prot · H40945 · 2016-12-13 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om ny riksdagsledamot Följande berättelse hade kommit in från : Berättelse om granskning av bevis för riksdagsledamot har från inkommit bevis om att (S) utsetts till ny ledamot av fr.o.m. sedan (S) avsagt sig uppdraget. har denna dag granskat beviset för den nya ledamoten och därvid funnit att det blivit utfärdat i enlighet med 14 kap. 28 § vallagen (2005:837). § 3 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2016/17:161 Interpellation 2016/17:161 Statliga beredskapsjobb av (M) Interpellationen kommer inte besvaras inom svarstiden. Skälet till dröjsmålet är inbokade resor och engagemang som inte kan ändras. Interpellation 2016/17:166 Interpellation 2016/17:166 Delegationen för att bryta långtidsarbetslöshet av (M) Interpellationen kommer inte besvaras inom svarstiden. Skälet till dröjsmålet är inbokade resor och engagemang som inte kan ändras. Interpellation 2016/17:172 Interpellation 2016/17:172 Tillståndsprocessen för småskalig vattenkraft av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Statsrådet har inte möjlighet att besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av redan inbokade engagemang. § 4 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2016/17:3548–3550, 3552, 3557 och 3558 till trafikutskottet § 5 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2016/17:AU1 Utgiftsområde 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2016/17:MJU1 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård 2016/17:FiU3 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner 2016/17:FiU13 Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om europeiska långsiktiga investeringsfonder 2016/17:FiU14 Effektiv bekämpning av marknadsmissbruk 2016/17:SfU2 Utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom 2016/17:SfU3 Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn § 6 Utbildning och universitetsforskning betänkande 2016/17:UbU1 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning (prop. 2016/17:1 delvis) 1 (M): Inledningsvis vill jag säga att vi inte har några reservationer i detta ärende. För våra ställningstaganden hänvisar jag till vårt särskilda yttrande. Jag måste medge att jag blev nästan okontrollerat glad när resultatet från kom. Jag blev lärare, politiker, medborgare i landet och, inte minst, mamma till tre barn i , allt i en salig blandning. Det kändes i alla avseenden väldigt glädjande. Jag kände en sådan lättnad och glädje över att vi denna dag kunde fokusera på allt positivt och glädjande i den svenska skolan i stället för att förfasa oss över allt negativt. Jag var glad för att mina duktiga före detta lärarkollegor kunde fira och bära huvudet extra högt. Alla föräldrar som oroat sig kunde känna sig lättade och glada. Alla elever kunde känna tillförsikt inför den skola som de, enligt mätningarna, känner sig alltmer motiverade för. betydelse ska inte överdrivas, men jag tror och hoppas att det positiva trendbrottet i denna mätning kommer att vara välgörande för svensk skola och för svensk utbildningsdebatt. Vi har alla skäl att vara glada och stolta över den svenska skolan nu när både Timss och har pekat på en positiv utveckling och en vändning i resultaten. Detta är en enorm seger för alla elever, lärare, skolledare och föräldrar runt om i landet. Men detta är också en bekräftelse på hur viktigt det är att fokusera på kunskap i skolan. Även i glädjens tid gäller det att vara samlad och inte tappa greppet om de faktorer som har bidragit till den positiva utveckling vi gläder oss åt. Det är därför viktigt – viktigare än någonsin – att vi fortsätter att arbeta med de reformer som har visat sig fungera. Vi måste fortsätta att vara noggranna i våra analyser av skolans utmaningar och medvetna om vad som måste göras. Få faktorer är lika viktiga som lärarna. Vi behöver fler skickliga lärare i den svenska skolan. Tillsammans kan de tackla de problem som vi står inför. Detta blir än viktigare när vi har ett stort antal nyanlända barn och ungdomar i skolålder som också behöver en bra skola. För att vi ska få fler skickliga lärare måste vi förbättra lärarutbildningen. De duktiga människor som studerar till att bli lärare får i genomsnitt cirka åtta timmars lärarledd undervisning . Detta är alldeles för lite med tanke på det ansvar som dessa individer sedan kommer att axla. föreslår därför en ökning av den lärarledda undervisningstiden . För att få fler att vilja bli lärare, och för att höja statusen på läraryrket, är lönen självklart viktig. Jag kan bara beklaga att regeringen inte har valt att fortsätta med karriärtjänstreformen som den tidigare alliansregeringen arbetade hårt för och som också har fått effekt. I stället har regeringen valt att introducera en annan modell, som har visat sig få mycket olyckliga konsekvenser. Jag vill här betona att vi moderater står bakom lönelyftet vad gäller de pengar man satsar. Men vi är mycket oroliga för hur detta lönelyft rent praktiskt har implementerats. Till detta lämnar nu regeringen till kommunerna och hävdar att kommunerna ska kompensera de lärare som inte fick del av lärarlönelyftet. Detta är en tuff uppgift för många små kommuner med svag ekonomi. Därtill tycker jag inte att det är hederligt av regeringen att nu komma och hävda detta. Många kommuner är med rätta upprörda över ansvarigt statsråds uttalanden. Vad som sker är att den rörlighet som vi har sett bland lärare ökar, vilket får till följd att allt fler elever möter nya lärare allt oftare. Vi moderater vill i stället satsa ytterligare på karriärtjänsterna och bygga ut detta. Vi är övertygade om att tydliga karriärmöjligheter på alla skolor medför en minskad rörlighet, då lärare ser långsiktiga vinster i att stanna på den skola där de befinner sig. Att öka antalet skickliga lärare med höjda löner kommer med stor sannolikhet att bidra till att höja yrkets status, vilket är oerhört viktigt. Som vi alla vet är matematik ett mycket viktigt område. Där har svenska elevers kunskaper gått i fel riktning . Därför är det extra roligt att se den förbättring som svenska elever har gjort inom matematiken. Att båda och Timss har visat denna förbättring pekar sannolikt på att Mattelyftet, som Alliansen införde, har gett effekt. Vi har fortfarande långt kvar innan vi, för elevernas skull, kan känna oss nöjda. Viktigt för att fortsätta förbättringen i matte är också det ökade antal mattetimmar som Alliansen införde för lågstadiet och tvingade regeringen att fullfölja i årskurs 4–6, med start denna höst. Vi moderater menar att nästa steg är ytterligare förbättring i matematik. För att åstadkomma detta vill vi se en utökning med en extra timme på högstadiet. Det är, som sagt, viktigt att i glädjens stund inte slappna av utan i stället fokusera. Därför är det oroväckande att regeringen inte är inne på samma linje. Varför har regeringen röstat emot varje satsning på matematik som Alliansen har velat genomföra? Och varför röstade man emot möjligheten att också årskurs 7–9 denna höst kunde ha fått mer matte? Varje förlorad årskull är ett misslyckande, och ansvaret faller tungt på regeringen. Skolarbetet är ett omfattande arbete där vi alla måste tillämpa ett brett perspektiv. Därför finns det många specifika områden där vi måste fortsätta förbättringen. Svenska elever tillbringar exempelvis mindre tid i skolan än elever i många andra länder, vilket är något som sannolikt har haft inverkan på de negativa resultat som vi har sett fram till . Vi moderater menar att svenska elever behöver mer tid med skickliga lärare. Vi föreslår därför att man utökar skoldagen med en extra timme per dag i lågstadiet. Detta, fru talman, säger regeringen också nej till. Om elever ska kunna få mer tid med skickliga lärare måste dessa lärare i sin tur kunna frigöra mer tid för undervisning, vilket de har svårt med. Alltför mycket tid tas upp av administrativa uppgifter. I syfte att avlasta lärarna föreslår att man inför lärarassistenter. Utöver de många positiva besked som vi fick av tillkom även ett besked om att likvärdigheten i den svenska skolan har försämrats. Skillnaden mellan låg- och högpresterande elever har, totalt sett, ökat något, och familjebakgrunden har fått ökad betydelse. Detta är en mycket tråkig utveckling. Alla elever har rätt till en bra skola och en bra utbildning. Ingen har rätt att utsätta elever för dålig undervisning, och detta gäller oavsett vilken huvudman vi talar om. Det är oacceptabelt att vi fortfarande har skolor där mer än hälften av eleverna inte klarar kunskapsmålen. Vidare är det oroväckande att dessa skolor får fortsätta med sin verksamhet år , trots att de inte förbättrar resultaten. Vi moderater är därför övertygade om att det behövs nolltolerans mot dåliga skolor. Avslutningsvis: En bra skola är grunden för att våra barn ska få ett bra liv, för att de ska kunna förverkliga sina drömmar och bidra till vårt gemensamma bästa. Därför är det viktigt att vi nu fokuserar på rätt saker och, med de positiva resultaten från de senaste veckornas mätningar i ryggen, fördubblar våra ansträngningar för svensk skola. Året slutade på ett bra sätt, och jag vet att jag delar glädjen över detta med alla mina kollegor i utskottet. Jag vill slutligen önska dem, statsråden, alla lärare, rektorer, all övrig skolpersonal och alla elever en riktigt god jul och ett gott nytt år. Jag vill också tillönska fru talman detsamma. 2 (S) replik: Vad vore en budgetdebatt utan ett replikskifte med ? Det är roligt att få börja en budgetdebatt i ett positivt tonläge. Låt oss hoppas att vi kan behålla det inte bara i den här budgetdebatten, utan att det kan vara en vändning i hela skoldebatten, för jag tror att motivationen och den positiva bilden kan föra mycket gott med sig. Jag kunde ändå inte låta bli att notera att det var och in i anförandet som nämnde bristande likvärdighet och menade att detta var bekymmersamt. Det följde ingen direkt analys av och inte heller några förslag på hur den bristande likvärdigheten ska förändras. Jag kommer själv att återkomma i mitt anförande till hur jag ser på frågan. Och jag är lite nyfiken på hur och ser på det faktum att likvärdigheten minskar, att skillnaderna ökar och att vi faktiskt ligger under OECD-snittet vad gäller att kompensera för ojämlika förutsättningar. Med tanke på att ni också tar bort Samverkan för bästa skola och nationella skolutvecklingsprogram är det lite svårt att se hur vi ska kunna vända den trend som vi har sett. Jag skulle också vilja komplettera med frågan: Dåliga skolor är det väl ingen som vill ha? Min fundering är om en dålig skola är en skola där eleverna inte blir behöriga i tillräckligt stor utsträckning eller om det är en skola där eleverna underpresterar i relation till sina förväntade möjliga prestationer. 3 (M) replik: En av de absolut viktigaste saker som alliansregeringen gjorde var att vi återförde fokus på kunskap i svensk skola. Inte minst utifrån att jag har jobbat i svensk skola och fortfarande har mycket kontakt med kollegor och skolor runt om i landet är det tydligt att det är en stor skillnad när man besöker en skola. Man kan inte besöka någon skola – det tror jag inte att kan göra heller – som inte har ett oerhört fokus på resultatutveckling, på att eleverna har goda kunskaper, att det finns ett kunskapsfokus. Detta har varit en viktig del i alliansregeringens arbete. Jag tycker att det ska vara tillåtet att känna sig riktigt glad, för det är väldigt positivt att det nu skett ett trendbrott i svensk skola, att resultaten förbättrats, även om alla här borde vara väldigt medvetna om att vi har en lång väg kvar. Men det är mycket mer som behövs. Och det är ingen politiker som kan känna sig nöjd över att likvärdigheten minskar. Det innebär naturligtvis att det behövs väldigt många insatser. Det behövs ett fortsatt stöd, ett tidigt stöd. Därför är vi speciellt glada över att vi i betygsöverenskommelsen med regeringen till exempel fick in ett obligatoriskt bedömningsstöd i matte och svenska för barn i årskurs 1. Vi tror nämligen på att upptäcka särskilt de barn som har behov av särskilt stöd men också de barn som är duktiga och behöver större utmaningar. Det är alltså bra för alla barn. Det handlar om kunskapsuppföljningar, där jag är bekymrad över att regeringen nu säger sig vilja ta bort de nationella proven i årskurs 3. Dessa är bland de prov som jag tror är absolut viktigast för en tidig kunskapsuppföljning. Det hjälper inte minst de barn som behöver extra stöd från skolan. Jag skulle vilja fråga : Vad är ert svar på detta? Varför vill ni ta bort möjligheter att ge barnen tidigt stöd, som till exempel de nationella proven i årskurs 3 innebär? 4 (S) replik: Jag återkommer i mitt anförande till flera av de saker som här kom in på. Men eftersom det är mitt replikskifte vill jag följa upp min fråga. Det räcker ju inte att vara bekymrad och säga att man ska ha fler nationella prov eller lite mer uppföljning. Hur ska vi få en mer likvärdig skola? När nu ligger under OECD-snittet räcker det inte att vi har nationella prov, eller obligatoriska diagnostiska prov inför varje terminsstart, utan det som behövs är resurser som möjliggör halvklasser och tvålärarsystem. Det möjliggör mindre klasser, olika former av stöd och, vilket är avsikten med Samverkan för bästa skola, att ha extra resurser. Då menar jag rejält med extra resurser till elever som verkligen behöver det. Jag vill ge en chans till att utveckla hur likvärdigheten i svensk skola ska öka. Hur ska vi se till att vi inte har skolor där 50–inte är behöriga? Det räcker ju inte att säga att de ska stängas eller att ska ta över ansvaret att driva dem. Hur ska vi se till att de här eleverna inte under tre, fyra, först går i en skola utan att bli behöriga? Det går bra att också krydda med frågan hur länge en friskola ska gå med vinst innan den inte ska få gå med vinst längre och innan ska ta över ansvaret. Återigen: Hur ska likvärdigheten i svensk skola öka? 5 (M) replik: Tack, , för frågorna! Det här är en viktig debatt som jag tror, misstänker och vet att vi kommer att föra ganska intensivt , för det är här vi behöver lägga vårt fokus. Inledningsvis vill jag säga att det är viktigt att vi bygger vidare på det som har varit orsaken till de goda kunskapsresultaten. Och där tror jag på mer undervisningstid i relation till det som alla pratar om som en av de stora framgångsfaktorerna bakom det positiva resultatet, nämligen Mattelyftet. Det vill säga att det är kompetensutveckling som vi behöver satsa på. Vi moderater har till exempel föreslagit att varje lärare ska ha rätt till en individuell kompetensutvecklingsplan. Där är ju kunskapskontrakt, det nya uppdraget för Skolinspektionen, så oerhört viktigt. Kunskapskontraktet får man när man inte presterar tillräckligt väl. När det handlar om elever som inte ges tillräckliga kunskaper är ett av de mest tråkiga exemplen , där partikamrater har styrt och där det fortsätter att vara beklämmande resultat. Man sviker elever. Skillnaden mellan samverkan för bättre skola, vilket jag tycker är ett positivt initiativ, och våra kunskapskontrakt är att samverkan för bättre skola möter ganska få skolor jämfört med vad våra kunskapskontakt skulle göra. Det innebär också att man är tvingad att rätta sig efter de resurser och de möjligheter som vi tillför genom kunskapskontraktet. Duktiga lärare är naturligtvis viktigt och att de har möjlighet och tid att se varje barn. Där spelar lärarassistenter en viktig roll. Jag vill också återkomma till det tidiga bedömningsstödet i årskurs 1. Det tror jag kommer att vara avgörande för att alla barn ses från första början och ges rätt stöd. 6 Statsrådet (S) replik: Också jag tackar för ett positivt första inlägg i debatten. För mig är det ju extra spännande med den här debatten, eftersom det är min första budgetdebatt som statsråd. Jag tänkte följa upp det som frågade om, nämligen den viktiga frågan om likvärdighet i den svenska skolan. Vi var nog många som blev väldigt glada när Timss- och PISA-resultaten kom. Men vi var också många som blev väldigt oroliga över de starka signaler som skickade när det gäller likvärdigheten. Jag hör nu att också är orolig över likvärdigheten. Det är välkommet, men det är förvånande att den oron kommer så sent. Vi har under fått många rapporter om försämrad likvärdighet och försämrad jämlikhet i den svenska skolan. Jag ska inte ta tid med att räkna upp alla rapporter, men de är många. Från sida har jag noterat ett ganska litet intresse för rapporterna, snarare ett intresse av att ta loven av dem, att bortförklara dem och tala om andra saker. Det är välkommet, , att ni nu tar likvärdigheten på allvar, men den insikten måste ju också följas av handlingar. hörde jag i replikskiftet med att vill förlägga mycket av diskussionen om likvärdighet till olika former av insatser för att stärka undervisningen. Och jag är helt med på det. Jag håller absolut med om att insatser för att stärka kvaliteten i undervisningen och att stärka undervisningen på ett sådant sätt att fokus verkligen blir på förbättrade kunskapsresultat är enormt viktigt för svensk skola, och kanske allra viktigast för de elever som har störst behov. Men, , vad tänker ni på när det gäller systemfrågorna? 7 (M) replik: Jag välkomnar statsrådet till första debatten i kammaren. Det är roligt att ha statsrådet med i denna viktiga diskussion. Om statsrådet har känt en oro över engagemang för bristande likvärdighet kan statsrådet känna sig lugn. Det behöver statsrådet inte känna sig bekymrad över. Vi moderater har alltid värnat om att alla barn ska få bra förutsättningar, och vi är väl medvetna om att det är i skolan dessa förutsättningar ges. Skolans kompensatoriska roll är mycket viktig. Inte minst i min roll som lärare har jag jobbat för att kompensera och för att stärka de barn som inte har så goda förutsättningar. Vi vet att barn som kommer från bakgrunder med större stöd klarar sig i de allra flesta system. Men de barn som inte gör det behöver skolan arbeta intensifierat runt, och det finns en rad olika saker vi ska göra där. Min oro när det gäller Socialdemokraterna och regeringen handlar om ett bristande kunskapsfokus. Jag tror att grunden för att vi ska ge dessa barn ett bra liv är att ge dem kunskaper för att rusta dem för framtiden. När jag ser hur regeringen brister i sitt kunskapsfokus kan jag känna mig djupt orolig och vill rikta frågan tillbaka till statsrådet. På vilket sätt tänker ni fortsätta att stärka alliansregeringens kunskapsskola, behålla fokus på kunskap och fortsätta att möjliggöra för varje barn att få de kunskaper de behöver för att få en bra framtid? 8 Statsrådet (S) replik: Regeringen behöver inte alliansregeringens insatser för att fortsätta med kunskap. Kunskap ska vara i totalt fokus för skolans verksamhet. De största förlorarna när skolan inte klarar av att säkerställa att alla elever får ett starkt lärande är de svagaste eleverna, de elever som kommer från hem där de inte får så starkt stöd. Dessa elever behöver skolan allra mest. När jag säger detta gör jag mig till talesperson för en stark kunskapstradition med rötter i den arbetarrörelse som ligger bakom socialdemokratin men också i den rörelse som finns i vårt systerparti . Det är ett parti som alltid har stått starkt på kunskapens grund. Jag är stolt över att företräda en progressiv kunskapssyn och tänker slåss för en jämlik kunskapsskola. En kunskapsskola ska också vara jämlik och ska finnas för elever som har det allra största behovet. I sin rapport skriver att elevers sociala bakgrund spelar allt större roll för vilket resultat de får. skriver också i sin rapport om att hör till de länder i där skillnaden mellan högpresterande och lågpresterande elever är störst. Det är ett underbetyg för en jämlik kunskapsskola. noterar att det handlar mycket om systemfrågor. Det handlar om vår skollag, det handlar om hur vi har arrangerat vårt system för skolval och det handlar om hur vi har låtit vår skola bli väldigt styrd av marknadstänkande. Jag finner till min stora förvåning att gör sig till talesperson för att vi inte bara måste se över våra undervisningsmetoder utan också noga reformera vårt skolsystem, med fokus på skollagen. 9 (M) replik: Det finns mycket jag önskar att regeringen gjorde annorlunda. har och regeringen inte svarat upp till de saker som är viktiga. Lärarna är det viktigaste verktyget vi har i svensk skola, och vi behöver ge dem bättre förutsättningar. När vi ser att lärarutbildningen saknar de förutsättningar man behöver för att utbilda bättre rustade lärare föreslår vi mer lärarhandledd tid på lärarutbildningen. Då svarar regeringen med tystnad. När pekar ut oss som ett land där de bäst skickade lärarna inte undervisar i de tuffaste utmaningsområdena väljer regeringen att plocka bort förstelärarna i utanförskapsområdena. Men jag tror att det är viktigt att också rikta de ekonomiska incitamenten till dessa lärare. Vi har också gjort en satsning på Teach for när det gäller de största bristämnena och att särskilt rekryterade personer går till utanförskapsområden. Jag kan räkna upp en rad olika åtgärder. Det handlar också om att ge mer undervisningstid. Det vore intressant att i statsrådets huvudanförande få höra hur statsrådet ser på detta med mer tid. Givetvis är kvantitativ tid inte hela lösningen, men att få mer tid med en skicklig lärare betyder sannolikt oerhört mycket för de barn som inte har så goda förutsättningar hemifrån. Det ska bli intressant att i statsrådets huvudanförande få höra hur statsrådet vill utveckla förändringar i skollag, i det fria skolvalet och så vidare, för jag var övertygad om att Alliansen och regeringen var överens om att vi ska ha fritt skolval i . 10 (SD): Vi kommer inte att delta i beslutet men ställer oss bakom vårt särskilda yttrande. Det är för att ekonomin inte stämmer. Som alla vet har både Timss och kommit. De visar att fallet i den svenska skolan har bromsats upp. Men eftersom alla mätningar är gjorda då 70 000 barn stoppades in i det svenska skolsystemet avvaktar jag med att ropa hurra till då undersökningarna från Pirls och ICC kommer. Man kan dock ställa sig frågan om ska nöja sig med att vara ett medelmåttigt land i . Punktåtgärder som sattes in –2012, alltså mest , börjar ge effekt. Det handlar om Matematiklyftet, Läslyftet, lärarforskarskolor, lönesatsningar och så vidare. Alla dessa har som gemensam faktor att en satsning på lärarkollegorna ger en effekt på eleverna långsiktigt. Det är något som vår Shanghaimodell fångar upp på alla plan. Modellen satsar inte bara på ett ämne och några få lärare utan på hela kollegiet och alla ämnen. Det är inte raketvetenskap, men det är skönt att det äntligen syns. vill vi använda detta bevis för att sluta experimentera med den svenska skolan. frågade mig vad som är den enskilt viktigaste frågan för skolan. Mitt svar blev att det är långsiktig skolpolitik. Det är den mest avgörande faktorn för alla länder som ligger i topp i alla undersökningar. Statsrådet verkar inte ha förstått vikten av de rapporter som kommer. Dagarna före 2017 kommer att släppa sin rapport, och jag misstänker att kommer att handla om enbart skolan. Låt alla oss politiker träffas och komma överens. gjorde det 1985 och ligger nu topp fem i alla resultat. Där skapade man tre olika högar. En hög för – ursäkta svordomen, fru talman – ”aldrig i helvete att vi kan komma överens”, en hög för ”detta är vi redan överens om” och en hög för ”detta kan vi inte komma överens om , men vi sätter oss ned och diskuterar det”. Detta ger en långsiktig skolpolitik, och det är det skolans framtid handlar om. Framtida förslag ska vara grundade på forskning och erfarenhet och inte på ideologiska nycker. Som lärare har jag sett vilken tid det tar att implementera nya reformer. Nya reformer blir inte aktuella för lärarna och eleverna dagen efter att vi har röstat igenom dem här. De tar tid.