prot · H30976 · 2016-03-08 00:00:00 — Människor grät i tv och bad sina elleverantörer om avbetalningsplaner. Där vill vi inte hamna igen. Enligt räcker egen produktion knappt en kall dag. Då måste det importeras stora mängder el, men det är inte säkert att grannländer då har någon el att exportera. Under köldknäppen hade varken eller något överskott. lämnar mycket klara besked om vad som kommer att hända om läget blir riktigt ansträngt: I första hand startas de oljeeldade kraftverken i . Vi eldar olja och ökar utsläppen. Hur rimmar det med regeringens intention att värna om miljön? Om det inte räcker kan betala två stora pappersindustrier, Holmens bruk och , för att de ska sluta konsumera el. Det är helt orimligt att betala skattepengar för att fabriker ska stå still! Den sista nödåtgärden är att tvingas stänga delar av nätet, så att medborgarna inte får någon el. Då får vi elransonering. Jag som kommer från , ett land som förr brukade styras av kommunistregimer, har upplevt elransonering under många vintrar. Man har med el och utan. Det är inget man önskar, och det skulle vara en fruktansvärd tillbakagång i utvecklingen i , ett land som länge har haft en trygg, ren och säker elförsörjning. Men bedömer att hotet är realistiskt med tanke på den produktionsbrist som kommer att uppstå om kärnkraften avvecklas och på grund av illa genomtänkta politiska beslut. Läget i kommer att vara mest kritiskt, och jag vill gärna höra vad ministern kommer att göra för att alla medborgare, såväl i som i , ska ha en trygg elförsörjning till rimliga priser. Kommer ministern till exempel att se till att effektskatten sänks, helst redan nu i vårpropositionen? 53 Statsrådet (S): Tack, Boriana , för att du tar upp väldigt viktiga frågor! Det är min utgångspunkt att svenska hushåll och svenska industrier i alla lägen ska kunna räkna med att ha tillgång till elektricitet, gärna också till konkurrenskraftiga priser. Det är något vi med rätta räknar med. Vi har alla förutsättningar i världen att också kunna åstadkomma detta. Energipolitiken styrs utifrån de riktlinjer som lades fast i 2010, riktlinjer som Boriana röstade för, för det var en del av den borgerliga uppgörelsen då. Redan när vi tillträdde som regering kunde vi konstatera att det inte räcker. Hela utgångspunkten för den politiken var ju att när de nuvarande reaktorerna skulle börja fasas ut – redan på den borgerliga tiden gjorde man bedömningen att det skulle börja ske runt 2020 – skulle de ersättas av tio nya reaktorer, som skulle byggas på helt privata initiativ. Det var politiken. Det är väl bara att konstatera att väldigt få bedömare tror att detta kommer att ske på de villkor som lades fast i , alltså utan subventioner och utan statliga garantier. Det innebär alltså att vi på kort sikt har ett väldigt bra läge. Vi har stora överskott av el. Det är säkert inte obekant för ledamoten att vi hade den största elexporten någonsin i . Vi har historiskt låga priser, och självfallet varierar de över året beroende på hur väderlek och annat är. Efterfrågan på el i varierar kraftigt. Under en normal sommar är efterfrågan någonstans kring 13 000–medan effektbehovet , särskilt om det är en kall period, går upp till mellan 26 000 och . Då varierar naturligtvis också priserna. Men även då priserna gick upp var de ändå betydligt lägre än andra kalla perioder, exempelvis 2010 och 2011. Skillnaderna mellan prisområdena var som störst 2012, då de infördes av den förra regeringen. Då var både priserna högre och skillnaderna betydligt större mellan elprisområdena i norr och i söder, mellan 1 och 4. har vi visserligen haft skillnader men på en väldigt låg nivå. Min ambition är att vi långsiktigt i ska kunna försörja våra medborgare och industrier med el men på ett sådant sätt att vi inte får flaskhalsar i överföringssystemet så att vi behöver ha elområden. Jag tror att vi kan vara helt överens i den här om att i grund och botten är det här ingenting som vi ville göra. Jag tror inte heller att den förra borgerliga regeringen gjorde detta med glädje, utan det skedde efter en dialog med efter en anmälan från ett av våra grannländer, nämligen . Vad är det då vi ska göra? Vi har tillsatt en för att tillsammans med alla partier i ta fram en långsiktigt hållbar energipolitik. Investeringarna i energisektorn pågår ju 20–, och då duger det inte att bara lägga fram en politik . Ska vi kunna få fram dessa långsiktiga förutsättningar, så att vi får stabilitet i försörjningen av el för våra medborgare och industrier, krävs det att vi alla är beredda att samarbeta och se till att politiken blir blocköverskridande. 54 BORIANA (M): Tack, ministern, för intentionen att både företag och hushåll ska ha tillgång till el! När det gäller Alliansens energiuppgörelse tycker jag inte att det var något fel med ambitionen att bygga tio nya reaktorer. Dessvärre kunde ni inte hänga med av diverse orsaker som vi inte har tid att klara ut nu med begränsad talartid. Ministern nämnde också indelningen av landet i elprisområden, vilket förvisso var orsaken till de höga och stigande energipriserna i . Men problemen grundades , nämligen när den dåvarande socialdemokratiska regeringen beslutade att stänga de två fullt fungerande reaktorerna i . Jag minns det väl. ligger i min egen hemkommun . Stängningen betraktades som en katastrof både för orten och för elförsörjningen i . Dåvarande kommunalrådet, respekterad socialdemokrat, åkte till och försökte förgäves vädja till att inte äventyra arbetstillfällen och bidra till förstörelse av enorma ekonomiska värden. Stängningen av orsakade också indirekt stora utsläpp. För varje timme med avstängd kärnkraft gav den ökade användningen av dansk kolkraft, enligt , ökade utsläpp i form av till exempel extra svavel, extra kväveoxider och koldioxid – enorma värden! Jag vågar hävda att det är politiska beslut som ligger bakom dagens problem och inte marknaden. När ministern skriver i sitt svar att han inte vill göra ett ingrepp på marknaden låter det bra, i alla fall för oss med liberala värderingar. Men i praktiken är elmarknaden ingen fri marknad, utan det är en marknad som är hårt styrd av politiska beslut – dessvärre mindre genomtänkta sådana, i alla fall . Energiministern har möjligheten att ändra på det i avvaktan på att Sydvästlänken ska bli färdig. Så varför inte uppdra åt att garantera överföringen av en minimikapacitet mellan elprisområdena för att minska risken för prisskillnader mellan dem? Sedan befarar jag att Sydvästlänken inte kommer att vara den långsiktiga lösning som vi alla skulle vilja ha. När Nordbaltkabeln, som utgår från , blir färdig kommer vi nog ånyo att få problem i , eftersom denna kabel mest kommer att användas för att exportera el från . Jag undrar: Har ministern någon lösning för att avhjälpa det problemet? 55 Statsrådet (S): Tack, Boriana , för frågan! Det finns egentligen bara en lösning på detta, vilket jag tror att också Boriana är medveten om, och det är att göra någonting åt dessa flaskhalsar som finns i systemet. Det var också det svar som den förra borgerliga regeringen gav när dessa frågor ställdes i , visserligen inte av Boriana utan av en del andra ledamöter i riksdag. Det här är ju en debatt som har pågått ett tag. Men faktum är att Boriana inte har deltagit i den här diskussionen, utan det är först . Jag välkomnar engagemanget; det är bra. Jag hoppas bara att det handlar om sakfrågan och inte om vilken regering som just nu sitter. Jag väljer ändå att tolka det positivt, att det är ett engagemang i sakfrågan, vilket jag välkomnar. Dock måste jag säga att ledamotens hållning inte bygger på fakta. Hon säger att problemen var 1999–2005. Om vi tittar på fakta om vad som har hänt , , kan vi konstatera att trots dessa nedstängningar av kärnkraftsreaktorer, som ledamoten relaterar till, har mer elproduktion och mindre användning på grund av att vi har en pågående energieffektivisering såväl i vår industri som i våra hushåll. Det är någonting positivt. Det är det som har gjort att har gått från att vara en nettoimportör av el till att bli en av största elexportörer. , 2015, var det dessutom rekord, el, framför allt i vårt östra grannland . Så ser fakta ut. På kort sikt har vi låga priser och stora elöverskott. Men jag håller med ledamoten om att vi har stora utmaningar när det gäller elområdena. Som sagt tror jag att lösningen där handlar om att fortsätta bygga ut kapaciteten och på det viset bli av med flaskhalsarna och därmed inte behöva ha hängande över oss med krav på elområdesindelning. Det andra är att vi naturligtvis behöver ha ett svar på vad vi gör den dagen kärnkraften i sin helhet faller för tekniken eller det ekonomiska, alltså marknadskrafterna. Vi har ju fått besked om att fyra reaktorer kommer att fasas ut . Alla bedömare, såväl myndigheter som andra experter, gör bedömningen att vi klarar det, därför att vi just har stora överskott. Men det är klart att det inte räcker som svar, utan vi behöver också få fram en energipolitik som i alla lägen, såväl de kallaste vinterveckorna som under övriga året, förser våra medborgare med el och värme. Min ambition är ett med väldigt goda förutsättningar att generera elektricitet via vatten, via skog, via vind med mera och att vi också långsiktigt ska vara en nettoexportör av elektricitet. Sådana förutsättningar har vi. Men det jag tror krävs är att denna kammare tillsammans med regeringen nu kan komma överens om hur detta ska se ut. Lyckas vi inte få fram dessa långsiktiga förutsättningar riskerar perioden med väldigt få investeringar, till och med nollinvesteringar vissa perioder, att fortsätta. Det kan göra att vi hamnar i ett läge som är ganska mycket svårare än det vi har . Dit ska vi inte, för vi har alldeles för goda förutsättningar för att göra det. Jag avslutar, som i förra inlägget, med att säga att detta tror jag bara kan ske genom att vi samarbetar för att få fram just dessa långsiktiga förutsättningar. Det finns nämligen ingen regering, oavsett om det är en majoritetsregering eller en minoritetsregering, som kan lämna besked som gäller längre än den mandatperiod man sitter. Energisektorn behöver en betydligt längre framförhållning. 56 BORIANA (M): Jag kan försäkra energiministern om att jag var mycket engagerad i frågan redan under förra mandatperioden. Men när man har en egen regering som sitter i har man andra kanaler för att driva frågorna än i debatter här i kammaren. Det glädjande att energiministern tänker följa frågan om kärnkraftens lönsamhet noga och att han vill uppnå ett brett samförstånd i . Jag önskar dock att energiministern var mer positiv till kärnkraft och delade ordförandes inställning att vi borde satsa på nästa generations kärnkraft och avskaffa effektskatten. Det finns ett talesätt som lyder ungefär: Man ska hoppas på det bästa men vara förberedd på det värsta. Energiministern klarar den första delen utmärkt. Det går inte att ta miste på hans optimism när han talar om ökad kärnkraftsproduktion och besparingar i energianvändningen. Jag är dock fortsatt lite bekymrad för den andra delen. Vad händer när kärnkraften, som står för av energiförsörjning, måste avvecklas ? Jag skulle gärna få ett mer konkret svar. Vad vill regeringen? 57 Statsrådet (S): Jag inser att man som ledamot i regeringsställning har helt andra kanaler. Då bör det också stå ganska klart för ledamoten att den förra regeringen lämnade exakt samma svar om elprisområdena som den nuvarande regeringen, av det enkla skälet att detta inte är något som vi har drivit fram politiskt i . Detta kom ju som ett krav från efter en anmälan från . Det är därför vi steg för steg måste bygga ut flaskhalsarna så att vi kan ta bort detta . Den inställningen har nog ganska brett stöd i . Men där är vi inte ännu, och därför behövs de . Jag är en optimistisk person. Jag tror gott och positivt om detta land. Vi har gång på gång visat att när vi samlas är vi kapabla att möta stora utmaningar. Det jag beskriver om överskott är ett historiskt faktum. har vi har ökat produktionen i med och minskat användningen med , vilket ger ett netto på . Det är det som har gjort att vi har gått från att vara importör till att vara exportör av elektricitet. Jag är också optimistisk till att vi har goda förutsättningar. Men bara för att vi har goda förutsättningar betyder det inte att det blir så. Det hjälper inte med stor optimism, utan vi måste också steg för steg skapa rätt förutsättningar för marknaden att göra investeringar. Jag har landat i att detta bara kan ske om vi tar fram långsiktiga förutsättningar som gäller inte bara en mandatperiod utan kanske fem sex mandatperioder. Då inser alla som följer politiken att detta bara kan ske om det sker blocköverskridande. Det är därför vi har tillsatt en och för samtal. Men då får det inte finnas heliga kor, utan vi måste steg för steg se till att pragmatiskt lösa dessa bekymmer så att kan stå starkt också när det gäller energiförsörjningen. Överläggningen var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2015/16:373 om behovet av förskollärare 58 Statsrådet (S): har frågat utbildningsministern på vilket sätt regeringens budget ger stockholmarna fler utbildade förskollärare och om utbildningsministern tycker att det är rimligt att kommunerna själva ska stå för kostnaderna gällande vidareutbildningen av förskollärare. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Universitet och högskolor har själva det huvudsakliga ansvaret för att planera och dimensionera sina utbildningar. Planeringen av utbildningsutbudet ska ske utifrån bland annat studenternas efterfrågan och arbetsmarknadens behov. Regeringen anser att det är viktigt att det finns en välfungerande dialog och samverkan med arbetsmarknaden och kommande arbetsgivare i detta arbete. Med hänsyn till den stora bristen på högskoleutbildad arbetskraft inom bland annat läraryrket har det dock funnits anledning för regeringen att särskilt peka ut vissa utbildningar som behöver byggas ut. En sådan utbildning är den för förskollärare. Regeringen föreslog i propositionen Vårändringsbudget och budgetpropositionen att antalet permanenta utbildningsplatser vid universitet och högskolor ska öka betydligt jämfört med den budget som beslutade . Med regeringens förslag uppgår utbyggnaden till motsvarande 7 925 nya utbildningsplatser . Den ökar sedan till motsvarande 14 600 nya utbildningsplatser . Inom ramen för denna satsning utökas förskollärarutbildningen med 800 nybörjare. Av dessa har 60 nybörjare tilldelats och 50 nybörjare tilldelats . Även förskollärarutbildningarna vid och utökas med 60 respektive 40 nybörjare. Det är värt att ha i åtanke att även kommer att gynnas av de platser som tilldelas lärosäten i andra delar av landet eftersom med sin attraktionskraft hämtar kompetensförsörjning från hela landet. Enligt skollagen är det i första hand huvudmannen som ansvarar för att personal vid förskolor och skolor ges möjlighet till kompetensutveckling. Trots det kan det i särskilda fall finnas skäl att stimulera huvudmännen att investera i kompetensutveckling för sin personal genom olika insatser. Ett sådant exempel var det så kallade Förskolelyftet, som pågick och som syftade till att utveckla förskolepersonalens kompetens i samband med att förskolans pedagogiska uppdrag förtydligades i läroplanen. Den svenska modellen innebär att vi ska konkurrera genom att investera i kunskap och kompetens, inte med låga löner. För att lyckas med det måste vi vända den negativa kunskapsutvecklingen i svensk skola. Därför har regeringen valt att investera i lärar- och förskollärarutbildningarna och i skolan och förskolan. 59 (M): Jag tackar ministern för svaret. Det finns många faktorer som påverkar kvaliteten på en förskola. En av de allra viktigaste är tillgången på välutbildad personal. Förskollärarna har en viktig roll på en förskola för att säkerställa att förskolan lever upp till den läroplan som finns för förskolan. I råder akut brist på utbildande förskollärare. I länet har i snitt av förskolepersonalen förskollärarexamen, alltså inte ens var tredje anställd. Det kan jämföras med snittet för hela landet som är . har ett unikt läge, och konkurrensen om förskollärare är hård. Det gör att många kommuner bjuder över varandra lönemässigt för att locka till sig förskollärare. Det leder till att dessa kommuner får ökade kostnader för förskolan. Det handlar om kommuner som redan har det tufft när det gäller att bygga ut förskolan i tillräckligt stor omfattning för att klara inflyttningen. I regeringens vårändringsbudget valde man att omfördela medel som tidigare avsatts i alliansbudgeten . Posten för sticker ut eftersom anslaget minskade med ca . De fick därför dra i handbromsen och minska antalet planerade platser på förskollärarutbildningen kraftigt. De hade tänkt utöka antalet platser med ytterligare 129 baserat på det stora intresset för utbildningen och behovet i regionen, men man tvingades dra ned det till 60 platser. Trots att regeringen i budgeten åter valt att satsa på nya platser på förskollärarutbildningen har man inte kompenserat för den tidigare neddragning som lärosätet tvingades göra. Ministern hänvisar till att är så attraktiv att regionen kan dra nytta av utbildningsplatser för förskollärare som finns i andra delar av landet. Det är visserligen inte statsrådets område, men det är allmänt känt att det är svårt att få tag i en bostad i . Än så länge har vi inte heller sett några förslag från regeringen om att det ska byggas fler bostäder till överkomligt pris i . Att bo i är dyrt, och det är svårt att få tag i en bostad. Det går inte att tro att inflyttning av förskollärare automatiskt löser problemet. Då borde inte relationen mellan andelen förskollärare i och övriga landet se ut som den gör . Likvärdighet är ett begrepp som inte minst regeringen använder flitigt i skoldebatten. Vi är alla överens om att det är viktigt med likvärdig tillgång på förskola och skola av hög kvalitet. Om statsrådet är överens med om att förskollärare är en viktig garant för kvaliteten i förskolan är min undran: Tycker inte statsrådet att barn i har samma rätt till en förskola av hög kvalitet som barn i andra delar av landet? 60 Statsrådet (S): Bostadspolitiken ligger som sagt inte inom mitt ansvarsområde. När det gäller möjligheten att locka till sig studenter är det ett problem att man har skapat en så stor bostadsbrist i och dess kranskommuner. Vi bygger ut förskollärarutbildningen och tillskjuter nya platser. Det sker inte alls någon minskning av nya platser, utan det sker en ökning. Alla högskolor och universitet får fler högskoleplatser . Vår ökning är betydligt större än den som Alliansen föreslog. Men vi gör en annan fördelning, för vi måste också ta hänsyn till de andra bristyrken som finns. I bygger vi ut inte minst inom vården och vårdutbildningarna, något som inte fanns med i Alliansens budgetförslag. Där bygger vi ut med 300 nya platser. Dessa vårdutbildningsplatser tillfaller inte , eftersom det är som står för dem. På totalen ökar utbyggnaden rejält – över hela landet ökar den . innebär vår utbyggnad att de kommer att få 750 nya utbildningsplatser . Sammanlagt kommer alla att få 2 500 nya utbildningsplatser. Det är 280 fler än vad som motsvaras i Alliansens budget för . Vi har däremot gjort en annan fördelning. Vi har också tagit hänsyn till bristyrkena inom vården, och där blir ni svaret skyldiga, . Hur ska ni klara barnmorskorna och specialistsjuksköterskorna? Det fanns inte med i er plan. var det som sagt bra att våra budgetar gick igenom så att vi får en rimligare fördelning av utbildningsbehoven. Alla var heller inte fasta platser, utan det fanns också så kallade fria platser. Det är viktigt att komma ihåg att tilldelades fria resurser motsvarande 240 helårsstudenter. Dessa kunde man ha använt för utbyggnaden av förskollärarutbildningen, men det valde man att inte göra. Jag tror att vi är överens om att vi har stora brister när det gäller såväl lärare och förskollärare som vårdpersonal. Ansvaret för att dimensionera utbildningen ligger som sagt i huvudsak på lärosätena. Det behöver göras i närmare samverkan med huvudmännen och de framtida arbetsgivarna, så också i . Jag ska göra allt jag kan för att se till att denna samverkan ska fungera betydligt bättre framöver så att man kan hitta rätt dimensionering. Det fungerar väl i andra delar av landet, men det finns mer att göra när det gäller . Så ska vi se till att långsiktigt klara kompetensförsörjningen i alla delar av . 61 (M): gällde interpellationen inte utbildningsplatser generellt utan specifikt förskollärarutbildningsplatser och . behov av flera förskollärare är som sagt akut. Trots det väljer regeringen att inte säkerställa att kan erbjuda platser motsvarande det intresse som finns för förskollärarutbildningen. I kommun är andelen förskollärare . I är den och i . Jag vill påminna om att ligger på . Samtliga dessa lärosäten får en kraftig utökning av antalet platser på förskollärarutbildningen. Likvärdighet verkar inte vara viktigt för regeringen när det gäller . Jag frågar mig fortfarande: Är inte barn i värda en bra förskola på samma villkor som i övriga landet? Varför ska de och deras föräldrar behöva nöja sig med en förskola som inte har tillräckligt med välutbildad personal? Det är avgörande hur många platser det finns på förskollärarutbildningen i . Med tanke på den unika ställning som har när det gäller andel förskollärare i förskoleverksamhet i samtliga kommuner i är det märkligt att man inte väljer att göra en hårdare prioritering när det gäller . Vad är egentligen motivet till att regeringen omfördelar medel från till mindre, regionala högskolor och universitet i kommuner där har man en högre andel förskollärare? Är det så att barnen i får stå tillbaka för att regeringen måste tillgodose socialdemokratiska kommunalråds önskemål runt om i landet? Får barnen i stå tillbaka för regeringens regionalpolitik? Många kommuner i lägger pengar på vidareutbildning av barnskötare till förskollärare, en desperat insats för att försöka väga upp för bristen på utbildningsplatser i regionen. Tycker ministern att det är rimligt att kommunerna ska behöva ta ansvar på det sättet? Jag tycker att föräldrar och barn i förtjänar ett bättre svar än att det löser sig därför att är attraktivt att flytta till. Kvaliteten på förskolor offras för regeringens regionalpolitik. Jag undrar om statsrådet tycker att detta är rimligt. 62 Statsrådet (S): Tack igen, ! Som jag sa fördelar vi fler platser på totalen till . Alla dessa är inte öronmärkta, utan det finns fria platser. tilldelades 240 fria platser som, om samverkan mellan huvudmännen och hade fungerat bättre, skulle ha kunnat användas exempelvis till att bygga ut förskollärarutbildningen. Som sagt är det viktigt att påpeka att det inte är eller regeringen som sköter dimensioneringen. Vi ser att det, när det är brist, kan finnas anledning att tillföra ytterligare platser, både öronmärkta och fria. Vi har fördelat platserna över landet och tagit hänsyn till behovet av, efterfrågan på och möjligheten att bygga ut med bibehållen kvalitet, för det är viktigt att det finns ordentligt med tillgång på till exempel verksamhetsförlagd utbildning, som ska ske just i samverkan med huvudmännen. Om det nu fanns en möjlighet att bygga ut 129 platser, varför tog inte de 240 fria platserna eller delar av dessa till detta? Det måste ha funnits mer som låg där än just det. Som sagt är det inte vi som dimensionerar, utan det sker ute på våra högskolor efter studenternas efterfrågan men också efter arbetsmarknadens behov. Det jag tror behövs i denna region för att det ska bli en bättre dimensionering framöver är stärkt samverkan mellan huvudmännen och universiteten. Det är också vad vår särskilda utredare pekar på kommer att behövas om vi ska klara dimensioneringen av de viktiga lärar- och vårdutbildningarna. Det sker inte genom detaljstyrning härifrån eller från , utan genom att se till att de resurser vi har används till att möta de behov som finns.