prot · H30990 · 2016-04-12 00:00:00 — Nej, jag tycker inte att regeringen ska bryta mot lagen. Det vore synnerligen dumt att göra det. Jag har inget emot att man gjorde om det på det sätt man gjorde, så att verksamheten hamnade i myndighetsform. För det var ju det som hände: hamnade i myndighetsform, och då uppstod det här problemet. Jag tycker inte heller att det finns ett överutnyttjande. Låt mig vara tydlig med det. Jag tycker att det är bra att man kan nyttja samhällets samtliga resurser när det uppstår nödsituationer. Det kan handla om att söka efter försvunna barn eller liknande. Det finns väl ingen som är däremot? Men det är inte detta som den här frågan handlar om. Frågan är ju vem som ska bekosta de olika delarna av verksamheten. Alliansregeringen tillförde sjö- och flygräddningen resurser som en delkompensation för handelsflottans ökade kostnader för svaveldirektivet. Är ministerns ståndpunkt att den satsningen i stället ska användas till ? Jag har två frågor till ministern, och jag hoppas att hon kan vara vänlig och besvara dem på en gång, precis som jag gjorde. Lovar ministern att det blir ordning och reda mellan de olika delarna när det gäller finansieringskällorna för just sjö- och flygräddningen? Och i det fall det inte är ordning och reda, det vill säga om den kommunala delen tar så mycket resurser i anspråk att det per definition blir den svenska handelsflottan som finansierar den kommunala räddningstjänsten, kan ministern då lova att hon tillför statliga pengar till detta, så att det inte belastar en redan hårt ansträngd svensk handelsflotta? 90 Statsrådet (S): Som jag försökte beskriva i mitt tidigare inlägg finns det inget som tyder på att detta är en så betungande utgift för att det behöver vidtas några åtgärder. tittar just nu över detta och kommer att beskriva läget . Vi har möjlighet att agera utifrån de uppgifter som då framkommer. Men finns det alltså inget som tyder på att detta är ett problem, mer än möjligen interpellationer i riksdag. När det gäller SECA-direktivet kan jag konstatera att de ökade kostnader för sjöfarten som detta har lett till i väldigt hög grad har uppvägts av de låga oljepriserna. De farhågor som fanns inför SECA-direktivets införande har i stor utsträckning kommit på skam, och det är ju positivt för den svenska handelsflottan. Det gör också att den här frågan blir än mer inaktuell. Jag avvaktar fortfarande i den här frågan och har ingen avsikt att agera innan jag har tydliga indikationer på att det finns anledning att göra det. 91 (M): Det skulle ha varit intressant om vi hade kunnat färdas till de debatter vi hade , då Socialdemokraterna förfasade sig och rasade över att vi inte tänkte satsa mer på den svenska handelsflottan än vi faktiskt gjorde. Men så fort de kom i regeringsställning tog de tillbaka de pengar som vi avsatte för den svenska sjöfarten, och man säger att det i grund och botten inte är så mycket problem därför att oljepriserna är låga. Det är intressant hur debatter kan utvecklas och beroende på om man sitter i regeringsställning eller inte. Det stämmer som ministern säger att ser över detta. Det gör man för att det har funnits farhågor för att det inte står rätt till och för att det inte är ordning och reda. Ministern upprepar det, och jag kan bara konstatera att de preliminära siffrorna visar på ett kraftigt ökat nyttjande av resurser för sjö- och flygräddningen från den kommunala räddningstjänstens sida. I ett sådant fall får vi vissa undanträngningseffekter, där det blir den svenska handelsflottan och den kommersiella flygfarten som finansierar sådant som kanske borde vara finansierat med anslag. Jag upprepar mina två frågor. Jag har försökt att besvara ministerns frågeställningar. Kan ministern lova att det blir ordning och reda på den här verksamheten? Kan ministern lova att i det fall det inte är det styr man upp det och anslagsfinansierar de delar som ska vara anslagsfinansierade, det vill säga att man inte tar mer pengar av den svenska handelsflottan? 92 Statsrådet (S): Jag har inte uppfattat att det inte skulle vara ordning och reda på den här verksamheten. Rent generellt tror jag att det är bra att försöka lösa problem som finns och inte på förhand, presumtivt, försöka lösa problem som kanske kommer att uppstå eller möjligen finns. Jag avvaktar helt enkelt de besked som kommer med . Skulle det visa sig att detta är ett problem och att det finns effekter som inte är önskvärda får vi ta itu med det då. Men finns det inget som tyder på att detta skulle vara ett stort problem och att det skulle innebära någon nackdel för handelsflottan. Jag vill också påminna om att – faktiskt alla som parti satt i regeringsställning – utreddes eller diskuterades en tonnageskatt. Den inför vi , och det kommer att innebära stora fördelar för den svenska handelsflottan. Möjligen är det par som använder till kommunala räddningsinsatser en ganska liten problematik, medan införandet av tonnageskatten och att därmed förbättra konkurrenssituationen för svensk sjöfart är en mycket välkommen och betydligt viktigare åtgärd för att stärka den svenska handelsflottan. Överläggningen var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2015/16:502 om bärgning av bussar 93 Statsrådet (S): har frågat mig om jag ämnar se över regelverket om bärgning för ekipage som är längre än . Då kan jag glädja med att regeringen beslutade om en ändring i trafikförordningen som innebär att det blir lättare att bärga lastbilar, bussar och andra längre fordonskombinationer. Den nya skrivningen i trafikförordningen innebär att bärgning av längre fordonskombinationer kommer att kunna genomföras utan ett särskilt undantag. Om omständigheterna kräver det och särskild försiktighet iakttas får bärgning därmed utföras av ekipage som är längre än . Ändringen i trafikförordningen träder i kraft . 94 (M): Det här blir möjligen en kort debatt. Jag vill bara tacka ministern för svaret, och jag konstaterar att regeringen genomförde det här efter att jag ställde min interpellation. Det tycker jag var snabbt jobbat av regeringen. Det var lite roligt att vi hade samma tanke . Det är en bra förändring. Den gör det som tidigare ändå var tvunget att göras, det vill säga att bärga längre fordonskombinationer, möjligt att göra utan att bryta mot lagen. Det är ett bra beslut. Jag har inget mer att tillföra debatten. Snabbt jobbat, får man väl helt enkelt säga till ministern. 95 Statsrådet (S): Regeringen är förvisso snabb och effektiv. Men vi var inte riktigt så snabba att vi lyckades lösa det här till dagen efter tack vare att vi fick en interpellation från . Däremot var det här ett arbete som pågick. Vi kan konstatera att det med längre och tyngre fordonskombinationer är viktigt att man ser till att det finns bärgningsmöjligheter. har vi löst det problemet och ser fram emot säkrare och mer effektiva bärgningar också av långa bussar och annat framöver. Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2015/16:503 om svenskt förarbevis för snöskoter i 96 Statsrådet (S): har frågat mig när svenska innehavare av förarbevis för snöskoter kan förvänta sig att det blir tillåtet att köra på båda sidor om den svensk-norska gränsen. Rätten att köra snöskoter är nationellt reglerad, det vill säga att varje land kan ha egna regler för behörigheter och var man får köra. accepterar norska och även andra länders behörigheter för att framföra snöskoter i och anser att denna möjlighet bör vara ömsesidig. Norska myndigheter accepterar tyvärr inte det svenska förarbeviset för att köra snöskoter i . Grunden till detta är en ändrad tolkning av den norska körkortslagen som norska myndigheter gjort efter att de införde behörighetskravet som en särskild körkortsbehörighet. och jag är överens om att den norska tolkningen har inneburit stora svårigheter för svenska skoteranvändare, inklusive räddningstjänst och framför allt rennäringen, som är i behov av att färdas i . Jag har tidigare svarat i en interpellationsdebatt i samma fråga att regeringen lägger stor vikt vid att underlätta gränsöverskridande skotertrafik mellan och . Snöskotern är viktig i en stor del av , både som fritidsfordon och som arbetsfordon. Det gäller självklart även möjligheterna att köra snöskoter i med stöd av ett svenskt förarbevis. Tyvärr kan den inte ändra den norska regeringens tolkning av ett regelverk i men kan konstatera att när det gäller andra behörigheter och körkort är dessa accepterade länderna emellan. , både jag själv och landsbygdsminister , har tagit upp denna fråga med våra norska motsvarigheter. Detta har resulterat i en nu pågående dialog med det norska Samferdselsdepartementet för att finna en lösning på frågan. Samferdselsdepartementet undersöker frågan om gällande norska regler kan användas för att personer med svensk behörighet ska kunna köra snöskoter i eller om en annan lösning måste tas fram. 97 (M): Tack, ministern, för svaret! Norskt förarbevis för snöskoter är giltigt i som en ny norsk tolkning, , gör att svenska förarbevis för snöskoter är giltiga i . Precis som ministern beskriver ställer det här till det för rennäring, räddningstjänst och svenska skoteråkare som rör sig i gränsområdena. Där är vi helt överens, herr talman. Däremot har jag lite svårt att förstå att det ska ta så för den att komma fram till en lösning med den norska regeringen. Jag har haft uppe frågan med ministern vid tidigare tillfällen. Då har det låtit som att en lösning ändå har varit nära. Men tiden fortsätter att gå, och ingen lösning ser ut att finnas i sikte. Dagens situation är inte rimlig mellan två länder som och inom det här området. Det är ministerns ansvar att lösa frågan. När tror ministern att den här frågan kommer att vara löst? 98 Statsrådet (S): Ja, jag uttryckte mig hoppfullt när frågan debatterades i den här salen för inte så länge sedan. Skälet till det var att jag vid det tillfället trodde att det skulle finnas en lösning inom räckhåll och inom . Det har visat sig inte vara fallet. Jag vill nog framhålla att hur norska myndigheter tolkar norska regler inte är ett ansvar för den . Däremot har den vid återkommande tillfällen påpekat för den norska regeringen att det här är ett stort problem. Jag själv, men också statssekreteraren, har gjort det i kontakter med den norska ministern vid upprepade tillfällen. har gjort det i kontakter med sin kollega. Också Nordenministern, , har vid olika tillfällen lyft att det här är ett stort problem. Jag har uppfattat att det inte finns något motstånd i den norska regeringen, och jag har lite svårt att förstå vad det är som gör att den här frågan inte får en lösning. Jag kan garantera att den kommer att fortsätta att trycka på för att få en förändring till stånd. Men vi har ingen möjlighet att ändra tolkningar av norska lagar i , utan vi får nöja oss med att försöka påverka i den utsträckning vi har möjlighet att göra det. Jag ser fram emot att den norska regeringen lämnar ett positivt besked, men jag kan tyvärr inte ge något besked om när detta kan komma. 99 (M): Jag kan, precis som ministern, inte förstå hur det här ska kunna ta så . När två länder som och inte kan lösa en sådan här fråga och det går kan man fundera över vad det är som gör att det inte går framåt. Jag kan bara, som jag har gjort i tidigare debatter, uppmana ministern att faktiskt lyfta frågan på allvar med sina norska kollegor och se till att det blir en lösning. Återigen: Det är den som har ansvaret att lösa frågan med sin norska motsvarighet. Det kan inte få ta precis hur som helst. Jag tror inte att vi ska förlänga debatten alldeles i onödan, men jag dristar mig ändå, herr talman, till att fråga ministern om hon kan tänka sig ytterligare påtryckningar på den norska regeringen. Det måste vara på det sättet att vi erkänner varandras förarbevis och körkort inom det här området, som vi gör inom andra områden. Allt annat är helt orimligt. Det kan inte få ta hur som helst. Vad tänker ministern göra för att den här frågan ska bli löst? Jag förstår att den inte kan gå in och ge den norska myndigheten någon form av direktiv. Men någonting bör man rimligen kunna göra. 100 Statsrådet (S): Vi har, som sagt, vid åtskilliga tillfällen och upprepade tillfällen påpekat för den norska regeringen att det här är problematiskt. Det har också varit kontakter myndigheterna emellan. Jag hoppas att det snart kommer ett besked som innebär att man får en lösning på den här frågan. Men det är inte den ansvar hur den norska regeringen agerar eller hur norska myndigheter agerar. Den här möjligheten har bara den norska regeringen och de norska myndigheterna. Jag har lite svårt att se att vi i det här läget kan göra så hemskt mycket mer än att påtala problemet och att föra diskussioner med den norska regeringen. Och om det nu är så att det här är ett problem som har funnits , som uttrycker, kan man konstatera att vi delar misslyckandet mellan flera svenska regeringar. Jag tycker att det är oerhört olyckligt att frågan inte har fått sin lösning. Det är viktigt för den gränsöverskridande handeln. Det är viktigt för rennäringen. Det är också viktigt för att vi ska kunna få fungerande räddningsinsatser. Jag har inte uppfattat att det finns något motstånd hos den norska regeringen. Men jag välkomnar både och andra som har kontakter med partivänner på andra sidan den norsk-svenska gränsen att också ställa frågan. Vi ser gärna att det här får en så snabb lösning som det över huvud taget är möjligt. 101 (M): Nej, i det här fallet finns det som jag ser det inget delat ansvar mellan den tidigare regeringen och den nuvarande, för det här problemet uppstod som vi fick en S- och MP-regering i det här landet – två helt okorrelerade olyckor, men de uppstod ungefär vid samma tillfälle. Det är den ansvar att lösa ut den här typen av gränshinder och gränsproblematik. Det finns ingen annan i som kan göra detta. Självfallet kan vi från oppositionen bistå på olika sätt, men det måste ändå vara den som löser den här typen av frågor. Vi har ingen annan instans än just regeringen. Jag kan bara återigen en sista gång här uppmana regeringen att skyndsamt hitta en lösning. Det kan inte vara på det sättet att det här ska dra ut mer än det redan har gjort. Jag önskar regeringen lycka till i att lösa den här uppgiften. 102 Statsrådet (S): Vi kommer att fortsätta ha kontakter med den norska regeringen och fortsätta att framhålla vikten av att frågan får en snabb lösning. Det borde rimligen också finnas ett intresse på norsk sida att till exempel räddningstjänsten kommer fram och att vi kan stärka de norsk-svenska förbindelserna och det gränsöverskridande näringslivet på olika sätt. Jag kommer självklart att fortsätta att trycka på för att vi ska få en lösning, men jag vidhåller att det är den norska regeringen som har lösningen i sin hand. Den kan påtala och trycka på men inte ensidigt hitta en lösning. Då hade vi nog gjort det för länge sedan. Överläggningen var härmed avslutad. § 18 Svar på interpellation 2015/16:504 om åtgärder för fler elbilar 103 Statsrådet (S): har frågat vad jag ämnar göra för att öka antalet elbilar i . Eldrivna fordon kan komma att spela en mycket viktig roll för att uppnå en fossilfri fordonsflotta. Eldrivna fordon har stora fördelar både när det gäller att minska koldioxidutsläppen och minska buller och utsläppen av exempelvis partiklar och kväveoxider. Regeringen har därför tagit en rad initiativ som stimulerar introduktionen av elfordon. Bland dessa återfinns bland annat en förlängning och ökning av anslaget för supermiljöbilspremien liksom en förlängd nedsättning av förmånsvärdet för elbilar och laddhybrider . För att främja introduktionen av eldrivna bussar på marknaden inför regeringen en elbusspremie . Regeringen stöder också investeringar i laddinfrastruktur genom Klimatklivet. Bara har stöd till ca 1 600 laddningspunkter beslutats. Dessutom utreder regeringen hur ett bonus–malus-system kan utformas och hur miljözonsbestämmelserna kan utvecklas för att premiera emissionsfria och tysta fordon. 104 (M): Tack, ministern, för svaret! Om vi höjer tempot när det gäller just elbilar är det här ett område där det, vid sidan av en bättre miljö, eventuellt finns framtida svenska exportframgångar och många nya jobb. Det finns bara vinnare om vi är i framkant på det här området. Jag vill vara tydlig med att jag tycker att det är bra att den nuvarande regeringen på många sätt fortsätter med alliansregeringens politik för att främja elbilsförsäljningen. Det är bra om man kan ha så bred politisk enighet som möjligt i den här typen av frågor, eftersom det är långa investeringshorisonter när man köper både bussar och bilar, privat eller för kommersiella ändamål. Från början valde som sagt den nya regeringen inte att fullfölja alliansregeringens ambition att höja supermiljöbilspremien. Men om jag tolkar ministerns svar rätt, herr talman, avser man att höja supermiljöbilspremien från dagens . Frågan är då till vad. Det skriver inte ministern. Det skulle vara väldigt intressant om hon kunde meddela detta, men om jag förstod svaret rätt avser man att höja supermiljöbilspremien, och det är i sådana fall väldigt bra. Det är ju på det sättet att merkostnader gör det lite svårt att från början sälja de här bilarna, inte minst till den privata marknaden. Merkostnaden ligger någonstans , vilket Bil med flera har räknat fram. Det är en betydande barriär som ska övervinnas just för stunden innan vi får ned priset, och priset får vi antagligen ned när vi får upp försäljningen. Därför är det viktigt med just supermiljöbilspremien och att den är på en sådan nivå att den också på allvar hjälper privatbilister att göra denna investering. Sedan är det på det sättet att den nuvarande regeringens politik när det gäller vägar, om man inte väljer att prioritera dem lika mycket som , inte är bra. Köer och dålig framkomlighet är ju lika illa oavsett om man sitter i en vanlig bil som går på fossila bränslen eller i en elbil. Dessutom riskerar den nuvarande regeringen genom att påskynda kärnkraftsavvecklingen innan det finns bra alternativ att försämra elproduktionen. Då blir elbilarna helt enkelt mindre smarta. I en del andra länder där man har bra elbilsförsäljning har man en väldigt smutsig elproduktion, och då blir miljöbilarna inte så bra som de skulle kunna vara. Man får bättre miljö i innerstäderna, men man vinner ingenting vad gäller klimatet. Kan ministern tänka sig att höja anslagen för miljöbilspremien från dagens för att främja försäljningen av både elbilar och laddhybrider, och i så fall till hur mycket? 105 (S): Jag måste säga att det här är en lite märklig interpellation. förs ju diskussionen om elbilar mot bakgrund av miljövänliga transporter, men i den här interpellationen verkar det vara bilen som står i centrum, oavsett vad, och den ställs mot järnvägen. Jag tror inte att man ska föra en sådan politik. Jag tror inte att det är speciellt klokt att göra det om man vill ställa om till miljövänliga transporter. Ska man ställa om till miljövänliga transporter behöver man se alla transportslagens fördelar. Därför ska man nog inte ha den utgångspunkt som interpellanten har i det här fallet. Precis som ministern pekar på i svaret görs det mycket . Klimatklivet, som rör laddinfrastrukturen, är ett bra exempel, där jag tror att det är drygt 100 av 160 ansökningar som har beviljats. Detta är över hela landet, från i norr till i söder, så det är klart att Klimatklivet som regeringen nu har avsatt resurser för för att man bygger ut ladd- infrastruktur över hela landet. Till det lägger vi en supermiljöbilspremie som har en tydligare inriktning mot rena elbilar. Men för att man ska kunna driva en aktiv miljöpolitik och för att man ska kunna få fram resurser till att driva en aktiv miljöpolitik när det gäller fordonsflottan krävs det att man också prioriterar det som är miljövänligt och prioriterar det som inte är miljövänligt lite lägre. Det är här har sin stora svaghet när det gäller miljöpolitiken, för svar är : Bygg fler vägar! Sedan finns där en from förhoppning om att elbilar kommer att köra på vägarna, men det är aldrig någonsin så att också är beredda att säga att det som smutsar ned mycket nog får straffas med lite högre kostnader. När man står här i debatter och pratar om till exempel dieselskatter och bensinskatter, ja, då är det samma visa från : nere skatterna så att vi kan gynna bilar på vägarna oavsett hur de ser ut! Jag tror att miljöpolitik också hade tjänat på att tydligare ta ställning för det som är miljövänligt, mot det som smutsar ned miljön. 106 Statsrådet (S): Det finns egentligen ganska många olika delar i att ställa om transportsystemet för att bli mer hållbart. Jag tror också att det är viktigt att i det sammanhanget se att förutsättningarna för transporter, både godstransporter och persontransporter, ser väldigt olika ut i olika delar av landet. Därför behöver man också vidta olika åtgärder i olika delar av landet. Tittar man exempelvis på de kommuner eller de delar av kommuner som är hårt belastade av trängsel kanske det inte är fler av vare sig elbilar eller några andra bilar som behövs i första hand, utan det kanske snarare handlar om mer effektiva, bekväma och tillförlitliga kollektivtrafiklösningar. Miljöbilar löser en del problem. De löser problem med partiklar, buller och avgaser. Men de löser inte problem med trängsel. Därför tror jag att man ska vara ganska försiktig med att uttrycka sig som interpellanten gör i interpellationen, nämligen att säga att man vill ha fler elbilar. Jag skulle vilja säga att det viktiga är att öka andelen elbilar i förhållande till bilar med konventionella drivmedel. Med det sagt konstaterar jag att den nuvarande regeringen har höjt anslaget till supermiljöbilspremien. Det innebär dock inte att den premie man kan få ut för varje körd bil ökar. Det innebär däremot att de som ansöker om att få en supermiljöbilspremie också får det i större utsträckning. Det anslag som den tidigare regeringen hade avsatt för ändamålet räckte nämligen inte till. Om inte alla som borde få det kan få det har det inte riktigt den verkan som var tänkt. Därför har den här regeringen höjt anslagen. Vi har också gjort en förändring så att rena elbilar får en högre subventionsgrad än hybridbilar, vilket blir ytterligare en push för att välja det minst klimatpåverkande alternativet. Utöver detta skulle jag vilja nämna att vi behöver jobba också med andra delar. Det är inte riktigt så enkelt att om vi bara byter ut alla bilar mot elbilar har vi löst alla problem med ett hållbart transportsystem. Vi behöver också arbeta med mer energieffektiva transporter, och vi behöver använda olika typer av logistikupplägg, mer av samåkning och mer av kollektivtrafik. Vi behöver också bygga ut de olika transportslag som gynnar klimatet och bidrar till verkligt hållbara transportsystem – inte enbart i klimathänseende. Jag vill påpeka att vi gör mer än det jag anförde i mitt första inlägg. Vi utreder nu ett bonus–malus-system, som kommer att innebära att vi får en kostnadsneutralitet. Vi gör det alltså relativt dyrare att göra fel val och relativt billigare att göra mer miljökloka val. Det innebär att vi har möjlighet att styra konsumtionen till exempelvis fler elbilar framöver. Att med olika typer av ekonomiska incitament påverka köpbeteende är en viktig del i att få en omställning. Men det räcker inte med det, utan vi behöver också skapa förutsättningar för människor att välja elbilar. har själv påpekat att priset är en hämmande faktor, men jag tror att det finns fler. Det handlar till exempel om att det har funnits en osäkerhet om hur effektiva och funktionella elbilarna är. Vi ser nu att tekniken gör att de går längre och fungerar bättre. Det har också funnits en osäkerhet om hur laddinfrastrukturen ser ut. Vi har påbörjat ett arbete med att se över också detta. 107 (M): Låt mig först besvara min socialdemokratiske riksdagskollega anförande. Han menade att jag på något sätt ställde väg och järnväg mot varandra. Jag vill vara tydlig med att säga att det gjorde jag absolut inte.