prot · H30980 · 2016-03-15 00:00:00 — Det finns stora byggbolag som har tusentals och åter tusentals byggrätter bara i som de inte bygger på, därför att de avvaktar en värdestegring på de bostadsrätter som de tänker bygga. Man ser till att bostadspriserna går upp och bygger när – som det heter – marknaden är mogen. Kommunerna borde få starkare verktyg för att motarbeta detta. Bostadspriserna är alldeles för höga . Det är väldigt svårt för vanligt folk att över huvud taget komma in på bostadsmarknaden. Kommunerna måste få verktyg för att ta tillbaka den mark som inte bebyggs och som bolagen bara ligger på i spekulationssyfte. Vad vill regeringen göra åt detta? Om man har kraftfulla verktyg för att åstadkomma någonting i den här frågan, då kan man få många fler bostäder . Hur ser ministern på frågan om att belöna kommuner som tar fram mark för hyresrättsbyggande? ser vi i att om man delar ut mark till byggande av hyresrätter bebyggs den ganska fort, därför att det inte finns samma spekulationsincitament i byggande av hyresrätter. Hur vill ministern se till att kommunerna får hjälp med att köpa in mark? Många av kommunerna har inte så mycket mark. Är ministern beredd att återinföra förköpsrätten för kommunerna? Är man redo att titta på hur vi härifrån kan hjälpa kommunerna att köpa in mer mark för kommunerna att disponera för bostadsbyggande? 113 Statsrådet (MP): Tack så mycket, Nooshi Dadgostar, och . Plötsligt blev det en mycket bredare debatt än det som från början hade tagit upp. Jag ska försöka att hinna med i alla fall några frågor. efterlyser mer debatt om bostadspolitiken. Det kan inte ha undgått att det är ungefär vad vi debatterat under hela . Vi har debatterat och diskuterat. var en väldigt intressant tillställning. Enligt en branschtidning hade jag bland partiledarkretsen och statsråden deltagit i flest debatter. Bostadsfrågorna har legat väldigt högt upp på dagordningen. Jag förstår inte vad det är för debatt som efterlyser. Jag förstår ni är fler bland som debatterar bostadspolitiken. Men du som bostadspolitisk talesperson borde känna till att jag är en av dem som är med i flest debatter. Jag kommer gärna till den här kammaren och debatterar och diskuterar. I sitt inledningsanförande sa : ”Om vi seriöst kan sätta oss ned…”. Det räcker inte bara med att debattera och diskutera och ta fram idéer om att den ena ideologiska ståndpunkten är bättre än motståndarens. Man måste faktiskt försöka att hitta gemensamma linjer som vi kan komma överens om, så att bostadsmarknaden och de aktörer som finns där vet vad som gäller även under de kommande fem tio åren, eller ännu hellre . Det är ju det här som har varit en del av problematiken som Nooshi Dadgostar belyste på ett förtjänstfullt sätt. Det finns alltså politiker här som har representerat partier som har suttit vid makten – inte , inte utan . Det är väldigt . Till och med i bostadsbranschsammanhang är rätt så mycket. I de flesta kommuner i hade man kunnat gå från ax till limpa, även om jag då och då får tillfälle att besöka projekt som påbörjades under förrförrförra mandatperioden. Det är väldigt intressant att höra retoriken hos företrädare som för bara stöttade den dåvarande regeringen. Jag var tidigare mycket tydlig, . Jag tycker att man ska ge kredd till dem som har jobbat med frågorna. Det var därför som jag nämnde förra, förrförra och förrförrförra mandatperioden. Eftersom ledtiderna är så långa inom bostadspolitiken fanns det regeringar som gjorde också bra saker. Det vore väl konstigt, , om ni inte har åstadkommit särskilt mycket. Bostadsbyggandet ökade inte så mycket som det hade behövts. Jag har tagit del av en gammal debatt, inte särskilt gammal egentligen. Den var gammal. Min företrädare deltog i en debatt i civilutskottet där man diskuterade framtiden. sa då att 2015 kommer Alliansens politik att ha resulterat i många nya bostäder. Det kommer att ha påbörjats 38 000 nya bostäder. Med facit i hand blev det 48 000 bostäder 2015. Alla propåer från Alliansen om att bostadsbyggandet skulle tvärstanna har ju inte besannats, tack och lov. 114 (M): Jag måste reagera på den debatteknik som statsrådet använder sig av. När jag efterlyste konkreta förslag och åtgärder och att vi ska kunna debattera dem får jag till svar: Ja, men vi har debatterat hela . Framför allt har statsrådet varit oerhört flitig i . Ja, det var kanske inte riktigt det som jag efterlyste. Jag efterlyste att vi även detta år skulle kunna debattera dessa frågor. Sedan regeringen tillträdde har man sagt att regelförenklingar är det ena benet som man ska jobba med. har man inte presenterat ett endaste eget förslag. De två propositioner som har lagts fram till bygger på Alliansens tillsatta utredningar och förslag. Dessutom har man inte gått hela vägen i de här förslagen. Jag tycker att det är fascinerande att möta regeringsföreträdare och statsråd med ansvar för denna otroliga viktiga fråga. Det finns ett så stort behov och vi har gått från brist till kris. Då är man överens om att det kanske ska byggas 700 000 bostäder. Jag har lyssnat på ministerns inlägg , och inte ett enda konkret förslag har lagts fram som vi skulle kunna debattera. Jag har inte ens fått något litet bemötande av de förslag som jag lyfte fram. Det är vi, , Alliansen och även Vänstern som kommer med förslag, men regeringen har inga förslag. 115 NOOSHI DADGOSTAR (V): Jag tackar för alla de inlägg som gjorts i debatten. Den handlar om olika regler för bostadsbyggandet, och det är en ganska bred fråga som ställt. Det är också därför jag vill fråga bostadsministern hur han ser på det faktum att det finns så otroligt mycket mark. Markfrågan är uppe mycket i debatten, men sällan säger vi det självklara, det vill säga att det finns mycket mark. Bolagen, åtminstone de stora bolagen, ligger på otroligt mycket mark, men det byggs inte ändå. Särskilt i strategiskt ganska viktiga tillväxtregioner sitter bolagen på mark utan att bygga. Det finns två problem med det. Dels stiger priserna alldeles för mycket när vi inte har ett högt utbud, dels fördröjs byggandet oerhört mycket när man ”släpper ut” alldeles för få bostäder på marknaden. När man läser de utredningar som den tidigare regeringen tillsatte och ställer frågan varför den mark som redan finns inte bebyggs hänvisas det till att det inte finnas ”marknadsförutsättningar” för att bygga bostäder. Jag vill ifrågasätta vad det är för marknadsförutsättningar man talar om. Behovet är ju enormt. Det är detta som förslag riktar in sig på. Kommunerna måste få verktyg att få tillbaka den där marken om den inte bebyggs. Vi vill hjälpa allmännyttan och alla andra som bygger hyresrätter med rimliga hyror. Vårt ena skäl är att det är mark som bebyggs snabbt, eftersom det inte finns något spekulationsincitament. Vårt andra skäl är att det är en upplåtelseform som vanliga människor kan ta del av, eftersom den inte kräver någon stor kapitalinsats. Jag vill ställa frågan igen till bostadsministern. Hur ser bostadsministern på förslag om markfrågorna? 116 Statsrådet (MP): Jag tackar interpellanten så mycket. Jag tackar också för att han deltog i debatten, och jag tackar Nooshi Dadgostar för frågorna på slutet. Det stämmer som Nooshi Dadgostar säger: Det finns indikationer på att bostadsbolagen sitter på mark. har kommunerna möjlighet att ställa krav vid markanvisning. Det ser vi till exempel i , där kommun påstår att de gör så och på det sättet får en ruljangs i markanvisning och byggnation. Det här är någonting som fler kommuner i så fall borde ta efter, för det är naturligtvis inte bra att det finns en propp i systemet som inte beror på kommunen eller staten. Därmed kommer jag över till och ingångar. De pekar alltid ut att det är statens fel att det inte byggs. Det är det där som är det lite lustiga, även om jag inte vet om det är så lustigt för alla de människor som står utan bostad. Om det hade varit statens fel hade ni ni satt och styrde faktiskt gjort någonting åt det. Ni påbörjade ett arbete. I vissa delar gick det i mål, i andra delar fastnade det i olika typer av invändningar från experter och andra som kan frågan väldigt bra. Nooshi Dadgostar tar upp allmännyttan som en viktig aktör. Jag håller med henne om att det finns en möjlighet här för olika aktörer att göra investeringar i bostadsbyggande. För det har vi lanserat den största bostadspolitiska satsningen i budgeten tillsammans med . Den innebär att det finns ett investeringsstöd som bland annat de kommunala bostadsbolagen kan använda för att bygga fler hyresrätter. Jag tar debatten när som helst, när du vill och var du vill. Jag kommer att fortsätta göra det. Men vi måste också seriöst – för att använda dina ord – sätta oss ned och diskutera frågorna. Överläggningen var härmed avslutad. § 21 Svar på interpellation 2015/16:456 om kommunala wifi-nät 117 Statsrådet (MP): har ställt tre frågor till mig. För det första har han frågat om det enligt mig är en korrekt prioritering att bygga wifi-nät i städer när bredbandsmålet ännu inte är uppfyllt och många på landsbygden inte har fullgott bredband. För det andra har han frågat om jag inom ramen för min tjänsteutövning på något sätt kommer att ge styrsignaler för huruvida kommunala gratis wifi är önskvärda eller inte. För det tredje undrar vilka åtgärder jag har vidtagit sedan vår senaste interpellationsdebatt på temat, där jag enligt lovade att ta med mig frågan om att inom ramen för bredbandsstrategin lämna styrsignaler kring vilka teknikval för att uppnå bredbandsmålet som är önskvärda. När och jag senast diskuterade frågan om kommunalt wifi, det vill säga , pågick prövning av kommuns agerande. Som påpekar har beslutat i frågan. Av beslutet framgår att inte anser att den aktuella verksamheten eller något tillämpat förfarande däri ger upphov till tillräckliga negativa effekter på konkurrensen för att ärendet ska drivas vidare till domstol. När det gäller den första frågan, om det är en korrekt prioritering, är utgångpunkten det kommunala självstyret. Det är inte min sak som minister att kommentera hur prioriteringar ska göras på nivå. Det är på nivå som det finns kunskap om vilka behov av service som finns i den enskilda kommunen. Det är också där kunskapen finns om hur man ska ge bästa möjliga samhällsservice till sina medborgare. Tillgången till bredband har betydelse för möjligheten att skapa fler jobb och ett växande näringsliv i hela landet, liksom för tillhandahållandet av god samhällsservice. När det gäller den andra frågan, om styrsignaler, är det inte heller min sak som minister att uttala mig. I sitt beslut kom fram till att kommuns agerande vid tiden för beslutet inte gav upphov till tillräckligt negativa effekter på konkurrensen för att skulle driva ärendet vidare. ingrep alltså inte mot kommuns wifi-verksamhet, men beslutet kan komma att omprövas om agerandet får en så kallad negativ marknadspåverkan, till exempel om wifi-tjänsten byggs ut eller om trafikmängden ökar. Slutligen gäller det tredje fråga, om bredbandsstrategin. Den nuvarande bredbandsstrategin beslutades , och målen formulerades med sikte . Det är viktigt att se till att skapa goda förutsättningar för snabb utbyggnad av bredband, fast och mobilt, också efter 2020. Regeringens arbete med att specificera inriktningen för bredbandspolitiken initierades i samband med ett möte i Bredbandsforums styrgrupp 2015, och det arbetet väntas kunna avslutas . I detta arbete beaktas de gemensamma principer som , och Kommuner och Landsting har utformat för kommunala insatser på bredbandsområdet. Den ökade digitaliseringen av samhället innebär att bredbandsinfrastrukturen, med såväl fasta som mobila tekniker, är av stor vikt. Kapaciteten i de mobila näten utvecklas mot att kunna leverera allt högre hastigheter. I såväl regeringens beslut om bredbandskoordinatorer som propositionen Billigare utbyggnad av bredbandsnät framgår att regeringen har en neutral hållning i fråga om valet mellan fasta och mobila tekniker vid utbyggnad av bredbandsnät. Regeringen ser att det är viktigt att främja och effektivisera utbyggnaden av såväl fast som trådlöst bredband. 118 (M): Jag tackar statsrådet för svaret. Statsrådet och jag har diskuterat frågan tidigare, och jag kan förvarna, fru talman, om att vi icke heller kommer att vara överens. Frågan om så kallade kommunala gratis wifi innehåller en viss teknisk komplexitet vad gäller dels hur marknader fungerar, dels hur den digitala tekniken för distribution av internettjänster fungerar. Men den är principiellt viktig för att vi ska ha en effektiv utbyggnad av bredband i det här landet. Den är också principiellt viktig för att se till att vi har en god täckning även i de delar av landet som inte direkt kan anses vara centrala. Jag ska vara tydlig med vad det egentligen gäller. Om en stad eller kommun väljer att i för stor utsträckning tillhandahålla en gratis wifi-tjänst slår det undan benen på dem som tillhandahåller motsvarande sortens tjänst på kommersiell nivå. Det är när vi till exempel använder våra smarta mobiltelefoner och via telenätet kopplar upp oss till internet. Innerstaden och storstäderna är i det här läget en stor kassako som möjliggör att vi utan att tillskjuta statliga medel eller skattemedel har möjlighet att få en bättre täckning även utanför storstadsområdena. Storstäderna bidrar på det viset till att vi får en icke-skattesubventionerad utbyggnad även utanför storstäderna. Det ironiska är möjligtvis att när man i storstäder väljer att göra den här formen av wifi-nät får det konsekvensen att vi behöver lägga mer pengar på utbyggd bredbandsinfrastruktur såväl fiberbunden som trådlös även på landsbygden. Efter den ganska konstruktiva diskussion som jag och statsrådet hade senast vi diskuterade frågan hade man kunnat hoppas att man från regeringens sida ville tillgripa de styrsignaler man har möjlighet att använda sig av. Det gäller att tydliggöra vad som gäller. har inte valt att säga att stads agerande, som i den stora bilden är ganska relevant, är konkurrenssnedvridande. Men man säger från att om det sker i en utökad omfattning kan det bli konkurrenssnedvridande. Om man drar den slutsatsen, fru talman, är det inte ett långt steg att dra precis samma slutsats i styrsignalerna från regeringen. Men det säger statsrådet att han inte är beredd att göra. I bredbandsstrategin finns det förslag och vissa riktlinjer och råd om vilken sorts utbyggnad som är önskvärd för att göra det på ett effektivt och bra sätt. Jag har redogjort för, och andra aktörer på marknaden har redogjort för, de negativa konsekvenserna av ett gratis kommunalt wifi för utbyggnaden såväl i städer som på landsbygd. I samstämmighet med och dess slutsatser om bör även regeringen kunna dra samma slutsats och förebygga slöseriet med skattepengar. Det riskerar annars att infinna sig om man tvingar fram en utbyggnad som gör att sedan behöver ingripa. 119 Statsrådet (MP): Tack, , för den ytterst viktiga frågan för att vi kan kunna få ett bredband i världsklass. Det finns ett principiellt problem här. När vi diskuterade frågan förra gången och debatterade den i kammaren ville att jag skulle uttala mig innan hade fällt sitt avgörande. vill han att jag utifrån det har sagt ska göra saker som inte säger. talar om att prövningen av kommuns agerande inte ledde till att man ifrågasatte den service som erbjuder medborgare. Det blir väldigt hårddraget att agera utifrån det. Jag har däremot sagt det jag också sa tidigare. Det vi jobbar med nu i framtagandet av den digitala bredbandsstrategin är styrsignaler. Innan vi är klara med det arbetet tror jag inte att det låter sig göras att exakt precisera på vilket sätt det ska vara. Det gäller oavsett om vi vill förhindra detta för att öka marknadens genomslagskraft inom området eller om vi tycker att det är bra att fler kommuner gör den här typen av satsningar. Det är inte jag beredd att göra . Vi är mitt uppe i det arbete som ska fastställa det. Den gamla bredbandsstrategin fastslog inte vad det skulle innebära på många olika sätt. Det är därför som det är bra att ha ett avgörande från . Det säger dessutom i princip att det håller ögonen på situationen. Därför behöver varken eller någon annan riksdagsledamot vara orolig. Jag som it-minister har dessutom ett yttersta ansvar för att den typen av service inte skapar problem för den kommersiella utbyggnaden. Vi har också myndigheter som experter på området anser vara de som är mest lämpade att ha tillsynen. är en sådan myndighet som vi litar väldigt mycket på. Vi har diskuterat och debatterat dess funktion tidigare jag och . är när det gäller just den här specifika frågan en annan myndighet. 120 (M): Jag kan börja med att konstatera att den nuvarande bredbandsstrategin togs fram i då gratis kommunala wifi-nät egentligen inte var ett fenomen. Det är lite grann tempusfrågan som här blir den springande punkten. agerande är, precis som statsrådet och noterat, inte något som föranleder en konkurrenssnedvridande effekt. Jag har heller inte lagt någon större tyngdpunkt vid som exempel. Det finns avsevärt mycket mer oroväckande exempel i den lokalpolitiska debatten . Ta till exempel statsrådets egna partikamrater i och deras koalitionspartner. De har diskuterat möjligheten att täcka hela med ett gratis wifi-nät och på det viset slå ut i princip hela marknaden i största stad. Det är den absolut viktigaste delen i kassakosystemet för telekomföretagen som sedan ska bygga ut på landsbygden. Sedan har man svävat lite grann på målet exakt i vilken omfattning det skulle ske när man insåg att det drog iväg ganska långt när det gällde att kosta pengar. Det är här nästa del kommer in. Det är anledningen till att statsrådet måste vara på tårna i denna fråga. Vi måste förebygga att man plöjer ned så pass många skattemiljoner i ett sådant projekt att , som granskar i efterhand och inte i förhand, behöver protestera och slå till. Statsrådet har det förebyggande instrumentet i sin hand. Sedan förstår jag att han kanske inte vill föregripa arbetet med den nya bredbandsstrategin. Det må vara så. Men han kan arbeta med den nya bredbandsstrategin. Det är det förebyggande instrumentet som kan spara skattebetalarna på såväl lokal nivå som nationell nivå åtskilliga i att undvika dåliga investeringar. Det vinner möjligen några röster lokalt och kan framstå som alltifrån en viktig tillgänglighetssatsning för bredband till en demokratisk satsning. Man kan hitta på väldigt många olika beskrivningar på detta. Men när man ser hela bilden är det inte ett förståndigt sätt att satsa på om man gör det i den omfattning som till exempel statsrådets egna partikollegor i har aviserat. Det är därför som det är så viktigt att vi inte bara förlitar oss på och . Statsrådet och politiken i allmänhet har framför allt ett ansvar att visa vägen för vad som är och inte är önskvärt i detta läge. Politik handlar i många delar om förmågan att se runt hörn och försöka förebygga dåliga saker och underbygga bra saker. Här har vi ett dåligt projekt som finns på flera ställen runt om i landet. Det riskerar att kosta ofantliga mängder pengar. Vi kan inte lita på att myndigheterna sätter stopp för det förrän efter att pengarna har gått åt. Vi sitter då i en avsevärt mycket sämre sits att uppnå bredbandsmålet till 2020. Det är därför jag väljer att lyfta fram den här frågan. Jag tror att statsrådet egentligen förstår detta och min oro. Även om han nu inte kan ge beskedet att det kommer att ingå i den förnyade bredbandsstrategin hoppas jag ändå att han tar med sig detta. Det är en väldigt viktig fråga för att se till att varje krona används på rätt sätt. Det gäller framför allt nu när bredbandspengarna för utbyggnaden av fiber på landsbygden börjar på att sina. Då behövs varje krona, och de pengarna behöver användas på helt rätt sätt. 121 Statsrådet (MP): Jag vill tacka . Jag delar oro för att bredbandsutbyggnaden ska gå i stå, så att vi inte får bredband i världsklass i hela , där storstadsområdena är oerhört viktiga. Men det är svårt att lyfta ut fallet . talar gång på gång om oron, som jag delar, för att skattepengar inte ska användas på det mest effektiva sättet. Men vi har 290 kommuner i , och de har var och en mandat att utifrån sina egna förutsättningar skapa goda villkor för medborgare och näringsliv. Det är någonting som har tagit fasta på när de har gjort sin bedömning som har föranlett att de har ett wifi-nät som, såvitt jag förstår, är öppet för allmänheten utan kostnad. Det har i sin tur hamnat hos . Så långt är allt väl. Och så långt kan jag instämma i oro för att det här skulle kunna vara ett större problem än isolerat till en enda kommun. Den oron hade vi båda när vi debatterade frågan . kom i sitt beslut fram till att kommuns agerande vid tiden för beslutet inte, jag upprepar inte, gav upphov till tillräckligt negativa effekter på konkurrensen för att de skulle driva ärendet vidare. Jag vet att litar på att den oberoende myndigheten kan sin sak; det gör jag också. Och som minister är det olämpligt att efter att de har kommit fram till ett beslut försöka ompröva det. Så långt menar jag att vi var på samma våglängd. Att efter det driva frågan vidare om att det nu finns ytterligare hot vid horisonten tycker jag är lite problematiskt, sett ur en ministers synvinkel. Men sett ur en riksdagsledamots synvinkel är det bara bra. Då får vi tillfälle att diskutera och debattera frågan. Och jag kan ta med mig de delar av oro som jag i så fall har smittats av. Det kommer jag att göra. Jag tycker nämligen att bredbandsstrategin är oerhört viktig för att ska kunna uppnå sitt mål om att vara det land i världen som når digitaliseringens yttersta möjligheter och där vi kan använda dessa möjligheter på bästa möjliga sätt, både inom näringslivet och för privatpersoner. Om man vill dra det ett varv till innebär det att , nästa gång de behöver titta på ett liknande ärende, kanske kommer fram till motsatt svar. Det innebär inte att skattemedel har använts på ett felaktigt sätt, när det gäller . Det gäller den kommunens enskilda angelägenheter, att bedöma vad man har att hantera i fråga om servicen till sina medborgare. I den digitala strategin kommer vi att lägga upp ett scenario som försöker täcka så mycket som möjligt av vad kan erbjuda i form av olikheter. Men med 290 kommuner med 290 olika sätt att se på frågan kommer liknande situationer då och då att uppkomma. Och jag kommer alltid att bevaka detta. 122 (M): blev det invecklat. Statsrådet argumenterar bitvis mot sig själv. Han säger å ena sidan att det som skedde i inte föranledde någon anmärkning från . Därför borde vi inte oroa oss, och därför kan han inte göra någonting. Han säger å andra sidan – vilket också stämmer, och det är här det blir roligt – att anledningen till det var att inte hade gjort detta i tillräckligt stor omfattning. Men då kan man ganska fort upptäcka att hans kollegor på andra sidan vill göra detta, i en oerhört mycket större omfattning. Man riskerar att plöja ned fantastiska mängder skattepengar i en utbyggnad av ett kommunalt wifi-nät, vilket definitivt kommer att rendera i synpunkter från – kan jag som riksdagsledamot kosta på mig att säga. Det är såklart problematiskt, även för undertecknad. Det är också problematiskt att statsrådet säger att han inte kan gå in och styra de 290 kommunerna. Det är inte det jag ber om. Det vi talar om nu när det gäller bredbandsstrategin är råd som man utfärdar. De är inte tvingande för kommunerna. Det är råd som statsrådet har möjlighet att påverka inom ramen för sin tjänsteutövning. När statsrådet räknar upp vilka som ska vara en del i utvecklingen av detta räknar han upp , och Kommuner och Landsting. Inte med ett ord nämns branschen, de som är väldigt viktiga att samarbeta med för att detta ska bli bra. Det är inte fråga om att ompröva ställningstagande. Det handlar om att titta på mer än den första meningen i det de säger, alltså att om detta hade varit i större omfattning hade detta kunnat få konkurrenssnedvridande effekter. Det är det statsrådet måste ta fasta på för att det här inte ska spåra ur.