prot · H30991 · 2016-04-13 00:00:00 — Utskottet anser i sitt tillkännagivande att regeringen bör överväga om kreditupplysningslagen ska ändras så att kreditupplysningar på näringsidkare inte omfattar betalningsförsummelser som inte blivit fastställda av en domstol eller en annan myndighet, det vill säga . Jag är mycket nöjd med detta beslut av utskottet, inte minst eftersom jag själv motionerat om samma sak tidigare. Jag vill också kommentera frågan om kontanthantering. Det är en fråga som kommer upp i finansutskottet och som jag själv motionerat om såväl 2013 som 2014. Där menar jag att bankerna bör åläggas att hålla en rimlig kontanthantering. Frågan om bankernas kontanthantering och möjligheten att sätta in eller ta ut kontanter engagerar många. Det handlar om att vissa grupper, till exempel barn, äldre, funktionshindrade, nyanlända flyktingar och personer som inte kan eller får hantera kort och koder, är hänvisade till kontantaffärer. Det handlar också om att småföretagare och föreningsliv har stora problem att sätta in kontantkassor på banken. Så länge ger ut sedlar som är ett lagligt betalningsmedel måste också dessa sedlar kunna användas och sättas in eller tas ut från bankkonton. I det så kallade kontantupproret, vars möten både jag själv och andra i utskottet har besökt ett antal gånger, finns flera organisationer som upplever växande problem. Vid finansutskottets hearing bekräftades problemen även av , i och Kommuner och Landsting. Och krävde, som någon nämnde tidigare här, till och med riksbankschefen en lagstiftning som ålägger bankerna att erbjuda kontanthantering för de kunder som så önskar. Allt detta visar att denna fråga är väldigt viktig. I ärlighetens namn ska påpekas att bankerna agerar ganska olika i denna fråga. Det finns banker som är tydliga med att de inte har några planer på att upphöra med kontanthantering, och det finns andra som redan avskaffat mycket av kontanthanteringen. Jag kan passa på att nämna hemma i min valkrets, där jag själv är kund. Det är en av de banker som har kontanthantering på alla sina kontor och som tydligt säger att de inte har någon tanke på att upphöra med det. Så det finns undantag . Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor Bankerna åberopar ofta säkerhetsskäl för att slippa hantera kontanter. Men när den kontanthantering som ändå sker flyttas från de mycket säkra bankerna till de mer oskyddade butikerna ökar i stället rånrisken. Den tekniska utvecklingen och övergången till allt fler korttjänster och betalningar via Swish eller internet är i grunden positiv, utom förstås när det saknas mobiltäckning eller när det blir strömavbrott eller andra problem med tekniken. Då är det inte så dumt att ha lite kontanter i plånboken. Jag upplever att vi har en ganska bred samsyn i finansutskottet om att möjligheten till kontantbetalning bör finnas kvar så länge den efterfrågas i samhället. I så fall krävs också en kontanthantering i bankerna i en rimlig omfattning. Jag kan acceptera att utskottet avslår samtliga motioner med hänsyn till den pågående betaltjänstutredningen, den fortsatta beredningen av betänkande, som Alliansen tillsatte en gång, och myndigheternas pågående arbete med grundläggande betaltjänster för glesbygdens behov. Men jag vill vara tydlig med att både jag och andra kommer att följa denna utveckling noga. Det finns omfattande kritik från remissinstanser när det gäller alltför vaga förslag i fråga om att erbjuda kontanttjänster. Om inte pågående utredningar och regeringens och myndigheternas arbete ger det resultat som behövs kommer ett tillkännagivande från finansutskottet till regeringen sannolikt allt närmare. Slutligen skulle jag vilja säga några ord om reservation nr 7 angående regelverk och tillsyn inom finansmarknadsområdet. Jobb skapas av företag som växer och anställer. Fler jobb i växande företag betyder ökade skatteintäkter, vilket i sin tur finansierar vår gemensamma välfärd. Fyra av fem nya jobb skapas i mindre företag. De beslut som fattas politiskt kan få helt avgörande effekt på villkoren och möjligheterna för mindre företag att växa och anställa. Vi moderater anser därför att vi måste bidra till att förbättra förutsättningarna och villkoren för företagande och entreprenörskap. Inom finansmarknadsområdet har, som flera andra påpekat tidigare, regelverken för bank- och finansföretag skärpts . Syftet har varit att bidra till ökad finansiell stabilitet med anledning av finanskrisen. Skärpta regler kan dock hämma konkurrensen och försvåra för mindre företag att växa. Vi moderater vill därför göra reglerna enklare för de mindre företagen. Vi anser att regeringen bör ge i uppdrag att se över hur regelverket kan förenklas för mindre aktörer inom bank- och finansmarknaden så att konkurrensen kan öka utan att marknadens tillförlitlighet äventyras. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet punkt 2 om säkra kortbetalningar, punkt 5 om kreditupplysningar och till reservation 7. 47 (S) replik: Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor Jag har en stillsam liten undran. Till att börja med delar jag uppfattningen om regelförenkling. Jag som tidigare haft förmånen att sitta i näringsutskottet kan konstatera att vi hade en diskussion om det . Som jag nämnde i mitt anförande är det en del sektorer som har lyckats ofantligt bra med detta därför att man har samarbetat mellan departementet och myndigheterna och därmed kunnat få en bra regelförenkling. Men av olika skäl är det inte fallet när det gäller finanssektorn. Jag blev lite intresserad. En sak som vi har varit överens om när det gäller regelförenkling är att vi inte kan ha olika regelverk för stora och små företag eller mikroföretag, som man har pratat om på Europanivå – vi kallar det något annat i . Men det som jag tycker är intressant här är att man ska gå ifrån den principen . Kan i så fall peka på vilka regelverk som skulle förändras utan att man bryter mot ? 48 (M) replik: Jag kan bara relatera till min egen bakgrund. Jag har alltså jobbat som jurist i en av de fyra storbankerna och sett hur mycket arbete det krävs inom en bank för att man ska kunna hantera de regelverk som finns. Det är ganska stora staber av både jurister och andra som följer upp, förebygger problem och ändrar bankens avtal, regler och villkor. Det som är gemensamt med detta är att det alltid är kunderna som får betala kalaset, eftersom det kostar ganska mycket pengar att hantera regelverken. Jag tror inte heller att man kan ha olika regler i de olika bankerna i sak. Däremot tror jag att man kan ha olika tillämpning av reglerna när det gäller detaljrikedom och så vidare. Detta skulle man säkert kunna se över. Sedan finns det i alla verksamheter regelverk som man skulle kunna förenkla om man ville. Då skulle man kanske kunna förenkla för både stora och små bolag. Vi sätter inte ned foten och säger vilka regler som kan ändras eller tas bort. Vi vill att får det här uppdraget för att se vad som skulle kunna göras utan att, som sagt, äventyra tillförlitligheten i marknaden. 49 (S) replik: Problemet med de regler som vi har inom finanssektorn är att nästan allting – med några få undantag – är EU-reglering. Det är väldigt svårt att förändra den. Då ska man gå till och sedan ska det förhandlas med parlamentet och så vidare. Det kan ta , om man nu skulle lyckas med det. Det verkar inte finnas någon jättestor ambition hos finansministrarna, oavsett politisk färg på dem. Jag kan inte minnas att sa nej till några regler på grund av att de drabbade små finansföretag. Jag hörde inte det i alla fall i , och jag var ledamot där under i princip hela den tid som var finansminister. Även tillämpningen måste vara enhetlig för alla företag. Däremot håller jag med om att man på något sätt borde göra någonting åt detta. När det gäller allt arbete som jag lade ned på denna fråga räcker det med ett sammanträde i finansutskottet för att det ska raderas. Man bara lastar på ännu mer regler. Det är en väldigt stor regelbörda som man lägger på finansinstituteten, men det har varit viktigt för stabiliteten i makroekonomin. 50 (M) replik: Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor Jag är fullt medveten om att det är väldigt mycket som styrs från EU, men allt styrs inte därifrån. Vi har även nationella regler på en del områden. Dessutom är tillämpningsföreskrifter inte alltid EU-styrda. När det gäller hur utformar regelverken på hemmaplan för att implementera EU-lagstiftningen och hur vi sedan hanterar tillsyn har vi ett visst utrymme själva. Men, som sagt, är experter på detta. Låt den titta på det här. Det är bara att konstatera att det inte är en alldeles enkel historia att starta en ny bank ; det kan vi vara överens om. Om vi vill ha en konkurrens och vill att det inte bara är de fyra storbankerna som ska ha monopol i är det ganska viktigt att underlätta för nischbanker och nischaktörer att vara med och röra om lite. Vi ser nu hur storbankerna ger i princip noll procents ränta på kundernas konton. Om det kommer nischaktörer som erbjuder ränta flyttar människor flyttar sina pengar från storbankerna. Det här ett sätt att använda konkurrensen för att påverka villkor. Det gäller även på bolagens sida. Det här är jätteviktigt. Men, som sagt, låt få förtroendet att se vad och om man kan göra något på detta område. 51 (MP): Jag tycker ibland att vi i är lite ogina mot motionsförslagen. I betänkandetexten om mitt förslag om att det ska vara en marknadslösning som ska vara självfinansierad från företagen när det gäller insättningsgarantin säger utskottet att det är en bra idé. Men sedan avstyrker man min att-sats 3. Jag kunde ju få godkänt i stället för underkänt när jag lägger fram förslag som alla är överens om. Huvudsaken är att vi är överens. Det är inte skattebetalarna som ska ta risken när bankerna inte sköter sin ekonomi, utan den får de sköta själva på en riskvärderad försäkringsmarknad. Det är liberalt och bra, tycker alla partier. Utskottet har lite grann missförstått mitt förslag om komplementära lokala valutor. Syftet med dem är att skapa tillgång till riskkapital för företag, privatpersoner och olika verksamheter på landsbygden som har svårt att få lån från de centralt styrda affärsbankerna. pound fungerar utmärkt som valuta. Det finns ett system i som har fungerat som en katalysator för små företag att få tag på pengar. Jag ville att man skulle se på hur kan se till att staten får in skatt som man inför det nya sättet för att få fram kapital, särskilt på landsbygden och kanske även i utsatta stadsområden så att folk där får en möjlighet att investera. Dessutom finns det i time dollars där man betalar med tid, och sedan får man ut varor, tjänster eller pengar för . De komplementära metoderna gör att fler människor kan sysselsätta sig själva, och det är väl någonting som vi alla är överens om är bra. Jag tycker att det är lite konstigt att man då säger att man inte är för detta eftersom man sa nej till en reform om nordisk valuta. Det hade ju ett helt annat politiskt syfte. Det är inte alls samma sak, så jag är lite missnöjd med att utskottet säger nej till denna utmärkta idé utan att ens ha analyserat förslagen på ett noggrant sätt. Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor Den version som jag läste innehöll 1 266 sidor, och det innehöll en hel del matematiska formler. Jag har själv läst kemiteknik på KTH, men det var komplicerat att förstå hur regelverket fungerar. Dessutom är det fullt av kryphål som bara jurister klarar av att hantera. Varför ska vi göra allting så komplicerat? Mitt enkla förslag är att man ska anpassa det hela efter Chicagoplanen. De ekonomer som var för den nyliberala ekonomin sa: Nej, just kapitaltillverkningen måste ändå vara i statlig regi. Om man har hundra procents kapitaltäckningskrav får man ut seignorage, det vill säga varje krona som skapas i får vi skattebetalare betalt för. Bankerna måste köpa loss den från . Då får vi en skuldfri generering av statliga pengar. Bankerna som tjänar pengar på våra pengar måste då betala en liten avgift till staten, och det är väl helt rimligt att en krona har ett värde över huvud taget. Våra pengar är bara värdelösa bomullsbitar eller ettor och nollor på en bank. En sedel är bara papper – det är inte värt någonting. Men med hjälp av regelverk, garantier och trovärdighet har vi satsat hela ekonomin på att pengar ska vara värda något. Varför ska bankerna kunna skapa hur mycket värde som helst och tjäna alla pengarna? Nej, de får köpa loss dem från oss skattebetalare som har skapat valutan. Det är rätt och rimligt, och jag tycker att utskottet kunde ha tillstyrkt det förslaget. Åtminstone borde man titta närmare på det. Andra fördelar med detta är att risken för bankrusningar försvinner. Varje krona på banken har täckning. Riskerna att få bubblor och kollapser minskar också. Då får vi en stabilare och säkrare kreditgivning, ett säkrare och tryggare banksystem, och vi får in miljarder i intäkter som skapar våra pengar. Sedan kan man ta bort lite snedvridande skatter. Det borde tilltala både Alliansen och de rödgröna. Det är en bra reform. Låt oss titta närmare på den. Jag återkommer i detalj till den . Sedan gäller det . Det är nu på gång i . När jag skrev motionen var det inte klart. Men det handlar alltså om att många människor dör och om revolutioner som kan uppstå när man måste använda för stor andel av sin inkomst för att betala för mat. Här finns det ett tydligt samband. Om folk måste använda av sina inkomster för mat, då blir det ofta revolution. Varför ska vi då tillåta bankspekulanter att sälja av alla grisar? De är bara luft – de finns inte ens. Det är bara spekulation, och det gäller inte bara grisar utan det gäller också många råvaror. Varför ska vi tillåta spekulation av luft som leder till svält och död för att man ska tjäna lite pengar på ett osäkert sätt? EU har sagt att man nu måste ta tag i råvaruspekulationerna, och detsamma bör gälla livsmedel. kommer med förslag 2018. Då hoppas jag att det blir ett bra regelverk, så att folk inte dör på grund av spekulation med fiktiva grisar och annan mat. Bank-, försäkrings- och kreditupplysnings-frågor Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till , då debatten med anledning av vårpropositionens avlämnande skulle äga rum. § 10 Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande 2015/16:100 ekonomiska vårproposition anmäldes. Finansministern överlämnade ekonomiska vårproposition 2015/16:100. 52 Finansminister (S): Svensk ekonomi utvecklas starkt. Vi har högre tillväxt än , och och högst tillväxt i . Arbetslösheten är den lägsta , och 80 000 fler människor har ett jobb att gå till. Ungdomsarbetslösheten faller särskilt snabbt, och långtidsarbetslösheten är den lägsta i hela EU. Vi ser också ett styrkebesked för svensk export. Enligt Business tar svensk export andelar på världsmarknaden. Både it-sektorn och fordonsindustrin går starkt, och antalet varsel var det lägsta . Svensk industri är långt ifrån ”basically gone”. Det stora antalet asylsökande innebär oförutsedda och ofrånkomliga utgiftsökningar. Men tack vare att regeringen tagit ansvar och fört en stram politik har vi skapat oss manöverutrymme. Trots ett exceptionellt stort asylmottagande lyckas vi alltså kraftigt minska underskotten jämfört med dem vi ärvde. Vi klarar utgiftstaken, och minskar statsskulden som andel av bnp. ser vi stora utmaningar framför oss. Trots god tillväxt och nästan 100 000 lediga jobb är fortfarande mer än 350 000 människor arbetslösa. Det exceptionellt höga antalet asylsökande kommer att kräva fortsatta insatser. Vi ser också en avmattning i omvärldens ekonomi. Vi har utmaningar framför oss som vi har stort fokus på. kan vi stanna upp och glädja oss åt ökad tillväxt, åt fler jobb och åt fler människor i sysselsättning. Det går bra för svensk ekonomi! Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Vi ska inte fastna i hur det var förr, men låt oss ändå minnas hur det lät så sent som . Om skatterabatten för alla ungdomar som redan hade jobb togs bort skulle tusentals ungdomar få lämna sina jobb. I stället är arbetslösheten nu på sin lägsta nivå på nästan . Om vi justerade reglerna för och till mer rimliga villkor skulle branscherna kollapsa. Det är inte det vi har sett. Om vi trappade av jobbskatteavdraget för dem med de högsta inkomsterna skulle människor inte längre utbilda sig, ta det där lilla extra ansvaret eller vilja bli chefer. Är det någon som har sett det hända? Det är som vanligt fel. Tvärtom är det ju på lite så att när samhällen hålls ihop, då skapas också bättre förutsättningar för ekonomin att utvecklas. När fler får vara med och bidra, när fler får ta del av det vi skapar och när fler får möjlighet att utvecklas, då skapas förutsättningar för tillväxt. har varit ett av de länder som har tagit emot flest asylsökande per invånare av länderna i EU. Från ett genomsnitt på ca 30 000 asylsökande kom 000 asylsökande, 35 000 av dem ensamkommande barn och ungdomar. De människor som får asyl och ska stanna här behöver någonstans att bo, precis som alla andra. De ska utbilda sig i svenska och få de färdigheter som krävs för att skaffa sig ett jobb. Det ska finnas lärare som lär ut. Det ska finnas sjuksköterskor, läkare och kuratorer för dem som behöver. Det är mycket man kan köpa för pengar, men att bygga bostäder, skolor och vårdcentraler tar tid. Att utbilda och rekrytera lärare, socialsekreterare och sjuksköterskor tar också tid. Och det finns saker man inte kan lösa även om man sparar, ökar inkomsterna eller lånar mer. Bakgrunden till den överenskommelse om insatser med anledning av flyktingkrisen och de ytterligare förslag som regeringen har lagt fram för att minska antalet personer som söker asyl just i är inte svårare än så. Vi ska vara stolta över vårt lands stora humanitära insats, men när EU brast i solidaritet och gemensamt ansvarstagande blev situationen ohållbar. Det är därför regeringen agerar. Det är därför regeringen tar ansvar. Det gör vi även fortsatt. Arbetet med att fördela flyktingar jämnare inom EU fortsätter, och vi fortsätter göra det som krävs för att klara mottagande och etablering i . Vi ska ha ett land som fungerar för alla som kommer hit och för alla som redan bor här. Vi ska ha ett reglerat och ordnat flyktingmottagande, och människor ska känna trygghet i att veta att vi har ordning och reda. Vårändringsbudgeten handlar i huvudsak om att hantera det faktum att många människor har sökt asyl i . får extra resurser för att ordna boende och mat och för att korta handläggningstiderna. För dem som får asyl är arbete nyckeln till etablering. Därför föreslår regeringen ytterligare resurser till kompetenskartläggning för asylsökande, ökad validering och ett nytt snabbspår för entreprenörer. RUT-avdraget vidgas till nya tjänster. Liksom arbete är nyckeln till etablering är språket ofta nyckeln till arbete. Därför ska utbildningen för nyanlända förstärkas genom satsningen på sfi och svenska som andraspråk, genom vidareutbildning av lärare och genom stöd till nya skollokaler. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Med fler asylsökande följer fler avslag på asylärenden. Människor som får avslag på sin asylansökan ska ju lämna . Därför får polisen och ökade resurser för att genomföra detta viktiga arbete. Det är grundläggande för asylmottagandets legitimitet och för att vi ska ha reglerad invandring. I vårändringsbudgeten tar regeringen ansvar för flyktingsituationen. De myndigheter som får utökade arbetsuppgifter tillförs ytterligare resurser, och därutöver stärks arbetet med etablering. Men, herr talman, ett annat sätt att ta ansvar i den här situationen är att säkra hög kvalitet i välfärden. Välfärden ska ju finnas här i tider av lugn och vardag, och den ska finnas i tider av oro och extraordinära händelser. Därför har regeringen presenterat en historisk satsning på den svenska välfärden: ytterligare till kommuner och landsting. Tillsammans med tidigare investeringar från regeringen innebär det att fler än 30 000 personer kommer att kunna anställas inom välfärden. Alla de som kämpar för våra barn i förskolor och skolor, för våra äldsta på äldreboenden och för oss alla när vi blir sjuka eller har skadat oss – alla de kommer att få fler kollegor. Och den här välfärden ska erbjudas utifrån behov, inte utifrån ens förmåga att betala. Det vi gör nu är att utveckla den svenska modellen. Den svenska modellen vilar på flera delar: hög sysselsättning, en stark och generell välfärd och starka och ansvarstagande parter på arbetsmarknaden. Det här är inte någonting man bara säger av tradition eller någon sorts klockartro, utan det här är viktigt för att det har gett resultat – och ger resultat. Den här modellen tjänar väl. Människor ska ha arbete. Man ska kunna försörja sig på sitt arbete, och man ska kunna känna trygghet i sin vardag. Det är naturligt att vi här i beslutar vilka skatter vi ska ta ut och hur vi fördelar gemensamma resurser. Varje parti har sina prioriteringar, och den här kammaren är en bra plats för att ta den debatten: Vilka pengar ska vi ta in, och hur ska vi fördela dem? Här har politiken en mycket viktig roll att spela. Men att vi kommande år skulle debattera hur högt eller lågt lönen ska sättas i olika branscher eller för olika löntagare beroende på deras ursprung ter sig, för att uttrycka sig försiktigt, mindre lämpligt. Ändå har vi ett läge där de borgerliga partierna talar öppet om att skrota den svenska partsmodellen och låta staten, riksdag, gå in och sätta lägre löner. Det är en tydlig konflikt i svensk politik. De partier som står bakom den här propositionen, som är ett samarbete mellan regeringspartierna och , står upp för fria och starka parter. Politiken ska verka för att fler människor kommer i arbete, inte för att de som arbetar ska tjäna mindre. Varje land har sina genier, och många länder har rika naturtillgångar. Men det som skiljer ut ett verkligt framgångsrikt land är om man förmått att se till att vanliga löntagare har en trygghet, en välfärd och en lön de kan leva på. Det är facit för den svenska modellen. Det är vad den svenska modellen har levererat, och det är därför vi tar strid om den svenska modellen. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Vi berörs alla på något sätt av vår gemensamma välfärd. Det är också något som vi ofta talar varmt om med stolthet när vi är utomlands: föräldraförsäkring, barnbidrag, förskola, äldreomsorg – generellt och med god kvalitet för alla. Det är den svenska modellen. Den bygger på arbete. Eller för att vara än mer precis: Den svenska modellen bygger på att den som har inkomster också betalar skatt. Det handlar om att man gör rätt för sig, att man är med och bidrar. Få saker urholkar skattemoralen som när man upptäcker att andra inte gör sin del. Särskilt illa är det när de som har det väldigt väl förspänt hänger sig åt att smita från sitt ansvar. Det sådana personer och företag gör är att övervältra ansvaret på andra: låginkomsttagare, pensionärer och dem som knappt vet hur de ska få ihop till hyran. Detta är provocerande i ordets verkliga mening. När människor med små marginaler gör så brukar det kallas svartarbete. När det utförs av dem med vidlyftiga marginaler och ibland också dito moral kallas det för skatteflykt. Men oavsett om detta ofog bedrivs vid en torghandel eller förmedlas i stärkta vita skjortor, som en tjänst vid någon av våra större banker eller advokatbyråer, kommer det beteendet att bekämpas. Den förra regeringen vidtog åtgärder, och den här regeringen har gått vidare. Det handlar bland annat om att införa personalliggare i fler branscher. Det handlar om att ingå och driva på för fler heltäckande internationella avtal där informationsutbyte trumfar banksekretessen. Det handlar också om att ansvariga myndigheter har de resurser som behövs och föregår med oklanderligt gott exempel. Arbetet med detta kommer att intensifieras.