prot · H30982 · 2016-03-17 00:00:00 — I hederns namn utsätts en person för trakasserier, hot och våld, oftast från de personer som borde stå denne närmast. Man sätter familjens namn med anseende före personens fria vilja. Man låter hedern gå före i stället för stöttning. Detta är givetvis helt oacceptabelt och hör inte hemma i ett modernt, demokratiskt, civiliserat och västerländskt samhälle. Delar av hederskulturen upprätthåller och förstärker diskriminerande behandling av unga flickor i dessa familjer, och den begränsar olika familjemedlemmars frihet beroende på kön eller ålder. I en ung flickas fall kan det röra sig om kontroll över hennes kärleksliv, vilka vänner hon får träffa eller vad hon ska ha på sig. Hederskulturen är ett växande problem i och därför ett problem vi måste ta på största allvar. Kvinnors fri- och rättigheter i vårt land ska alltid värnas och inte vara beroende av familjens ursprung, tro eller kulturella uppfattning. Det ska aldrig få ske i ett demokratiskt samhälle vi alla tar del av. Därför yrkar jag bifall till reservation nr 18. 15 PER LODENIUS (C): Jag vill inleda med att jag står bakom samtliga reservationer i detta betänkande, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 10. Civilsamhället är ofta snabbt på plats när någon form av mänskligt behov uppstår, inte minst nu när vi har en situation i vår omvärld som gör att många människor söker skydd här i . Det här tog också upp i sitt anförande. En viktig del i integrationsarbetet handlar om att skapa mötesplatser. Mötesplatser kan förhindra att sociala barriärer byggs mellan människor med olika bakgrund. Motsättningar finns mellan olika grupper i samhället. Men det är motsättningar som vi måste kunna överbrygga, och det kan vi bara göra om vi aktivt arbetar med att sprida kunskap, lyssnar på människors oro och påverkar attityder som skadar och hotar vårt samhälle. Civilsamhället och föreningslivet är hörnstenar i skapandet av de mötesplatser som behövs för att överbrygga motsättningarna och stötta integrationsarbetet. Föreningslivet, hela civilsamhället, är otroligt viktigt i integrationsarbetet. För människor som flytt från auktoritära regimer kan också ofta civilsamhällets företrädare skapa mer förtroende än offentliga tjänstemän och uniformerade myndighetspersoner. Men när en idéburen organisation vill samarbeta med det offentliga för att göra samhällsinsatser kan det ofta uppstå svårigheter. Det är svårigheter som beror på att det inte finns tydliga modeller för samarbetet att använda. Det kan till exempel finnas oklarheter om det juridiska upplägget som gör att samarbetet riskerar att inte bli av. vill därför utveckla modeller för partnerskap mellan idéburna organisationer och det offentliga. Det skulle ge många fördelar och vinster för både de ideella organisationerna och det offentliga. Men den stora vinsten skulle vara för hela vårt samhälle. Det finns alltså hinder i vårt system som försvårar civilsamhällets möjligheter att göra dessa samhällsinsatser. Vi kan se de här hindren på exempelvis flyktingförläggningarna. Vi är flera partier här i , både i regeringen och i Alliansen, som ser behovet av civilsamhällets insatser på våra flyktingförläggningar. Det är bra att vi är överens om det. Men mer behöver göras. I vill vi alltid se till individen, oavsett om den personen har ett svenskt personnummer eller inte och oavsett om den personen troligen kommer att få stanna i eller inte. vill att varje person ska få utvecklas och känna människovärde, och här har det civila samhället med folkbildning och föreningsliv en otroligt viktig roll att spela. vill att en föreningsrättsutredning tillsätts. Syftet med denna utredning är att tydliggöra och stärka civilsamhällets särart och skapa rimliga regelverk för föreningar och det civila samhället. Flera områden där det av tradition varit föreningsdrivna verksamheter har fått nya aktörer i form av entreprenörer. Det finns en risk att det här urholkar föreningsrätten. Utredningen för ett stärkt civilsamhälle, som också tog upp, har överlämnats till regeringen. Jag ser fram emot de förslag regeringen kommer att komma med utifrån den. Men i ser vi ändå behovet av en föreningsrättsutredning med syfte att tydliggöra och stärka civilsamhällets särart och skapa rimliga regelverk för civilsamhällets verksamheter. För handlar det om att de som ideellt bidrar till samhället med sitt engagemang också måste ha goda förutsättningar för detta engagemang. Vi vill förbättra möjligheterna för det civila samhället att göra samhällsinsatser. Men det behövs bättre kunskap om de utmaningar som finns. Det offentliga kan bli bättre på att bjuda in det civila samhället för samtal och samverkan. Det finns också en trend som går mot fler projektbidrag på bekostnad av grundstöd för de ideella organisationerna. För att stärka civilsamhällets möjlighet att ta sig an samhällets utmaningar än mer snabbt och flexibelt vill se en ökad andel grundstöd i bidragen från det offentliga. Vad som också är viktigt för civilsamhället är att det finns mötesplatser. Därför lade i sin budget extra resurser på stöd till samlingslokaler. Det är i bygdegården, i Folkets Hus, i nykterhetslogens lokal man träffas för möten och fest. Man träffas där för att laga mat tillsammans, som en utgångspunkt för stavgång tillsammans, bara för att träffas, kanske till och med för att lära sina barn att cykla tillsammans. Kort sagt: Man får möjlighet att lära känna både varandra och sin bygd. Tyvärr ser inte regeringen denna styrka i bygdegården. I stället tar man av resurserna hos som är avsatta för att tillgängliggöra samlingslokalerna till administration och kallar det för satsning. Jag kallar det falsk marknadsföring. I stället för att som låta hela anslaget gå till anpassning av bygdegårdarna tar regeringen av samma anslag till löner för byråkrater på . Med det, herr talman, vill jag återigen tydliggöra att jag står bakom samtliga reservationer i detta betänkande men att jag för tids vinnande endast yrkar bifall till reservationerna 1 och 10. 16 (L): Inledningsvis yrkar jag bifall till reservation 1 under punkt 1 och reservation 19 under punkt 27. Människan är beroende av kontakter med andra. Det är kanske en av grundanledningarna till att vi närmast reflexmässigt slår oss samman i gemensamma strukturer när vi är mer än två som har samma intresse och att vi ser detta som något helt naturligt. Det är kanske något specifikt för vårt land. För att skapa ett stabilt samhälle där människor tillåts växa, känna trygghet och utveckla sig själva och sin omgivning behöver vi förankringar, fasta punkter i livet och sammanhang där vi känner oss bekräftade och hemma. Det skapar en grund för ökat ansvarstagande, samarbete och tilltro mellan människor. Vi har till och med lagstiftning för det här i vårt land. Vi har rutiner, fast förankrade i snart sagt oss alla, som styr det fantastiska som vi kallar föreningsliv och som är något nästan världsunikt. Det civila samhället är ett för och något som vi ska vara väldigt stolta över. Detta råder det, tror jag, ingen oenighet om. Det civila samhället ökar det demokratiska deltagandet, vilket flera föregående talare har varit inne på. Det ökar också människors inflytande i de samhälleliga processerna. Den offentliga makten måste och ska söka dialog, samverkan och kunskapsutbyte med det civila samhället och dess aktörer och ska även bidra till att främja den civila sektorn så att den växer, frodas och blir större. Det kan man göra på många olika sätt. Jag tror att vi alla här inne är överens om att utrymmet för ideella insatser inom integration, vård och omsorg, utbildning, kultur, bistånd och totalförsvar måste öka för att vi ska klara framtidens utmaningar. Men det måste ske med stor förståelse för civilsamhällets villkor. Det offentliga ska i sin samverkan med civilsamhället respektera civilsamhällets oberoende, dess förmåga och dess unika roll. Vi i politiken måste bidra till detta. Vi måste ge goda förutsättningar. Det ska vara enkelt och uppskattat att engagera sig i en idrottsklubb, en scoutkår, en folkbildningsorganisation, en social hjälporganisation, en intresseorganisation eller en annan organisation av något slag inom det civila samhället. Allt detta måste tydliggöras mer. Vi måste bli bättre på detta än vi är . Det måste finnas långsiktiga spelregler som frammanar det allra bästa hos både de offentliga aktörerna och civilsamhällets aktörer utan att det blir en tvångsliknande situation för någon av parterna. Ingen får känna sig inlurad i ett hörn. Det är därför jag ser med viss oro på regeringens agerande. Det tyder lite på en annan förståelse, på någonting annat. Vi kan debattera momsregler, avdragsrätt på gåvor, regler för bidragsgivande, användande av personnummer med mera. Alla dessa nog så godhjärtade regler har ändrats, men det leder nog inte till målet. För oss liberaler är det självklart att civilsamhällets förmågor måste tas till vara genom de offentliga regelsystem som vi har. Från statens sida stöder vi trossamfunden i vårt land med mer eller mindre rikliga ekonomiska bidrag. Det är gott så, och det ska vi fortsätta göra. Vi liberaler skulle gärna se att vi använde begreppet trossamfund bredare om livsåskådningsorganisationer för att dessa ska få ytterligare del av stöden. Men det är en annan debatt. För att vara stödberättigat ska ett samfund, som det är skrivet , ”bedriva en aktiv och långsiktigt inriktad religiös verksamhet i form av gudstjänst, själavård, undervisning och omsorg”. Vidare framhålls att statsbidraget endast får lämnas till ett trossamfund som bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på, är stabilt och har egen livskraft. Det är här det börjar bli besvärligt. Vi här inne har alla en föreställning om vad ett fängelse är för något. Vi ser, tror jag, gallerförsedda fönster, taggtråd, rastgårdar och uniformerad personal framför oss när vi använder ordet fängelse. Men det är så i vårt samhälle , mitt ibland oss, att för många kvinnor, flickor och pojkar är det egna hemmet ett fängelse och den egna släkten fångvaktare. fick att öppna ögonen för dessa osynliga anstalter mitt ibland oss. Hennes röst för de förtryckta skulle behövas , inte bara i utan i hela . Att ständigt arbeta mot dessa fängelser måste vara en högprioriterad fråga för samhället och för oss som individer. Här spelar de religiösa samfunden en stor och viktig roll. De måste ges utrymme att vara med och bidra i denna viktiga kamp. Dessa samfund ska ha generösa regler och bidrag för att kunna fortsätta. Men, herr talman, det finns tyvärr avskräckande exempel på raka motsatsen: religiösa samfund som bygger murar, som agerar fängelsevakter och som utbildar dem som upprätthåller förtrycket. Detta måste vi våga säga, och detta måste vi också kunna motverka genom att dra in bidragen. Detta ska inte staten och skattebetalarna stå för, oavsett vilken religiös inriktning det handlar om. Här måste råda en god kontroll, och bidragen ska kunna dras in eller inte beviljas om inte reglerna följs. Vi har bra regler, men de behöver förtydligas och följas striktare oavsett vilken livsåskådning eller religiös åskådning det gäller. Detta, herr talman, har inget med religionsfrihet att göra. Det har enbart att göra med respekt för skattebetalarnas pengar, respekt för alla människors frihet, liv och hälsa och de ideal som är vårt gemensamma fundament. Därför, herr talman, vill jag yrka bifall till reservation 19. 17 (KD): , i samband med den stora tillströmningen av flyktingar och migranter till vårt land, är vi många som har imponerats av det enorma engagemang vi sett inom frivilligorganisationer som har velat ställa upp för sina medmänniskor. När det offentliga, främst då , av förståeliga skäl inte kunde hantera sin övermäktiga uppgift fanns där frivilligorganisationer med engagerade människor som utan statliga eller kommunala direktiv såg att här finns det medmänniskor i en utsatt situation som behöver få tak över huvudet. Då valde de på eget initiativ att göra en insats. Detta engagemang är en ovärderlig del av det civila samhället. Själv kommer jag från i södra och såg där hur kyrkor och idrottsföreningar med kort varsel ställde upp och ordnade mat och övernattning för de nyanlända när det blev uppenbart att situationen var ohållbar för de offentliga institutionerna. Det skapade ett stort engagemang i bygden. Många var inblandade, och många fick höra gripande berättelser om dramatiska människoöden. Inom civilsamhällets frivilligorganisationer, till exempel , kyrkor och samfund, idrottsföreningar, Missing People och så vidare, finns inarbetade och goda strukturer för att bedriva ett resurs- och kostnadseffektivt arbete. För oss kristdemokrater är det civila samhället, alltså människors engagemang och vilja att samverka och samarbeta i olika former, grunden för all demokrati och all samhällsutveckling. Vi kristdemokrater anser också att politikens uppgift är att skapa goda förutsättningar för detta engagemang, denna positiva drivkraft som finns i oss människor att vilja samarbeta och utveckla vår omgivning, vårt samhälle och våra liv. Här finns en politisk skiljelinje mellan oss som vill understödja detta engagemang och dem som hellre ser att statliga och kommunala myndigheter och institutioner ska ta över, styra och samordna det mesta som sker i samhället. Jag vill i detta mitt första anförande här i kammaren avslutningsvis yrka bifall till Alliansens reservation nr 1 om det civila samhällets betydelse för demokratin samt till reservation nr 3 om det civila samhällets ställning. (forts. § 7) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. 18 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag vill hälsa statsråden välkomna. Frågor besvaras av utbildningsminister , utrikesminister , kultur- och demokratiminister och statsrådet . En fråga ska vara av övergripande och allmänpolitiskt slag eller avse ett ämne som faller inom statsrådets ansvarsområde och rör dennes tjänsteutövning. Utbildningsminister besvarar såväl allmänpolitiska frågor som frågor inom sitt eget ansvarsområde. 19 (M): Jag har en fråga till statsrådet . Svensk skola står inför stora utmaningar. Den växande lärarbristen är kanske en av de största. Inte minst inom sfi och svenska som andraspråk är bristen på lärare redan stor som vi vet att just språket är nyckeln och måste prioriteras om vi menar allvar med integrationen. För att möta det stora behovet har redan tidigare föreslagit att svenska som andraspråk bör ingå i lärarutbildningen för att stärka upp kompetensförsörjningen. Regeringen har sagt nej till det. föreslår att det ska bli möjligt att läsa in sfi-behörighet och att läsa svenska A som distanskurs. Men trots regeringens egna beräkningar, som säger att vi kommer att sakna 4 800 sfi-lärare, är regeringen knäpptyst. Statsrådet har varit ansvarig minister , men reformerna för att klara de utmaningar vi står inför lyser med sin frånvaro. Min fråga till statsrådet är: Är regeringen äntligen redo att agera för att stärka kompetensen? 20 Utbildningsminister (MP): Mycket har jag blivit beskylld för som minister, men knäpptyst var nog första gången. Vi i regeringen har sett till att satsa på att höja lärares löner. 3 miljarder satsar vi på det. Vi har säkerställt att lärare får bättre möjligheter till fortbildning, och vi sitter i samtal för att förbättra lärares arbetsmiljö. Äntligen ser vi ett ökat söktryck på lärarutbildningarna. Det ska vi bygga vidare på. Ja, det är sant att vi behöver särskilda satsningar för att garantera att fler blir behöriga i svenska som andraspråk. Just därför har regeringen, till skillnad från den föregående regeringen, tredubblat stödet för att läsa in behörighet till svenska som andraspråk inom Lärarlyftet. ser vi att dessa platser inte bara är fulla utan överfulla. Det är klart att vi då kommer att återkomma med mer politik. Jag tycker att exempelvis det förslag som och lanserar är ett sådant bra förslag. Erkännande av folkmord på minoriteter i och 21 (KD): Min fråga är till utrikesministern. Det pågår ett folkmord i och på kristna och andra etnoreligiösa minoriteter av Islamiska staten, som vill förinta eller fördriva syrianer, kaldéer, assyrier med flera från regionen. Det pågår mord, kidnappningar, våldtäkter och förstörelse av kulturhistoriska byggnader i syfte att utplåna dessa minoriteters existens i området. Över 2 miljoner kristna har med våld tvingats lämna regionen. krävs handling från för att hjälpa de utsatta att överleva i regionen. På initiativ av har erkänt övergreppen som folkmord. erkände även det amerikanska representanthuset övergreppen som folkmord. kommer också senaten att ta ställning i folkmordsfrågan. Min fråga till utrikesministern är: Kommer regeringen att erkänna folkmordet på de nämnda minoriteterna i och och verka för att erkänner folkmordet? 22 Utrikesminister (S): Vi har verkat för att säkerhetsrådet ska hänskjuta frågan till ICC, den . Vi kan hoppas att den ska fastställa vad det är som har skett och om det är ett folkmord. Väldigt ofta saknar vi nästan ord för att beskriva vad som pågår. De ord som kommer till oss är folkmord, brott mot mänskligheten eller fruktansvärda övergrepp. Det är viktigt att det fastställs enligt gällande konventioner och att man framför allt ställer förövarna till svars. 23 (KD): Utrikesministern vet att begreppet folkmord har stor betydelse. Definitionen och förpliktelser att agera finns i FN:s deklaration . Ett erkännande ställer krav på internationellt agerande för att skydda de drabbade. De drabbade folkgrupperna och över 150 000 nya svenskar vittnar om avskyvärda övergrepp som de har utsatts för av Islamiska staten. Att förneka eller förtränga sanningen kommer inte att hjälpa dessa människor, som behöver stöd och hjälp från omvärlden. 24 Utrikesminister (S): Vi förnekar inte och skjuter ingenting ifrån oss, utan tvärtom arbetar vi på ett politiskt spår, på ett humanitärt spår och faktiskt också på ett militärt spår. Det är otroligt viktigt att vi, oavsett vad vi kallar det, måste agera. Det är faktiskt den viktigaste hjälpen till alla de drabbade. Jag har själv träffat till exempel en ung flicka som har varit sexslav i , så jag vet mycket väl hur lidandet ser ut. Vi kommer att fortsätta att agera och se till att vi gör allt vi kan. Fri-entré-reformen och kultur på landsbygden 25 PER ÅSLING (C): Jag ber att få vända mig till kulturminister . Jag vill lyfta upp frågan om fritt inträde till vissa statliga museer. I min hand har jag ett brev från styrelsen för Snilleriket, som är en förening som jobbar med industriminnen i södra . Jag vill citera ur brevet: ”Våra historiska kulturprodukter borde vara av högsta möjliga nationella kulturbevarande värde men drabbas nu av den alltmer genomträngande storstadsfixeringen, som bidrar till att utarma glesbygden. All vår verksamhet drivs ideellt och utan statliga subventioner. Vi i …” Det här var stressande, klockan går så snabbt. 26 Kultur- och demokratiminister (MP): Tack, Per Åsling, för frågan! Jag anar där att det finns en oro i vårt land för att de satsningar på kultur och det samhällsbygge som regeringen arbetar intensivt med inte kommer att gagna alla. Det är en befintlig oro, inte minst av borgerligt styre då man inte investerade i kultur över huvud taget. Jag vill lugna brevskrivarna och Per Åsling med att det vi nu gör och den kulturpolitik som vi rullar ut över hela landet är att investera just i hela landet. Vi skapar mötesplatser, och vi har en fri-entré-reform. Visst – de flesta av de statliga museer som är myndigheter ligger i , men de finns också i , , och . Vi kommer att bereda ett arbete där vi tittar på kultursamverkansmodellen, denna nyckel till hur vi får ut kultur över hela landet. 27 PER ÅSLING (C): Tack, kulturministern, för att du försökte svara! Vad jag skulle säga när jag blev avbruten var att vidare säger i brevet att de ”står handfallna, nedslagna och förvånade, då det är de krafter som mest av alla borde tillskynda vårt arbete, som istället håller i bilan”. Varför gör regeringen på det sättet? Reformen och förändringen är riktad mot svensk landsort och landsbygd. 28 Kultur- och demokratiminister (MP): Om jag förstår riksdagsledamotens fråga rätt handlar det om fri-entré-reformen och varför vi gör den satsningen. Det är ett av de verktyg som vi använder. kommer vi att se hur det blir, och vi kan redan visa på att vi satsar på kultur över hela landet. Det är till för att stärka kvaliteten. Det kommer att bli fler kompetensutbildade lärare. Det kommer att bli fler instrument. Det kommer att bli ett större utbud av kultur för våra barn och unga. Som jag sa tittar vi över kultursamverkansmodellen. Vi kommer att pumpa ut kultur i den också. Samordningen inom vård och omsorg 29 (L): Min fråga riktar sig till statsrådet . Den lyder: Vad tänker regeringen göra åt de behov som senast Vårdanalys i sin analys Samordnad vård och omsorg och utredningen vård tog upp, att det måste skapas förutsättningar för personalen inom hälso- och sjukvården och omsorgen att arbeta mer samordnat? Många skattekronor går upp i rök på grund av denna bristande samordning. Det gäller insatser för barn och ungdomar, för psykiskt sjuka och inte minst för årsrika personer med sammansatta vårdbehov. Jag tror inte att utredningen vård har gått ut på remiss. Det tycker jag brådskar. 30 Statsrådet (S): Tack, , för frågan! Jag håller helt med om att det brådskar att göra förändringar på det här området. Är det någonstans det finns brister inom svensk hälso- och sjukvård är det just i samordningen mellan olika vårdnivåer och för den delen också mellan olika vårdgivare. I utredningen vård, som presenterades strax , finns det många intressanta förslag som jag tror kan hjälpa till att göra vården mer samordnad och inte minst vara till gagn för patienter som lider av kroniska sjukdomar och som vi vet att största delen av vårdens resurser faktiskt går till. 31 (L): Ja, det brådskar, och det har brådskat . Det är inga småpengar som går upp i rök här. Jag tror att det är som när det gäller årsrikas sammansatta behov har visat att man kan spara om man arbetar samordnat. 32 Statsrådet (S): Jag håller som sagt helt med . Några av de saker som regeringen gör är att vi satsar på en bättre kompetensförsörjning inom hälso- och sjukvården. Bland annat fördelar vi en så kallad professionsmiljard, som ska gå till insatser inom hälso- och sjukvården för att stärka kompetensförsörjningen. Vi har också en nationell samling för att tillsammans med de olika aktörer som finns inom hälso- och sjukvården se hur vi kan effektivisera och använda personalens kompetens på ett bättre sätt. 33 (SD): Mina frågor går självklart till utbildningsminister . släpptes en rapport från angående invandringens betydelse för skolresultatet. Ingen sverigedemokrat kanske förvånas över läsningen, men till pudelns kärna. Vi börjar från början. En nyanländs möjlighet till skolgång börjar i kommunens och regi. Utbildningsministern känner säkert till dessa saker i överkant, men svenska folket vet kanske inte, så jag vill förtydliga lite grann. Upp ska en asylsökande som inte kommer in i en förberedelseklass erbjudas enklare, elementär skolgång i kommunens regi, exempelvis med fokusering på matematik, svenska, engelska och rörelseestetik. Vid kontroll visar det sig att det är en vision som inte uppfylls över huvud taget. Min fråga, herr talman, till utbildningsminister är: Vad avser utbildningsministern att göra åt detta? 34 Utbildningsminister (MP): Under den höst som har varit – när har tagit ett stort ansvar för människor och inte minst barn som kommer direkt från krig och flyr – är det klart att kommunerna inte har stått beredda att göra lika mycket som man gör i vanliga fall. Det har tagit innan barnen har kommit in i skolan. Men ser vi att de allra flesta barn som kom har plats i skola, och vi ser hur skolans professioner, lärare och rektorer, verkligen har stått upp för att ge de här barnen en bra start.