prot · H309129 · 2016-09-01 00:00:00 — Även där stod det klart att det saknades såväl politiskt stöd som stöd från stora delar av filmbranschen. Regeringen valde dock att inte heller vika från sin inslagna linje utan lade fram sin proposition . Inga av de synpunkter som hade förts fram fanns med där. Det som man hade kallat samtal och förankring får väl så här i efterhand mer kallas för information och inbjudan till applåder. fällde också propositionen på flera områden, och lika illa gick det i kammare . har en proposition blivit så sönderskjuten i kammaren som kulturministerns filmproposition. På sju bärande punkter fattade ett annat beslut än vad regeringen föreslog. Man fick underkänt när det gäller finansieringen, organisationen, produktionsförutsättningar, samverkan, digitaliseringen och privatkopieringen. Till medierna har ministern förklarat att hon inte ser tillkännagivanden som något världsomvälvande och att man bemöter tillkännagivanden som man alltid har bemött tillkännagivanden och att dessa ska ”omhändertas”. Några förändringar är hon inte beredd att göra. Filmpolitiken ska genomföras som planerat i alla sina delar. När det gäller riksdagsbeslutet verkar hon fullständigt oförstående och kallar det för en succé. Hur kan en demokratiminister landa i denna slutsats? beslut är inte ett smörgåsbord ifrån vilket man kan plocka lite som man vill. De beslut som vi fattar i denna kammare ska inte omhändertas, de ska tillgodoses och verkställas. Det verktyg som utgörs av tillkännagivanden ger regeringen ett visst handlingsutrymme. Men en demokratiminister borde veta bättre än att överutnyttja detta handlingsutrymme på ett så flagrant sätt. heter det att tillkännagivanden på filmpolitikens område ska beredas i sedvanlig ordning. Men tutar man på och rullar ut en politik som går i rakt motsatt riktning mot beslut. Demokratiministerns ord klingar falskt, och hennes löften saknar tyvärr trovärdighet. Under debatten ställde jag ett antal frågor till ministern. Jag frågade demokratiministern hur hon ser på riksdag och de beslut som fattas i denna kammare. Jag ville veta vilken plan demokratiministern har för de tillkännagivanden som redan då var kända. Jag ville veta i vilken utsträckning hon kommer att hörsamma kammarens majoritet. Och i den mån hon inte kommer att göra det undrar jag varför hon över huvud taget underställer en proposition kammarens prövning. Hur rimmar det med att vara en samförståndsminister i en samarbetsregering? Den gången valde ministern att sitta kvar i sin bänk och lämnade mina frågor obesvarade, och därför har vi en interpellationsdebatt . Därför ger jag demokratiministern en ny chans att göra om och att göra rätt. 85 Kultur- och demokratiminister (MP): Tack, riksdagsledamot , för interpellationen och för det fortsatta meningsutbytet! Jag avser att till fullo respektera beslut och den ordning som riksdag har. De tillkännagivanden som jag tog emot för sedan bereder vi just nu för fullt inom mitt departement. Jag ser det som en möjlighet att återkomma med hur vi hanterar och går vidare med tillkännagivandena. Men det tål att påminna om att det bara har gått sedan jag tog emot tillkännagivandena. Under den förra regeringens period och de tillkännagivanden som då kom dröjde det i genomsnitt längre än hela tills man tillgodosåg tillkännagivanden. Därför anser jag att jag fortfarande, gångna, har gott om tid på mig att säkerställa att de underlag som behövs och de analyser som behöver göras – som berör många olika aktörer – är grundliga och får den effekt som vi strävar efter. Ett exempel på ett annat tillkännagivande som har tagit väldigt att tillgodose och som har stor påverkan på kulturpolitiken är reklamskatten. Den hade den förra regeringen hela på sig att göra någonting åt, men man gjorde ingenting. Den här regeringen har sett till att börja avverka tillkännagivanden. Jag hanterar, bereder och tillgodoser tillkännagivanden i rask takt och återkommer , och jag menar att detta är att respektera ordning och beslut. 86 (M): Jag vill börja med att korrigera ministern när det gäller detta med finansieringen. I kammaren får ministern det att verka som att det är möjligt att påverka momsnivån på biobiljetter, eftersom det beslutet fattades . Detta är inte med sanningen överensstämmande. När vi fattar beslut om statens budget gör vi det . I det beslutet kan man också avisera vad som är planerat framöver. Så gjorde man med biomomsen. Det skarpa beslutet fattar vi inte förrän detta år. Det finns med andra ord alla möjligheter för regeringen att ändra sig eller att avvakta på denna punkt. Branschens aktörer har dessutom erbjudit sig att stå fast vid sin finansiering . Med andra ord är detta bara fråga om en politisk vilja, och vad kulturministerns besked innebär här är att hon helt enkelt inte har lust – detta trots att hon vet att den riksdag, under vilken hennes regering lyder, vill annorlunda. Jag beklagar det, och jag beklagar det djupt. Det är skillnad på att höra och att lyssna. film inleds med att filosoferna bråkar om just detta: ”Du hör ju inte vad jag säger!”, klagar den ene. ”Ja, men du lyssnar ju inte!”, kontrar den andre. Det känns som att den sketchen ständigt upprepar sig. Jag är övertygad om att demokratiministern hör att folk pratar, och jag önskar bara att hon lyssnade mer. Ministern vägrade lyssna . Hon vägrade lyssna . Hon vägrade lyssna när kulturutskottet hade sin offentliga hearing . Hon stängde öronen när utskottet uttalade sig , och hon vägrade inse fakta när fattade beslut . Och, fru talman, jag hör faktiskt inte ens att kulturministern lyssnar . Jag vet inte om detta beror på oförmåga till lyhördhet eller dålig rådgivning. Men ligger besluten på bordet. Det är lite grann som att man endast ser som ett rundningsmärke. Nästa fråga blir naturligtvis: Vad innebär detta för framtiden? Just nu ansätts ministern hårt när det gäller mediepolitiken. Till säger ministern att ”medierna står vid ett stup” och att hon förväntar sig att partier lägger fram förslag på hur det ska lösas – partier? Men, fru talman, det är väl ändå regeringens och ministerns uppgift att lägga fram politiken när man nu har intagit taburetterna? Jag kan lugna ministern – och jag tror att jag pratar för samtliga partier i – med att vi kommer att presentera våra förslag. Men frågan är om regeringen över huvud taget är intresserad. När det gäller filmen presenterade vi vår politik. Vi fick till och med majoritet i kammare, men ändå fortsätter man i motsatt riktning. Jag tycker att statsrådet bör ta sig en allvarlig funderare på vad som ligger i uppgiften som demokratiminister. I min enfald trodde jag att det var att säkra våra demokratiska institutioner och värna den ordning som är fastställd för hur vi fattar beslut. Jag trodde att det ingick en grundläggande respekt för den parlamentariska sammansättning som svenska folket har valt och att det också skulle finnas ett uns av ödmjukhet och lyhördhet när man sitter i en historiskt svag regering. Jag beklagar att så inte verkar vara fallet. säger kulturministern att man ska respektera de tillkännagivanden som har gjorts och följa dem. Det tackar jag för. Jag har respekt för att det kan ta sin tid, precis som ministern själv säger. Men om man nu ska följa besluten, varför fortsätter man då i rakt motsatt riktning? Det är en ganska farlig linje att kompensera fel färdriktning med ökad hastighet, så jag ber ministern att än en gång förklara: Om man ska följa tillkännagivanden, varför fortsätter man i rakt motsatt riktning? 87 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag kommer att tillgodose och omhänderta de tillkännagivanden som har givit. Jag är inte vän av att dra detta i långbänk. Jag är en minister och vi är en regering som ser till att få saker gjorda. Den svenska filmbranschen har ropat efter en ny filmpolitik. Man har ropat efter att bli betraktad och omhändertagen som en del av den svenska kulturpolitiken. Det har den förra regeringen struntat i att lyssna på. Bland det första som den här regeringen gör är att ta tag i och våga driva den här frågan. Vi vågar vända på de stenar som har varit orörbara därför att många människor med makt har suttit runt ett bord. Det har varit många med makt runt ett litet bord, men inte tillräckligt många, om vi tittar på hur stor filmbranschen är. Det som vi nu inför i vårt land, efter alla beslut som har fattats, är en filmpolitik som är mer demokratisk. blir filmpolitiken en del av kulturpolitiken, och har mandatet att besluta om filmpolitiken. Det är en demokratisk åtgärd. Det är att betrakta filmen som en viktig del av kulturpolitiken. Jag är väldigt stolt över det. Men återigen: Jag tänker inte dra ut på att tillmötesgå dessa tillkännagivanden och göra någonting av dem. Jag vill inte att de tillkännagivanden som kommer till mig som kultur- och demokratiminister blir tillkännagivanden som blir liggande . Det är respektlöst mot och mot den ordning som vi har i vårt land. Jag kör på. Och det gör jag för att jag vill visa att jag kommer att hantera dessa tillkännagivanden. kommer jag att komma tillbaka med hur vi hanterar de tillkännagivanden som har gjorts på filmpolitikens område. Filmpolitiken är värd det. Det är viktigt med långsiktiga förutsättningar för den här branschen, som behöver för att kunna planera och genomföra allt det som alla olika delar ska göra och som blir till filmkonst för oss alla att ta del av. finns det förutsättningar. Det är väldigt mycket som är på gång. Det har pågått en remissrunda, och det är frågor som ska hanteras på många olika plan. Jag ser fram emot resultatet av hur filmpolitiken, efter det att vi har tillgodosett tillkännagivandena, kan bli den kraft som den svenska filmen är värd. 88 (M): Ministern säger att regeringen har mandat att fatta beslut, och det var också precis det mandatet som tog . Sedan säger ministern att det handlar om att vilja, att våga och att göra. Det är bra att man är exekutiv och vill göra saker. Men det gäller att göra rätt. Jag förstår ambitionen, men på färden lyckades kulturministern göra sig till ovän med nästan hela filmbranschen. Det ministern säger är att man ska följa tillkännagivanden. Ja, men då stämmer ju inte det man har sagt : att det här fortsätter enligt plan. Då kommer det ytterligare en omsvängning . När kommer den i så fall? Och vad gäller gentemot , de förbund som finns och alla de andra som agerar inom svensk film? Jag skulle vilja avsluta med att rikta mig till statsrådet i hennes roll som kulturminister och vädja till henne att nu fatta de nödvändiga besluten för att rikta filmpolitiken rätt. Att det inte blev som ministern hade tänkt sig visar redan de remissvar som finns när det gäller den nya modellen för inflytande under . ”Det förslag som SFI har lämnat brister på flera punkter och lever inte upp till de ambitioner som riksdag och regering presenterade”, konstaterar . ”Vart tog inflytandet vägen som kulturministern lovat?” Det frågar man sig med all rätt. Såväl som konstaterar helt riktigt att förslaget strider mot beslut och avvaktar därför med att yttra sig. Jag vill vädja till kulturministern att nu sätta politiken framför prestigen. Ta den chans som ges att göra detta på ett bra och genomarbetat sätt! Utrymmet finns, både tidsmässigt och ekonomiskt. Det visas som sagt av att aktörerna erbjuder sig att fortsätta vara med och finansiera filmen även framöver, allt för att ge svensk film den förankring och genomarbetning som den så väl förtjänar. Gör om, ministern! Dra nu lite i bromsen, och tuta inte vidare i fel riktning! 89 Kultur- och demokratiminister (MP): Den filmpolitik som är antagen av den här började förberedas redan långt före min tid av den dåvarande moderata kulturministern. Hon tog de första stegen, och jag tog vid, men jag körde också ända fram till målet. har vi faktiskt en ny filmpolitik i vårt land, en filmpolitik som tar makten från de få aktörerna och ger till de många aktörerna. De remissinstanser som riksdagsledamoten hänvisar till har också varit väldigt tydliga med att de till fullo står bakom den nya filmpolitiken. Det de nu har gett är remissvar, precis enligt den ordning som vi har i vårt land och som jag är väldigt stolt över. Det ska bli spännande att se hur den här processen nu fortsätter, hur SFI kommer att svara på de olika remisserna och vad det slutgiltiga resultatet av processen blir. Vi har en ny filmpolitik, som ger makten över den svenska filmen och också möjlighet att skapa goda förutsättningar för den svenska filmen. Det kommer inte att ske någon förändring i den politik som lagts fram. Vi kommer att tillgodose tillkännagivanden, men den antagna propositionen kommer att förbli antagen. Överläggningen var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2015/16:746 om decimering av marinens övningsförmåga 90 Miljöminister (MP): har frågat försvarsminister vilken bedömning han och regeringen gör i ärende M2013/00540/Me om vindkraft i , som till synes går stick i stäv med den antagna försvarspolitiska inriktningspropositionen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågan. Ärendet som frågan gäller avser en ansökan från bolaget om tillstånd enligt för att uppföra och driva en gruppstation för vindkraft i . Ärendet är mycket omfattande och berör flera olika allmänna och enskilda intressen. Det ska, som alla ärenden, handläggas så att rättssäkerheten upprätthålls och så snabbt som möjligt. Ärendet är under beredning i , och som statsråd varken kan eller får jag föregripa denna pågående regeringsprövning. Men jag kan försäkra om att det i beredningen ingår att bland annat utreda eventuella konsekvenser för totalförsvaret. 91 (KD): Jag tackar för svaret. Jag står i den här talarstolen därför att jag sitter i försvarsutskottet och är engagerad i försvarsfrågor. Vi har i ett helt nytt läge jämfört med . är betydligt hotfullare. Vi har sett den ena incidenten efter den andra. Vi vet också hur agerade på och fortfarande – as we speak – i . Det har skapat ett nytt läge, och vi måste ha ett försvar som fungerar. Därför, fru talman, gjorde vi en överenskommelse. , träffade en försvarsuppgörelse med och Socialdemokraterna. Här finns många sidor, men ska man sammanfatta detta i ett ord handlar det om övning. Övningen har varit försummad , ända sedan . Efter att vi var så snabba i med att lägga ned försvaret är det övningen som har försummats allra mest. Och om man inte övar ett försvar fungerar det inte, vilket är precis det som omvärlden ser. Det är därför är så engagerad i att öva och visa sin förmåga. Det är i ljuset av detta som frågan om övningsområden är så viktig. Därför har jag engagerat mig för skjutfält och annat. Det finns en rad överklaganden som ligger på regeringens bord. Det har skett vissa förbättringar, men fortfarande ligger åtminstone 14 eller så ärenden på bordet. En viktig sak är frågan om den nya vindkraftsparken i . Det är denna fråga den här debatten handlar om. I det senaste numret av , fru talman, kommer det fram viktig information som understryker min interpellation. Handläggningen har pågått . Det handlar om mellan 500 och 700 vindkraftverk. Det kommer att bli världens största vindkraftspark, större än den utanför . En viktig fråga är: Är det här business as usual, eller får det implikationer för Försvarsmakten? Försvarsmakten säger att det har stor betydelse. Jag citerar ur : ”Anläggningen skulle ge stor påverkan på flera riksintressen för Försvarsmakten. Dels flygflottiljen i , dels sjöövningsområdena i som marinbasen i använder, eftersom de är oersättliga. Och baserna har viktiga uppgifter i krig. Sedan har vi ett riksintresse till och det är hemliga tekniska system, säger , arkitekt på Försvarsmaktens högkvarter.” Då undrar vän av ordning hur stora dessa vindkraftverk egentligen är. Det kan vara ganska intressant, och det är inte säkert att man har förstått det. De kan vara höga. Det är nästan 100 meter högre än och av Eiffeltornet, som säkert en del tittare har besökt. Det här får stora konsekvenser. Jag citerar vidare ur : ”Om det blir grönt ljus, hotar Försvarsmakten att flytta marinbasen i till , utanför . Det, menar man, är att föredra framför att inrätta ett möjligt övningsområde utanför .”En flytt av hela basen skulle beröra 1 800 tjänster i och värdet av miljardinvesteringar i försvarsanläggningar skulle minska drastiskt. ubåtsutveckling i sägs också kunna påverkas, eftersom utprovning bland annat sker i bukten.” Mina frågor till miljöministern blir: Är inte det här riksintressen? Är det inte precis detta regeringen ska avgöra? Är det inte precis detta uppgörelsen handlar om? Varför tar det sådan tid? När kan jag få besked? Hur ligger tidsschemat? 92 Miljöminister (MP): Den försvarspolitiska uppgörelsen är självklart viktig för hela regeringen, och vi den. Men vi har också en väldigt färsk energiuppgörelse, också den med en bred förankring och med mycket stora värden för landets utveckling. En väsentlig del av den uppgörelsen handlar om en gemensam tro på vindkraften, framför allt den havsbaserade vindkraften. Precis som ledamoten beskriver har vi till havs möjlighet att bygga väldigt stora vindkraftverk. Stora vindkraftverk är inte värda någonting i sig, men poängen med dem är att de ger mycket effekt, och det är en central del av vårt framtida energisystem. Den aktuella ansökningen som ligger på regeringens bord berör väldigt många frågor, och beredningen är komplex. Precis som ledamoten redogjorde för har Försvarsmakten i sina svar beskrivit att man i allra högsta grad berörs av beredningen. Det handlar om flygverksamheten, stoppområdet kring flygflottilj, övningsområdena Hanö Nord, Hanö Väst och Hanö Ost, spaning och övning med ubåtar, influensområdet från Ravlunda skjutfält samt tekniska system i form av radar. Men det är viktigt att få hela bilden. Det här är bara ett av de riksintressen som berörs. Det finns riksintressen för sjöfarten och för fisket. Längs kusten finns stora områden som utpekas som riksintressen för högexploaterad kust, rörligt friluftsliv och natur- och kulturvård samt områden som är utpekade som Natura 2000-områden. Det har konstaterats att diverse fågelsträck har sin väg genom . Ålen utpekas som ett intresse och en starkt hotad art. Den vandrar genom . Det finns flera känsliga arter i som är hotade. En av dem är tumlare. Tumlare är komplicerade eftersom de bland annat är väldigt känsliga för ljud. Detta är viktigt att ha med sig för att förstå vilken komplex fråga det här är och att det krävs tid att handlägga den för att få alla fakta på bordet, höra alla intressenter – både allmänna och enskilda – och sedan kunna fatta ett väl sammanvägt beslut. Som jag sa varken får eller kan jag som enskilt statsråd föregå den processen. 93 (KD): Miljöministern börjar bra. Hon säger i sitt svar är det här är viktigt. Hon säger att regeringen ”” överenskommelsen – det är ju ett fint uttryck – och tror på den. Men sedan, fru talman, hamnar miljöministern i Natura . Hon är inne på ålen och olika andra saker. Jag vill gå tillbaka till uppgörelsen som vi gjorde. Vad stod det egentligen? ”Försvarsmaktens samlade operativa förmåga bygger på att det finns samövade krigsförband och att det finns kunskaper och planer på hur stridskrafterna ska användas på ett effektivt sätt. Förmågan utvecklas … genom utbildning och övning – – – För att successivt bygga upp den efterfrågade operativa förmågan bör större kvalificerade stridskraftsgemensamma försvarsmaktsövningar genomföras regelbundet.” Det finns en rad sådana skrivningar. Det här är alltså ett område som ligger precis utanför och . Det ligger precis i ett övningsområde för både marinen och flygvapnet. Det är ett av viktigaste och mest frekvent använda militära övningsområden. Ett beslut där man inte har lyssnat på detta skulle vara fullständigt förödande för Försvarsmakten och därmed för svensk försvarsförmåga. Det är ju det sista vi behöver i då säkerhetsläget är det sämsta sedan . Området ligger precis i övningsområdena Hanö Nord och Hanö Väst och precis intill Hanö Ost. Vad kan det få för konsekvenser? Jo, det skulle kunna helt och hållet hindra luftvärnsinskjutningar från fartyg med bogserat luftmål, skjutningar från fartyg med bogserade sjömål, luftförsvarsövningar med stridsflygplan på låg höjd, ubåtsjaktsövningar, torpedskjutningar, sjunkbombfällningar, ubåtsverksamhet och ytstridsövningar. Det är alltså inte några småsaker. Det har gjorts vissa justeringar, men från Försvarsmaktens sida säger man att inga förslag man sett har inneburit att det inte blir en påtaglig skada för Försvarsmaktens riksintressen. Det är också värt att påminna om att mark- och miljödomstolen i har gått på Offshores linje. Den har tillstyrkt att 700 verk uppförs. har regeringen fått avgörandet. Det är precis det som är regeringens uppgift just nu: att döma av detta. Blir det inte tydligt när man lägger ihop de olika bitarna – att detta är ett av viktigaste och mest frekvent använda övningsområden och att vindkraftsområdet upptar en ansenlig del av detta område – att det här är riksintresset? Om något ska vara särintresse är det väl i så fall vindkraftsparken. Frågan är: Hur ligger det här i planeringen, och är inte rikets säkerhet överställd de andra intressena? 94 Miljöminister (MP): Jag tror att det finns anledning att undervisa ledamoten om hur lagstiftningen kring riksintressen fungerar. Det verkar förekomma grundläggande missförstånd. Det finns ingenting som heter ”det riksintresset” i singular. Det finns ingen prioritering mellan riksintressena. Det finns en rad riksintressen, och lagstiftningen bygger på att man känner dem väl, samlar fakta och sedan väger dem mot varandra. Det är det som är det beslutsfattande som sker i våra institutioner, kommuner och länsstyrelser, som döms av i våra domstolar och som till slut kan hamna på regeringens bord. I en sådan bedömning ska man väga in alla intressen – de allmänna intressena, som i lagstiftningen oftast kallas riksintressen, och de enskilda intressena. Dessa ska ställas mot varandra. Sitter man i regeringen har man uppgiften att väga samman alla dessa intressen. Sitter man i ett utskott i kan man kanske ha en så ensidig syn som ledamoten ger uttryck för och ge sken av att det finns ett intresse, singular, som är viktigare än alla andra. Men det är så här: Energiöverenskommelsen, som våra partier har gjort och som siktar på ett stabilt och förnybart energisystem i det här landet som bygger mycket på vindkraftverk, bygger på att det finns platser där vi faktiskt kan få till de vindkraftverken. Den bygger på att inte varenda del av landet säger: ”Nej, men inte just här! Någon annanstans!” Vi måste hitta platserna, och ingen av de platserna kommer att vara enkel. Överallt kommer det att vara komplicerat. Det svenska näringslivet, inte minst näringslivet i den här regionen, skriker efter satsningar. Det är viktigt för effektbalansen att vi får effekt just i . Det är otroligt viktigt för vårt näringsliv. Den typen av aspekter tar vi med oss i regeringens bedömning. Det här är en väldigt komplex fråga. Många intressen vägs samman. Det arbetet pågår för fullt. Försvarsmakten är med i dialogen, får föra sin talan och har också gjort så via medierna. Men det är inte det enda intresset vi ska ta hänsyn till. Det är regeringens ambition att verkligen stärka energiförsörjningen i . Vi vill se till att vi får det skifte inom energiförsörjningen som vi är överens om mellan partierna så att vi får ett förnybart energisystem. Här spelar vindkraften en stor roll. Vi kan inte bara skjuta problemen framför oss och tänka att det löser vi sedan. Det är viktigt att vi kommer till skott i de delarna. 95 (KD): Tack för svaren, miljöministern! Som jag inledde med har vi ett helt annat säkerhetspolitiskt läge , som befinner sig mitt i. Vi har ett läge där vi bygger upp vår förmåga igen, och när man bygger upp en förmåga igen är övningsverksamheten viktig. Det var den som var allra mest eftersatt; det är därför vi måste satsa mycket på den.