prot · H309106 · 2016-05-17 00:00:00 — Jag har en konkret fråga om den infrastrukturplan som regeringen kommer att lägga fram och ifall det inte bara kommer att vara en plan för vilka olika objekt som man ska satsa pengar på och så vidare utan ifall det också kommer att vara en plan med konkreta klimatmål, där man skriver in exempelvis att vägtrafikens utsläpp ska minska med någonstans i häradet 80–som har föreslagits exempelvis i rapporten om en fossilfri fordonsflotta och även från . Jag vill ta upp en sista fråga. Vi debatterar här de territoriella utsläppen, alltså de utsläpp som sker på svensk mark. Men vi i orsakar utsläpp även i andra länder. Jag tänker särskilt på stora utsläpp från brunkol och från fossilgas. Det är utsläpp som faktiskt är större än samlade utsläpp. Detta kommer vi att ha en debatt om i kammaren , vilket jag ser fram emot. Men det oroar mig att regeringen har en plan för att man bara ska sälja dessa verksamheter, alltså när det gäller det tyska brunkolet, när vi vet att regeringen skulle kunna välja att ge uppdraget att inte sälja brunkolet i utan i stället ge ett uppdrag till om att successivt avveckla detta. Detta vore kanske det största klimatmässiga beslut som och den här regeringen skulle kunna fatta ifall man gav ett uppdrag att inte sälja utan i stället successivt avveckla brunkolet i . Detta skulle jag också gärna vilja ha ett svar på, även om det inte rör utsläpp direkt här i . Men som har sagt är det detta utsläpp som vi är ansvariga för i . 31 Klimat- och miljöminister (MP): Att vill ha en skatt på kött har vi debatterat i den här kammaren . Jag har varit tydlig med att jag inte tror att det går att formulera ett enbart ekonomiskt styrmedel som styr på rätt sätt när det gäller den miljöpåverkan som vår konsumtion av livsmedel har och att vi bör pröva fler verktyg i den verktygslådan. Det som jag just nu ser får en verkan är faktiskt regeringens mycket konkreta stöd till kommuner, landsting och regioner att upphandla, inte minst livsmedel, på ett mycket miljösmartare sätt. Ett sådant aktivt stöd till upphandling – det är skattepengar som man handlar med – finns redan där. Det behövs alltså inte mer kronor och ören från staten, men det handlar om stöd och regler som fungerar för att man på ett bra sätt ska kunna upphandla livsmedel utifrån miljö- och klimatnytta. Jag ser att fler och fler kommuner gör det. Siffrorna går upp när det gäller att ha hållbara livsmedel och att ha mer frukt och grönt, både ur hälsosynpunkt och ur miljösynpunkt. Och den totala köttkonsumtionen har planat ut. Den har ökat om vi ser , men den har planat ut . Jag ser det som mycket positivt. Detta är klimatutsläpp och miljöpåverkan som har i ett globalt perspektiv. Det tycker jag är mycket viktigt. Jag uppskattar att Miljömålsberedningen, där sitter med, har debatterat och diskuterat dessa frågor och hur man bättre skulle kunna formulera styrande mål. Vi har ett mål i om att de åtgärder som vi vidtar inte ska ha en negativ miljöpåverkan utomlands. Redan till detta mål har vi en väg att ta. Regeringen jobbar aktivt med att uppfylla det, bland annat genom att skapa en strategi för hållbar konsumtion. Jag tycker att det är en mycket viktig väg framåt, och jag välkomnar om vill vara med och bidra i den riktningen. Jag kommer då till det som vill kalla det största klimatbeslutet. Det finns många stora klimatbeslut som man skulle kunna fatta om man var envåldshärskare. Jag har tänkt att det finns många beslut som man skulle vilja fatta. Jag besökte och den kinesiske vice premiärministern . Det var mycket som man skulle vilja övertala dessa personer till eftersom de står för enorma koldioxidutsläpp, vilket skulle kunna ändras. Men man måste också inse vilka verktyg och vilka begränsningar som man har när man jobbar. En sådan begränsning är just det som handlar om huruvida vi ska ge direktiv till ett svenskt energibolag att göra någonting helt annat än att vara just ett energibolag. Det kan man tycka. har förordat en sådan lösning för med ett långsiktigt ansvar för ägandet. Men utifrån regeringens synpunkt har det viktiga varit att för det första stoppa expansionen av kolverksamhet i och för det andra att få att hålla sig till en hållbar arena och faktiskt bli en viktig aktör för att bygga det moderna och effektiva energisystemet. I detta sammanhang har valt vägen att förorda en försäljning. Det är just den affären som regeringen just nu tittar på och granskar ur flera olika perspektiv. Vi får se var regeringen landar i den delen. Men att kalla det för det största klimatpolitiska beslutet tycker jag är att förminska en så pass viktig fråga. Det finns nämligen två parametrar som bestämmer hur mycket kol som kommer att brytas i . Den ena är hur lönsam kolverksamheten är. Den andra är de lokala reglerna. Det är trots allt bara de lokala myndigheterna och de nationella parlamenten som kan sätta dessa gränser. är ett av de länder som jobbar absolut mest kraftfullt för att minska lönsamheten i kolverksamheten genom att öka utsläppshandeln och priset för utsläppsrätter i . Det har vi aldrig stuckit under stol med. 32 (V): Jag tackar för detta svar. Det är några saker som jag fortfarande inte har fått svar på. Jag börjar med köttkonsumtionen. Vi i förespråkar inte en köttskatt, även om jag personligen inte skulle ha någonting emot en sådan. Så är den saken sagd. Däremot vill vi ha en minskad köttkonsumtion. Jag ställde en fråga om den kommande infrastrukturplaneringen och om det också kommer att finnas klimatmålsättningar med i den. Det vore ganska enkelt att bara svara ja eller nej på den frågan. När det gäller de miljöskadliga subventionerna undrar jag om kan ge några konkreta exempel på miljöskadliga subventioner som regeringen vill avskaffa, eftersom hon avfärdar hela det skatterelaterade området. Jag tycker att vi har fått ganska tydliga besked från en stor andel forskare och även från och en hel del medlemmar i eget parti om att det är regeringen som äger frågan om brunkol. Precis på samma sätt som och Socialdemokraterna kunde fatta beslut om att inte ska få öppna några nya kolgruvor i skulle man kunna säga att den här affären inte ska bli av utan att man i stället successivt ska avveckla denna verksamhet. Jag förstår att det är ett stort beslut att ta. Men jag tycker att det är lite märkligt att man bara duckar för den frågan. Jag tror att detta blir min sista debatt med som klimat- och miljöminister. Jag vill säga att jag tycker att du och jag har haft många bra debatter. När du meddelade din avgång skrev jag på Twitter att jag beklagar det. Du är den bästa miljöminister som jag har varit med om i den här kammaren och faktiskt den bästa miljöministern under många regeringar . 33 Klimat- och miljöminister (MP): Jag ska börja med att ge två korta svar. När det gäller miljöskadliga subventioner – för att förtydliga exemplet – var inte heller såvitt jag vet emot när vi senast i den här kammaren höjde miljöskatten med en energiskatt på bränslen. Då gjorde vi undantag för jordbruks- och skogssektorn. Med en slavisk syn på vad som är miljöskadliga subventioner hade detta inte varit möjligt. Resultatet hade troligen blivit att vi inte hade kunnat höja miljöskatterna alls, vilket jag tycker hade varit ett sämre resultat. Det förklarar den saken. När det gäller kolet och ägardirektiven är det tydligt att om vi ska ge ett nytt uppdrag till om att de aktivt ska snabbavveckla sina gruvor är det en ny uppgift för bolaget som kommer att intressera näringsutskottet och . Det kan man ha olika parlamentarisk syn på. Till slut vill jag för min del tacka inte minst för alla goda och spänstiga debatter som vi har haft , både i kammaren och i utskott. Jag är säker på att vi kommer att träffas i olika sammanhang och kanske fortsätta en del debatter men också jobba för de stora och viktiga frågor som och världen står inför när det gäller miljö- och klimatutmaningar. Stort tack för dessa debatter . Överläggningen var härmed avslutad. § 6 Svar på interpellation 2015/16:562 om erkännande av seyfo – folkmordet på armenierna 34 Utrikesminister (S): har frågat mig om jag avser att lämna besked i frågan om erkännande av seyfo innan valet till sker och på vilket sätt jag och regeringen lyft fram frågan om erkännande av seyfo i samtal med företrädare för den turkiska staten. Låt mig inledningsvis kommentera regeringens arbete med kandidaturen till . engagemang för en bättre och mer rättvis värld, där de mänskliga rättigheterna och folkrätten respekteras och jämställdhet råder, är en avgörande anledning till att vi vill ha en plats i säkerhetsrådet. Den politik regeringen för visar också att vi står fast vid våra principer. Vi söker nu en aktiv dialog med FN:s medlemsstater om dessa värden i det globala samarbetet. Detta är en viktig behållning av kandidaturarbetet. Att ha samtalsytor är dock inte detsamma som att vara okritisk, och vi tummar inte på våra utrikespolitiska principer för att vinna röster. Som interpellanten noterat i tidigare skriftliga frågor till mig, och i mina svar, har mottagit den undersökning om historiska massövergrepp som professor utfört. Undersökningen visar tydligt på de olika frågornas komplexitet. Det är uppenbart för mig att dessa måste diskuteras och analyseras noga. Detta tidskrävande arbete, som inte endast gäller seyfo, fortgår i flera delar av departementet. Vi har berört professor utredning i samtal med företrädare för den turkiska regeringen. 35 (L): Jag tackar utrikesministern för svaret. För mig är det uppenbart att kampanj till och den pågående flyktingkris och världen befinner sig i har gjort till en svagare röst för fred och rättvisa i världen. I mina ögon står inte regeringen fast vid sina principer. För mig blir detta tydligt när det, trots att inför valet lovade att erkänna folkmordet seyfo ifall han blev statsminister och trots att utrikesministern här i kammaren lovade mig att komma med ett svar angående folkmordsfrågan, ännu ekar tomt. Det blir också tydligt för mig när den turkiska ambassaden tillåts utmana den svenska pressfriheten genom att försöka stoppa TV4:s visning av en dokumentärfilm om folkmordet och regeringen inte ens kallar till sig ambassadör. Det minsta man kunde göra är att kalla till sig ambassadören och ge denne en tillsägelse för agerandet, som är totalt oacceptabelt. För mig indikerar det starkt att just nu dikterar den svenska utrikespolitiken, medan förtrycket i fortsätter att kosta människor livet och friheten. För mig är detta verkligen uppenbart, och jag tycker att det är av yttersta vikt att den erkänner folkmordet. Låter man ett land komma undan med det kanske grövsta människorättsbrott som finns, det vill säga folkmord, vilket man har gjort med kommer landet att fortsätta begå liknande brott. Låt mig ge några exempel. Förtrycket mot kurderna har intensifierats . De kurdiska delarna av har förvandlats till en krigszon, och bara har 342 civila dött. Detta har påverkat över 1 ½ miljon individer i den kurdiska delen av , och deras redan svåra ekonomiska, sociala och sanitära förhållanden har förvärrats. Ett annat exempel är att under Erdoğans styre har utvecklats till världens största journalistfängelse. Ett stort antal journalister sitter inspärrade i landet. Mängder har fått sparken, och resten har tystats av rädsla. Man har tagit över tidningar och gjort dem till propagandamaskiner. Det är också tydligt att utnyttjar den syriska flyktingkrisen för att tysta EU:s och kritik. Enligt en rapport från Amnesty som jag tog del av har deporterat flyktingar tillbaka till ett krigsdrabbat nästan , vilket är i fullkomlig strid med internationell rätt. För mig, fru talman, verkar det alltså som att utrikesministern leder i en riktning där man tummar på sina utrikespolitiska principer. Man låter andra länder diktera hur man ska agera i frågor som rör grundläggande mänskliga rättigheter – allt för att få sitta med i ett säkerhetsråd. Som jag ser det har röst faktiskt blivit svagare och inte starkare genom kampanjen. När det gäller seyfo har man valt att byråkratisera frågan och därmed tystat sig själva – jag brukar kalla det en chilling effect – i kampen för att få lite mer makt i FN. Jag tycker att det är bra att man kandiderar till , men man ska inte tumma på sina principer. Jag tror att detta har lett till att man har tummat på den så kallade feministiska utrikespolitik man vill bedriva, och jag tycker att det är väldigt synd. Mot bakgrund av detta vill jag ställa några frågor till utrikesministern. Kommer ett beslut om seyfo att tas innan valet till säkerhetsrådet sker, det vill säga före ? Kommer att visa att man inte låter sig styras av förtryckarstater för att komma in i ? Varför kallade man i så fall inte till sig ambassadör efter att ambassaden försökte stoppa visningen av dokumentärfilmen på ? 36 Utrikesminister (S): Först och främst vill jag säga att en rad olika argument blandas på ett nästan förvirrande sätt här. Säkerhetsrådskampanjen sätter oss i kontakt med de övriga 192 länderna i FN för en dialog. I mycket hög grad handlar dialogen om mänskliga rättigheter och om allt det som är vår politik. Vi får tillfälle att förklara vår politiska hållning, så det är självklart en väldigt viktig plattform för oss. gällde ju interpellationen frågan om historiska massövergrepp, folkmord och så vidare. UD uppdrog alltså åt professor att på både en principiell och en allmän nivå belysa relevanta rättsliga, historiska och andra aspekter på såväl förhållningssätt som benämningar i anslutning till historiska massövergrepp. har vi mottagit den undersökningen, som ska hjälpa oss att förstå och hantera olika händelser i det förflutna. Kanske får jag också påminna om att dåvarande alliansregeringen lämnade frågan om ett erkännande utan åtgärd. På en riksdagsfråga svarade min företrädare så här: ”Som jag tidigare framfört är oberoende forskare bäst skickade att utreda historiska händelser och hur dessa bör rubriceras. En öppen process som präglas av objektivitet och grundlighet, och kan accepteras av alla parter, bör därför eftersträvas. På så vis kan en politisering av händelserna undvikas, vilket gagnar försoningsprocesser.” Det har varit en viktig utgångspunkt. granskar vi förstås utredningen och tittar också på vilka konsekvenserna blir av den. Vi låter departementets alla olika enheter titta på detta. Det är viktigt, för det är viktigt att ta kontakter och se vad som händer i övriga världen. Vi har förstås haft kontakt med och även om timade händelser. Det är självklart att vi fortsätter vara kritiska. Det är bara att granska våra uttalanden och hur vi agerar både i FN och – framför allt – i EU, som ju är vår plattform. Där har vi genomgående varit rösten för ett försvar av mänskliga rättigheter. Det är lätt att kontrollera och lätt att följa upp. 37 (L): Jag tror att det är ganska lätt att analysera situationen och kampanj till genom att helt enkelt säga att till och med den socialdemokratiska tidningen är grovt kritisk. Den har haft flera kritiska ledare om frågan. Det är inte så att det finns olika åsikter i frågan, utan absolut alla kan enas om att det är bra om kandiderar till . Men det är inte bra om man tummar på sina principer, och det är exakt det regeringen gör . Man gömmer undan känsliga frågor, och man väljer att inte uttala sig när försöker stoppa svensk yttrandefrihet. Man tummar på de principer man vill kandidera med och komma in i säkerhetsrådet på. Ska man bedriva feministisk utrikespolitik borde man ju bedriva den också i sin kampanj och inte gömma undan känsliga frågor, vilket man har gjort . Vad gäller frågan om ett erkännande av seyfo är jag väldigt glad att den socialdemokratiska riksdagsgruppen, tillsammans med och liknande, 2010 valde att erkänna folkmordet. Jag tycker att hade fel. Det är min personliga åsikt. Jag var väldigt glad och trodde verkligen att frågan var avgjord när Socialdemokraterna lovade detta – när stod framför 2 000 människor under valkampanjen och lovade att han skulle erkänna seyfo. Man väljer dock att göra en utredning. Jag har läst utredning – jag har läst slutresultatet – där han helt enkelt säger att det beror på. Det beror på om man ska erkänna historiska händelser eller inte. Att säga att det beror på är ju väldigt lägligt, för som situationen ser ut är frågan redan politiserad. Den turkiska staten förbjuder i lag att man säger att folkmordet har skett. Överlevarnas barn tillåts inte att återvända till sina hemområden. Man kan inte få tillbaka exproprierad mark. Journalister som anser att folkmordet har skett och skriver om det sätts i fängelse. Det är helt uppenbart att har gjort till sin nationella identitet att förneka denna händelse – det grövsta brott landet begått i sin historia. , som ska vara den absolut starkaste rösten för en feministisk utrikespolitik och fred och rättvisa i världen, väljer att vara tyst, att inte ta bråket med och inte erkänna folkmordet. Då står man inte för sina principer. Jag tycker inte att ska gå runt och erkänna alla typer av brott mot mänskligheten som har begåtts om det inte är så att det land som har begått brottet inte tar sitt ansvar, inte erkänner det man har gjort och inte är berett att försonas med andra stater, i det här fallet . Det finns varken förutsättningar eller utrymme för fred, rättvisa och försoning så länge gör det till brottsligt enligt sin egen lag att säga att detta har skett. Om man tolkar utredning i relation till seyfo – till folkmordet – är det helt uppenbart att den måste erkänna detta. hade ett väldigt bra tillfälle att ta tag i frågan i samband med hundraårsminnet , när flera andra stater gjorde det. har man hamnat i en prekär situation: Man vill komma in i , man vill inte bråka med och det finns en flyktingkris. Det är i svåra situationer som ens grundläggande principer och värderingar prövas. Jag vill uppmärksamma utrikesministern på att det är nu den har chansen att stå upp för sina grundläggande värderingar och erkänna folkmordet, helst före . Annars är det uppenbart för mig att man tummar på just de grundläggande principer som är skälet till att man vill in i . 38 Utrikesminister (S): , jag beundrar ditt engagemang och tycker att det är viktigt att vi får tala om det här. Så sent som i går deltog jag i ett seminarium i som just handlade om yttrandefriheten och roll. Jag kunde inte ha varit tydligare än så. Jag har absolut inte dolt vad vi anser om de här frågorna. Vi är tvärtom mycket aktiva. Vi är det också genom vår politik. Vad är det vi ger stöd till? Vilka projekt har vi? Hur agerar vi både i EU-sammanhang och i FN-sammanhang? Gång på gång anordnar vi seminarier där vi talar om vår feministiska utrikespolitik och diskuterar alla de brännande frågor som är på vårt bord just nu och som vi hanterar politiskt. Vi har väl inte dolt någonting. Vi har tvärtom öppet gett ett uppdrag till att titta på hur vi ska beteckna historiska massövergrepp. Och vi har fått en rapport som redovisas öppet, som vi granskar och som vi naturligtvis också kommer att ta ställning till. Det här är ingenting som på något sätt har stökats undan eller dolts, utan tvärtom är det en mycket viktig diskussion. Det är ingen tillfällighet att ytterst få andra länder ens har tagit upp frågan ordentligt. Parlament har gjort det, men regeringar hanterar med stor försiktighet just historiska övergrepp och vilka benämningar som ska användas. Det internationella samfundet har ju ett ansvar för att agera mot krigsförbrytelser, brott mot mänskligheten och folkmord, och det ansvaret hänger inte på att en situation betecknas som folkmord. Det är väldigt viktigt att säga, för ibland kan man tro av debatten att man har ändrat på någonting bara genom att ändra beteckningen. När det gäller skillnader mellan brotten säger studie att det i många fall av massövergrepp som diskuteras hävdas att handlingarna utgör folkmord. Även om det kanske är det mest politiskt laddade folkrättsbrottet är det inte det enda och det finns ingen juridisk hierarki. Andra systematiska och vidsträckta förföljelser kan utgöra brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelser. Det finns inget som hindrar att en handling kan karakteriseras som såväl folkmord som krigsförbrytelse och brott mot mänskligheten. Den terminologiska debatten får inte hindra oss från att kraftfullt agera för att stoppa våldet, om det så i efterhand betecknas som folkmord, brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelse. Att agera är vår enskilt viktigaste uppgift. Och det gör vi på olika håll, i och överallt där vi ser att vi kan göra en insats. Jag tror att det finns en stark lockelse från delar av oppositionen att uppehålla sig vid den terminologiska debatten som om politiker var bäst skickade att göra det. Det är ju domstolarnas sak att göra det. Vi ska koncentrera vår energi på att agera, och jag ser inte riktigt samma engagemang i det. Vi agerar både politiskt och humanitärt och även militärt i de områden där det begås omfattande övergrepp. Vi fortsätter att ha dialogen, vi fortsätter att vara tydliga och vi kommer att fortsatt hävda det som är pelarna i svensk utrikespolitik: yttrandefrihet, demokrati och försvar för mänskliga rättigheter. 39 (L): Jag skulle verkligen önska att situationen var så som utrikesministern beskriver den, att man står upp för en feministisk utrikespolitik, att man är tydlig med sina värderingar, att kampanjen för en plats i verkligen genomlyses och att man står upp för de mänskliga värderingar som man i alla fall här i kammaren verkar göra i tal. Problematiken är att nästan hela den svenska journalistkåren och ledarskribenterna, även rödgröna sådana, är kritiska mot den svenska kampanjen för en plats i . Jag tror att man behöver ta ett steg tillbaka, lyssna och se vad det är de säger, om det finns ett uns av sanning eller om man lever i sin egen parallella värld. Jag tror att det är lite grann så att man lever i sin parallella värld. Jag tror också att det kan vara bra att lyssna på ord att man ska kalla saker vid deras rätta namn. har vi en regering som inte vill erkänna det tidigare folkmordet och det folkmord som IS begår , tyvärr också på ättlingarna till överlevande från det första folkmordet. Den största problematiken med , om du frågar mig, är att länder och stater har kommit undan med människorättsbrott och har gjort det till en princip att man kan förneka och våldföra sig på andra grupper. Man kan komma undan med de brott man har begått, för det får inga konsekvenser. har aldrig fått ta några konsekvenser över huvud taget av det som de gjorde 1915. Man har kunnat gå vidare. Man har kunnat tysta kritiker. Man har kunnat göra det brottsligt. Man har kunnat ha konflikter med sina grannländer. Man har kunnat utnyttja situationen för sitt eget bästa och göra det till sin internationella identitet att förneka. Om den på riktigt menar allt det som man har påvisat här borde man också erkänna det. Kan utrikesministern i vart fall säga att det har skett krigsförbrytelser 1915 och att det sker krigsförbrytelser ? Och behövs det verkligen fler utredningar när alla folkmordsforskare redan har kommit fram till slutsatsen? 40 Utrikesminister (S): Tack så mycket, ! Men du måste väl hålla med om att det viktiga är hur vi agerar och vad vi gör för att förhindra det som just nu pågår, inte minst i och Daishs övergrepp mot kristna och andra minoritetsgrupper. Det är fruktansvärda exempel på förföljelser som vi ser. Det viktiga är ju vad vi gör. Tyvärr handlar debatten här ofta bara om ett ord – som om benämningen avgjorde saken. Men det är ju ingen tillfällighet att regeringar och vi utrikesministrar inte gör det därför att vi anser att vi ska följa folkmordskonventionen och visa full respekt för den. Det måste vi göra genom att låta procedurerna som har etablerats för detta råda. Men måste vi se till att göra allt vi kan för att stoppa övergreppen och krigsbrotten. I många fall är det uppenbart att det är krigsbrott eller kanske till och med brott mot mänskligheten som begås. Vi har inte på något sätt stuckit under stol med vad vi tycker om det.