prot · H30965 · 2016-02-10 00:00:00 — 3. utskottets förslag till beslut med godkännande av motiveringen i res. 5 (V) 72 för res. 17 för res. Kammaren biträdde res. (M) anmälde att han avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. 74 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 24 MP, 17 C, 12 L, 14 KD 3: 73 M, 1 SD Avstod: 44 SD, 1 C, 16 V Frånvarande: 17 S, 11 M, 3 SD, 1 MP, 4 C, 5 V, 7 L, 2 KD, 1 - Punkt 3 (Övrigt om kommissionens aviserade förslag) 2. utskottets förslag till beslut med godkännande av motiveringen i res. 6 (M, C, L, KD) 118 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 24 MP 6: 73 M, 1 SD, 18 C, 12 L, 14 KD Avstod: 44 SD, 16 V Frånvarande: 17 S, 11 M, 3 SD, 1 MP, 4 C, 5 V, 7 L, 2 KD, 1 - Punkt 1 (Främjande av internationell handel) 2. res. 1 (M, C, L, KD) 3. res. 2 (SD) 117 för res. 44 för res. Kammaren biträdde res. 117 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 24 MP, 16 V 1: 73 M, 18 C, 12 L, 14 KD Avstod: 44 SD Frånvarande: 17 S, 11 M, 4 SD, 1 MP, 4 C, 5 V, 7 L, 2 KD, 1 - Punkt 2 (Handels- och investeringsavtalet mellan och ) 2. res. 4 (V) 16 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 44 SD, 22 MP 4: 16 V Avstod: 73 M, 1 MP, 17 C, 12 L, 14 KD Frånvarande: 17 S, 11 M, 4 SD, 2 MP, 5 C, 5 V, 7 L, 2 KD, 1 - Punkt 4 (Insyn och konsekvensanalyser) 2. res. 7 (V) 16 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 73 M, 44 SD, 24 MP, 18 C, 12 L, 14 KD 7: 16 V Frånvarande: 17 S, 11 M, 4 SD, 1 MP, 4 C, 5 V, 7 L, 2 KD, 1 - Punkt 9 (Exportförbudet för snus) 2. res. 12 (SD) 44 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 73 M, 24 MP, 18 C, 16 V, 12 L, 14 KD 12: 44 SD Frånvarande: 17 S, 11 M, 4 SD, 1 MP, 4 C, 5 V, 7 L, 2 KD, 1 - Kammaren biföll utskottets förslag. § 15 (forts. från § 12) Granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning (forts. KU10) 111 HANS (S): har granskat hur har använts –2014. ska höras av regeringen inför avgöranden i alla utrikesärenden av större vikt, enligt 10 kap. 11 § regeringsformen. Utredningen visar att roll har förändrats kraftigt utan att någon förändring har skett i regeringsformen. Den största förändringen skedde i anslutning till EU-inträde, även om det vid den tid då inrättades fastslogs av att ställning och uppgifter var reglerade i regeringsformen och därför förblev oförändrade. Granskning av statsrådens tjänste-utövning och regeringsärendenas handläggning Utskottet har iakttagit en minskning av antalet sammanträden i , dels beroende på förändringarna genom EU-medlemskapet, dels till exempel genom en ny handläggning av mandat till FN-uppdrag. Utskottet vill framhålla att även om omvärldsförändringar kan påverka hur används är det viktigt att strategiska diskussioner och viktiga utrikespolitiska frågor och händelser liksom säkerhetspolitiska frågor ska hanteras på en konstitutionellt och politiskt hög nivå. Detta gör att med sin särskilda reglering är rätt forum för sådana frågor. Den kan inte ersättas av andra institutioner. får alltså, om man spetsar till det, inte utvecklas till en konstitutionell dekoration. 112 (M): Helt avgörande för att ska kunna fullgöra sin kontrollmakt är att KU kan ta del av information och upplysningar i de ärenden som KU granskar. Det säger sig självt att det då kan vara lika viktigt att KU har möjlighet att höra ett avgånget som ett sittande statsråd. Därför är den del i KU10 som behandlar just statsråds medverkan i KU:s granskning viktig, och i likhet med flera andra talare här tänker jag uppehålla mig just kring den saken. Att ministrarna ställer upp när KU genomför sin årliga granskning av deras ämbetsutövning borde vara en självklarhet, men riktigt så är det inte alltid i praktiken. Upprinnelsen till varför har borrat djupare i den här saken i vår är ingenting som jag som allianspolitiker är stolt över, det ska jag ärligt säga. Tvärtom beklagar jag, precis lika mycket som KU gjorde det, det faktum att inte infann sig när hon kallades under förra mandatperioden. Det är alltså ingen skillnad där. Men att ett före detta statsråd hemmahörande på den borgerliga kanten inte hörsammade KU:s kallelse har i alla fall haft något gott med sig – jag tycker att man ska försöka se saker från den positiva sidan – och det är att KU nu grundligt har låtit utreda huruvida ska lagstifta om före detta statsråds skyldighet att medverka i KU:s granskning. Som utredaren, det vill säga KU:s tidigare kanslichef , som redan har nämnts här, konstaterar i sin rapport skulle det vara möjligt att lagstifta om en sådan skyldighet. Det har inte bara utan också JO och ställt sig bakom. Men efter noggrann utvärdering av hur rättsliga figurer som sanningsplikt, retroaktivitet och tvångsmedel skulle riskera att krocka med den svenska parlamentariska konstitutionella kontrollmakten finns det fler skäl som talar mot lagstiftning än som talar för. I stället för lagstiftning förordar KU därför en lösning i enlighet med utredarens förslag, och det innebär att statsministern i samband med regeringsbildningen ska avkräva tillträdande statsråd ett åtagande om att medverka i KU:s granskning också efter det att statsrådet har lämnat sitt uppdrag. Parentetiskt vill jag gärna inflika att det givetvis inte finns någonting som hindrar att regeringen tar initiativ till en partiöverenskommelse med just en sådan inriktning. Granskning av statsrådens tjänste-utövning och regeringsärendenas handläggning En förutsättning för att denna nyordning ska få avsedd effekt är att åtagandet kan följas upp av KU på ett tillfredsställande sätt. Det är därför nödvändigt att dessa åtaganden och krav formaliseras i skriftlig form. Det har vi hört påpekas här, och det kan inte nog understrykas. Det är säkert fler än jag i den här kammaren som minns att det i nyhetsflödet efter valet figurerade uppgifter och dokument som gav intryck av att statsministern hade ställt som villkor för alla tillträdande ministrar att de skulle medverka i KU:s granskning fullt ut även efter det att de hade slutat som ministrar. Men under KU-arbetets gång och våren har vi inte lyckats hitta några skriftliga dokument som visar att statsråden verkligen ställdes inför dessa villkor. Jag menar att detta visar ännu tydligare på behovet av en etablerad ordning där statsministern rutinmässigt avkräver sina tillträdande statsråd ett åtagande i linje med utredarens förslag. Det kan inte uteslutas att det just i denna stund sitter ett eller annat före detta statsråd framför tv:n eller datorskärmen och lyssnar spänt på vår debatt. Jag vill därför ta tillfället i akt att å det kraftfullaste inskärpa att om det skulle visa sig att den icke lagreglerade modell som KU nu förordar för att säkerställa KU:s granskning inte skulle visa sig räcka till kan det bli nödvändigt med tvingande lagstiftning. Lyssna alltså noga på detta! I KU10 säger utskottet rent ut att lagstiftning i så fall bör kunna komma i fråga. Förhoppningsvis ska det inte behövas. Precis som framhöll här tidigare gör KU en mycket tydlig markering. Till detta kommer att den negativa uppmärksamheten som en vägran att hörsamma KU:s kallelse för med sig, inte minst i medierna, har fungerat som tillräcklig avskräckning och sanktion, så när som på ett fall. Med de orden, herr talman, yrkar jag på godkännande av utskottets anmälan i KU10. Jag hoppas att jag har skrämt upp sittande och avgångna statsråd tillräckligt för att de ska komma när KU kallar. 113 (S): Vi har hört en hel del intressanta inlägg i den här debatten . Jag tänkte lyfta upp en del av betänkandet som är av en något mindre dramatisk karaktär men ändå viktig. I betänkandet KU10 har KU även granskat frågan om konsulärt stöd till frihetsberövade personer utomlands. har i det här ärendet skickat in statistik avseende ärenden som berör ärenden om konsulärt stöd till frihetsberövade personer. Granskningen har avsett 20 av dessa ärenden. Vid genomgången har ett ärende noterats där det inledningsvis förefaller ha förelegat oklarhet om utlandsmyndighetens skyldighet att bistå en frihetsberövad. Det gällde en person som inte var svensk medborgare men som enligt en anhörig hade permanent uppehållstillstånd i . Granskning av statsrådens tjänste-utövning och regeringsärendenas handläggning En stat som har enligt folkrätten rätt att på diplomatisk väg ingripa för att skydda sina medborgares intressen i vistelselandet. Det här kommer även till uttryck i om diplomatiska förbindelser. Det är dock upp till den enskilda staten att avgöra om man ska ingripa till förmån för den enskilde eller inte. Det är bra att denna möjlighet finns, då vi vet att det finns personer som reser från till andra länder där de hamnar i svåra situationer av olika skäl. Det kan då vara behjälpligt för dessa frihetsberövade personer att få ett visst men ändå begränsat ekonomiskt bistånd men framför allt att av exempelvis konsulat eller beskickningar få hjälp med att föra en dialog med sina anhöriga eller att få rådgivning och förslag på försvarare som skulle kunna företräda dem i samband med de kommande processerna i de fall då vistelselandet skulle brista i dessa avseenden. Vilka omfattas då av det här stödet? En förutsättning för att omfattas av biståndet är först och främst att personen i fråga har berövats sin frihet genom beslut av domstol eller annan myndighet. I lagen om konsulärt ekonomiskt bistånd framgår det att en svensk medborgare som är bosatt i eller en flykting eller statslös person som är bosatt i kan ha rätt till konsulärt ekonomiskt bistånd. Vidare framgår det att en svensk medborgare som inte är bosatt i eller en i bosatt utlänning som inte är statslös eller flykting kan få sådant bistånd endast om det föreligger särskilda skäl. De överväganden som görs är till exempel om den frihetsberövade har nära anknytning till någon som är svensk medborgare eller bosatt i , hur länge den frihetsberövade har bott i samt om det kan finnas motsvarande konsulärt stöd att erhålla på annat sätt, till exempel genom ett medborgarskapsland. Jag ska även nämna att samråd i sådana här fall sker mellan och utlandsmyndigheten. KU har kommit fram till och konstaterar i betänkandet att det framgår av vägledning om frihetsberövade eller bistånd i brottmål samt av 8 § föreskrifter om konsulärt ekonomiskt bistånd med mera att en beskickning eller ett konsulat ska underrätta så snart myndigheten får kännedom om att en svensk medborgare eller en i bosatt flykting eller statslös person har frihetsberövats inom myndighetens verksamhetsområde. När det gäller i bosatta utlänningar som inte är flyktingar eller statslösa uppges i granskningen att utlandsmyndigheten vanligen kontaktar när någon sådan person efterfrågar konsulärt stöd. Enligt kan det övervägas om inte denna ordning också bör framgå av vägledning. Mot bakgrund av det anförda yrkar jag att betänkandet läggs till handlingarna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 16 om transparensen i Årsredovisning för staten 2014 betänkande 2015/16:FiU12 om transparensen i Årsredovisning för staten 2014 (skr. 2015/16:42) Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) § 17 om statens finansiella tillgångar betänkande 2015/16:FiU16 om statens finansiella tillgångar (skr. 2015/16:61) Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) § 18 Genomförande av det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet betänkande 2015/16:UbU6 Genomförande av det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet (prop. 2015/16:44) 114 (SD): Genomförande av det moderniserade yrkes-kvalifikationsdirektivet Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Det liggande förslaget innebär lagändringar av svensk lag för att kunna genomföra ett EU-direktiv som anger att reglerade yrken och legitimationsyrken ska gälla inom hela EU-området. Det finns redan ett gammalt gällande direktiv om detta, och det ska nu reformeras. Förändringen av EU-direktivet innebär att bestämmelserna blir mer horisontella än sektoriellt inriktade. I stället för enskilda bestämmelser för varje yrkesgrupp ska reglerna bli mer generella. Det är möjligt, herr talman, att denna reformering gör hela direktivet mer rationellt och lättare att tillämpa. Det föreliggande förslaget innebär alltså en förändring av svensk lag för att kunna genomföra EU-direktivet. Eftersom vi är emot EU-direktivet motsätter vi oss också de svenska lagförändringarna. Jag har noterat att de remissinstanser som uttalat sig om förslaget verkar vara positivt inställda – frågan är då om de har satt sig in i förslaget ordentligt, det var ju en lunta på 300–400 sidor, om jag minns rätt. Vi har ju yrkat avslag på detta direktiv tidigare och vi gör det nu också. Motiveringen då var att förslaget skulle innebära en lägre standard för våra reglerade yrken, alltså att kraven skulle sänkas för våra reglerade yrken samt att hela förslaget innebär för långtgående ingrepp i nationella intressen. Vi använder samma motivering också . Genomförande av det moderniserade yrkes-kvalifikationsdirektivet I det föreliggande förslaget har vi speciellt reagerat på de språkkrav som stipuleras i direktivet. Jag menar återigen att propositionen är otydligt skriven, och det är förenat med besvär att komma fram till vad som egentligen menas. Men om vi har förstått saken rätt får språkkontroller endast ske när annan prövning redan har gjorts, vilket är ett tveksamt förfarande. Dessutom ska regelbundna språktester ske till exempel när patientsäkerhet är relevant, vilket ju låter bra. Men hur och vilka krav dessa kontroller ska innehålla är höljt i dunkel, det står inte ett ord om detta i skrivelsen. På s. 162 står det i förslaget om det europeiska yrkeskortet och när detta kan utfärdas. Och här kommer vi till något som vi tycker är fullständigt oacceptabelt. Yrkeskort ska kunna utfärdas med motiveringen att handläggningen tagit . Om aktuell myndighet inte hunnit godkänna ett yrkeskort , ska han eller hon ändå få yrkeskortet – helt automatiskt. Detta kort kommer alltså att utfärdas enbart med lång handläggningstid som grund. Det här kan ju vi aldrig acceptera. Lagrådet riktar också mycket skarp kritik mot det föreliggande förslaget. I själva verket har jag aldrig sett så stark kritik från Lagrådet mot något annat förslag. Kritiken gäller främst sättet att implementera hela förslaget, otydlighet när det gäller normeringsmakten och på vilka grunder och vilka myndigheter som ska beröras av hela förslaget. Det är alltså inte enbart ett dåligt förslag i grunden, tycker vi, men det är ett illa genomarbetat förslag och det finns en hel del inbyggt slarv och otydligheter. Jag ska ta upp ett kort exempel på Lagrådets kritik. På s. 420 skriver Lagrådet följande: ”I remissen anges att det inte har gjorts någon fullständig inventering av befintliga bemyndiganden som berörs. Med hänsyn till de oklarheter som kan bli följden av den föreslagna regleringen av föreskriftsrätten bör förslagen inte utan ytterligare överväganden läggas till grund för lagstiftning.” Det var ord och inga visor, herr talman. Enbart detta borde resultera i att regeringen drar tillbaka hela förslaget och gör om det. Vi kommer nog att vara emot det även efter en sådan omarbetning, men kritiken från Lagrådet kan ju ändå mildras en smula. En annan aspekt av detta med yrkeskvalifikationsdirektivet – som inte har tagits upp tidigare – är att det kanske finns tio reglerade yrken kvar i vårt land. Övriga yrken är det fritt fram för alla EU-medborgare att arbeta i på grund av den fria rörligheten av arbetskraft. Det är alltså över huvud taget inte speciellt många yrken som det kommer att röra sig om. 115 (V): Jag har fått hoppa in så här i elfte timmen för eftersom han är hemma och är sjuk. Men jag hoppas att det fixar sig ändå. I propositionen som vi nu behandlar föreslås en lagstiftning som reglerar direktivets bestämmelser om att en yrkesutövare har rätt att tillfälligt utöva ett reglerat yrke i om hen är lagligen etablerad i ett annat land inom EES eller . Flera remissinstanser har efterlyst klargöranden om vad som ska räknas som tillfällig yrkesutövning så att det inte blir en fråga om falsk etablering. och har till exempel föreslagit en tidsgräns . Regeringens svar är att det finns kopplingar mellan yrkeskvalifikationsdirektivet och tjänstedirektivet. Genomförande av det moderniserade yrkes-kvalifikationsdirektivet När det gäller tjänstedirektivet har uttalat att det inte får sättas upp några fasta tidsgränser. Huruvida tillhandahållandet av en tjänst är temporärt eller tillfälligt ska alltid avgöras från fall till fall. Detta bör enligt regeringen vara vägledande även när det gäller yrkeskvalifikationsdirektivet. erkänner regeringen att det inte är självklart att en sådan koppling mellan de olika direktiven finns. har ännu inte uttalat sig om tillämpningen av yrkeskvalifikationsdirektivet. Det finns anledning att framöver vara restriktiv och sätta en tydlig gräns för vad som får räknas som tillfällig yrkesutövning inom reglerade yrken. Därför yrkar jag bifall till reservation 2. 116 (S): behandlar vi utbildningsutskottets förslag UbU6 om genomförande av det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet som innebär att antar en ny lag om erkännande av yrkeskvalifikationer och förslag om ändring i åtta olika lagar. Jag vill inledningsvis yrka bifall till förslagen i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Mycket kortfattat och förenklat handlar denna fråga om hur medborgare i EU:s medlemsländer ska kunna röra sig över länders gränser och fortfarande ha rätt att arbeta och verka i ett så kallat reglerat yrke, ett yrke som de har utbildat sig i eller skaffat sig kvalifikationer för, och att detta kan ske enligt ordnade former. Ett av Europeiska unionens mål är att avskaffa hindren för fri rörlighet för personer och tjänster mellan medlemsstaterna. EU:s inre marknad med fri rörlighet för varor, tjänster, personer och kapital är en central del i EU-samarbetet. Det kan stärka den ekonomiska utvecklingen och tillväxten för EU som helhet, stärka medlemsstaters ekonomier och få fler människor i arbete runt om i . Men det finns förutom det makroekonomiska perspektivet också ett individuellt perspektiv i detta. Det ökar nämligen också EU-medborgares individuella frihet och möjlighet att arbeta, bosätta sig och leva i andra EU-länder. Syftet med yrkeskvalifikationsdirektivet är att underlätta för dem som vill utöva ett så kallat reglerat yrke i ett annat land än sitt hemland inom EU. Med ett reglerat yrke menas i korthet att det ställs krav på till exempel en viss utbildning eller en viss yrkeserfarenhet för att få utöva yrket. Unionsrätt som antagits i form av ett direktiv är som medlemsland i EU skyldigt att omsätta i nationell rätt. Erkännandet av yrkeskvalifikationer är inte heller en ny fråga. Det ursprungliga yrkeskvalifikationsdirektivet har tidigare införlivats i svensk lagstiftning genom justeringar i de författningar där utövandet av respektive yrke regleras. Genomförandet av det nu aktuella direktivet har föregåtts av en samrådsprocess, där utskott och riksdag först har behandlat kommissionens så kallade grönbok – ett slags samrådsdokument – i ett utlåtande, därefter subsidiaritetsprövat kommissionens förslag och slutligen överlagt med regeringen när direktivet förhandlades. Genomförande av det moderniserade yrkes-kvalifikationsdirektivet När det gäller frågan om kontroll av språkkunskaper, som en av motionerna lyfter fram, kan utskottet konstatera att bestämmelserna om språkkunskaper inte är nya utan infördes genom det ursprungliga yrkeskvalifikationsdirektivet. Utskottet anser att det är bra att dessa bestämmelser nu förtydligas. Motionärerna saknar dock en beskrivning av de regelmässiga språkkontrollerna. Utskottet noterar att regeringen i sin proposition överväger möjligheten att införa sådana kontroller för vissa yrken och att dessa i sådana fall enligt regeringen kommer att föreskrivas i de specifika författningar där utövandet av yrket regleras och inte i den generella lag som vi nu behandlar. Därmed finns inte heller skäl till att nu behandla frågan ingående i samband med den aktuella propositionen. I sammanhanget vill utskottet också understryka att varken direktivet eller den nya lagen ger några rättigheter i fråga om att bli anställd, utan det handlar om att yrkeskvalifikationerna blir erkända. Slutligen lyfter motionärerna fram Lagrådets synpunkter på bland annat den nya författningsstruktur som regeringen föreslår samt utformningen av bemyndiganden och av själva lagtexten. Utskottet har tittat på det här och kan konstatera att regeringen har tillmötesgått Lagrådets synpunkter i vissa delar och att regeringen i övriga delar har redovisat sina bedömningar och överväganden. Utskottet noterar också att regeringen avser att vid behov återkomma om såväl den nya strukturen som eventuella justeringar av bemyndiganden. Med det, herr talman, vill jag än en gång yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. 117 (M): Det är inte alltid det är så, men jag får väl säga att jag har tagit min utgångspunkt för detta anförande i en hel del av det som redan refererat till. Vi får väl se – repetition är kunskaps moder! Det här betänkandet, Genomförande av det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet, är ett mycket tekniskt betänkande som innehåller ett förslag till en ny lag om gemensamt erkännande av yrkeskvalifikationer inom EU. I det här betänkandet beskrivs juridiska avvägningar på området, men för oss som inte sysslar med den här typen av juridiska spetsfundigheter är rörligheten det viktiga och väsentliga att ta fasta på. Det handlar om möjligheten för utbildade och yrkeskunniga personer att utöva sitt reglerade yrke i ett annat land än det där de fått sin yrkeskvalifikation – antingen som egenföretagare eller som anställd. EU förknippas med de fyra friheterna – fri rörlighet för varor, tjänster, personer och kapital. De här friheterna är, som vi redan har hört, själva kärnan i den inre marknaden. Framför allt är det kanske i ärlighetens namn den fria rörligheten för varor som har kommit längst. Men det pågår ett oförtrutet arbete för att undanröja hinder och förbättra förutsättningarna för rörlighet på andra områden. När det gäller ömsesidigt erkännande av examens‑, utbildnings- och andra behörighetsbevis står det inskrivet i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt att det ska gälla. har man successivt vidareutvecklat detta för att åstadkomma en bättre anpassning till den värld vi lever i nu och till den vision som finns för EU och som vi vill förverkliga. Vi har liknande system som drivs i samma anda men där det inte är EU som driver på. På utbildningsområdet har vi Bolognaprocessen. Det arbetet inleddes och omfattar i storleksordningen 47 länder som har gått samman för att harmonisera sina högskoleutbildningar. Detta syftar till att underlätta studenters rörlighet och möjlighet till jobb men också till att öka attraktionskraft som utbildningsregion. Det här är bra, och enligt mitt förmenande har denna samverkan inom Bolognaprocessen också varit ett viktigt verktyg som bidragit till att höja kvaliteten inom svenska utbildningar. Jag delar inte uppfattning och den oro han känner för att vi kommer att sänka kraven på yrkeskvalifikationerna. Tvärtom har detta varit en injektion som gett positiva förtecken på högskoleområdet. Genomförande av det moderniserade yrkes-kvalifikationsdirektivet På liknande sätt berör det här direktivet, som ursprungligen skrevs , ömsesidigt erkännande av yrken. Det är detta direktiv som ligger till grund för dagens betänkande, och det är fråga om en modernisering av direktivet.