela landet. Vi riskerar också att få en växande kriminalitet i andra änden. Delar av det som jag uppfattar att Nooshi Dadgostar hänvisar till är egentligen en kriminell verksamhet som man borde agera tydligare emot. Det tror jag är riktigt: Vi behöver göra agera tydligare för att motverka en kriminalisering av den här sektorn och en växande trångboddhet som också för med sig problem. Jag är däremot inte beredd att vidta betydande åtgärder som minskar omfattningen av uthyrningen av en del av en bostad. Jag tycker att det är något som vi borde göra i större utsträckning än : hyra ut en del av vår bostad. Oavsett om det gäller en villa, bostadsrätt eller hyresrätt tycker jag att fler borde göra det, för även om det finns trångboddhet framför allt kring storstäderna är det också många som har gott om utrymme. Vi borde kunna åtgärda en del av problemen med att många har svårt att hitta en bostad genom att hyra ut en del av vår bostad. Här finns alltså en nödvändig del av lösningen för att alla ska kunna ha tak över huvudet. Det måste vi också inse. 91 NOOSHI DADGOSTAR (V): Det som jag beskriver är inte kriminellt. Det är problemet. Det är därför jag vädjar till regeringen att ändra det regelverk som den borgerliga regeringen införde, nämligen uthyrningen av privatbostad. Det har alltid varit möjligt att ha inneboende. Det rör inte riktigt frågan. Det kan man också tjäna pengar på. Problemet med lagstiftningen är att man aldrig kan få tillbaka överhyran i efterhand, vilket gör att det i praktiken inte finns något tak för hyressättningen. Det gör att bostadsbristen späs på. Enskilda rika individer köper upp ett stort antal bostäder. De har kvar sin bostad trots att den egentligen borde läggas ut på marknaden. I stället flyttar de någon annanstans och hyr ut bostaden till en enorm hyra. I den utredning som tidningen gjort framgår det att utbudet av andrahandslägenheter har ökat med ynka . Det är lite. Hyrorna för en tvårummare har däremot ökat . Man kan få betala hyran i och dubbelt så högt i . i artikeln bor inte i en storstad utan i . Hon betalar en hutlös hyra. Hon säger: ”De tjänar och ändå får man bara hyra i korta tider och kan kastas ut när som helst.” Det är precis vad regelverket innebär. ”Jag tycker att det är för jävligt”, säger . Detta är utbrett i hela . Det spär på det som ministern beskriver, nämligen bristen. Det är inte så att det finns tomma lägenheter som plötsligt fylls med personer. har det skapats en farlig spekulation kring bostäderna. Det kan innebära att bostadsbubblan brister. Det innebär att det blir enorma klyftor. Personer med mycket pengar köper upp bostadsrätterna och exploaterar, suger ut, de som står långt ifrån bostadsmarknaden med hyror som är bortanför rimlighetens gräns. Det är en klyfta som växer och växer. Bostaden är en social rättighet. Det är inskrivet i grundlagen. Här blir det ett slags pyramidspel där vissa tjänar extremt mycket på att utnyttja bostadsbristen. beskriver själv vilket enormt problem bostadsbristen är. Jag menar att lagstiftningen måste skydda den enskilde. Det måste finnas ett starkt konsumentskydd just i tider där bostadsbristen är så stor, så att inte effekterna uppstår. Det är inte fler personer som har fått bostad. Däremot betalar de mycket högre hyra. Jag vill lyfta upp en sista sak. Det finns de företag som är bra. De vill bygga bostäder till rimliga kostnader, till exempel bostadsrätter. Det finns den typen av företag. Det är superbra att bostadsrätterna inte är alldeles för dyra. Men funkar inte det. Det kommer spekulanter och köper upp bostadsrätterna och hyr ut dem till en hög marknadshyra. De goda företagen som vill bygga bra fungerar inte som prispress på marknaden. 92 Statsrådet (MP): Ett av problemen på området är att den officiella statistiken på området är svag. gör, som jag refererade till, en del undersökningar på området. Sedan finns andra aktörer, någon enskild tidning, som gör små egna undersökningar. Jag tycker att man ska vara lite försiktig med att dra alltför stora slutsatser; att funkar det inte därför att det är så här på grund av att man har hört att någon säger att det är så någonstans. Det är en sida av det hela. Jag håller med om att det finns ett problem, men man ska inte utifrån det säga att det är så det ser ut . Det kan vara en sida av saken. Sedan kan det se ut också på andra sätt. Men vi ska inte underskatta problemen. För att försöka åtgärda en del av problemen diskuterar vi vad regeringen kan göra med den växande kriminaliteten. Jag tycker fortfarande att kriminalitet är en del av det problem interpellanten tar upp. Det är fråga om kriminalitet om det finns ett organiserat uthyrande i form av andrahandskontrakt. Det är möjligt att det går att rikta tydligare åtgärder framöver och se om det finns brister i regelverket. Det finns också en pågående utredning som ska vara färdig . Den ska handla om att stärka ställningen för hyresgäster. Där kommer en del av frågorna att tas upp. Det handlar om reglerna för hyresgästers inflytande om och det ska ske ändringar i lagen om uthyrning av egen bostad. Utredningen ska också titta på problem med kriminella grupperingars användning av hyreslägenheter. Det finns en rad saker som kan vara viktiga i sammanhanget där utredningen ska lägga fram förslag . 93 NOOSHI DADGOSTAR (V): Det är talande att ministern tycker att det är fråga om kriminalitet. Det är precis vad det inte är. Det är därför jag tar upp frågan. Lagstiftningen är felaktig. Det här är i princip en legal verksamhet som vi understöder – som är politiken. Man kan tycka att det är legaliserad maffiaverksamhet. Men problemet är att det finns en lagstiftning som inte innehåller straff. Det är som om vi skulle säga att vi förbjuder mord i landet, men det finns inga påföljdssystem. Vi bara hoppas att det ska vara så. Det är regelverket . I artikeln framgår att hyresnämnden i har tagit emot en mängd ansökningar om återbetalning av andrahandshyra. konstaterar att nästan alla vinner. De som går till hyresnämnden och kräver tillbaka en överhyra vinner i nästan alla fall. Men hyresrådet säger att av folk som har hyrt en privatbostad, bostadsrätt eller villa där marknadshyra råder, har noll personer gått till få tillbaka en överhyra. Tror bostadsministern på allvar att problemet inte finns för bostadsrätt? Så kan det inte vara. Det är orimligt att det finns två olika system för att hyra ut – ett rimligt system på hyresrättssidan där det finns en påföljd och där brott kan beivras, vid överhyra, men ett system på privatbostadssidan där det inte kan ske. Där har verksamheten legaliserats, som ministern själv menar är maffiametoder eller kriminell verksamhet. Jag vädjar till regeringen att titta på problemet. Det är stort. Det är fråga om spekulation. De goda företag som finns på marknaden som vill bygga till rimliga priser kan inte göra så eftersom spekulationen har tagit över. 94 Statsrådet (MP): Detta är ett av skälen till att regeringen tillsatte utredningen som arbetar med. Den ska läggas fram . Det finns problem med andrahandsuthyrningen. Det är också viktigt att vi inte reagerar så att ännu fler blir utan bostad. Det är helt sant, och det verkar stämma, att andrahandshyrorna ökar kraftigt. Men det finns lite evidens som säger att det beror på den nya lagen. Hyrorna ökade kraftigt redan innan den nya lagen trädde i kraft. Det beror sannolikt i huvudsak på att det råder en kraftig bostadsbrist. Hur ska vi komma till rätta med problemet? Det problemet kommer att vara svårt att lösa i det kortsiktiga perspektivet. Men om vi ökar bostadsbyggandet rejält kommer det att bidra till en förändring av marknaden. Vi måste hitta tydligare bättre strukturer som stärker och tydliggör både hyresgästernas och fastighetsägarnas ställning. Det kan bidra till att vi i i större utsträckning kan hyra ut delar av lägenheten på bra och sjysta villkor som är transparenta för alla, och det blir tydligt om regelverket överträds. Där finns ett arbete att göra. Regelverket måste bli bättre. Jag kan stödja interpellantens inställning att det finns brister i systemet som behöver åtgärdas. Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2016/17:137 om textilinsamling av företag 95 Miljöminister (MP): har frågat mig vilka åtgärder regeringen kommer att vidta för att förtydliga regelverket så att frivillig insamling kan fortsätta. Jag anser att det finns stor potential att förbättra hanteringen av textilavfall. slängs stora mängder textilier i soporna och går till förbränning. Det är inte ett effektivt sätt att hantera en värdefull resurs. Frågan om hanteringen av textilier är viktig, och det finns ett behov av att förbättra insamlingen av textilier. Jag välkomnar det engagemang som finns hos företagen när det gäller att öka återanvändningen. Det är angeläget att ta till vara detta engagemang och de system som har byggts upp på frivillig väg. är det viktigt att klargöra hur systemet för avfallshantering i stort ska se ut framöver. Det finns många aspekter att ta hänsyn till i insamlingen, och det är viktigt att vi hittar en långsiktigt hållbar lösning. pågår ett analysarbete inom inför ett ställningstagande till hur den fortsatta processen ska se ut. har också frågat mig vilka åtgärder jag kommer att vidta för att förbättra insamling och återvinning av textil för mindre miljöpåverkan, fler företag och fler jobb. Det finns flera exempel på initiativ på olika nivåer. Regeringen har exempelvis tillsatt en särskild utredare som ska analysera och föreslå styrmedel för att generellt främja återanvändning av produkter och därmed förebygga uppkomsten av avfall. Det övergripande målet är att nå en mer resurseffektiv och cirkulär samhällsekonomi. Styrmedel ska ge incitament till både producenter och konsumenter i syfte att främja exempelvis handel med begagnade produkter samt reparationer och uppgradering av produkter. Detta uppdrag ska redovisas . Det pågår också omfattande forsknings- och innovationssatsningar, exempelvis genom stöd från . 96 (C): Tack, ministern, för svaret! För den som inte är helt insatt i den här problematiken tänkte jag ge en bakgrund till varför vi står här . har svenskarnas konsumtion nästan fördubblats. Vi konsumerar betydligt mer kläder än vi gjorde . går det åt väldigt mycket resurser – det går åt mark, vatten och kemikalier. Om det här inte används på ett bra sätt är det ett stort resursslöseri. I köper vi ungefär textilier per person och år, och av dem slänger vi rakt i soptunnan. Av dessa 8 kilon är hela och rena och skulle kunna återanvändas som bra kläder. Inom avfallshierarkin finns det ett antal steg som klädesplagg ska gå igenom, eller som bör beaktas när det gäller klädesplagg. Steg ett är att förebygga. Det innebär att vi ska låna eller hyra kläder i stället för att köpa nytt. Det andra steget är att återanvända, vilket innebär att vi går till en secondhandaffär och handlar ett klädesplagg som är nytt för oss men inte nyproducerat. Det tredje steget är materialåtervinning. Det innebär att man kan återanvända textilier som inte går att använda som klädesplagg. De kanske är smutsiga eller söndriga, men man kan använda dem till isolering eller stoppning i möbler. Man kan också riva sönder fibrerna och återanvända dem i nya kläder. Det är här vi har ett problem. Vi har inget fungerande system för att återvinna insamlad textil. Därför är det en väldigt liten del av den textil som används i som faktiskt återanvänds och kommer in i systemet igen. Det fjärde steget är att energiåtervinna, det vill säga bränna. Det är där som det mesta av textilierna hamnar . Det sista steget är att deponera. Som sagt finns det inget fungerande system för steg tre, för materialåtervinning. Det innebär att textilier per person och år bara försvinner, bränns upp och är en totalt förlorad resurs. Med tanke på att vi måste ställa om vårt samhälle från ett linjärt samhälle där vi konsumerar och sedan kastar till ett kretsloppssamhälle där vi cirkulerar material är detta såklart ett jättestort problem. Det här har också många företag uppmärksammat, och för att ta sitt ansvar i en cirkulär ekonomi är det många företag som har startat egna insamlingar. Kunden kan ta med sig en påse textilier till , H&M eller något annat företag när man ändå är på stan och lämna in gamla kläder, gardiner, dukar etcetera. En del kläder är hela och rena och kan lämnas till en secondhandaffär för att återanvändas. Andra textilier är smutsiga eller söndriga, och det är där problemet uppstår. Det har alltså visat sig att dessa företags insamling av textilier som lämpar sig för materialåtervinning eller energiåtervinning i praktiken är olaglig. Eftersom detta avfall egentligen tillhör kommunen bryter företagens frivilliga producentansvar mot rådande regelverk. Det är i princip olagligt. Det är såklart absurt att det finns ett regelverk som stoppar företag som verkligen vill göra något gott för miljön och ta ansvar för det man släpper ut på marknaden och som stoppar utvecklingen av ett fungerade kretslopp för textilier. Ministern säger i sitt svar: ”pågår ett analysarbete inom inför ett ställningstagande till hur den fortsatta processen ska se ut.” Jag tror faktiskt inte att man kan bli mycket luddigare än så i ett svar. Det pågår alltså en process för att ta ställning till hur en fortsatt process ska se ut. Anser ministern att det är rimligt med den ordning som finns – att frivillig insamling av vissa textilier för återvinning faktiskt är olaglig? Vad tänker regeringen de facto göra för att förändra detta? 97 Miljöminister (MP): Jag kanske ska bli tydligare. Nej, jag tycker inte att det är rimligt som det är . När man tittar på hur miljöarbetet och arbetet för ett resurseffektivare samhälle pågår och dras framåt ser man en spännande dynamik. är det vi lagstiftare som sätter ned foten och driver fram innovation och nyheter i ett arbete. är det näringslivet och konsumenterna i samverkan som går före. Då får vi komma efter och rätta till regelverken. Det här är ett fall av det . Vi behöver rätta till regelverket här, eller skapa ett regelverk för det som händer. Problemet är att det inte är reglerat. Man har bara börjat göra så som näringslivet gör när man är duktig på sitt innovationsarbete. Vi behöver skapa ett regelverk som möjliggör detta, styra upp och sätta det i ett relevant sammanhang – inklusive de eventuella risker som finns – så att det blir ordning och reda. Det här arbetet sker på flera nivåer. Det är där det börjar bli lite vagt. Det finns ett arbete på europeisk nivå som är viktigt och där vi från regeringens sida är mycket aktiva. Det pågår EU-förhandlingar om avfallslagstiftningen. Där verkar vi för att på EU-nivå komma överens om ökad återanvändning och återvinning av textilier, exempelvis genom krav på utsortering. Vi har också ett samarbete på nordisk nivå för mer hållbar hantering av textilier. Vid det nordiska ministermötet enades vi nordiska miljöministrar om att gå vidare med ett gemensamt inspel till Europeiska kommissionen rörande det sjunde miljöhandlingsprogrammet. Vi skickade ett brev om detta, där jag med stöd från mina nordiska kollegor uppmanar att ta upp textilierna i arbetet med miljöhandlingsprogrammet på europeisk nivå. Det finns också ett analysarbete på svensk nivå som är baserat på det uppdrag som vi har gett till . Det är därifrån vi fått uppgiften att det som sker med textilierna är oreglerat,. Det har inkommit till . Utgångspunkten är att säkerställa möjliga miljö- och hälsovinster för samhället i stort på ett så resurseffektivt sätt som möjligt. Det här behöver sättas i ett riktigt stort sammanhang: frågan om hur vi hanterar avfall och ökar återvinningen i i stort. Jag har tidigare lovat här i kammaren att verka för en bred politisk överenskommelse, och det löftet avser jag att hålla. Jag tror och hoppas att ledamoten kan vara överens med mig om att vi ska ha god ordning i det, att jag inte ska göra det via en interpellationsdebatt. Jag hoppas att vi kan föra samtal med branschen men också över blockgränserna för att hitta en bred och gemensam lösning där textilier ingår. 98 (C): Tack så mycket, ministern! Det är såklart välkommet att det tas initiativ för att vi ska ha breda samtal; detta är ju inte någon nyuppkommen fråga. Från har vi sett att producentansvar är en lösning för att faktiskt kunna komma framåt. Det är ju egentligen en form av frivilligt producentansvar som företagen just nu ägnar sig åt: Man tar ansvar för att man sätter ut produkter på marknaden och samlar också in dem. I förlängningen kan man hitta innovativa system för materialåtervinning. När vi satt i alliansregeringen tillsatte vi denna utredning och gav i uppgift att dels utreda förutsättningarna för ökad insamling, dels titta specifikt på hur ett producentansvar för textilier skulle kunna se ut. Detta har redovisats; tyvärr blev det försenat, men bättre sent än aldrig! Många upplever dock att det står och stampar. Att den insamling som just nu pågår är olaglig var känt redan innan rapporten skrevs, så det har funnits ett behov av att göra något. Det var också anledningen till att vi tillsatte utredningen. Vi tror att det finns stor potential att förbättra hanteringen av textilier genom att införa ett producentansvar även på det området. Det skulle förbättra insamlingen och återvinningen och därmed minska miljöpåverkan. Får man det fulla ansvaret för insamlingen och återvinningen tror jag att det skapas incitament och förutsättningar för nya tjänster och lösningar för bättre service, teknikutveckling och innovation. Det är också något som kan skapa jobb. Vi ser också att det just nu i Modesverige uppstår jättemånga olika intressanta lösningar. När jag har varit ute och träffat textilföretag har jag förstått att man verkligen upplever detta som ett hinder: att man inte får ha ansvaret för de produkter man släpper ut. Därför är det verkligen viktigt att hitta en lösning. Jag är väldigt glad över att ministern gav ett lite mer uttömmande svar när det gäller vad man gör utöver regelverket. I ministerns ursprungliga svar hänvisar hon till den utredning om cirkulär ekonomi som just nu pågår och som ska bli jättespännande att läsa när den presenteras . Där står inte uttryckligen något om textilier, så vi kanske inte får läsa så mycket om det. Men det var bra att höra att det pågår annat, och det skulle vara önskvärt att man sedan i nästa steg tittade vidare specifikt på cirkulär ekonomi för textilier. Utredningen ska bland annat kartlägga vilka hinder som finns i lagstiftning och andra regelverk, men när det gäller textilier är det ganska tydligt vilka hindren är. har identifierat ett, nämligen att vi inte har ett fungerande system för insamling av textilier. För är det därför väldigt tydligt att ett producentansvar som grund, som man sedan bygger vidare på, skulle vara en lösning. Vi ser också att regeringen inte har skickat ut på remiss. Jag skulle vilja fråga om det finns någon plan på att den ska skickas ut eller någon anledning till att så inte har skett. 99 Miljöminister (MP): Precis som ledamoten redogör för fick i uppdrag att utveckla förslag om hantering av textilier. Jag hoppas att ledamoten håller med mig om att det var naturligt att vi från regeringens sida inväntade svar från . Det har vi nu fått, och vi analyserar det. Där identifieras ett hinder men också ett antal åtgärder som kan och kommer att vidta för egen del, utan att vänta på svar från oss. Man har bland annat för avsikt att tillsammans med Kemikalieinspektionen hålla branschdialoger med textilbranschen. De planeras starta och pågå . Man föreslår också andra uppdrag till andra myndigheter, och det tittar vi också på.