prot · H40923 · 2016-10-28 00:00:00 — I stället för att utredningen bara fokuserar på att kapa kostnader borde den kanske än mer fokusera på att se över möjligheten att ha en enda huvudman. Personligen anser jag att det borde vara staten. Det som oroar mig är att det för regeringen verkar handla enbart om att kapa kostnaderna. På hela 37 ställen i det 25 sidor långa kommittédirektivet omnämns ordet kostnader. Det är inget annat än oroande att regeringen har en så stark ambition att till varje pris få ned kostnaderna för just personlig assistans. Regeringens uttalade syfte att som första prioritet kapa kostnaderna och dra ned antalet timmar som beviljas kvarstår – trots alla de larmrapporter som har kommit, trots alla historier från verkliga livet och trots alla mejl vi har fått motta om personer som har blivit drabbade. Syftet kvarstår trots ett försök till utskottsinitiativ om att stryka just den meningen i regleringsbrevet. Initiativet fick tyvärr ingen majoritet i utskottet då valde att inte stödja förslaget. Aktuell debatt om personlig assistans Från regeringens sida verkar man inte heller se den ekonomiska plussidan. Det handlar om föräldrar som kan förvärvsarbeta, betala skatt och konsumera. Det handlar om personliga assistenter som också betalar skatt och konsumerar. Det handlar om personer med funktionsnedsättning som kan ta sig till jobbet, studera med mera. Förutom vinsten i form av livskvalitet och möjlighet att leva ett liv som alla andra är den ekonomiska vinsten för samhället väldigt stor. Låt mig vara tydlig med att vi självklart inte kan låta kostnaderna skena hur som helst. Däremot anser vi att vissa saker inom välfärden faktiskt måste få lov att kosta. Det finns vissa andra utgiftsområden staten ansvarar för som uppenbarligen får kosta hur mycket som helst och där kostnaderna får skena utan att regeringen verkar reagera. I sin iver att få ned statens kostnader väljer man att i stället ge sig på LSS. Jag avser inte att ställa grupper mot varandra, men det är ett faktum att det finns en pengapåse och att man måste prioritera utifrån den. Det måste gå att ha ett tydligt kostnadstänk utan att för den sakens skull ha som mål att kostnaderna måste kapas till vilket pris som helst. I detta fall blir priset för de funktionsnedsatta och deras anhöriga alldeles för högt. Det blir till och med skrämmande högt. Den utveckling vi ser genom rapporter i medierna om hur assistans dras in och hur brukares och deras anhörigas liv drabbas är inte bara oroande. Det är, som jag sa tidigare, inte värdigt ett välfärdssamhälle att de som är i störst behov av samhällets hjälp inte får den – trots att detta är en rättighetslag. Det hela blir inte bättre av att regeringen redan innan man sjösatte översynen gav instruktioner om att bryta utvecklingen av antalet timmar beviljad assistans. Återigen: Detta är en signalpolitik som har lett till att funktionsnedsatta har drabbats. Deras assistanstimmar har minskat eller dragits in. När det gäller uppmaningen till undrar jag hur detta praktiskt ska kunna gå till utan att det drabbar dem som är i behov av stöd. Den frågan har jag ställt till utan att få ett tillfredsställande svar. Jag kan inte förstå hur man kan ge direktiv om att stoppa en kostnadsutveckling utan att ge klara direktiv för hur detta ska kunna gå till utan att de som behöver stödet allra mest blir drabbade. Vi är kritiska till att man på detta sätt går bakvägen och nedmonterar assistans och LSS i smyg. Snälla, stoppa nedmonteringen! 36 (MP): Som jag nämnde har regeringen tillsatt en utredning som ska se över LSS-frågor på ett brett sätt. Där är frågan om en långsiktigt hållbar kostnadsutveckling bara en del. Huvudfokus är att se över hur lagen fungerar med det övergripande målet, som är detsamma som tidigare: att den enskilde får möjlighet att leva som andra och de övriga mycket fina formuleringar lagen innehåller. Tanken är dock att se över hur förstärkt kvalitet, träffsäkerhet, helhetssyn och mångfald i insatserna ska kunna förverkligas. Aktuell debatt om personlig assistans Utvecklingen av tekniska hjälpmedel går med blixtfart, och mycket har hänt sedan lagen skrevs. Det är verkligen hoppingivande, och tror mycket på både e-hälsans möjligheter och teknikens framsteg på detta område. Likaså är dagens kunskap om rehabilitering en helt annan än tidigare, och det är viktigt att var och en som behöver rehabilitering får det enligt senast tillgängliga kunskap. Att ha rätt till och ges möjlighet att träna upp den egna förmågan maximalt är viktigt för att bli så självständig som möjligt och minska behovet av stöd utifrån. Det är väldigt angeläget. Rättssäkerheten är också något som behöver ses över, och det ska utredningen göra. Att det är viktigt visar inte minst olika personers berättelser om hur olika det faktiskt kan se ut. Jämlikheten i tillgång till insatser är en annan sida av samma mynt. Utredningen kommer även att se över andra frågor, som personkretsindelningen. Där har en del behov som faller utanför, och kompletteringar till lagen kan behöva göras. Det är ett stort och angeläget uppdrag, och vi ser fram emot utredningens förslag. Jag vill också nämna ett område som vi både som enskilt parti och regeringsparti tycker är särskilt angeläget. Det gäller den höga arbetslösheten bland personer med funktionsnedsättning om man jämför med befolkningen i övrigt. Vissa insatser görs i budgeten , men på det här området finns det all anledning att återkomma. Diskrimineringsfrågorna är också och har alltid varit centrala för . I regeringen har demokratiminister tagit fram ett förslag om att förstärka lagen om bristande tillgänglighet som diskriminering. Förslaget är att också företag med färre än tio anställda ska omfattas, vilket inte är fallet . 37 PER LODENIUS (C): värnar individens valfrihet. Vår utgångspunkt är att alla människor kan växa, vill kunna försörja sig själva och vill vara fullt delaktiga i samhällslivet. Men hur ser Socialdemokraterna och – och faktiskt också – på assistansen? Hur försvarar och förklarar man regeringens trippelstöt mot assistansen? Regeringen räknar inte upp schablonen för timkostnaden för assistansen till samma nivå som löneuppräkningen. Det kommer att slå ut många mindre assistansbolag, vilket i sin tur ger sämre valmöjligheter och valfrihet för brukarna. I regleringsbrevet till ger man order om strängare tillämpning av lagstiftningen när det gäller assistansen. ska bidra till att bryta utvecklingen av antalet timmar i assistansersättningen. Man tillsätter också en utredning med syfte att dra ned på kostnaderna, enligt direktiv som är beslutade av regeringen. Samtliga tre åtgärder är alltså regeringsbeslut som inte har att besluta om. Det är en trippelstöt från regeringen direkt riktad mot assistansen. Vi är många som ifrågasätter regeringens intentioner med assistansen och dess tydliga fokus på resurser, men att försöker plocka poäng i frågan ter sig lite ironiskt, kan jag tycka. De har nämligen själva möjliggjort den politik regeringen nu bedriver. Står inte Vänstern för den politik man i andra sammanhang säger sig stödja? Hur kunde gå med på detta i budgetförhandlingarna med Socialdemokraterna och ? Eller gjorde man helt enkelt en dålig budgetförhandling, som man nu försöker lappa och laga så gott det går? Aktuell debatt om personlig assistans värnar den grundläggande intentionen med lagen om stöd och service. Det är en rättighetslag som ger personer med stora funktionsnedsättningar möjlighet att leva som andra. För är dessutom principen att den som behöver assistans också själv ska ha makten att bestämma både vem som ska ge assistans och hur den ska utföras, vilket inte alltid är en självklarhet. Den som efter en omprövning får mindre än 20 timmars assistans kan gå från att ha en stor grupp utövare av assistans att välja mellan till att bli hänvisad till den assistans som erbjuds av kommunen. Det begränsar brukarens möjlighet att själv styra över sin assistans. För är det i stället självklart att alla brukare ska ges likvärdiga möjligheter att bestämma över sin egen assistans. Gällande bestämmelser föreskriver också att ett beslut om assistansersättning ska omprövas . Skälen till omprövning grundar sig i det faktum att behov kan ändras , men för en del är det faktiskt ganska osannolikt att tillståndet skulle förändras . Då tvåårsomprövningarna dessutom ofta är en mentalt påfrestande process för berörda anser vi i att systemet måste förenklas. Det är inte fel att se över assistansen och LSS. Det behöver ständigt göras som inom alla politikområden, vilket jag också sa i mitt första anförande. Men regeringspartiernas utgångspunkt har varit att minska kostnaderna. Det visar inte minst trippelstöten mot assistansen från regeringspartierna Socialdemokraterna och med stöd av . Syftet med utredningen borde i stället vara att undersöka hur assistansen kan förbättras och stärkas utifrån individens behov och hur valfriheten för individen värnas – allt med syfte att nå målet att kunna leva som andra och med det också vara en del av samhället och samhällsutvecklingen. 38 MAJ (V): Som vi har hört här i debatten menar att detta inte alls rycker undan rättigheter för personer med funktionsnedsättningar. Man fokuserar på att komma till rätta med de skenande kostnaderna och de ökande assistanstimmarna – något som hon verkar mena uteslutande beror på ökat fusk och överutnyttjande. Att sätta dit bedragare i all ära, men vilka kommer man egentligen åt genom att skära i assistansen? Vi som har läst de rapporter som regeringen återkommande hänvisar till vet att det här lyfts fram som en nog så viktig orsak till att kostnader och timmar ökar. Men vi vet också att det finns en rad andra förklaringar som regeringen talar mindre om. Vi blir äldre. Överlevnadsgraden har ökat. Människor som är i behov av personlig assistans tenderar att få ett större hjälpbehov ju äldre de blir. Det är förklaringar som är helt legitima skäl till att timmarna ökar. Oavsett vad vi anser om det i sak är det här enligt regeringen anledningen till förändringen i regleringsbrevet. menar att det hade varit helt oacceptabelt att inte agera mot dem som utnyttjar eller fuskar med våra skattepengar. Hon menar också att det är att svika att inte se till att pengarna går till det som de är avsedda för. Det är ju helt sant. Aktuell debatt om personlig assistans Problemet är bara att det inte är det som man gör i regleringsbrevet. Det finns ingenting i den skrivningen som säger att man ska begränsa bolagens möjlighet att göra vinst. Det finns ingenting i den skrivningen som visar att man kan agera kraftfullt mot de bolag som utnyttjar våra system. Däremot är det mycket som pekar på att fler kan komma att mista sin assistans. Människor kan komma att få betala priset för regeringens förklädda besparing. Människor kan komma att få sina medborgerliga rättigheter undanryckta. Utöver de katastrofala följder som det blir för dem som drabbas är risken överhängande att man rundar lagstiftningen. Det säger ju sig självt att det inte är möjligt att låta människors behov vara styrande, om man uppmanar att minska antalet timmar. Vi menar att detta är oacceptabelt. Det är verkligen ett svek. När nu skrivningen i regleringsbrevet verkar bli kvar vill jag ha svar på frågan hur regeringen ska säkerställa att människors lagliga rättigheter att få assistans inte inskränks i ivern att minska ökningen av antalet timmar. 39 (L): Det är inte fel att utreda LSS. Den utredning som regeringen har tillsatt och som ska vara klar är motiverad. Jag delar socialministerns uppfattning här, att det finns ett antal domslut som gör att man behöver se över lagstiftningen och regleringen. Liberalernas kritik handlar ju inte om att ni har tillsatt en utredning. Det är motiverat. Sedan kan jag vara kritisk mot direktiven. Ordet kostnader nämns hur som helst. Att utöka individers frihet nämns inte alls. Det ger ett väldigt skevt perspektiv, men låt gå. Det är inte fel att utreda LSS-lagstiftningen. Vi vill alla ha svar på ett antal frågor. Det är uppenbart att vi har lite olika verklighetsbild när det gäller varför timmarna har ökat och så vidare. Det är bra att utreda frågan och försöka att få svar på den. Felet är ju att innan ni har svaren beordrar ni fram nedskärningar generellt. Ni kan dra tillbaka det regleringsbrev som ni har skrivit, men det vill ni inte, så nu sker dessa neddragningar. Jag vänder mig inte emot de utredningar som ni gör. Det är möjligt att borde ha tillsatt den utredningen , men det är bra att den nu tillsätts. Det är inte det som är vår kritik. Kritiken är att redan innan ni har svaren beordrar ni fram förändringar i reformen genom att besluta om neddragningar. Det är en rättighetslagstiftning, så man kan naturligtvis säga: Det spelar ingen roll vad regeringen skriver, för ska ändå följa lagen. Så är det ju, men i all rättighetslagstiftning finns det ett tolkningsutrymme. När ni nu säger att ska spara in på timmar kommer man naturligtvis inte att begå lagbrott, men man kommer att följa era direktiv om att spara in på timmar jämfört med vad man annars skulle ha gjort; det är självklart. LSS-reformen är en dyr reform – det ska vi erkänna. Den medför omfattande kostnader för samhället. Den kostar nästan 30 miljarder , och det är väldigt mycket pengar. Det finns andra saker i vårt samhälle som kostar 30 miljarder eller mycket mer. Frågan är: Är det för dyrt? Är det inte värt detta, eller är det värt det? Det är den frågan som man måste ställa. Aktuell debatt om personlig assistans Jag menar att det är värt pengarna. Det ger en så ofantligt ökad frihet och självständighet för de individer som berörs. Det handlar om ett fåtal individer. Vi har 10 miljoner invånare. I det perspektivet är det ytterst få som använder LSS. Men för dessa 16 000 personer är frihetsökningen ofantlig, och det är därför som vi anser att det är värt det. Kom ihåg: Vad är alternativet? Jo, alternativet är att gå tillbaka till hur det var förr, att dessa personer ska bo på vårdhem, och det är också väldigt dyrt. Det som man naturligtvis spekulerar om nu är att regeringen driver fram besparingar hos , och sedan måste kommunerna öka antalet vårdhem. Då flyttas bara kostnaderna som människors frihet, självständighet och möjlighet att leva sina liv begränsas. får det att låta som att bolagen har ett starkt incitament att öka antalet timmar. Det kan vara så, men det är ju inte bolagen som bestämmer vårdbehoven. Man kan inte säga att det är bolagen som har drivit på för att öka timmarna. Det är som bestämmer hur många timmar som ska beviljas i det enskilda fallet. Om timmarna har ökat beror det på beslut. Det låter i debatten som att nästan alla i är överens om att detta borde ändras. Jag tycker att det är konstigt att det inte avspeglades i socialutskottets votering i går. Om nu alla partier utom regeringspartierna är överens om att detta ska ändras borde vi kunna tvinga regeringen att backa. Vi kan ta upp frågan på nytt i socialutskottet och testa. Det låter nu som att det är sex partier som är emot regeringens förslag, men så var det verkligen inte i utskottet i går. Men jag välkomnar den förändringen, om det nu är en förändring på riktigt. 40 (KD): Vi har hört mycket från regeringen i den här debatten även om det inte alls är det som vi kanske hade hoppats få höra. Bland annat gjordes en hänvisning till det som statsrådet sa och gjorde under den förra regeringsperioden. konstaterade att man bör göra en översyn så att det blir en bättre överensstämmelse med andra formuleringar som statsrådet läste upp. Det är helt sant, och det var också det som vi gjorde. Vi fortsatte att gräva för att se var felaktigheterna fanns. Men det vi inte gjorde var att börja dra ned för dem som har faktiska behov. Jag har tagit ut regleringsbreven till från några av . Om man jämför skrivningarna finns det vissa likheter. Vi skrev till exempel i regleringsbrevet : ”Säkerheten och enhetligheten vid beslut om utbetalning av assistansersättning ska öka.” skrev vi: ”ska effektivisera kontrollen av assistansersättningen, effektivisera handläggningen och förbättra utredningarnas kvalitet samt öka kvaliteten och säkerheten i besluten, särskilt i det första beslutet av assistansersättningen.” I resten av de regleringsbrev som vi skrev till är det liknande formuleringar. Skillnaden är att regeringen börjar hela regleringsbrevet – årets första uppdrag till myndigheten – med skrivningen: ”ska bidra till att bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen.” Innan vi vet att det är för många timmar ger man alltså ansvarig myndighet i uppdrag att bryta utvecklingen. Man har redan bestämt sig: Det betalas ut för många timmar. Det ska inte kunna betalas ut fler timmar, fastän man inte vet om behoven ökar eller om effekten kanske blir att skattebetalarna får ökade kostnader när kommunerna måste ta över ansvaret. Aktuell debatt om personlig assistans Även socialdemokratiskt ledda kommuner är med och beskriver effekten när myndigheten har dragit in assistansersättningen för någon. Vi kan se att kostnader ökar med inte bara 100 utan ibland med 200, 300, när ansvaret går över till kommunen. Detta är inte att värna den reform som regeringen säger sig vilja värna. Det är dock inte bara regleringsbrevet som är problemet, utan det är hur regeringen talar om denna viktiga reform. När finansminister för ganska precis fick frågan om var vi kan göra nedskärningar och var vi kan spara nämnde hon assistansersättningen. Där såg regeringen en möjlighet att skära ned. Statsrådet själv och statsministern säger att pengar går till jurister och konsulter. Ja, det går pengar till jurister och konsulter, men det handlar om ganska lite. Låt mig återgå till socialförsäkringsrapporten och citera handläggarnas bedömning av vilken påverkan förändringen att fler använder jurister haft: ”Juristerna ser till att den sökande får de timmar han eller hon har möjlighet att få. – – – Därför blir det särskilt viktigt att handläggaren motiverar sitt beslut noga.” Om detta inte gjordes tidigare vore det väldigt allvarligt. 41 Statsrådet (S): Jag tar fasta på det som talade om vad gäller behandlingen av initiativet i utskottet. Jag håller verkligen med honom om att Alliansen förefaller säga en sak i stängda rum och en annan i kammaren. Man säger också en sak i regeringsställning och en annan i opposition. Det finns bland annat en mängd citat av företrädare i ekonomiska frågor, , där han i närmast hånfulla ordalag talar om regeringens brist på kontroll i assistansersättningen. Detta är en fråga som måste hanteras på ett bra sätt. Man måste våga tala om för skattebetalarna och för personer som har rätt till personlig assistans att vi vill göra mycket och att vi vågar debattera frågan för att intentionerna i lagstiftningen faktiskt ska uppfyllas. är det på alltför många sätt inte så. Medlen går till fel saker i för stor utsträckning. Det stämmer att enligt regleringsbrevet, som många nu har tagit upp, ska bidra till att bryta utvecklingen av antalet timmar inom assistansersättningen. Men den ska också säkerställa en god rättstillämpning. Handläggning, utredningar och beslut ska vara likvärdiga över hela landet och hålla hög kvalitet så att rätt person får rätt ersättning. På vilket sätt är detta fel? Regeringen styr riket och har myndigheterna till sin hjälp att göra det. Det gäller att ta ansvar här, och det har vi gjort. Jag vill att intentionerna i lagstiftningen ska kunna upprätthållas, men det går inte om vi är passiva och inte vågar ta i de svåra sakerna. Jag vidhåller att det är ett problem att kanske av 30 miljarder används till reklam och sponsring. 42 (M): Många som kom hit och som har lyssnat på samtalet och debatten trodde att regeringen och statsrådet hade lyssnat in den verklighet som råder med anledning av de beslut som har fattats. De ord som det ansvariga statsrådet uttrycker hänger inte ihop med den verklighet som har uppstått. Aktuell debatt om personlig assistans Regeringen har ansvaret, och precis det sa statsrådet när hon stod i talarstolen: Det är regeringen som styr landet. Men gör det då! Gå tillbaka till och ge ett nytt tydligt uppdrag till som handlar om människan – inte enskilda konton! Statsrådet är socialminister, herr talman. Det är ju inte finansministern som deltar i dagens debatt, utan socialministern. Hon har ansvar för att både värna rättighetslagstiftningen och ta ansvar för statens gemensamma resurser som skattebetalarna har möjliggjort. Regeringen styr de statliga myndigheterna. Det gör inte eller socialutskott. Ansvarigt statsråd sitter här, och hon har möjlighet att gå tillbaka och skriva om och göra rätt. Det går inte att vänta för att få ordning och reda i välfärden vad avser assistansen. Det ansvaret måste regeringen och statsrådet ta här och . 43 (SD): Jag är för tillfället själv tjänstledig från mitt arbete som just personlig assistent. Jag vet hur behövd jag var och hur livsavgörande mitt arbete var för den kvinna jag jobbade hos innan jag hamnade här i . Jag anser att det säger något om samhället, om hur friskt det är, hur man tar hand om de personer som är i behov av hjälp. Kostnadsmedvetenhet är förvisso ett måste för alla seriösa politiker. Men hur uppskattar och mäter man vad ett liv med livskvalitet eller ett värdigt liv får kosta? Vi talar om människor vars liv blir som ett fängelse, en husarrest, om de inte får den personliga assistans de behöver. Det handlar också om anhöriga som blir utbrända och sjukskrivna då de tvingas ta ett oproportionerligt stort ansvar. Följdeffekterna av nedmonteringen av assistansersättningen blir i slutändan en kostnad för samhället, vilket jag tog upp tidigare. Om man inte redan nu ifrågasätter inskränkningen av personlig assistans och LSS av andra skäl kanske man ska ta sig en funderare över huruvida detta verkligen blir en besparing i slutändan. Jag kommer att fortsätta värna LSS och dess ursprungliga intentioner. Jag tycker att man borde göra ett omtag och att politiker tar tillbaka makten över de tolkningar och rättigheter som LSS verkligen ska ge. Det behövs tydliga definitioner av vad som gäller för grundläggande behov. Man måste se över möjligheten att ha en huvudman. Listan kan verkligen göras lång över saker som kan förbättra LSS i stället för att nedmontera den. Att dra ned kostnaderna står inte på lista. Jag bryr mig inte om vilken regerings politik som har lett till dagens nedmontering. Men pajkastning och bortförklaringar är inte värdigt denna diskussion. Detta är direkt kränkande för personer med funktionsnedsättning som inte längre får den hjälp de behöver. Kliv ur sandlådan och lös de problem vi har här och ! 44 (MP): Aktuell debatt om personlig assistans Jag vill kort bara säga att assistansreformen och LSS i sin helhet är otroligt viktiga, och de betyder mycket för enskilda individer, familjemedlemmar och hela vårt samhälle. Jag hoppas att dagens debatt fortsätter i många andra konstruktiva samtal om hur vi både bevarar och utvecklar en av vårt samhälles kanske viktigaste reformer. Jag vill också rikta ett tack till som tog initiativ till debatten liksom till alla medverkande partier. Jag tackar även alla som kommit hit för att lyssna på debatten. 45 PER LODENIUS (C): värnar den grundläggande intentionen med lagen om stöd och service. Det är en rättighetslag som ger personer med stora funktionsnedsättningar möjlighet att leva som andra. utgångspunkt är att alla människor kan växa och vill kunna försörja sig själva och vara fullt delaktiga i samhällslivet. Det är inte fel att se över assistansen och LSS. Det behöver ständigt göras, som inom alla andra politikområden. Men regeringspartierna Socialdemokraterna och gör i stället, med stöd av , en trippelstöt mot assistansen. Utgångspunkten har varit att se över kostnaderna och inte hur assistansen kan förbättras och stärkas. Det här anser vi i är helt fel ingång.