prot · H309111 · 2016-05-25 00:00:00 — Jag skulle vilja ställa en fråga till Socialdemokraternas företrädare. Kan man inte i det här sammanhanget också diskutera tioårig grundskola och möjligheten att börja tidigt? vet vi att man för förskollärare gör en satsning på matematik. Jag kan se som en viktig del att man mer grundläggande börjar arbeta för elevernas matematikkunskaper. Sedan kanske man ska diskutera matematik och sanningshalt i vissa påståenden. Jag vänder mig till från som påpekar att man har skurit ned med 10 000 medarbetare i skolan. Låt oss då vara så pass ärliga att vi också talar om att elevkullarna har minskat motsvarande. Om du tittar på lärartätheten är det ingen större skillnad för lärare per elev. Eftersom elevantalet skiftar över årskullarna görs det både nysatsningar men också nedskärningar för att det ska fungera på ett bra sätt. Låt oss vara så pass ärliga att vi nämner hela bilden. Ytterligare undervisningstid i matematik Med det vill jag än en gång yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 16 (L): I två centrala frågor inom skolpolitiken är utskottet nu enigt i detaljer, men förvisso viktiga detaljer. Det ena handlar om valfriheten, som vi diskuterade innan. Det andra handlar om behovet av mer matematikundervisning, som vi diskuterar . Det är väldigt bra. Jag hoppas att vi också framöver kommer att vara eniga i synen på valfrihetens, matematikens och kunskapens vikt i svensk skola. Matematik är viktigt av flera skäl. Dels är det, som många har sagt, grunden för många andra ämnen, dels är det ganska tydligt kopplat till det som inneburit att har gått väldigt bra när det gäller ekonomi, välstånd och välfärd. har byggt upp det välstånd som vi lever av. Det välståndet kan snabbt försvinna om man inte ser till att bygga grunden ordentligt. Det förutsätter att man har bra kunskaper i skolan, och särskilt viktigt är kanske matematikkunskaper. För att just klara matten behövs en hel del reformer. Vi diskuterar fler timmar. Jag hoppas att vi också kan diskutera ännu fler timmar i under den senare delen. Det handlar naturligtvis i grunden om att vi måste ha duktiga lärare som kan matematiken och kan lära ut matematik. Det handlar om att utveckla metodiken och didaktiken och se till att finns en tydlig signal från samhället om att matematik inte är tråkigt och svårt utan faktiskt roligt och väldigt nyttigt att ha. Det finns ett behov av ledarskap kring de frågorna att säga matte är viktigt och inte är så farligt som många försöker ge bilden av. Hur man talar om ett ämne bestämmer naturligtvis hur det upplevs av eleverna. Det är också viktigt att man använder dagen bättre än vad man gör och att vi ser till att det finns mer tid för matematikundervisning. Tid spelar roll, tid gör skillnad och tid gör att fler kommer att lära sig matematik och klara de kunskapskrav vi har . Jag tycker inte att vi ska vara nöjda med de kunskapskrav vi har . Vi ska naturligtvis sikta på att fler ska klara undervisningen vi har . Men vi måste sikta på att lyfta ytterligare eftersom det är så centralt för svensk välgång och svenskt välstånd. Vi måste sikta på att ha höga ambitioner i skolan generellt och kanske framför allt just nu för matematiken. Vi kommer inte undan att det generellt är så att den som förväntar sig att kunna leva på gamla meriter kommer att märka att välstånd och konkurrenskraft sjunker för ett land. Kanske är det en förklaring till att i internationella jämförelser har tappat i kunskap i skolan. Vi måste verkligen vara tydliga med att det framtida välstånd vi vill ha byggs av de kunskaper som lärs i skolan . De pensioner som jag hoppas kunna få byggs av de elever som går i skolan . Sjunker kunskapen där i matematik, svenska, historia och andra ämnen kommer successivt att bli ett fattigare land med lägre välstånd och sämre välfärd. Ytterligare undervisningstid i matematik Det är bra att utskottet och kammaren blir eniga om att vi behöver fler undervisningstimmar i matematik. Jag skulle önska att vi också kommer att bli eniga om att ytterligare öka undervisningstiden i matematik fokuserat mer på de högre stadierna. Jag skulle önska att vi i utskottet skulle kunna bli överens om att höja kunskapskraven och förväntningarna också på andra områden i svensk skola. Det är centralt att vi lyckas med det. Det behövs en tydlig signal från utbildningsutskottet och riksdag att ska klara kunskapsutmaningen och de krav vi har . Men att också lyfta ambitionerna och sträva efter att ska bli ett av världens bästa länder för skolan – det skulle ge en tydlig signal ute i samhället att vi vill mer. Jag är tveksam till om det blir så. Men jag hoppas verkligen att kammaren ska enas om att både valfrihet och kunskap är centrala för svensk skola. 17 (KD): utgångspunkt är att människan naturligt söker kunskap. Skolans mål är att förverkliga varje enskild elevs fulla potential. Skolan har också ett förvaltande uppdrag att föra vidare tidigare generationers landvinningar och erfarenheter och uppmuntra till kunskapssökande i samtiden. Vi behöver återuppbygga en utbildningstradition som bygger på tillit och förtroende mellan elever, lärare och föräldrar där skolan förmedlar kunskap och stimulerar elevernas intellektuella utveckling. Utvecklingen inom svenska skolan och dess resultat kan man diskutera på många olika sätt. Visst har vår skola genomgått en utveckling, och tyvärr har vi ibland valt fel vägar. Min uppfattning är att vi på många sätt har politiserat skolan alldeles för mycket, det vill säga att vi som politiker i kommunala beslutsställningar samt riksdag har använt skolan för andra ändamål än för det som den i första hand är avsedd för. Vi lägger på personal olika saker som tar bort dess fokus från det som är viktigt, den enskilde eleven, dess utveckling och fokus på dess lärande. PISA-resultaten är ett exempel på mätningar som indikerar att vi behöver fokusera på kunskap och ge eleven den bästa möjligheten till att få så goda kunskaper som möjligt under sin skolgång. Läskunskap och matematikkunskap är det grundläggande som vi har satt fokus på och måste sätta mer fokus på. Finns det exempel på att när skolan har satt fokus på matematik att det hjälpt i andra ämnen? Jag lyckades som många andra googla fram från . Där har man exemplen Dammfriskolan, Linnéskolan, Munkhätteskolan, Sorgenfriskolan, Stenkulaskolan och . De är de skolorna i som har ökat sitt betygssnitt mest . Ytterligare undervisningstid i matematik Det som var intressant var vad Dammfriskolans rektor svarade när han fick frågan varför det hade gått mycket bättre. Svaret var: Vi har fått spetsutbildning i matte där vi gör lektionerna vardagsnära, diskuterar i grupp och jobbar med problemlösningar. Vi har hållit på i åtta–med vårt utvecklingsarbete, och det är nu vi börjar skörda. Att förändra en skolas utveckling är inte ettårsprojekt. Det är långa tidsintervaller på detta. Man kan fråga sig om de här skolorna är ensamma om att ha dessa erfarenheter. Så är det naturligtvis inte; i min hemkommun har vi skapat en matteverkstad som uppmuntrar elever att se matematik på ett annat sätt än bara siffror i en bok eftersom det gjorde att de somnade så fort de öppnade boken. Att skapa intresse för matematik och dess möjligheter är ett sätt komma framåt till mer kunskap. Att öka mattetimmarna som man ordnar undervisningen på ett intressant sätt gör att det kommer att gå mycket bättre också i andra ämnen. Läsning och matematik är oerhört viktigt för andra ämnen, och fokus för oss som politiker borde vara att se till att grunden är så stabil som möjligt. Vi kristdemokrater anser att svenska elevers matematikkunskaper är en avgörande fråga för tillväxt och framtida möjligheter att bli en kunskapsnation i världsklass. Propositionen innehåller förslag till ändring i skollagen. Det föreslås att den minsta totala undervisningstiden ska utökas . Givetvis är detta bra. Det går i rätt riktning, och vi tror att det här är en väg framåt. ser vi med glädje på att man har gjort ungefär liknande satsningar när det gäller läsning och även idrott. Vi tror att läsning och matematik och att elever rör på sig är en kombination som kommer att göra att vi förbättrar de resultat som finns till exempel i . Jag skulle kunna avsluta här och säga att det är jättebra att vi alla är överens om att propositionen är bra. Men det som gör mig förgrymmad och lite irriterad är , som försöker måla upp en bild av att Alliansen vill skära ned på vården och skolan. Det är inte sant. Man kan inte tala om att resurserna till skola och vård minskade under alliansregeringen. Det är inte sant. Visst – det är sant att man minskade skattetrycket för de olika delarna i samhället, men det gjorde också att man fick in mer skattemedel att kunna fördela till samhället. Man ska hålla sig till den sanning som finns. Det finns statistik och fakta att se på när det gäller detta. Jag hoppas att vi gör det i fortsättningen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 19.) § 15 Samförståndsavtal om värdlandsstöd Sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande 2015/16:UFöU4 Samförståndsavtal om värdlandsstöd (prop. 2015/16:152) I anslutning till betänkande 2015/16:UföU4 hade en skrivelse inkommit från m.fl. (V). I skrivelsen av yrkades att förslaget till lag om ändring av skyddslagen (2010:305) såvitt avser 5 § skulle vila på grund av att lagen riskerade att utgöra en inskränkning av den i 2 kap. 8 § regeringsformen grundlagsreglerade rörelsefriheten. Yrkandet skulle tas upp till omröstning vid dagens votering. Den inkomna skrivelsen hade följande lydelse: Yrkande att förslaget till lag om ändring i skyddslagen (2010:305) såvitt avser 5 § ska vila enligt 2 kap. 8 § regeringsformen jämlikt 2 kap. 22 § regeringsformen Det sammansatta utskottssammanträdet bestående av försvarsutskottet och utrikesutskottet har justerat betänkande 2015/16:UföU4. I betänkandet tillstyrker utskottet regeringens förslag till ändringar i skyddslagen (2010:305). Förslaget innebär att områden där ett Natohögkvarter eller en främmande stats militära styrka bedriver militär verksamhet inom ramen för samförståndsavtalet mellan och Nato om värdlandsstöd kan beslutas vara skyddsobjekt. Förslaget riskerar därmed att utgöra en inskränkning av den i 2 kap. 8 § regeringsformen grundlagsreglerade rörelsefriheten. Inskränkningar i rörelsefriheten bör föregås av noggranna överväganden. Några sådana överväganden görs inte i den aktuella propositionen. Med stöd av ovannämnda yrkar vi att förslaget till ändring av skyddslagen (2010:305) såvitt avser 5 § ska vila . 18 (SD): Den svenska militära alliansfriheten har tjänat landet väl sedan den rådande utrikespolitiska linjen infördes av . Den har hållit landet utanför krig . Det är givetvis viktigt att bidra till avspänning i det militärt strategiska område där befinner sig. är det också viktigt att försäkra sig om att kunna arbeta förebyggande för att minska risken för militär aggression syftande till att menligt påverka vår nationella frihet eller det svenska folkets självbestämmande. Är då värdlandsavtalet och Nato rätt väg att gå för att bidra till avspänning? Jag ska villigt erkänna att har varit positiva till ett värdlandsavtal. Vi har sett positivt på ett avtal som gör det enklare att samöva med andra länders militär. Men det var innan vi fick se det avtal som detta betänkande handlar om. Vad gäller värdlandsavtalet saknas en grundläggande utredning och analys av avtalets egentliga betydelse för alliansfrihet och de säkerhetspolitiska konsekvenserna. Man kan ställa sig frågan varför inte en sådan analys och utvärdering gjordes innan avtalet undertecknades. Men man bör i detta sammanhang komma ihåg att avtalet undertecknades av den borgerliga regeringen, som har haft som att nedmontera den svenska försvarsförmågan och använda Försvarsmakten som en kassako ur vilken man kunde mjölka pengar för att finansiera andra reformer och verksamheter. Man ska komma ihåg att redan året efter att den borgerliga regeringen tillträdde avgick dåvarande försvarsminister i protest mot sina egna regeringskollegors sparbeting på Försvarsmakten. Försvarsanslaget sjönk från redan låga av bnp till . Den dåvarande statsministern kallade försvaret för ett särintresse. Så sent som vid , mitt under pågående protester vid i och efter att genomfört sin största beredskapsövning , talade den dåvarande försvarsministern om att ”den säkerhetspolitiska situationen i är mer stabil än ” och att ”bedömningen att det är osannolikt med ett väpnat militärt angrepp mot är även fortsatt grunden för utformningen av försvaret”. Efter denna nedmontering av den svenska försvarsförmågan har man också, som en bonus, lyckats få den svenska opinionen för ett svenskt Natomedlemskap att börja växa. kan ju inte längre försvara sig, så nu måste vi ansluta oss till Nato – det är ett allt vanligare argument man hör. Och helt plötsligt står alla borgerliga partier och talar sig varma för att det nu är dags att söka medlemskap i . Man driver frågan i alla tänkbara sammanhang. Det tidigare kompakta svenska motståndet mot ett svenskt Natomedlemskap har börjat mjukna. Försvarsförmågan är dålig, och de borgerliga partierna kommer unisont med samma lösning på problemet: Natomedlemskap. Man behöver inte vara konspirationsteoretiskt lagd för att inse hur det hela förhåller sig. Jag vill i detta sammanhang vara mycket tydlig med att är motståndare till ett svenskt Natomedlemskap. bekräftade partiet med bred majoritet denna inställning vid våra landsdagar. Likaså är vi tydliga med att vi motsätter oss värdlandsavtalet. är nämligen ett sätt att smyga in ett svenskt Natomedlemskap bakvägen. När avtalet väl är på plats kommer argumenten som ett brev på posten: Vi är nu så nära anslutna till Nato som vi bara kan, utan medlemskap och utan det skydd som ett medlemskap utgör, att vi helt enkelt måste ansluta oss. Det är givetvis helt rätt analys. Att de borgerliga partierna sitter och applåderar detta har jag full förståelse för. Men att regeringspartierna Socialdemokraterna och , som varit motståndare till ett svenskt Natomedlemskap, inte ser detta förvånar mig. Att man dessutom inte inser riskerna med att den geopolitiska balansen och stabiliteten i vårt område rubbas på ett allvarligt plan skrämmer mig. Man måste förstå att de beslut vi fattar här i kammaren givetvis får konsekvenser. Dessa konsekvenser måste vi ta i beaktande när vi fattar olika beslut. Allt annat vore dumdristigt och naivt. Varför ska vi utsätta oss för risker om vi inte behöver det? Är det ett självändamål för vissa att spela hasard med säkerhet? Varför vill man utsätta vårt land och vårt folk för risken att dras in i väpnade konflikter på vårt eget territorium? Det är just det man gör när man rubbar den geopolitiska stabiliteten i vårt område. Om tecknar ett värdlandsavtal med riskerar vi att bidra till en situation där spänningarna mellan stormakterna ökar och blir indraget i en eventuell konflikt. Att eventuellt kan sätta upp en militärbas i enligt förutbestämda rutiner och med hjälp av andra förberedelser är något som andra stormakter måste ta i beaktande och räkna med i sina krigsplanläggningar. Dessa länder kommer givetvis att agera och reagera på något sätt. Hur vet vi inte, men att det blir reaktioner kan vi alla räkna med. riskerar därmed att bli måltavla i händelse av konflikt, som vi inte har den försvarsförmåga som krävs för att hantera en sådan situation. Det är inte att bedriva en ansvarsfull försvars- och säkerhetspolitik för . En ansvarsfull försvars- och säkerhetspolitik förutsätter däremot att vi står utanför stormaktsallianser, som Nato, och har en egen försvarsmakt med ordentlig försvarsförmåga. Ett defensivt försvarsförbund med skulle ge ett bra komplement till detta och skulle inte heller rubba den geopolitiska stabiliteten och maktbalansen i vårt område. och möter samma säkerhetspolitiska utmaningar med hänsyn till ländernas gemensamma geografiska läge. och har därutöver starka kulturella, politiska och historiska band och en gemensam historia. Genom ett försvarsförbund höjs tröskeleffekten och nya strategiska djup skapas, vilket stärker ländernas försvarsförmåga. Ett försvarsförbund med ska inte som uttalat syfte ha ett försvar mot en utpekad part, utan det ska syfta till att befria de båda länderna från eventuella yttre politiska och militära påtryckningar. Men för att nå dit krävs ordentliga resurser till Försvarsmakten. Då räcker inte de anslag som försvarsuppgörelsen innebär på långa vägar. Därför anslår vi också betydligt mer till det svenska försvaret. Det är också anmärkningsvärt att värdlandsavtalet frångår den svenska traditionen att förankra alla tyngre säkerhetspolitiska ställningstaganden i . Möjligheten att basera utländsk trupp på svensk mark är ett sådant ställningstagande och borde därför underställas för beslut. I avtalet står under avsnitt 3.7 att värdlandet kan utse särskilda ombud som förhandlar fram tilläggsdokumentation som skrivs inför varje insats inom ramen för avtalet. Man anger också i avtalet: ”Det krävs således först ett nationellt beslut om att ta emot Nato i något avseende.” Men vad jag kan se definierar man inte någonstans i avtalet vad man menar med nationellt beslut. Varje gång svensk trupp ska föras utomlands för insatser krävs riksdagsbeslut och ett godkännande här i kammaren. Det är därför märkligt att man i avtalet inte anger att det också ska vara som fattar beslut om att eventuella utländska förband och trupper ska baseras i . Det skulle kunna få konsekvenserna att vi har en Natoförespråkande minoritetsregering som fattar beslut om att upprätta Natobaser i trots att en riksdagsmajoritet, som speglar folkets vilja, är emot. Med tanke på att avtalet leder in i ett säkerhetspolitiskt ytterst osäkert läge, att konsekvenserna av avtalet inte är ordentligt utredda och analyserade och att man dessutom fråntar beslutanderätten bör detta avtal förkastas. har tyvärr både Socialdemokraterna och svikit i denna fråga, vilket gör att det finns en riksdagsmajoritet för att ratificera avtalet. Jag är dock övertygad om att det både inom Socialdemokraterna och finns en stor och stark opinion som inte alls håller med sin försvarsminister i den här frågan. Min förhoppning är att denna opinion också kan påverka så att detta avtal kan sägas upp. Avslutningsvis, herr talman, yrkar jag bifall till reservationer i betänkandet. 19 (V): Först vill jag säga några inledande ord om processen. Vi vill framföra ganska stark kritik mot hur det här avtalet har kommit till bord . Det undertecknades som bekant den förra regeringen fick börja packa flyttkartonger i . Det skedde helt utan någon offentlig debatt och därmed helt i medieskugga. Det togs aldrig upp i , vilket jag tycker borde ha skett. Det översattes inte till svenska förrän i samband med att departementsskrivelsen i samma ämne kom. Departementsskrivelsen gick på en mycket smal remissrunda – enbart till myndigheter och liknande och inte till fredsorganisationer och andra intressanta aktörer på området. Den här departementsskrivelsen hade åtminstone tre avgörande brister som vi ser det. Den första är att det ingenstans i skrivelsen finns någon allsidig analys av de säkerhetspolitiska konsekvenserna av avtalet för oss och naturligtvis för omvärldens uppfattning om oss. Säkerhetspolitik är också signalpolitik. Skapar detta avtal större eller mindre klarhet om militära alliansfrihet? Den andra bristen gäller frågan om alliansfrihet. Försvarsdepartementets departementsskrivelse nämner ingenstans att den fortfarande gäller som grundprincip i vår utrikes- och säkerhetspolitik. Ordet alliansfrihet finns inte ens med, trots att skrivelsen är på 239 sidor. Den ensidiga svenska så kallade solidaritetsförklaringen sägs däremot inta en ”central position i säkerhetspolitik”. Den tredje bristen rör kärnvapen. Ingenstans i avtalet eller i departementsskrivelsen nämns ordet ”kärnvapen”. Det finns inget undantag i avtalet mot att placera ut eller transportera kärnvapen i . För Nato ingår kärnvapen som bekant som en integrerad del av strategin. Mer om det . Man ska inte spekulera i andras motiv, men det är svårt att i det här fallet låta bli att spekulera i att opinionsläget var det avgörande. I samtliga partier är de väljare som har hört talas om värdlandsavtalet oftare negativa än positiva. En sådan här stor förändring bör inte transporteras till bord på det här sättet. Det bör noga analyseras, debatteras och förankras demokratiskt. Den säkerhetspolitiska analysen, herr talman, lyser starkt med sin frånvaro. Säkerhetspolitik reduceras tyvärr alltmer till att handla om försvarspolitik, och försvarspolitik reduceras i sin tur till att handla om det militära försvaret. Visserligen skriver man i försvarsinriktningspropositionen som vi antog att ”har flera säkerhetspolitiska instrument till sitt förfogande för att hantera utmaningar i närområdet och bortom närområdet, bl.a. diplomati, handel, bistånd och totalförsvar.” Men de bredare säkerhetspolitiska utmaningarna, som inte kan mötas med militära medel eller de övriga säkerhetspolitiska instrumenten, vilka kanske kunde göra militära medel obehövliga i ett givet läge, får ett förstrött, om ens något, intresse. Det saknas tydliga förslag om hur de instrumenten ska kunna utformas och användas jämfört med det detaljerade intresse det militära försvaret får. Kontakterna på minister- och ambassadnivå med är i stort sett obefintliga. Det vidimeras av ledamoten , som var på besök på ambassaden och fick ett mycket bra mottagande eftersom de var tämligen sysslolösa. Jag tycker att det är mycket märkligt att det är så om man nu anser att vi har ett spänt förhållande till , vilket vi ju har på många sätt. Vidare, herr talman, heter det att det bara är på svensk inbjudan som det här kan aktiveras. Det är sant att det står så i avtalet, men sedan finns det realiteter också. Har vi gjort alla förberedelser för att vara ett värdland kommer det att vara svårare att säga nej. För framtiden är det regeringen – den regering som då råkar sitta vid makten, vilket är viktigt att komma ihåg – som tar beslut om att bjuda in Nato eller besvara Natos framställan om att få komma hit. I vilka lägen då kan säga nej beror förstås inte bara på avtalstexten, utan det finns också maktpolitiska realiteter att förhålla sig till. Den enda garanten för självständiga försvarsbeslut är och förblir militär alliansfrihet. Det finns en mängd oklarheter i detta avtal. Det är i och för sig inte så konstigt i och med att det är ett ramavtal. Problemet är att tilläggsavtalen rimligen ska skrivas på av regeringen eller rent av ÖB. I finns det 57 tilläggspunkter till värdlandsavtalet, och samtliga är hemligstämplade. innebär en rad konsekvenser som det fortfarande råder stor oklarhet kring. Det heter att baseringsområden ska upprättas, men hur det ska gå till, var de ska ligga eller hur stora de ska vara kan ingen svara på. Är det en liten camp med Gunnebostängsel runt, eller pratar vi, som vid ACE-övningen , om en tredjedel av yta – inland – eller om ? Dock stadgar man att baserna kommer att gå under Natoledning, det vill säga varken försvarsmakt eller regering kommer att ha inflytande över verksamheten när inbjudningskorten väl är skrivna och accepterade. ska ge största möjliga stöd till Natoledd verksamhet, heter det, men hur det ska gå till är mycket vagt formulerat. I avtalet beskrivs även hur Natos strategiska högkvarter kan utföra eller delegera rättshandlingar som är nödvändiga för uppdragets fullgörande. Det kan således vara åtgärder som strider mot svensk lag, såvitt jag förstår. Dessutom innebär avtalet att Nato ska kunna upprätta ett tillfälligt högkvarter på svenskt territorium. Inte heller möjligheten att sätta upp ett permanent sådant är utesluten, även om man anser det osannolikt. Värdlandet och Nato ska utse ombud som förhandlar fram tilläggsdokument som stöder och preciserar avtalet.